bet · G801AU2 · 1984-12-31 00:00:00 — Även förslaget i motion 1901 om en utredning om möjligheternaatt begränsa det totala ledighetsuttaget avstyrks av utskottet. Utskottetåterkommer nedan till vissa frågor som rör småföretagen. Översyn av ledighetslagarna föreslås i motionerna 868,1085 och 1946. I mofion 868 framhåller m. fl. (c) att det äroomtvistligt att anställda i olika situationer har behov av ett lagfäst stödför tjänstledighet. Det kan gälla för uppfyllande av medborgerliga plikter somvärnplikt och politiska förtroendeuppdrag, det kan gälla sociala skyldighetersåsom tjänstledighet vid barnafödande och barns sjukdom, det kan gälla fackligauppgifter som har betydelse för arbetsplats och arbetskamrater. ärdet enligt motionärerna utan tvivel så att möjligheterna till tjänstledighet påen rad olika enskilda arbetsplatser har utnyttjats i en sådan omfattning attdet inte kan förenas med krav på verksamhetens fulla effektivitet. Detta gällersärskilt på mindre arbetsplatser. Vid den översyn av ledighetslagarna somföreslås i motionen skall möjligheterna till vård av sjuka barn eller anhörigaprioriteras. Vidare skall prövas förutsättningarna att till det avtalsregleradeområdet helt överföra rätten till ledighet för studier. AU1984/85:2 22 motionärerna också ta sikte på att de fackligaförtroendemännens möjligheter till ledighet koncentreras till alt gällaförhållanden med direkt anknytning till den egna arbetsplatsen. Även i motion 1085 av m. fl. (fp) krävsen översyn av ledighetslagarna, varvid framhålls att de olika ledighetslagarnavar för sig är lätta att motivera. Sammantagna kan de enligt motionärernasmening dock leda till problem, framför allt för små företag. Genom samordningoch prioritering bör de negativa effekterna kunna begränsas. I motionen sägsatt därvid bör t. ex. föräldraledighet, i synnerhet för pappor, stimulerasmedan bl. a. ledighet för studier utan samband med tjänsten måste kunnaanpassas till arbetssituationen i företaget. Den översyn av ledighetslagarna som föreslås i motion 1946av m.fl. (cm,fp) tar sin utgångspunkt i de problem som lagarnastillämpning anses få i små företag. Motionärerna föreslår att den översyn sompåbörjades skall fortsätta så atl förslag till ändringar för attanpassa lagarna också till de mindre företagens situation kan läggas fram underinnevarande är. Utskottet har i det föregående avstyrkt förslag tillförändringar i ledighetslagarna som leder till försämringar av arbetstagarnasrätt till ledighet för bl. a. vård av barn och för studier. Detta leder tillall utskottet också avstyrker förslag beträffande en översyn av nämnda lagarsom har samma syfte. Utskottel vill emellertid inte utesluta att det kan finnasett behov av en lagteknisk översyn av ledighetslagarna, vilken i så fall böravse uppbyggnaden av de olika lagarna och samordningen mellan dem. I denpromemoria rörande ledighetslagarna som redovisadei pekas på frågor som kan vara aktuella i ett sådant sammanhang.Enligt vad utskottel inhämtat övervägs att, i anslutning till det översynsarbetei arbelsrältsliga frågor som pågår inom , också laupp till behandling vissa lagtekniska frågor med anknytning tillledighetslagstiftningen. När det gäller de mindre förelagen vill utskottet erinraom sitt uttalande i denna fråga (AU 1983/84:2 s. 6). Utskottelifrågasatte då om det kan vara till fördel för småföretagen och derasmöjligheter atl rekrytera och behålla arbetskraft att man för dem genomförändringar i regelsystemet som av deras anställda måste upplevas somförsämringar i förhållande till vad som gäller pä arbetsmarknaden i övrigt. Vadnu sagts hindrar inte att man prövar de jämkningar inom regelsystemets ram somvisar sig motiverade och möjliga att göra med hänsyn till småföretagen. Ensådan prövning kan lämpligen ske i anslutning till nämnda översynsarbeteinom . Mot bakgrund av del anförda bör aktuella