bet · G801JuU25 · 1984-12-31 00:00:00 — om anslag till domstolsväsendet m. m. 1984/85:100bil. 4, D, jämte motioner) Domstolsväsendet m. m. Utskottettillstyrker regeringens i proposition 1984/ 85:100 bilaga 4 () under punkt D 1 (s. 79 och 80) framlagda förslag och hemställer alt till Domstolsverketför /86 anvisar ett förslagsanslag av . 2, Allmänna domstolarna.Regeringen har under punkt D 2 (s, 80-91) föreslagit alt till Allmänna domstolarna för /86 anvisa ett förslagsanslag av . 1 motion 1984/85:380 av AllanEkström (m) hemställs, såvitt nu är i fråga, alt beslutar altåterinföra de regler som gällde före beträffande antalnämndemän i tingsrätt. I motion 1984/85:454 av UlfAdelsohn m. fl. (m) hemställs, såvitt nu är i fråga, att beslutar altåterinföra de regler som gällde före såväl beträffande antalnämndemän i tingsrätt som beträffande bestämmelser om omröstning iifrågavarande domstolar (yrkande 6 delvis). I motion 1984/85:585 av LenaÖhrsvik (s) hemställs att hos regeringen begär förslag till ändringav bestämmelsen om frågeförbud i , med syftet attbestämmelserna i socialtjänstlagen och korresponderar medvarandra. I motion 1984/85:691 av () hemställs, såvitt nu är i fråga, att beslutar att återinföra deregler som gällde före om antalet nämndemän i tingsrätt. I moiion 1984/85:968 av Margarethaaf m. fl. (m) hemställs, såvitt nu är i fråga, att beslutaråterinföra de regler som gällde före om antalet nämndemän itingsrätt. I moiion 1984/85:1244 av HansPetersson i m. fl. (fp) hemställs, såvitt nu är i fråga, att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära att en 1 1984/85. JuU1984/85:25 2 utvärdering skall göras av de nya reglerna omtjänstledighet för domare (yrkande 4). 1 motion 1984/85:1534 av BengtWesterberg m. fl, (fp) hemställs, såvitt nu är i fråga och med hänvisning lillvad som anförts i motion 1984/85:1532, alt som sin mening gerregeringen till känna att de före gällande reglerna för nämndemänsmedverkan i tingsrätt möjligt bör återinföras (yrkande 6), I motion 1984/85:1649 av AndersAndersson (m) hemställs all hos regeringen begär förslag om sådanändring av trafikbrottslagen all strafföreläggande kan ifrågakomma vid enklarefall av smitning, I motion 1984/85:1652 av GunillaAndré m. fl, (c) hemställs, såvitt nu är i fråga, - att riksdagenbeslutar alt, med verkan från nästa mandatperiod, de före den 1 juli 1983gällande reglerna beträffande lekmannamedverkan i våra domstolar åter skallgälla (yrkande 7 delvis), - att riksdagenbeslutar som sin mening ge regeringen lill känna vad i motionen anförts omantalet nämndemannadagar i domstol (yrkande 8), -att , med avslag påproposition 1984/85:100 bil, 4, vad avser arvodering av nämndemän, beslutarhöja dagarvodel med ,/dag lill ,/dag (yrkande 9), I motion 1984/85:2395 av PerOlofStrindberg m,fl, (m) hemställs, såvitt nu är i fråga, att avslårregeringens förslag om nytt system för arvodering av nämndemän (yrkande 4), Hearing m. m. I anslutning till behandlingen avregeringens förslag till medelsanvisning under anslagen till de allmännadomstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna har utskottet uppvaktatsav företrädare för personalorganisationerna , Därjämte har utskottet hållit hearing medföreträdare för och , I ärendet har vidaretill utskottet inkommit en skrift från (bilaga 1) ochen skrift från och (bdaga 2). Regeringens förslag tillmedelsberäkning under denna punkt innebär en ökning av anslaget med drygt 51milj, kr, i förhållande till anslaget för innevarande budgetår; totalt föreslåsett anslag av 940,5 milj, kr, Uppräk- JuU1984/85:25 3 ningen av anslaget hänför sig framför allt till ökadelöne- och lokalkostnader samt till förbättrade arvoden åt nämndemän. Medel beräknasinte för inrättande av nya tjänster. Utskottet noterar att medelsberäkningen - såsom ocksåskedde - sker med utgångspunkt i ett begränsat huvudförslag ombesparingar (10 milj, kr,). Vid budgetberedningen (JuU 1983/84:23 p,1 och 2) förklarade sig utskottet, se med oro på arbetsläget inom de