bet · G801NU5 · 1984-12-31 00:00:00 — Uppgiftorn beställaren är kreditupplysningsföretaget däremot inte ålagt att lämna. Mednäringsidkare likställs i detta sammanhang andra personer med väsentligtinflytande i viss näringsverksamhet. I motion 1983/84:609 (m) begärs, liksom i en liknandemotion (c) vid /83, att kravet på beställaruppgift skall utvidgastill att också gälla upplysningar om näringsidkare. Sitt avstyrkande av dentidigare motionen grundade näringsutskottet huvudsakligen på de övervägandensom föregick de nuvarande bestämmelsernas tillkomst . Den nya motionenhar gjorts till föremål för en omfattande remissbehandling. Därvid har olikameningar kommit till uttryck. NU1984/85:5 10 Datainspektionen, som ärtillsynsmyndighet enligt kreditupplysningslagen, pläderar utförligt för enlagändring i enlighet med motionärens önskemål. Inspektionen uppger att dennästan får reaktioner från företagare som anser det orimligt attlagstiftaren skyddar upplysningsbeställarens anonymitet. Den förespråkadelagändringen skulle, menar datainspektionen, inte bara förbättraintegritetsskyddet för de omfrågade personerna utan också kunna medföra attkreditbedömningsunderlaget får högre kvalitet. , somtidigare har varit negativt till att näringsidkare skulle få beställaruppgift,anser nu att kravet på öppenhet gör sig mera gällande, så attanonymitetsskyddet för upplysningsbeställare bör upphävas. Det kan noteras attett par centrala organisationer inom näringslivet. och , årslagändring tillstyrkte att så skulle ske. De har därför inte tillfrågats viddetta tillfälle. Från affärsbankernas och föreningsbankernas sida hävdarman - med instämmande av den bankägda - att dennuvarande ordningen är olycklig. Ovissheten om vem som har begärt en upplysningleder inte sällan till irritation, uppges det. Helst skulle man därför se attriksdagen beslutade om en återgång till den ordning utan krav på någrabeställaruppgifter som gällde . Om en sådan återgång inte är möjligborde det emellertid föreskrivas att alla enskilda personer skall få besked omvem som är frågeställare. Som en halvmesyr betecknas den nuvarande ordningen avFinansbolagens förening, vars slutsats också är att en återgång tillförhållandena vore att föredra. De övriga remissinstanserna vill alla slå vakt om debestämmelser som gäller. Hit hör flera organisationer som företräder små ochmedelstora företag- SHIO-Familjeföretagen, ochSveriges grossistförbund - och vidare bl. En rad argument framförs för derasståndpunkt. Många näringsidkare har ett legitimt intresse av att kunna inhämtakreditupplysningar utan att deras namn röjs, menar man. Beställaruppgifterskulle kunna skapa olägenheter i känsliga affärssituationer. Ett upphävande avanonymitetsskyddet skulle därför kunna leda till att näringsidkare avstår frånatt skaffa kreditupplysningar, fastän sådana är till gagn för derasaffärsverksamhet. Riskerna för att svenska företags exporthandel ochförbindelser med utländska banker skall skadas framhävs också. TCO uttalar ånyoatt en anställningssökande anonymt bör kunna skaffa sig upplysningar om enpresumtiv arbetsgivare. Kritiken från företagarhåll mot den ordning som nugäller har minskat avsevärt sedan datainspektionen och branschen har fåttförklara lagens innehåll, hävdar kreditupplysningsföretaget . OchSHIO-Familjeföretagen upplyser om att organisationen inte har kunnat noterakrav från sina medlemmar på en lagändring enligt motionärens förslag. Utskottetkonstaterar att två vart för sig legitima intressen står mot NU1984/85:5 11 varandra i sådana fall som här avses. Det gäller å enasidan att skydda enskilda personers integritet mot otillbörligt intrång, åandra sidan att värna om möjligheterna till en effektivkreditupplysningsverksamhet som kan förebygga en missriktad kreditgivning ochandra icke önskvärda dispositioner. Den nuvarande ordningen representerarenligt utskottets mening en rimlig avvägning mellan dessa två intressen. Detsynes skäligt att den som är näringsidkare eller som åtar sig sådana uppdrageller ikläder sig sädana engagemang att han blir att jämställa med ennäringsidkare får acceptera att andra utan att röja sig för honom kan skaffasig upplysningar om hans vederhäftighet i ekonomiskt hänseende. Även dettasynes f. ö. kunna betraktas som en form av integritetsskydd. Remissyttrandena över motionen har styrkt utskottet i desshär redovisade uppfattning. Särskilt fäster utskottet vikt vidSHIO-Familjeföretagens utsaga att organisationens medlemmar tycks godta dennuvarande ordningen i vad gäller beställaruppgifter. Utskottet avstyrker sålunda motionen. Härvid förutsätterutskottet att regeringen med bistånd av datainspektionen uppmärksamt följerkreditupplysningsverksamhetens fortsatta utveckling. attriksdagen avslår motion 1983/84:609. Närvarande: (), (), GunnarNilsson i (s), (ni), (), StenSvensson (m), (), (), Per (),(), (vpk)', Bo Finnkvist (s), (), () och (). NU1984/85:5 12 Mol lon 1983/84:609 har anhållit attinspektionen avger yttrande över motionen. Datainspektionenfår anföra följande. Det som motionären vill ändra på kan illustreras avföljande situation. En småföretagare har. efter kontakt medkreditupplysningsföretaget som tillställt honom upplysningskopia enligt 11 § 2st kreditupplysningslagen (således utan beställaruppgift) bliyit hänvisad tilldatainspektionen, och ifrågasätter vid sin kontakt med datainspektionen detriinUga i att en okänd kreditupplysningsbeställare har laglig rätt att varaanonym gentemot den omfrågade som själv känner