delar avmotionerna 868 och 1085 samt motion 1946 inte föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. Slutligen föreslår m. fl. (s) i motion 1339ändring i föräldraledighetslagen så atl den anställde får större möjlighet attpåverka när under AU1984/85:2 23 dagen ledigheten skall förläggas. Bakgrunden är några falldå arbetsgivaren förlagt ledigheten till en tidpunkt som är dåligtanpassad till arbetstagarens behov. Motionärerna föreslår en sådan ändring ilagens 8 § all om den anställde anser att arbetsgivaren förläggerarbetstidsförkortningen på ett ofördelaktigt sätt bör den fackligaorganisationen få ärendet prövat enligt den förhandlingsordning som gällerövriga ledighetslagar. t. ex. studieledighetslagen. Enligt vad utskottet erfarit kommer frågor av det slag somberörs i motionen att tas upp i anslutning till det översynsarbete iarbelsrältsliga frågor som sker i . Alt som föresläsi motionen tillämpa studieledighetslagens förhandlingsordning i de fall somberörs i motionen förefaller emellertid inte ändamålsenligt. Det skullenämligen bl. a. innebära att arbetsgivaren fick rätt att skjuta upp en begärdföräldraledighet. Utskottet avstyrker mot den angivna bakgrunden motion 1339. 1. beträffandeförkortning av arbetstiden m. m. attriksdagen avslår motionerna 1983/84:1049 yrkande 3 och 1983/ 84:1337, 2. beträffande utredning avverkningarna av förkortad arbetstid m. m. att avslår mofionerna1983/84:1918 och 1983/84:2385, 3. beträffande inriktningen av DELFA:sutredningsverksamhet attriksdagen avslår motion 1983/84:2029 yrkande 17 i motsvarande del, 4. beträffandeindividuella avtal om arbetstidens längd m. m. attriksdagen avslår motionerna 1983/84:706 och 1983/84:2029 yrkande 17 imotsvarande del, 5. beträffandeflexibilitet i arbetslivet attriksdagen avslår motion 1983/84:2507 yrkande 2, 6. beträffandeändring av ledighetslagarna attriksdagen avslår motionerna 1983/84:1901 yrkandena 1 och 2 och 1983/84:2029yrkande 18, 7. beträffandeöversyn av ledighetslagarna attriksdagen avslår motionerna 1983/84:868 yrkande 6, 1983/ 84:1085 yrkande 3och 1983/84:1946, 8. beträffande ändring iföräldraledighetslagen att avslår motion 1983/84:1339. AU1984/85:2 24 Närvarande: (), (), KarinAndersson (c), (), (), (),(), (), (), (), ElverJonsson (fp), (vpk), (), () och i (c). 1.Förkortning av arbetstiden m.m. (mom. 1) Lars-OveHagberg (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 16 som börjar "Utskottet kan" och slutar "motion1049" bort ha följande lydelse: Utskottet delar den uppfattning som förs fram i vpk:spartimotion 1337 att övergången till sex timmars arbetsdag bör vara genomfördföre utgången av . Som ett första steg bör en minskning avarbetsdagen genomföras . Det är nödvändigt att vidta speciella åtgärdervad gäller arbetstiden för skiftarbetande med tunga och hälsofarliga yrken.Detta bör omfatta också de typiska kvinnoyrkena inom vård och städning, sombåde är tunga och ofta utförs på obekväm arbetstid. Dessa åtgärder bör enligtutskottets mening gå utöver den allmänna arbetstidsförkortningen och börinnebära en minskning av arbetstiden till eller trettiotimmar . Det skall också observeras att en sänkning avpensionsåldern, vilket är speciellt viktigt vid tungt arbete, eller en övergångtill fritt förlagd, begränsad livsarbetstid ur flera synpunkter kan ses somlikvärdiga med en förkortning av den dagliga arbetstiden. Övergång till sex timmars arbetsdag får en rad effekterbåde av social och ekonomisk natur. Den är ett steg mot jämlikhet mellankvinnor och män. Den bidrar till att bryta ned de skevheter som den rådandearbetsdelningen mellan könen alstrar. De långa arbetstiderna -varvidbruttoarbetstiden bör räknas - drabbar framför allt småbarnsföräldrar, de medlåg levnadsstandard, de som har oregelbundna arbetstider, de som harkroppsarbete, de som har låg utbildning. Arbetstidsförkortning är i hög