bet · G801KU35 · 1984-12-31 00:00:00 — Vad gälldeyrkeserfarenhet ansåg JämO kvinnan och mannen i stort sett jämbördiga. I frågaom personlig lämplighet var kvinnan och mannen båda väl lämpade för tjänsten.JämO konstaterade att en samlad bedömning av kvinnans och mannens skicklighetgav kvinnan ett klart försteg. Skickligheten måste, enligt JämO, vidtillsättning av en tjänst som den ifrågavarande tillmätas större vikt änförtjänsten. Detta ledde fill att kvinnan till följd av sin större skicklighetmåste anses ha klart bättre sakliga förutsättningar för tjänsten än mannen. Arbetsgivaren delade JämO:s uppfattning att mannen i frågaom förtjänst hade ett visst försteg framför kvinnan. När det gälldeskickligheten underströk arbetsgivaren att tyngdpunkten för arbetsuppgifternalåg inom rådgivningsområdet. Beträffande mannens och kvinnans teoretiskautbildning gjorde staten gällande att de var jämbördiga. Arbetsgivaren ansågvidare att mannen hade ett betydande försteg före kvinnan i fråga omyrkeserfarenhet och även när det gällde den sammantagna bedömningen avskickligheten att mannen borde sättas före kvinnan. Enligt arbetsgivaren hadekvinnan sålunda inte bättre sakliga förutsättningar än mannen. AD anförde i sina domskäl att det inte enligt domstolensmening fanns anledning att sätta den ene före den andre när det gälldemeritvärderingsfaktorn förtjänst. Sammanfattningsvis i fråga omurvalskriteriet utbildning ansåg AD att både kvinnan och mannen hade en förtjänsten lämplig utbildning men att kvinnan dock skulle ges ett försteg genomsin mycket omfattande teoretiska utbildning på visst område. AD fann vidare attmannen hade en betydligt mer omfattande och bredare erfarenhet avadministrativt arbete än kvinnan. Enligt domstolen måste detta förhållande gesstor vikt vid värderingen av de bådas meriter i fråga om urvalskriterietyrkeserfarenhet. Vid en samlad bedömning av vad som anförts i fråga omurvalskriteriet yrkeserfarenhet fann AD att mannen hade ett klart försteg förekvinnan. Även när det gällde den personliga lämpligheten fann AD att mannenfick fillerkännas ett visst försteg. AD:s slutsats blev att kvinnan inte varbättre meriterad för den ifrågavarande tjänsten än mannen. Detta betydde enligtAD också att något missgynnande på grund av kön inte förelåg. Kvinnan besvärade sig också över tillsättningsbeslutettill regeringen, som genom beslut avslog hennes besvär. KU1984/85:35 363 PM angående regeringens behandling av riksdagensskrivelser Vid granskningen av regeringensskrivelse /85:75 med redogörelse för behandlingen av skrivelsertill regeringen har gjorts dels en uppföljning av en fråga i vilken utskottetfidigare anmärkt på regeringens handläggning, dels några ytterligareiakttagelser som eventuellt bör föranleda kommentarer från sida. Frågan om beskattning av multinationella företag Med anledning av olika mofioner iämnet beslöt (BeU 1970:53, rskr. 345) att begärautredning angående de multinationella företagens beskattning. Frågan berördes i företagsskatteberedningens slutbetänkande(SOU 1977:86) Beskattning av företag. Beredningen uttalade i frågan följande(s. 586): En särskild fråga beträffandebeskattning av koncerner gäller möjligheten för de s. k. multinationellaföretagen att med verkan i beskattningshänseende flytta vinster mellan olikanationer. Frågan har tagits upp bl. a. i en skrivelse från LO fill regeringenoch bereds f. n. i en särskild arbetsgrupp med företrädare för olikadepartement. Inom förekommer också ett intensivt arbete för att sökautforma klara regler för beskattning av multinationella företag. Med hänsyn bl.a. fill det anförda föreligger enligt beredningen inte tillräcklig anledningatt i nu förevarande sammanhang behandla frågor rörande de multinationellaföretagens skatter. I regeringens skrivelse 1983/84:80med redogörelse för behandlingen av skrivelser uppgavs att fråganalltjämt var under beredning inom och att pågåendeutredningar inom bl. a. och EG avvaktades. Vid granskningen av regeringens