allmännadomstolarna, vilket varit ansträngt; antalet mål och ärendenhade fortlöpande ökat. Utskottet påpekade också att resursförstärkningarna tillpolisen och åklagarväsendet naturligtvis ställer domstolsväsendet inför ökadekrav. Utskottet nödgades emellertid konstatera att det med hänsyn till detstatsfinansiella läget inte var möjligt all tillföra de allmänna domstolarnanågra nya resurser; ansträngningarna fick inriktas på alt genom rationaliseringaroch omfördelningar stärka domstolarnas möjlighet att möta den ökadearbetsmängden, I sammanhanget erinrade dock utskottet om att kravet pårättssäkerhetens upprätthållande sätter en gräns för möjligheterna att genomrationaliseringar och liknande åstadkomma lättnader i fråga om domstolarnasarbetsförhållanden, I ett inledande allmänt avsnitt i årets budgetpropositionuttalar chefen för bl, a, att del är angeläget alt tatill vara alla möjligheter att rationalisera och effektivisera verksamheteninom rättsväsendet. Detta får dock enligt departementschefen inte leda till atträttssäkerheten eller medborgarnas krav på rimlig service från de rättsvårdandemyndigheterna åsidosätts. Utskottel finner del angelägel att framhålla densamsyn som sålunda råder. Vid bedömningen av medelstilldelningen till de allmännadomstolarna vill utskottet till en början nämna alt måluivecklingen itingsrätterna är förhållandevis gynnsairi. Statistiken överantalet inkomna och antalet balanserade tvistemål och brottmål visarkontinueriigt sjunkande siffror för ett vart av de tre åren. Minskningen tordedock, som också departementschefen uttalar, inte fullt ut motsvaras av ennedgång i domstolarnas arbetsbörda; som utskottet noterade blirbrottmålen mera komplicerade och svårhanterliga, - För hovrätternas vidkommandeser utvecklingen något annorlunda ut. Av tillgänglig stafistik för åren1974-1984 framgår all såväl antalet inkomna mål som antalet balanserade målunder perioden kontinuerligt ökat även om ökningstakten varit måttlig.Beträffande särskilt brottmålen kan noteras en viss minskning av antaletinkomna mål , De nu nämnda talen för hovrätterna bör ses motbakgrund av att antalet nytillkommande tjänster för domare och fiskaler underperioden varit begränsat. Till bilden hör vidare att domstolarna har små möjligheteratt själva påverka verksamhetens omfattning. Beträffande utvecklingen påbrottmålssidan måste härvidlag särskilt uppmärksammas de förstärkningar somfortlöpande tillförs polisen och åklagarväsendet; utskottet har redan tidigarekonstaterat att dessa ställer domstolsväsendet inför ökade krav. JuU1984/85:25 4 Domstolarnas arbetsläge påverkasemellertid också i positiv riktning av vissa faktorer. Utskottet vill särskiltnämna det fortgående rationaliserings-arbetet (bl. a. införande av ADB-stödsamt delegering av arbetsuppgifter till bilrädespersonal). Av betydelse isammanhanget är också genomförda och aviserade ändringar påprocesslagstiflningens och strafflagstiftningens område. Härvidlag börsärskilt pekas på fattade beslut om avkriminaliseringar,förundersökningsbegränsningar och ökade möjligheter alt använda straffföreläggandeliksom på ändrade regler för de allmänna domstolarnas sammansättning (bl. a.utökade möjligheter till ensamdomarkompetens i tingsrätt och minskning avantalet juristdomare i hovrätt från fyra till tre). Här skall också pekas pådel arbete bedriver bl. a. i syfte att åstadkomma en disponeringav resurserna så att arbetsbördan mellan domstolarna blir jämnt fördelad. Sammantaget ser utskottet - liksom föregående år - med oropå arbetsläget inom de allmänna domstolarna, särskilt hovrätterna. Även omvissa utvecklingstendenser är ägnade alt dämpa oron förstärks den avsådana synpunkter som kommit utskottet lill del från dem som är verksammainom doiustolsväsendel. Utskottet vill för sin del framhålla att det av fleraskäl är mycket angeläget att arbetsförhållandena inom domstolarna förblirsådana att den hittillsvarande höga standarden i dömandet och rättsvården iövrigt behålls. En sådan ordning är