bet · G801AU13 · 1984-12-31 00:00:00 — 1 motionerna 546 av m.fl. (s) och 1443av m.fl. (s) förordas att en särskild del av lokaliseringsstödetavsätts för lokalisering av statUga verk och myndigheter till Bergslagen. Förslaget är inte närmare utvecklat i någon av motionerna.Utskottet tror inte alt den föreslagna avsättningen av medel leder tilleffekter av åsyftat slag. Motionerna 546 och 1443 avstyrks för den skull i deaktuella delarna. I sammanhanget tar utskottet upp yrkandet i motion 908 avOswald (vpk) om garantier för tidigare etablerade bUglaslillverkare.Bakgrunden till yrkandet är det lokaliseringsstöd som statens industriverkbeviljat för att starta en bilglaslillverkning i Svappavaara.Motionären menar att detta kan leda till en överetablering som drabbar de treredan befintliga bilglasindustrierna i , och . Dessaföreslås bli garanterade fortsatt verksamhet. Stödet till tillkom genom beslut avindustriverket . hade projektet tillstyrkts avden parlamentariskt sammansatta . Detankommer på de beslutande organen att tillse att det regionalpolitiska stöd somlämnas AU1984/85:13 72 inte medverkar lill överetablering i branscher som redantidigare har särskilda svårigheter. bör framhållas att om man villuppnå resultat med det regionalpolitiska stödet, dvs. främja sysselsättningen iutsatta orter och regioner, så kan man inte generellt avstå från att stödjanyetableringar eller utvidgningar av företag därtor att åtgärderna leder ökad konkurtens inom branschen. Än mindre kan man tänka sig att lokaliseringsstödtill ett företag skall leda till någon form av statsgaranti till övriga företagi branschen. På grund härav avstyrker utskottet motion 908. I propositionenåterstår några övriga frågor om stödberättigad verksamhet som inte harredovisats i det föregående. Det gäller stöd till gruvor, partihandel m.m.Några ändringar av nuvarande regler föreslås ej, och utskottet har inte funnitanledning till invändningar mot vad som anförs. Lokaliseringsstöd är den gemensammabenämningen på de två ursprungliga formerna för regionalpolitiskt stöd,lokaliseringsbidrag och lokaliseringslän. Regeringen föreslår beträffandedetta stöd två förändringar, varav den ena gäller bidragsnivån och den andrahandläggningsordningen. Storleken pä lokaliseringsbidraget grundas på totalkostnadernai samband med investeringar i byggnader, markanläggningar, maskiner och andrainventarier. En allmän regel är att bidraget inte skall vara störte än vad sombehövs för att investeringen skall komma till stånd. Dessutom maximerasbidraget till vissa procentandelar av de nyssnämnda totalkostnaderna.Regeringen förordar i enlighet med den regionalpolitiska utredningens förslagatt dessa bidragsandelar skall sänkas på följande sätt: Nuvarande högsta Föreslagen högsta bidragsandel,% bidragsandel, % Stödområde A 70 50 Som en konsekvens härav föreslårregeringen även en sänkning av procentandelarna för bidrag som beviljas utanförstödområdet eller för vissa särskilda verksamheter. Utanför stödområdet kan enligt regeringens bestämmande enkommun eller del av en kommun tillfälligt få komma i fråga förregionalpolitiskt stöd. Bidragsandelen bestäms i sådana fall lill antingen 30eller . Dessa procentsatser föreslås sänkta till 20 resp. 15. Det särskilda bidraget till markberedning förtorvproduktion, som är högst i stödområde A och högst istödområde B, avses bli minskat till högst 25 resp. . Investeringsbidraget, dvs. det bidrag som länsstyrelsernahar rätt att bevilja lill investeringar utanför stödområdet, föreslås bli sänktfrån . Till den frågan återkommer utskottet rett särskilt avsniu. AU 1984/85:13 73 Det förutsätts att lokaliseringsbidraget tillindustrilokaler för uthyrning liksom skall vara 10 procentenheterlägre än det bidrag som skulle kunna utgå till de berörda företagen om de byggeregna lokaler. Slutligenförutsätts att det även i fortsättningen skall vara möjligt för regeringen attbevilja högre bidrag än som följer av reglerna om högsta bidragsandel i detenskilda fallet. Om det finns synnerliga skäl skall regeringen i likhet medvad som gäller kunna medge att bidragsandelen får uppgå till oavsett vari landet den tilltänkta verksamheten skall bedrivas. Dennivåsänkning regeringen föreslår beträffande lokaliseringsbidraget godtas avcenterpartiet enligt motion 2915 och enligt motion 2937. Enuppföljning av effekterna av bidragssänkningen begärs av m. fl. (s)i motion 2921. () anser i motion 2952 att nuvarandebidragsandel skall behållas i stödområde C. Bidragssänkningarnaöverensstämmer, som redan nämnts, med den regionalpolitiska utredningensförslag. Som utredningen påpekat framstår den nuvarande subventionsnivån somhög vid en internationell jämförelse. I propositionen anförs