skrivelse 1983/84:80konstaterade i granskningsbetänkandet KU 1983/84:30 attriksdagens begäran om utredning angående de multinationellaföretagens beskattning var ett av de äldsta ännu inte slutbehandladeriksdagsbesluten. Enligt utskottets uppfattning var det inte tillfredsställandeatt några åtgärder med anledning av detta riksdagsbeslut inte vidtagits avregeringen. I den nu granskade skrivelsen 1984/85:75 uppges ånyo attfrågan bereds i regeringskanshet och att pågående utredningar inom bl. a. OECDoch EG avvaktas. Härtill har i skrivelsen fogats en upplysning om att deskatteproblem som är förenade med multinationella företag har tagits upp ocksåav revisorer. revisorer har på skatteutskottets förslag gjorten översiktlig kartläggning av läget på beskattningsområdet såvitt avser demulfinafionella företagens beskattning. Revisorerna har funnit att det finnsbehov av en KU1984/85:35 364 översyn av rättsområdet. Revisorernas skrivelse (Förs. 1984/85:9) med anledning avgranskningen har behandlats av skatteutskottet i betänkandet SkU 1984/85:35.Skatteutskottet hemställde att revisorernas skrivelse skulle läggas tillhandlingarna och uttalade bl. a. följande: Den kartläggning av rättsområdetsom revisorerna presenterat i förslaget Uksom den promemoria rörandebeskattning av vissa utlandstransaktioner som upprättats av en arbetsgrupp inomRSV och bifogats verkets remissyttrande visar enligt utskottets mening klartatt det finns behov av en fortsatt översyn av rättsområdet och att denna böravse bl. a. korrigeringsregeln i 43 § KL. Mot bakgrund av det mycket omfattandeutrednings- och forskningsarbete som f. n. pågår, bl. a. vid universiteten iStockholm och , inom och på det internationella planetär det enligt utskottets mening inte erforderligt att nu tillsätta en särskildutredning av frågan. Revisorernas förslag med det däri redovisade materialetbör kunna utgöra underlag för den fortsatta översynen. Utskottet förutsätteratt man därvid, utan särskild begäran från , kommer att pröva deförslag till åtgärder som lämnats av revisorerna. Utskottet vill isammanhanget, i likhet med revisorerna, särskilt understryka angelägenheten avatt man så långt det är möjligt söker nå internationella lösningar. beslutade i enlighet medvad skatteutskottet yrkat att lägga skrivelsen till handlingarna. Samtidigtavslogs två mofioner med yrkande om viss lagsfiftning resp. skyndsam utredning. Redovisningen i regeringens skrivelse avriksdagsskrivelse om skydd för sälstammen, m.m. (JoU 1981/82:11)behandlade ett antal motioner i vilka väckts olika förslag rörandeåtgärder till skydd för sälstammen, m. m. I regeringens tidigare skrivelse 1982/83:75 redovisadesbehandhngen av skrivelse med anledning av jordbruksutskottetsbetänkande på följande sätt (): 19. , medanledning av motioner om skydd för sälstammen, m.m. (JoU 1981/82:11, rskr 48). Anmäld (äfnr 29). Regeringenöverlämnade jordbruksutskottets betänkande vad avser här berörda frågor fillstatens naturvårdsverk, lantbruksstyrelsen och generaltullstyrelsen förbeaktande och till , /svenska pälsbranschens centralkommitté, och mot plågsamma djurförsök för kännedom. Skrivelsenär därmed slutbehandlad. Riksdagsskrivelsen finns inteomnämnd i regeringens skrivelse 1983/84:80 med redogörelse för behandlingen avriksdagens skrivelser till regeringen. I regeringens nu granskade skrivelse 1984/85:75 redovisaspå nytt samma riksdagsskrivelse enligt följande (): KU1984/85:35 365 2. om skyddför sälstammen m. m. (JoU 1981/82:11, rskr 48); ännu inte slutbehandlad hosUDIH. Överlämnad till UD/H (jfr nr 19 ijordbruksdepartementets skrivelse med anledning av infordradeuppgifter om behandlingen av skrivelser). Vid kontroll har det visat sig attrskr. 