nämligen av vital betydelse inte bara förde enskilda medborgare som kommer i kontakt med rättsväsendet ulan också förstatsverksamheten i stort, 1 sammanhanget är det inte oviktigt att erinra omatt det i både tingsrätterna och hovrätterna måste ges erforderlig lid åt denbetydelsefulla träning och utveckling av blivande domare som där äger rum.Utskottets bedömning blir - i överensstämmelse med vad departementschefenuttalar - all det föreliggande förslaget till medelsanvisning för budgetåret1985/86 bör kunna godtas utan alt effektiviteten och rättssäkerheten viddomstolarna sätts i fara. Utskottet vill dock tillfoga att utskottet utgår frånatt särskilt de personalinskränkningar som framtvingas av besparingskravetkommer att ske med varsamhet och med hänsyn både till intressena hos berördpersonal och till anspråket på kvalitet i rättsvården. Problemen torde kunnabemästras genom att de nödvändiga åtgärderna sträcks ut över budgetåret; vidoförutsedda svårigheter får naturligtvis fråga om medelsanvisning påtilläggsbudget aktualiseras. Antal nämndemän m, m. Reglerna om tingsrättssammatisätlning ändrades i vissa avseenden (prop, 1982/83:126,JuU 32, SFS 1983:370), Då infördes som huvudregel att tingsrätt vidhuvudförhandling i brottmål och i familjeräitsliga tvistemål och sådana ärendensom krävde medverkan av nämnd är domför med en lagfaren domare och trenämndemän i stället för som tidigare fem JuU1984/85:25 5 nämndemän, I mål om brott för vilket inte är stadgallindrigare straff än fängelse skall dock fortfarande fem nämndemändelta. ändrades också reglerna om rösträtt förlingsrätlsnämndemän-nen så att de numera har individuell rösträtt. Denkollekliva beteckningen nämnd avskaffades därvid. Vid lika röstetal harordföranden numera i princip utslagsröst, I brottmål skall dock den lindrigastemeningen gälla om den fått hälften av rösterna. De omröstningsregler som gällde för femmannanämndeninnebar i huvudsak alt vid oenighet nämndens mening skulle gälla om minst fyranämndemän var överens om domskälen och domslutet, I praktiken medförde dennaordning i de flesta fall samma resultat som individuell rösträtt medutslagsröst för ordföranden. Del totala antalet nämndemän i de olika domkretsarna harbehållits oförändrat efter nedskärningen av del antal nämndemän som medverkar ivarje mål. Nämndemännen är närmare 8 000 till antalet, I sex motioner begärs att den gamla ordningen med femnämndemän införs igen (mofionerna 380, 454, 691, 968, 1534 och 1652),Mofionärerna anför bl, a, att den nuvarande regleringen har medfört en minskadallsidighei och representativitet bland nämndemännen, något som är till nackdelför rättskipningen i tingsrätt, I flera av motionerna hävdas också att varjenämndeman numera tjänstgör så sällan att rutinen och kunskapen om lagändringarm, m. har försämrats, vilket innebär brister i kontinuiteten och ilikformigheten i lagtillämpningen, 1 moiion 691 uttalas att tecken tyder på attantalet överklagade tingsrättsdomar har ökat efter det alt nämndemännens antalsänkts, 1 motion 454 begärs att vid ökat antal nämndemän dentidigare gällande ordningen för omröstning åierinförs, I motion 1652 vänder sig motionärerna mot vaddepartementschefen anför i budgetpropositionen i fråga om tjänstgöringstäthetför nämndemännen. Vid sin behandling av frågan om nämndemännensantal erinrade utskottet (s, 19) om att det råder en bred enighet om att denlekmannamedverkan som föreligger i våra domstolar är av stort värde av fleraskäl. Utskottet uttalade därvid att lekmannainflytandet först och främst utgören garanti för att domstolarnas avgöranden ligger i linje med allmännarättsuppfattningar i samhället. Av särskilt värde är, anförde utskottet,lekmannamedverkan när det gäller bedömningsfrågor, t, ex, angående påföljdsval ellerbevisvärdering; lekmännens medverkan bidrar därigenom till att medborgarnasförtroende för rättskipningen upprätthålls. Vidare fillgodoser enligt utskottetlekmännen medborgarnas intresse av insyn i domstolarnas verksamhet. Medanledning