även flera andraskäl för att sänka bidragsnivåerna, bl. a. att riskkapitalförsörjningen istödområdena förbättrats, till vilket tillkomsten av både stafliga och privataregionala investmentbolag har bidragit. Utskottet anser att de motiv somåberopats för att sänka bidragsnivåerna är bärande, och regeringens förslaghärom bör alltså genomföras. Yrkandeti motion 2952 att man på en punkt skall frångåregeringsförslaget, så atl man får en oförändrad bidragsandel med högst istödområde C kan utskottet inte biträda. Skillnaden i stödhänseende mellanstödområdena B och C skulle med motionsförslaget komma att utjämnas på ett sättsom inte är motiverat. Imotion 2921 av m.fl. (s) sägs att reduceringen av lokaliseringsbidragetinnebär att man försvagar ett väsentligt medel för regional utveckling ochmellanregional utjämning i en situation då behovet av stödformen framstår somän mer angeläget. Motionärerna föreslår att regeringen skall få i uppdrag attnoggrant fö\}ä effekterna av de lägre bidragsnivåerna och vidtaerforderliga åtgärder så att reglerna anpassas till syftet att nå en positivregional utveckling. Utskottethar samma uppfattning som motionärerna att det är angeläget att man uppmärksamtföljer utvecklingen av den nedtrappning av bidragsnivåerna som är aktuell.Det ligger emellertid i sakens natur att en sådan uppföljning sker inomregeringens kansli, bl. a. därför att regeringen själv är inbegripen iärendehandläggningen i vissa fall och därigenom får praktisk erfarenhet av hurde nya reglerna kommer att verka. Med hänsyn härtill samt till vad som nedananförs om lokaliseringsstödets sysselsättningsskapande uppgift anser utskottetdet inte vara påkallat med ett särskilt uppdrag åt regeringen såsom begärs imotion 2921. Denna bör alltså av lämnas utan åtgärd. AU 1984/85:13 74 Storieken av ett lokaliseringsbidrag bestäms i detenskilda fallet av antalet nya arbetstillfällen, investeringens storlek ochinriktning samt angelägenheten frän samhällssynpunkt av att projektet kommertill stånd. Vid myndigheternas tillämpning av bestämmelserna har utvecklatsvissa riktvärden för bidragsbeloppet. Dessa riktvärden anger den maximala subventionenper nytt arbetstillfälle och är i stödområde A , i stödområde B350000 kr. och i stödområde C . I temporära stödkommuner uppgårriktvärdena till . beroende på om regeringen har medgivitatt lokaliseringsbidrag får beviljas med högst 30 eller högst . Denregionalpolitiska utredningen (betänkandet s. 293) uttalade att det inte ärmotiverat att ange några bidragsbelopp per nytt arbetstillfälle, ulan det böravgöras från fall till fall vilket belopp som är rimligt. I stället bör denmaximala bidragsandelen vara styrande. Industriministernbetonar för sin del (prop. s. 74) att bidraget per nytt arbetstillfälle är eltkriterium som bör användas som endast en bland flera bedömningsfaktorer. Detviktigaste kriteriet, fortsätter industriministern, bör även i fortsättningenvara att stödet inte är störte än som behövs för atl en investering skall kommatill stånd. De högsta procentandelarna bör liksom vara maximigränserför den statliga stödinsatsen. Detbör, som industriministern anför, vara en given utgångspunkt att de högstaprocentandelarna skall utgöra den övre gränsen för subventionerna vialokaliseringsbidraget; i annat fall får ju procentsatserna inte någon styrandefunktion. Att regeringen i enstaka fall har rätt att medge högre bidrag rubbarinte denna allmänna princip. Närdet sedan gäller den regionalpolitiska utredningens förslag att man skallfrångå användningen av riktvärden för nya arbetstillfällen bör påpekas att detförslaget har som förutsättning att lokaliseringsbidrag skall kunna lämnas utankrav på att projekten ger någon sysselsättningsökning. I propositionen försdock inte fram något förslag om ändring i huvudregeln att lokaliseringsstödlämnas endast om det leder till ökad sysselsättning. Tvärtom anses att dennagrundregel med de möjligheter till avsteg från den som finns är väl avvägd.Detta ställningstagande, till vilket utskottet ansluter sig, innebär att manhåller fast vid att det grundläggande motivet för lokaliseringsstödet är attskapa ny sysselsättning. Detär vidare som industriministern framhåller angeläget att lokaliseringsstödet ide enskilda fallen inte är större än som behövs för att en investering skallkomma till stånd. Detta är inte någon ny princip, utan den är inskriven igällande förordning om regionalpolitiskt stöd. Vad utskottet i detta sammanhangvill understryka är att tillämpningen av principen inte får leda enrestriktivitet i stödgivningen som gör regionalpolitiskt önskvärdaetableringar mindre intressanta för sådana företag som i och för sig harresurser nog att klara etableringen utan särskilt stöd från det allmänna. Detär ett klart intresse för dem som lever i stödområdena att verksamhet AU1984/85:13 75 etableras där av stabila företag. Vidare gäller det att sålångt möjligt förebygga den risk som finns inbyggd i det regionalpolitiskastödet, nämligen att stödgivningen verkar attraherande på mindre seriösaföretag, för vilka det inte är lokaliseringen utan ett så stort ekonorhisktstöd som möjligt som är avgörande för den egna verksamheten. I båda fallen kandet grundläggande sysselsäitningsmotivet ge en värdefull vägledning vid bedömningenav stödärendena. Vid bedömningen av lokaliseringsbidraget i de enskildaärendena har man alltså att ta hänsyn till en rad olika faktorer. 