1981/82:48 i och med regeringsbeslutet inte varslutbehandlad genom de åtgärder som vidtagits inom jordbruksdepartementet.Redovisningen i regeringens fidigare skrivelse 1982/83:75 är därför felakfig.Riksdagsskrivelsen har i regeringens skrivelse 1982/83:75 också åsatts felakfigtdatum. Viss ändrad utformning av regeringens skrivelse Vid behandlingen i utskottet avregeringens skrivelse 1983/84:80 framhölls vid ett sammanträde att det skulleunderlätta studiet av skrivelsen om oavslutade ärenden markerades på särskiltsätt. Statsrådsberedningen, som sammanställer skrivelsen, underrättades omutskottets önskemål och skulle i en eller annan form tillmötesgå detta. I den nu granskade skrivelsen lämnas i omedelbaranslutning till riksdagsskrivelsens nummer med kursiverad stil en uppgifthuruvida skrivelsen är slutbehandlad eller ännu inte slutbehandlad. Härigenomhar redovisningen gjorts mera överskådlig. KU1984/85:35 366 PM angående regeringens åtgärder med anledning avriksdagens beslut angående radiologisk onkologi onkologibildades av en forskningsgrupp som bröts ut ur försvarets forskningsanstalts(FOA) dåvarande i samband med att anstalten år1979 omlokaliserades till . Verksamheten är /82överförd till i . Syftet med den pågående forskningen vid enheten är attskapa säkrare underlag för radiologiska riskbedömningar för människan och attskapa och bibehålla vetenskaplig kompetens inom området. Forskningen gäller strålframkallade tumörer och bygger bl.a. på de resultat som uppnåtts vid FOA. Det är däggdjursorganismens förmåga atti viss utsträckning motverka tumörbildningen som står i centrum för forskningen.Immunförsvaret och de endokrina systemen spelar här en väsentlig roll. Ålderoch ärftlighet är andra faktorer som studeras. De påverkar i hög grad sambandenmellan stråldos och verkan. Som ett nytt och kompletterande led i forskningen studerasfagocyternas roll. De utgörs av en grupp celler som rör sig fritt i lymfa ochblod och som kan oskadliggöra främmande partiklar, särskilt bakterier.Fagocyterna anses spela roll även i försvaret mot tumörbildning. a. utfört uppdragsforskning åt angåendeeffekterna för lantbrukets djurhållning m. m. vid en eventuell reaktorolycka. En viss del av verksamheten har finansierats genomsärskilda avgiftsmedel som tagits ut av kärnkraftsindustrin enligt förordningen(1976:247) om vissa avgifter till . I proposition1983/84:100 bil. 11 s. 122 under anslaget H 18 Strålskyddsforskning anmälderegeringen att den inte längre avsåg att beräkna medel under detta anslag förenhetens verksamhet. I enlighet med strålskyddsinstitutets anslagsframställningskulle ansvaret för verksamheten såväl program- som budgetmässigt överföras påStockholms universitet fr.o.m. /85. Institutets förslag grundaspå en internationell utvärdering av verksamheten som i strålskyddsinstitutetsregi utförts och som bl. a. utmynnar i olika förslag tillförändringar av verksamheten. har dock intagit denståndpunkten att man inte haft möjlighet att väga in de härav föranledda resursbehoveni sin anslagsframställning. Därmed skulle en del av verksamheten behöva läggasned fr. o. m. om ifrågavarande medel-ca 1,2 milj. kr. - ej kananskaffas på annat sätt. behandlade en motion(1983/84:2594) om att skulle anslå 1 milj. kr. för /85till alternativt verksamheten vid enheten för radiologisk onkologi. I betänkandet JoU1983/84:34 framhöll KU1984/85:35 367 a. att ansvarsområde ihithörande frågor i första hand bör omfatta mera övergripande bedömningar pådet forskningspolitiska området. Vidare anförde utskottet följande. Någon närmare värdering av den iärendet aktualiserade forskningens kvalitet eller angelägenhetsgraden avdensamma varken bör eller kan göras inom ramen för utskottets beredning. Detförtjänar dock framhållas att de myndigheter och organisationer som varit ikontakt med utskottet har redovisat en i princip positiv inställning tillenhetens verksamhet. Den radiobiologiska utredningens bedömning att forskningenom de sena effekterna är ett viktigt område som även fortsättningsvis bör stödjassynes inte vara föremål för delade meningar. Däremot har frånstrålskyddsinstitutets sida framförts vissa förslag om en utveckling elleromprövning av verksamheten. Utskottet har för sin del inte funnit anledningtill erinran