grad enklassfråga. Sextimmarsdagen påskyndar utvecklingen mot en nyarbetsorganisation. Den förebådar en ny syn på arbetet, som är i linje med destora samhällsförändringar, vilka bildar förutsättningen för arbetslöshetensslutliga avskaffande. Ur detta perspektiv kan man säga att ingår som ett nödvändigt led i en långsiktig politik motarbetslösheten. Allt fler börjar nu också hysa uppfattningen att fullsysselsättning i klassisk mening inte kan uppnås vid oförändrad längd påarbetsdagen. Det betyder inte att arbetslösheten kan avskaffas genom delning avden tillgängliga mängden arbete. Arbetslösheten skapas genom de motsättningarsom priiglar hela den kapitalistiska produktionsprocessen. AU 1984/85:2 25 mängdenmänskligt arbete fortsätter, oavsett arbetstidens längd. Somnärmare belyses i motion 1337 ger kortare arbetdag flera jobb. Kostnaderna förde nya arbetena ligger främst på bytesbalansen och på den offentliga sektornsbudget. Dessa kostnader uppvägs emellertid enligt utskottets mening mer än välav de positiva effekter som arbetstidsförkortning ger. Utskottetförutsätter att oförändrade realinkomster skall upprätthållas för majoritetenav dem som berörs av arbetstidsförkortningen, dvs. alla med låga ochmellaninkomster. Sextimmarsdagen liksom varje arbetstidsförkortning är enfråga om kamp för en bättre fördelning, främst mellan arbete och kapital. I enperiod då reallönerna sänkts kraftigt och vinsterna når rekordnivå kan kravenemellerfid inte begränsas till kompensation för en förkortning av arbetstidenutan gäller också höjda reallöner. Föratt en förkortning av arbetstiden skall få positiva effekter påsysselsättningen är det som sägs i vpk:s partimotion nödvändigt att uttaget avövertid begränsas. Detbör ankomma på regeringen att utforma den lagstiftning som behövs förgenomförandet av den arbetstidsreform som utskottet beskrivit ovan. här anfört med fillstyrkande av motionerna 1337 och 1049, den senarei aktuell del, bör ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställan undei: 1 bort haföljande lydelse: 1. beträffande förkortning av arbetstiden m. m. att riksdagenmed bifall till motionerna 1983/84:1049 yrkande 3 och 1983/84:1337 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. 2.Inriktningen av DELFA:s utredningsverksamhet m. m. (mom. 3-4) , , ochHåkan Stjernlöf (alla m) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 19som börjar "Vad först" och slutar "aktuell del" bort haföljande lydelse; Somsägs i moderata samlingspartiets kommittémotion 2029 öppnar den tekniskautvecklingen möjligheter för stora förändringar i arbetslivet. Betydligt störrehänsyn än nu kan tas till individuella önskemål som produktionen avsåväl varor som tjänster förutsätter flexibilitet och variationsmöjligheter.De krav på omstrukturering som ställs medför också krav på höganpassningsförmåga och stor variationsrikedom med möjligheter till anpassningtill såväl enskilda anställda som enskilda arbetsplatser. Föratt klara denna omställning är det nödvändigt att regelsystemet påarbetsmarknaden görs så flexibelt som möjligt. Allomfattande, hårt bundna ochdetaljerade lagar och regelsystem lämpar sig illa för dessa nya krav.Lagstiftning som med nödvändighet måste omfatta hela arbetsmarknaden AU1984/85:2 26 bör därför undvikas. Redan existerande lagstiftning börbegränsas till det absolut nödvändiga. Ett område som är underkastat omfattande ochytterligt detaljerad lagstiftning är arbetstiderna. Arbetsfidslagen,semesterlagen och ledighetslagarna m. fl. lagar innebär en mycket långtgåendelåsning och begränsning av de möjligheter som måste finnas att.anpassaarbetstiderna till individuella önskemål och de krav som ny teknik ställer. Av tradition har arbetstidsförkortningarna i regelgenomförts genom tvingande och för hela arbetsmarknaden gällande lagsfiftning.Under senare år har emellertid ett nytt mönster