av motionskritik som gick ut på att ett sänkt antal nämndemän skullemedföra minskad allsidighet och försämrad representativitet bland nämndemännenframhöll utskottel att dessa risker effektivt motverkas om även för framfidendet totala antalet nämndemän i de olika domkretsarna behålls oförändrat ochalltså även fortsättnings- JuU1984/85:25 6 vis ett stort antal lekmän kommer alt vara engagerade i rättskipningen.Utskottet uttalade sammanfattningsvis (s, 20) alt en minskning av nämndemännensantal till tre i mål av mer normal omfattning inte kunde antas leda till någonförsämring av tingsrätternas möjligheter all komma fram till en sakligt riktigdom. Inte heller i övrigt fanns del enligt utskottets mening skäl att befaraatt förslaget skulle innebära några negativa konsekvenser för rättskipningen. När det gällde rösträtt och omröstningsregler uttaladeutskottet bl. a, (s. 22 f) att det skulle innebära en icke godtagbarförsvagning av nämndemännens ställning att i ett system där rätlen beslår avtre nämndemän jämte den lagfarne domaren behålla de gamla rösträllsreglerna; dåskulle det nämligen i princip krävas fullständig enighet bland nämndeiriännen föralt överrösta ordföranden. Utskottet, som konstaterade att i de domstolar därnämndemännen redan hade individuell rösträtt ordföranden hade ulslagsrösl utomi brottmål där valet står mellan meningar varav en kan anses som lindrigare änden andra, fann inte anledning till erinran mot all denna ordning infördes äveni fråga om familjerättsliga mål och ärenden vid fingsrätterna. I fråga ombrottmål ansåg utskottet del ligga i linje med principerna för etträttssamhälle att vid så stor tvekan inom domstolen att ingen mening fått merän hälften av rösterna den mening blir gällande som är till fördel för dentilltalade. Att för tingsrätterna ha en annan ordning än denna, som redangenomförts i alla kollegiala domstolar som handlägger brottmål, skulle enligt utskottetsmening innebära ett avsteg från den återgivna grundsatsen som var svårtatt försvara. Utskottet uttalade som sin mening att det intefanns anledning all befara fler materiellt felaktiga domar eller ett ökat antalöverklagade mål om den lindrigaste meningen får gälla i ett brottmål i ställetför att ordföranden med sin utslagsröst får avgöra utgången. Utskottet gjorde avslutningsvis del uttalandet (s. 32) attden ändrade ordningen i fråga om tingsrätternas sammansättning borde utvärderassedan tillräcklig erfarenhet vunnits av den. Med anledning av motionsyrkanden om återinförande avordningen med fem nämndemän ansåg utskottet att det saknadesanledning lill annan bedömning än den utskottet gett uttryck för (JuU1983/84:23 s. 7). Utskottet vill med anledning av de aktuella motionernaförst framhålla att det enligt utskottets bedömning inte finns skäl att nuanlägga någon annan syn på frågan om nämndemännens antal än utskottet gjortåren 1983 och 1984. Det stora värde som lekmannamedverkan i våra tingsrätterinnebär har enligt utskottets mening inte förringats eller gått förlorat genom1983 års reform; nämndemännens deltagande i domstolarnas arbete utgöroförändrat en mycket värdefull del i rättskipningen. 1 sammanhanget villulskoilet också peka på att utskottet verkat för alt säkerställa enallsidig rekrytering till nämndemannakåren och alt som resultat därav påtagliga JuU1984/85:25 7 åtgärder i delta angelägna syfte nu är förestående (se idet följande om ersättning till nämndemän). Vad gäller den i motion 691 berörda ökningen avöverklaganden av tingsrättsdomar kan utskottet nämna alt den totalamåltillströmningen till hovrätterna har ökat oavbrutet men att,såvitt gäller enbart brottmål, en minskning dock har inträtt . Med det sagda avstyrker utskottet bifall till motionerna idenna del. Vid denna bedömning saknar utskottet anledning all uttala sig ifråga om rösträtt och omröstningsregler. När det gäller den i motion 1652 aktualiserade frågan omtjänstgöringstätheten för nämndemännen bör följande nämnas, 1 1983 årslagstiftningsärende förordade