mot tanken att enheten, såsom strålskyddsinstitutet funnitlämpligt, inordnas under , bl. a. med hänsyn till attverksamheten främst kan karakteriseras som grundforskning. Det är dock enligtutskottets mening viktigt att berörda huvudmän ges erforderligt rådrum attplanera för den fortsatta verksamheten på något och inte tvingasatt nu kalkylera med en partiell nedläggning av verksamheten, vars konsekvenserför strålskyddsverksamheten m.m. ej f.n. synes kunna överblickas. Utskottetanser att strålskyddsinstitutet och tillsammans bör kunna finnamöjligheter att finansiera verksamheten under ytterligare någon tid, förslagsvisett budgetår, i avvaktan på resultatet av de fortsatta övervägandena. I frågaom finansieringen under en sådan övergångstid vill utskottet endast peka påmöjligheten till fortsatt avgiftsfinansiering via kärnkraftsindustrin, vilketej skulle utgöra någon belastning för statskassan. Det kan i sammanhangetockså nämnas att strålskyddsinstitutet, enligt uppgifter som lämnats införutskottet, har vissa reservationsmedel tillgängliga under anslaget fillstrålskyddsforskning. Utskottet föreslår att som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet ovan anfört med anledning av motion 2594. I budgetproposifionen (prop.1984/85:100 bil. 10, s. 364-465) redovisas att verksamheten innevarandebudgetår har finansierats på samma sätt som tidigare samt att iStockholm i samråd med på regeringens uppdrag harinkominit med synpunkter på enhetens fortsatta verksamhet. De bådamyndigheterna har inte funnit att den aktuella enhetens verksamhet är förenligmed den typ av forskning som bedrivs inom myndigheten och har därför inteansett sig kunna ställa medel till dess förfogande. Några förslag att anslutaenheten sammanhållen till annan pågående verksamhet framförs inte. Utbildningsministernanför vidare följande. Jag finner därför efter samråd med cheferna för försvars-samt jordbruksdepartementen att förutsättningar inte längre finns för attverksamheten vid enheten skall kunna bedrivas med nuvarande omfattning ochinriktning. Den del av gruppens personal som tidigare erhållit s. k.NOM-garanti kommer även i fortsättningen att vara knuten till iStockholm. Det tidigare inledda förfarandet i syfte att bl. a. integreraenhetens övriga personal inom andra verksamheter bör dock återupptas. KU1984/85:35 368 Regeringen uppdrog den 4 oktober1984 åt i att i samråd med () inkomma med bedömningar och förslag som berör eneventuellt fortsatt verksamhet vid enheten för radiologisk onkologi samtförslag till hur en fortsatt verksamhet skall finansieras och lokaliseras. I sin skrivelse anförde rektorsämbetet vid Stockholmsuniversitet sammanfattningsvis bl. a. följande. Den biologisk-geovetenskapliga sektionen vid universitetetär i sin biologiska verksamhet inriktad mot ekologi och cellmolekylär biologi.Sektionens högsta prioritering inom anvisade medel är nu att ställakringresurser fill förfogande för den professur i molekylär cellbiologi sominrättats vid innevarande år. Det finns inte några möjligheteratt inom sektionen eller i övrigt inom ramen för anslagetMatematisk-naturvetenskap-liga fakulteterna omfördela resurser till enheten. Inom anslaget finansieras sex innehavare avpersonliga tjänster, s.k. NOM-garanter. Möjligheterna att finansiera övrigpersonal och driftskostnader för enheten med externa medel har diskuterats.Rektorsämbetet har därvid dragit slutsatsen att den karaktär av mycketlångsiktig grundforskning varom det är fråga, med försökstider ,har svårare än annan forskning att få anslag från forskningsråd och andraforskningsstödjande organ. har tidigare framhållit att man under allaomständigheter bör betrakta gruppens samlade kompetens och erfarenhet samttillgång på djur för långtidsstudier som en nationell resurs, vilken tillsvidare bör tillvaratas. SSI har framhållit att ställning i denna fråga bordetas av de medicinska forskningsstödjande organisationerna. Professor emellertid för sin del bedömt det förenat med