sig tämligen genomlyst genom deuppgifter om hans privata förhållanden och ekonomi som lämnas i upplysningen. Antalet sådana samtal har troligen minskat sedan"företagarekopian" infördes , då såväl kreditupplysningsföretagensom datainspektionen fick åtskilliga samtal frän arga företagare, menalltfort kommer praktiskt taget sådana förfrågningar per brev ochtelefon till inspektionen. De flesta företagarna anser det vara helt godtagbart attutomstående tar upplysningarom honom och hans företag-det gör han ju själv isin tur-men anser det vara helt orimligt att upplysningsbeställarens anonymitetskall skyddas av lagstiftaren. Datainspektionen har därutöver funnit att det inte sällaninträffar att upplysningsmottagaren inte helt har förstått innebörden i lämnadupplysning. Sålunda medför nu tillämpade rutiner i kreditupplysningsverksamhetatt t. ex. en notering om restförd skatt för viss uppbördstermin ser likadan utoavsett om den skattskyldige av förbiseende betalat skatten för senteller om den är obetald , (Noteringen säger såledesatt skatten/avgiften enligt myndighets notering var obetald förfallodagen.) Detkan vara värdefullt för kreditgivaren att få närmare information t. ex. i ettsådant läge - och den uppgiften kan lämnas av den omfrågade direkt - om han fårveta vem som fått upplysningen, I ett samhälle som i övrigt präglas av öppenhet, bl. a.genom handlingsoffentligheten enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen och rättentill registerbesked enligt datalagen, synes anonymitetsskydd förupplysningsbeställare inte förenligt med gällande värderingar. Det är i och försig knappast något att skämmas för att man tar en upplysning - inte ens efterett långvarigt kundförhållande. Den som vill ha en upplysning innefattandeuppgifter om näringsidkarens och övriga företagsanknutna personers personligaekonomi bör givetvis alltfort kunna få det utan angivande av något särskiltskäl eller behov (jämför 9 § kreditupplysningslagen, vilken bestämmelse enbartberör personupplysningar). Men beställaren bör rimligen kunna stå för sinbeställning gentemot den omfrågade. Beställaren behöver ju inte i något NU1984/85:5 13 sammanhang vare sig vid beställningen eller senare påfråga från den omfrågade ange sitt motiv för att beställa upplysningen. Vid de samtal med näringsidkare som förts har fråndatainspektionens sida påpekats att många av näringslivets organisationermotsatt sig att beställaruppgift skulle lämnas. Beskedet har förvånat deflesta företagare inspektionen varit i kontakt med. Datainspektionen vill också erinra om att såväl som i sina remissyttrandenställde sig positiva till att skyldighet att lämna beställaruppgiftlagstadgades. En tidsenlig syn på problemet måste enligtdatainspektionens uppfattning präglas av större öppenhet än den nuvaranderegleringen gör. Vid underhandskontakter med undersökare och andrahandläggare hos kreditupplysningsföretag har datainspektionen erfarit att mångaupplysningsbeställare numera inte har något emot att stå för sin beställningom den omfrågade hör av sig till kreditupplysningsföretaget. Eftersom alltjämt vissa beställare likväl vill förbli anonymakan kreditupplysningsföretagen av konkurrensskäl inte genomföra attbeställaruppgift lämnas i alla upplysningar om personer utan att ha enlagstadgad sådan skyldighet. Om vissa upplysningsbeställare skulle avstå från attinhämta upplysningar om beställaruppgift lagstadgades, skulle detta, enligtdatainspektionens uppfattning, knappast negativt påverka kreditgivningen. Vad gäller förfrågningar från utlandet - som påtalats iremissyttrandena -är situationen ofta den att det är tämligen klart för den omfrågadevem som beställt upplysningar om han får veta till vilket land de lämnats. F.ö. sker upplysningslämnandet avseende svenska företag och företagare tillutlandet vanligtvis från svenskt upplysningsföretag till den utländskekreditgivaren via ett kreditupplysningsföretag eller en bank i kreditgivarenshemland. Datainspektionen har, med hänsyn till att frågan såentydigt avgjorts vid översynen av kreditupplysningslagen (propositionen1980/81:10) inte ansett sig kunna föreskriftsvis reglera frågan i strid med vadstatsmakterna bestämt. Inspektionen har undersökt andra möjligheter att kommatill rätta med problemet, t. ex. en ytterligare avgränsning av den krets somskall jämställas med näringsidkare (jämför uttalanden härom av föredragandestatsråd i prop, 1973:155 sid, 40) och en tvåstegsbeställning i vissa fall.Ingen av dessa idéer har genomförts eftersom de inte kan lösaproblemet i sin helhet. Datainspektionen får med hänvisning till vad som ovananförts tillstyrka bifall till motionen - i första hand för att förbättraintegritetsskyddet för här berörda omfrågade personer och i andra hand för denförbättring av kreditbedömningsunderlaget en lagändring i enlighet med motionensynes kunna medföra. Datainspektionen finner dessutom anledning peka på att ettför inspektionen alltjämt resurskrävande arbetsmoment skulle minska om lagenändrades enligt motionärens yrkande. Lagändringen kan praktiskt genomföras genom ett tilläggtill 11 § andra stycket kreditupplysningslagen. Däremot behöver inte definitionenav "personupplysning" ändras och inte heller"beställurbehörighetsregeln" i 9§. Detta yttrande har beslutats av datainspektionensstyrelse. I styrelsens sammanträde deltoa generaldirektören , ordförande,samt ledamöter- NU1984/85:5 14 na Bottiger, , Pernelid, Polstam och samtersättarna och t. f, byråchefen ,föredragande.