utvecklats på arbetsmarknaden.För att kunna kombinera yrkesarbete med vårdansvar har många, framför alltkvinnor, valt att arbeta deltid. Många arbetar på tider som slentrianmässigtbetecknas som obekväma, men som för den enskilde arbetstagaren är väl anpassadeför dennes personliga situation. torde det finnas ett avsevärtbehov av en individuell planering av arbetstiden över livscykeln med hänsyntill familjeförhållanden, frivilligt arbete inom fackliga och ideellaorganisafioner etc. Inom produktionen kommer i ökande utsträckning att finnasönskemål om ett varierat arbetstidsuttag för att maximalt kunna utnyttjahögteknologiska och kapitalkrävande produktionsapparater. I många fall torde enförkortad arbetstid och utökad skiftgång kunna förenas med oförändradlönebetalningsförmåga. Inom servicesektorn kommer att finnas ökande behov avarbete på vad som med dagens terminologi betraktas som obekväm arbetstid. Önskemålen kommer att variera starkt mellan olikaarbetsplatser och olika individer. Regleringen av de villkor som i varje enskilt fall kommeratt behövas sker enligt utskottets mening bäst om den läggs så nära denenskilda individen och arbetsplatsen som möjligt. Här kan de lokala fackligaorganisationerna spela en mycket vikfig roll. I de fall kollektivavtal inteföreligger eller arbetstagaren inte är fackligt ansluten, bör villkoren kunnaavtalas direkt mellan arbetstagare och arbetsgivare. Det finns inte skäl attförutsätta att detta skulle leda fill missbruk. Genom en sådan utformning avregelsystemet när det gäller arbetsfidsfrågorna tillgodoses också kravet imotion 706 om större frihet att sluta individuella avtal om arbetsfidens längd. har också tanken på arbetsfidsförkortning isyfte att minska arbetslösheten diskuterats. Som framhålls i motion 2029grundar sig emellerfid denna tanke på en felaktig föreställning om vilkafaktorer som leder högre sysselsättning. 'Arbete är inte en bestämd mängdsom kan fördelas enligt fördelningspolitiska principer. Arbete är ett resultatav en efterfrågan som uppstår som en följd av gynnsamma ekonomiska förhållandensom ger lönsamhet och konkurrenskraft. Den form av arbetsdelning som diskuterasskulle inte skapa nya arbeten utan endast innebära en fördelning avarbetslösheten. Utskottet delar därför uppfattningen i motion 2029 att arbetstidsförkortningoch arbetsdelning i syfte att lösa arbetslöshetsproblemen bör avvisas. AU 1984/85:2 27 Den pågående utredningen av arbetsfidsfrågorna somsker inom DELFA bör med den angivna bakgrunden inriktas på att begränsalagstiftningen på arbetstidsområdet till vad som är absolut nödvändigt medhänsyn fill hälso-och skyddsaspekter, liksom de oavvisliga rättigheter tillsemester och ledighet som arbetstagarna bör ha. I stället bör arbetstagare ocharbetsgivare ges vida ramar för att träffa avtal individuellt och kollekfivt. 1den mån förhindrar övergången till en sådan moderniseradlagstiftning, bör förhandlingar tas upp om ändringar i konventionerna. Ensådan inriktning av DELFA;s verksamhet förutsätter fortsatt arbete med denbreda kartläggning av arbetsfidsfrågorna som ingår i DELFA;s direktiv ochligger också i Unje med yrkandena i mofion 2507 i motsvarande del. anfört ovan med bifall till motionerna 706 och 2029 i motsvarande delbör regeringen underrättas om. delsatt utskottets hemställan under 3 och 4 bort ha följande lydelse; 3. beträffandeinriktningen av DELFA.s utredningsverksamhet an med bifallfill mofion 1983/84:2029 yrkande 17 i motsvarande del som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, 4. beträffandeindividuella avtal om arbetstidens längd m. m. att med bifalltill motionerna 1983/84:706 och 1983/ 84:2029 yrkande 17 i motsvarande del somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. 3.