departementschefen (prop, 1982/83:126 s, 30) attantalet nämndemän i de olika domkretsarna behölls efter del attdomförhetsreglerna ändrats. Han uttalade därvid bl. a. att en minskadtjänstgöringsfrekvens gör uppdraget mindre betungande som ett stortantal lekmän även i fortsättningen skulle komma alt vara engagerade irättskipningen. Han anförde vidare att utgångspunkten borde vara attnämndemännen får en väl avvägd ijänstgöringstäthet. Någon allmängiltig regelför detta borde inte ställas upp. En ordning där varje nämndeman i sinschemalagda tjänstgöring deltar åtminstone var sjätte vecka bordeemellertid enligt hans mening kunna tjäna som riktmärke. Utskottet berörde, som redan sagts, denna fråga i sambandmed minskningen av antalet nämndemän vid prövning av motionsinvändningar omrisk för minskad allsidighet och försämrad representativitet. Därvid uttaladeutskottet att dessa risker effektivt motverkas om även för framliden det totalaantalet nämndemän i de olika domkretsarna behålls oförändrat. Ävenfortsättningsvis kommer härigenom ett stort antal lekmän all vara engagerade irättskipningen, anförde utskottet, något som är till fördel inte minst vadgäller intresset av alt del skall råda bredd och allsidighet inom nämndemannakåren(JuU 1982/83:32 s, 19 f). har en promemoria om nämndemännensersättning och tjänstgöringsförhållanden upprättats inom justitiedepartementetoch därefter remissbehandlats. Utskottet kommer längre fram i delta belänkandeatt ta upp ersättningsfrågan. Vad gäller tjänstgöringstälheten kan följandenämnas, I promemorian sägs att antalet ijänstgöringstillfällen förnämndemännen 1983 i allmänhet torde ha minskat med 2-4 dagarårligen för de flesta. Den vanligaste tjänstgöringstätheten (för avnämndemännen) var . Variationerna var dock stora;av nämndemännen tjänstgjorde och 6-10dagar. 1 promemorian uttalas att övervägande skäl talar för attde schemalagda tjänslgöringsdagarna i allmänhet inte bör uppgå till fler än ca10 . Framför allt tingsrätterna behöver nämndemän som kan ställa upp vidextra JuU 1984/85:25 8 rättegångsdagareller som kan delta vid långa rättegångar, och med fler schemabundnatjänstgöringsdagar torde det enligt promemorian vara svårt för yrkesverksammaatt vara borta från sina arbetsplatser även vid sådana tillfällen.Undersökningar har visat att det främst är de äldre nämndemännen som kan åtasig uppdrag utöver det ordinarie schemat; ett sätt att nå bättrerepresentafivitet även vid extra rättegångsdagar och långa rättegångar skulledärför enligt promemorian vara att den schemalagda tjänstgöringen inte görs meromfattande än som angavs 1983, dvs. ungefär varsjätte vecka eller . Departementschefenanför i budgetpropositionen (s. 90 f) att han delar den i promemorian framfördauppfattningen - som också vunnit stöd av de flesta remissinstanserna - att entjänstgöringstäthet är ett lämpligt riktmärke. Han uttalarockså att de flesta remissinstanserna delar ståndpunkten i promemorian attfrågan om vilket antal nämndemän som bör knytas till varje domstol bör lösasförst efter en utvärdering av domförhetsreform. Utskottet delar i dennafråga den bedömning som departementschefen sålunda gett till känna och som förövrigt godtagits redan i lagsfiftningsären-det . Vad nu sagts hindrarnaturligtvis inte att den utvärdering som skall göras kan komma att geanledning till en annan syn på de aktuella frågorna. Utskottet avstyrkersåledes bifall fill det aktuella motionsyrkandet. I mofionerna 1652 och 2395 vänder sig mofionärernamot de nya regler för ersättning till nämndemän som departementschefenpresenterar i budgetpropositionen (s, 90), Ersättningentill nämndemännen regleras i förordningen (1982:814) om ersättning tillnämndemän och vissa andra uppdragstagare inom domstolsväsendet m, m. Enligtdenna utgår till nämndemän av allmänna medel arvoden, reseersättning ochtraktamenten. Reseersättning och traktamente utgår enligt de bestämmelser omreseförmåner som enligt kollektivavtal gäller för statstjänstemän i allmänhet. Arvodeför sammanträde