stora svårigheter, att förnärvarande från medicinskt håll få stöd för verksamheten. stöder för sin del endast ibegränsad utsträckning grundforskning och då via naturvetenskapligaforskningsrådet. SSI anser att den naturliga huvudmannen för sådan verksamhetbör sökas inom högskoleväsendet. Verksamheten kan alltså inte fortsätta i nuvarandeomfattning utan särskilda tillskott av medel. Dessa tillskott måste ge fullkostnadstäckning för att verksamheten skall kunna bedrivas i oförändradomfattning. Om särskilda medel ej ställs till förfogande bör manplanera för en successiv avveckling av enheten. Om statsmakterna bedömer detangeläget att möjliggöra en fortsättning och vidareutveckling av verksamhetenbör man pröva om inte huvudmannaskapet skall övergå från Stockholmsuniversitet till . Verksamheten bör inom veterinärt ellermedicinskt inriktad organisation ha betydligt bättre förutsättningar för attkunna få en stabil utveckling. KU 1984/85:35 369 PM angående regeringens åtgärder med anledning avriksdagens beslut om forskarutbildningens meritvärde Enligt hemställan i proposition1983/84:107 om forskning (bil. 10 s. 9-13) bereddes tillfälle att tadel av vad föredragande statsrådet anfört om forskning om den offentligasektorn och om forskarutbildningens meritvärde. Vid sin behandling av den senare frågan redovisadeutbildningsutskottet (UbU 1983/84:28, s. 27-29) de synpunkter och förslag sommeritutredningen lagt fram i betänkandet (Ds C 1983:16) Meritvärderingen vidstatliga tjänstetillsättningar m. m. och för föredragande statsrådetsställningstagande. Härav framgår bl. a. att föredragande statsrådet ansåg attvärdet av forskarutbildningsmeriter vid tjänstetillsättning bör förstärkas ochfrämst komma till uttryck vid bedömning av den sökandes skicklighet. fann det dock inte nödvändigt att i en särskild förordning regleravärdet av vetenskaplig utbildning ur skicklighetssynpunkt för sådana tjänsterdär vetenskaplig kompetens inte är ett behörighetsvillkor. Han ansåg att detskall ankomma på att informera berörda myndigheter ombetydelsen av forskning och meritvärdet av forskarutbildning vid tillsättningav statligt reglerad tjänst när det gäller befordringsgrunden skicklighet. I fråga om värdet av forskarutbildning när det gällerbefordringsgrunden förtjänst anslöt sig föredragande statsrådet tillmeritutredningens uppfattning att fullgjord forskarutbildning skall fåtillgodoräknas med . Civilminister besvarade enfråga av () om meritvärdet av forskarutbildning. Frågangällde dels varför riksdagsbeslutet om forskarutbildningens meritvärde ännuinte åtgärdats, dels när åtgärder kommer att vidtas för att genomföra beslutet. Civilministern framhöll att det av den forskningspolitiskapropositionen framgår att han anslöt sig till det i betänkandet (Ds C 1983:16)Meritvärderingen vid statliga tjänstetillsättningar m.m. framförda förslagetatt fullgjord forskarutbildning skall få tillgodoräknas med somförtjänst samt att han avsåg att återkomma till regeringen beträffande bl. a.den generella förtjänstvärderingen i statlig tjänst, när remissbehandlingen avbetänkandet i dess helhet avslutats. Denna ståndpunkt är, sade han, naturlig eftersommeritvärdet för forskarutbildning är en delfråga i den stora frågan ommeritvärderingen för tjänster i statsförvaltningen. Den åsyftaderemissbehandlingen är genomförd, och ärendet är under slutlig beredning iregeringskansliet. Vidareuttalade civilministern följande. Det är min avsikt att medutgångspunkt i betänkandet och remissopinionen försöka åstadkomma samordnaderiktlinjer för bl. 24 1984/85. KU1984/85:35 370 Det är möjligt att hela frågan om den framtidameritvärderingen kan lösas utan medverkan. Jag avser i varje fallatt redovisa frågan för i den personalpolitiska proposition som skallläggas fram i vår. a.att en förstärkning av forskarutbildningens meritvärde måste anses vara tillfördel från samhällets synpunkt. Vidare uttalade utskottet följande. Den träning i metodiskt tänkande,det analytiska arbetssätt