Ändring av ledighetslagarna (mom. 6) , , ochHåkan Stjernlöf (alla m) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 21som börjar "Utskottet vill" och slutar "rör småföretagen"bort ha följande lydelse: Somanförs i motion 2029 har de lagar som stiftats om rätt tillledighet från arbetet utan tvivel var för sig varit motiverade och haft storbetydelse för de anställda. Utskottet vill emellerfid erinra om deproblem av olika slag som dessa lagar fört med sig på arbetsplatserna. Denhöga frånvaro som följer av ledighetslagarnas tillämpning innebär således enkraftigt ökad belastning på såväl samhället som företagen. Särskilt korttidsfrånvaronleder ofta till stora merkostnader i form av produktionsbortfall. Utskottetvill i sammanhanget också fästa uppmärksamheten på att den anställningstrygghetvilken de fast anställda har som tar ledigt från arbetet samfidigt harinneburit otrygga anställningsförhållanden för alla de vikarier som måsteanlitas. Detta problem för en allt större grupp kan i längden inte lämnas utanavseende. Föratt begränsa de negativa verkningarna av ledighetslagarna måste större hänsynkunna tas till förutsättningarna på den enskilda arbetsplatsen. AU 1984/85:2 28 Särskildhänsyn måste tas till de förhållanden som råder på mindre arbetsplatser. Deledighetsformer som bör prioriteras är sådana som tillkommit av hänsyn tillvård av barn. Lagenom ledighet för studier medför för mindre och medelstora arbetsplatser mångagånger i det närmaste oöverstigliga problem. Rättfill ledighet för studier bör därför begränsas till de fall då studierna haranknytning till arbetsuppgifterna. Till sådana studier bör räknas inhämtande avgrundskole- och gymnasiekompetens, eftersom det på varje arbetsplats torde varaav värde att de anställda har nödvändiga baskunskaper. Utskottetföreslår att hos regeringen begär ändringar i ledighets-lagarnaenligt de riktlinjer som angetts ovan. Härigenom fillgodoses i huvudsak också imotion 1901 föreslagna ändringar i nämnda lagar. Utskottetvill slutligen understryka betydelsen av att den översyn som påbörjades inomarbetsmarknadsdepartementet av ledighetslagarha i övrigt återupptas ochavslutas . har anfört med tillstyrkande av motionerna 1901 och 2029, den senarei här aktuell del, bör ges regeringen fill känna. dels att utskottets hemställan under 6 bort haföljande lydelse: 6. beträffande ändringar i ledighetslagarna att medbifall till motion 1983/84:2029 yrkande 18 och med anledning av motion1983/84:1901 yrkandena 1 och 2 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. Ändringav ledighetslagarna (mom. 6 - motiveringen) (), () och IngvarKarlsson i (c) anser att den del av utskottets yttrande på s. 21 sombörjar "Utskottet vill" och slutar "rör småföretagen" bortha följande lydelse: utvecklar närmare i det följande med anledning av motionerna 868 och1085 behöver ledighetslagarna ses över. Att redan nu ange vilka ändringar idessa lagar som skall göras - vilket föreslås i aktuella delar av mofionerna 1901och 2029 - kan utskottet inte tillstyrka. Nämnda motioner bör därför inteföranleda någon åtgärd från sida. Översynav ledighetslagarna (mom. 7) (), () och IngvarKarlsson i (c) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 22som börjar "Utskottet har" och slutar "inomarbetsmarknadsdepartementet" bort ha följande lydelse: Det är enligt utskottets mening oomtvistligt attanställda i ett antal olika situationer har behov av tjänstledighet. Det kangälla för uppfyllande av AU1984/85:2 29 medborgerliga plikter såsom värnplikt och politiskaförtroendemanna-uppdrag, det kan gälla sociala skyldigheter såsomtjänstledighet vid barnafödande och barns sjukdom, det kan gälla fackligauppgifter vilka har betydelse för arbetsplats och arbetskamrater.Ledighetslagarna har inneburit att de anställda har fått en lagfäst rätt tillledighet i dessa fall. De nämnda lagarna har mot denna bakgrund en viktiguppgift att fylla. är det utan tvivel så att på en rad olikaenskilda arbetsplatser