uppgår sedan den 1 juh 1981 till . Under vissa förutsättningar betalas sådant arvode även förresdagar. Till nämndemän i länsrätt och mellankommunala skatterätten utgår ävenarvode för förberedelsearbete. Kostnadernaför nämndemannaersättningar uppgick /84 fill omkring 29,3 milj.kr. Idet fidigare nämnda lagstiftningsärendet behandlade utskottet frågor omnämndemännens tjänstgöringsförhållanden, nämndemannarekry-teringen ochersättningen till nämndemännen. För en utförlig redogörelse i dessa frågorhänvisas till utskottets betänkande JuU 1982/83:32 s. 26 ff. JuU1984/85:25 9 I det betänkandet anförde utskottetmed anledning av motioner om förbättrade ekonomiska villkor för nämndemännenbl. a. alt utskottel ansåg det nödvändigt att regeringen skyndsamt vidtaråtgärder för att åstadkomma en så allsidig sammansättning av nämndemannakårensom möjligt. En sådan åtgärd var enligt utskottet att ändra ersättningsreglernaså att de inte leder lill en underrepresentation för industriarbetare och andrayrkesgrupper som får vidkännas fullt löneavdrag när de tjänstgör som nämndemän.En viss höjning av arvodena var därför enligt utskottets mening nödvändig. Detuppdrogs åt regeringen att överväga utformningen av höjningarna och attöverväga även andra åtgärder i det angivna syftet, bl. a. differentiering avarvodena med hänsyn till om löneavdrag sker eller inte. I den departementspromemoria som nämnts i föregåendeavsnitt analyseras tre olika lösningar av arvodesfrågan. Här ges ensammanfattande beskrivning av de olika alternativ som presenteras där. Alternativ A innebär ett enhetligt arvode för allanämndemän. Del nuvarande dagarvodel på . motsvarar helt löneavdrag vid enårsinkomst av . 1 promemorian antas att medianinkomsten förnämndemän är . Ett dagarvode som skulle motsvara heltlöneavdrag vid den årsinkomsten uppgår till . Kostnaden för en sådanhöjning har i promemorian beräknats till drygt 17 milj. kr. - Denstora fördelen med alternativ A är enligt promemorian att arvodet är lätt attadministrera och kostnadsberäkna. Som den största nackdelen anges att även enmåttlig höjning medför kraftigt ökade kostnader för staten. Om man villkompensera inkomstbortfall i vanliga inkomstlägen och på så sätt bidra till enökad representativitet inom nämndemannakåren krävs del - uttalas det ipromemorian - betydande höjningar, som i sin lur innebär överkompensation förde grupper som inte drabbas av löneavdrag eller endast ett mindre sådant. Bedömningen i promemorian är att övervägande skäl talarför alt den nuvarande ordningen med ett enhetligt arvode överges; enligtpromemorian framstår det som mer angeläget att satsa de begränsade ekonomiskaresurser som står till buds på en kompensation för dem som har förloratpå uppdraget än på en höjning för dem som inte har någon inkomstförlust. Alternativ B innebär ett system med ett enhetligtgrundarvode till samtliga nämndemän och individuella tilläggsbelopp till demsom drabbas av löneavdrag som överstiger grundarvodel. I promemorian framhållsatt alternativet framför allt har den fördelen alt nämndemannaljänstgöringeninte medför någon ekonomisk uppoffring; detta ersättningssystem borde alltsåfrämja rekryteringen bland de grupper som är underrepresenterade,t. ex. yrkesverksamma hos privata arbetsgivare. sägs emellertid ipromemorian att kostnadsökningarna är svåra att överblicka, t. ex. därigenomatt framtida löneökningar återverkar på tilläggsbeloppens storlek. a. motdenna bakgrund las i promemorian upp tanken att bestämma ett tak för den högstasammanlagda ersättningen. Om det högsta sammanlagda arvodet 1* 1984/85. JuU1984/85:25 10 (oförändrat grundarvode med 220 kr.och tilläggsbelopp med .) skulle enligt promemorian ersättningen motsvaraen dags löneavdrag vid en inkomst på . och anknyta lill den s.k.brytpunkten i skattelagstiftningen. Kostnadsökningen beräknas vid denna lösningtill 7 milj, kr, - 1 promemorian anges att alternativet innebär administrativtmerarbete och ökade kostnader för bl, a. beräkningen av ersättningarna.