och den kritiska skolning som en forskarutbildad fåttdel av är värdefull för de flesta arbetsuppgifter av kvalificerad art inomstatlig eller statligt reglerad verksamhet. Utskottet, som delar uppfattningen att värdet av forskarutbildningfrämst bör komma till uttryck vid bedömning av den sökandes skicklighet och attfullgjord forskarutbildning skall få tillgodoräknas med när det gällerförtjänst, föreslår att utan erinran lägger till handlingarna vad föredragandestatsrådet anfört om forskarutbildningens meritvärde och avslår motionerna1983/84:2595 yrkande 4 och 1983/84:2634 yrkande 9 i motsvarande delar. Det ären uppgift för att vidta de fortsattainformationsåtgärder som behövs. KU1984/85:35 371 Bilaga B 16 JORDBRUKSDEPARTEMENTET1985-01-29 Angående trygghetsförsäkring för skogsbrukare Arbetsmarknadens parter har - medbörjan 1963 - utvecklat ett försäkringsskydd som utgör ett komplement tillsocialförsäkringssystemets olika ersättningar. Ett gemensamt bolag,Arbetsmarknadsförsäkringar (AMF), som bildades av LO och SAF har till uppgiftatt utan vinstsyfte administrera verksamheten. AMF-försäkringarnas premierbetalas inte individuellt utan kollektivt. För löntagarnas del sker detta genomen avräkning från löneutrymmet (arbetsgivarsidan betalar in). Motivet för enkollektiv premie är att försäkringarna inte skall behöva registreras förrän ettförsäkringsfall uppstår. Därmed minskas det administrativa arbetet. träffade lantbrukarna avtal om ett liknande skydd.Premien för lantbrukarförsäkringen betalas med jordbruksprisregleringsmedel.Även för fiskarna finns ett liknande avtal. Prisstödet till såväl jordbruket somfisket nedräknas i motsvarande grad. Många självverksamma skogsägare omfattas också av detavtal som gäller för lantbrukare. Skogsägare, som inte producerarjordbruksprodukter, omfattas dock inte av avtalet. Dessa beräknas till 30 000.LRF har inte funnit någon motsvarande möjlighet att kollekfivt finansiera enskogsbruksförsäkring. Någon prisreglering förekommer ju inte på skogsbruketsområde. LRF och SSR hemställde i skrivelsetill regeringen att skogsvårdsavgiftsmedel avdelas för atttäcka kostnaderna för ett trygghetspaket för skogsbrukare. Den åriigakostnaden beräknades fill 15 milj. kr. Försäkringen beräknades omfatta ca 30000 skogsbrukare. Regeringen beslöt den 22december 1981 att inte vidta någon åtgärd med anledning av ansökningen. Vid /82 väcktes tremofioner om trygghetspaket för skogsbrukare. Motionerna hade lämnats av ÅkeWictorsson m.fl., och samt begärde att ett trygghetspaket skapas för skogsägare, som inteomfattas av det avtal om kollektiv försäkring mot arbetsskador som gäller förlantbrukare och att försäkringen finansieras genom ianspråktagande av skogsvårdsavgiftsmedel. Skatteutskottetanförde med anledning av mofionerna att utskottet är KU1984/85:35 372 medvetet om önskvärdheten av att problemet får en snarlösning men anser att frågan bör övervägas ytterligare i regeringskansliet.Utskottet fann alltså för sin del att motionerna borde överlämnas tillregeringen (SkU 1981/ 82:2 y). Utskottet överlämnade motionerna tilljordbruksutskottet. anförde att det vore värdefullt om ävende yrkesverksamma skogsbrukarna kunde erhålla den ökade trygghet som erbjudsgenom arbetsmarknadsförsäkringarna. Utskottet delade skatteutskottets meningatt det är önskvärt att frågorna får en snar lösning. Det torde enligtutskottet ankomma på regeringen att lägga fram erforderligt förslag i ämnet(JoU 1982/83:5). gav som sin mening regeringen till känna vadutskottet anfört (rskr 1982/83:64). 1 regeringens skrivelse 1983/84:80med redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringenangavs med anledning av ovannämnda riksdagsskrivelse att frågan bereds inomregeringskansliet och att skrivelsen ännu inte är slutbehandlad. I motionen 1983/84:2339 av EinarLarsson m.fl. yrkades att begär att regeringen lägger fram förslag omtrygghetspaket för skogsbrukare. (JoU 1984/85:14) anförde med anledninghärav bl. a. följande.