har möjligheterna fill tjänstledighet utnyttjats i ensådan omfattning att det inte kan förenas med krav på full effektivitet iverksamheten. Detta gäller särskilt på mindre arbetsplatser, där man normaltinte kan ha en långsikfig planering för korttidsfrånvaro. Enligt utskottets mening finns det goda förutsättningaratt begränsa möjligheterna till ledighet utan att för den skull inkräkta på denenskildes möjligheter att fullgöra medborgerliga eller sociala skyldigheter isamhället. Vid en begränsning av ledighetsmöjligheterna bör som framhålls imotionerna 868 och 1085 vård av sjuka barn prioriteras. Mot den angivna bakgrunden bör göras en översyn avledighetsreglerna. Härvid bör i första hand prövas förutsättningarna att tilldet avtalsreglerade området helt överföra rätten ledighet för studier.Normal fortbildning, t. ex. på grund av förändrade samhällsförhållanden, liggeri såväl arbetsgivarens som arbetstagarens intresse. De fackliga förtroendemännens rätt till ledighet medbibehållen lön är reglerad i förtroendemannalagen och i en rad avtal. mening bör sådana inskränkningar i denna rätt inte ske som rubbarbalansen mellan arbetsgivare och arbetstagare på den enskilda arbetsplatsen.Erfarenheterna av förtroendemannalagen visar emellerfid att den i ickeobetydlig utsträckning kommit att tillämpas för verksamhet utan direktanknytning till den enskilda arbetsplatsen. Erfarenheten visar också att i vissafall tas ut betydligt mer tjänstledighet än som följer av lag och avtal. Enöversyn av ledighetslagstiftningen bör i denna del ta sikte på att de fackligaförtroendemännens möjlighet till ledighet koncentreras till att gällaförhållanden med direkt anknytning till den egna arbetsplatsen och att rättentill uttagen fid ges en mer stringent utformning så att onödiga konfliktermellan arbetsgivare och arbetstagare kan undvikas. Man bör därför prövaförutsättningarna att i någon form införa en övre gräns direkt i lagen när detgäller facklig förtroendemans rätt till ledighet. Mot bakgrund av det anförda bör hos regeringenbegära en översyn av ledighetslagarna. Sedan i sammanhanget behövligtutredningsarbete genomförts bör regeringen återkomma med förslagom ändringar i här aktuella lagar enligt de riktlinjer som anges i motionerna868 och 1085. Härigenom fillgodoses i allt väsentligt också motion 1946.Utskottets förslag innebär en tillstyrkan av nämnda motioner. Det anförda börges regeringen fill känna. AU 1984/85:2 30 dels att utskottets hemställan under 7 bort haföljande lydelse: 7. beträffande översyn av ledighetslagarna att medbifall till mofionerna 1983/84:868 yrkande 6, 1983/84:1085 yrkande 3 och1983/84:1946 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. 6.Översyn av ledighetslagarna (mom. 7 - motiveringen) , , ochHåkan Stjernlöf (alla m) anser att den del av utskottets yttrande på s. 22 sombörjar "Utskottet har" och slutar "inomarbetsmarknadsdepartementet" bort ha följande lydelse: Utskottethar i det föregående tillstyrkt förslag i bl. a. moderata samlingspartietskommittémotion 2029 om översyn av ledighetslagarna enligt i motionen angivnarikthnjer. Härigenom blir motionerna 868,1085 och 1946 i allt väsentligttillgodosedda. Nyss nämnda motioner bör mot denna bakgrund kunna lämnas utannågon åtgärd från sida. Förkortningav arbetstiden m. m. (mom. 1) , , ochHåkan Stjernlöf (alla m) anför: Som vi närmare utvecklat i reservation 2 till dettabetänkande förordar vi en avreglering av nuvarande system när det gällerarbetsfid m. m. i syfte att åstadkomma en större flexibilitet och anpassningtill såväl de anställdas som produktionens krav från fall till fall. Det kan ioch för sig, beroende på de enskilda människornas val, leda till att dengenomsnittliga arbetstiden kan bli kortare. Mot denna bakgrund har vi avståttfrån att reservera oss mot majoritetens skrivning när det gäller förkortning avarbetstiden.