1 dentidigare framställningen har nämnts andra faktorer än de som ovan särskiltberörts, bl. a. de aktuella investeringarnas storlek och inriktning samtangelägenheten från samhällets synpunkt av att de genomförs. Såsom anförs ipropositionen bör lokaliseringsbidragen beviljas efter en sammanvägning av alladessa faktorer. Med understrykande härav föreslår utskottet att vad utskottetdärutöver har anfört i denna fråga godkänns av . Vad sedan beträffar handläggningsordningen föreslår regeringentvå ändringar. Länsstyrelserna har som regel rätt att beslutaom stöd till projekt med ett totalt kapitalbehov av högst 7 milj. kr. Dennabeloppsgräns föreslås höjd till 9 milj. kr. Vidare är det avsett att länsstyrelsernaskall få rätt att besluta om lokaliseringsstöd till verksamheter i sådanakommuner eller delar av kommuner som regeringen utser som temporärastödområden. Även i dessa fall begränsas länsstyrelsernas beslutanderätt tillprojekt med en totalkostnad av högst 9 milj. kr. Utskottet tillstyrker dessa förslag. Vad som i övrigtanförs i propositionen i avsnittet om lokaliseringsstöd föranleder inte någotsärskilt yttrande från utskottets sida. Detta bidrag får lämnas av länsstyrelsernatill etableringar utanför stödområdena på i huvudsak samma villkor som gällerför lokaliseringsbidraget. Bidragsandelen är dock lägre, högst mot högst30% i stödområde C. Med hänsyn till den sänkning som föreslagits avprocentandelarna för lokaliseringsbidraget föreslår regeringen att även denmaximala procentsatsen för investeringsbidraget sänks, till . Bidraget fårenligt nu gällande regler beviljas för projekt med en totalkostnad av högst 7milj. Den beloppsgränsen föreslås höjd till 9 milj. kr. Utskottetlämnar förslagen utan erinran. Lån till privata regionala investmentbolag Regeringen har rätt att bevilja låntill privata regionala investmentbolag. Syftet med långivningen är att främjaexpansion av främst små och medel- stora företag, att öka tillgången påriskvilligt kapital och att tillföra företagen kapacitet i form avledningskunnande. AU 1984/85:13 76 varainriktade på förelag som är verksamma inom stödområdena. Regeringen föreslåratt lån skall kunna ges även till investmentbolag som huvudsakligen engagerarsig i verksamheter i orter eller kommuner som temporärt ifrågakommer förregionalpolitiskt stöd. Utskottet biträder förslaget. Offertstöd är en inte i förväg preciserad stödform,utan de närmare villkoren avgörs från fall till fall. Det är avsett attanvändas när andra stödformer inte är tillämpliga. 1 propositionen sägs attoffertstödet främst lämnas för framtidsinriklade åtgärder somproduktutveckling, marknadsföring och utbildning. Vidare är stödformen lämplignär det gäller projekt inom den privata tjänste- och servicesektorn därinvesteringarna i byggnader och maskiner ofta är små och sålunda inte utgörnämnvärt underlag för lokaliseringsstöd. Offertstödkan lämnas som villkorligt lån varvid återbetalningen görs beroende av detekonomiska utfallet av projektet. En variant härav är att stödet lämnas medvillkor om andel i värdetillväxt. Stödformenfår ifrågakomma för alla verksamheter som är stödberättigade utomindustrilokaler för uthyrning och investmentbolag. YngveNyquist m.fl. (s) föreslår i motion 2924 en utredning om nya former avoffertstödet. Som uppslag för utredningsarbetet pekar motionärerna på möjligheteratt köpa forsknings- och utvecklingskapacitet hos goda företag och lokaliseraprojekten till företag i krisregioner, att ge offertstöd till kommunalautvecklingsprogram och atl ge sådant stöd till organisationer och exempelvisfolkhögskolor för insatser av särskilt regionalpolitiskt intresse. Vadmotionärerna åsyftar synes närmast gälla nya användningsområden föroffertstödet. Förslaget kan därmed sägas anknyta till den behandladefrågan om de verksamheter som skall anses stödberättigade. Vad motionärernaanfört om teknikspridning genom köp av ledig,forsknings-ochutvecklingskapacitet bör enligt utskottets mening kunna tillgodoses på de vägarsom angetts i samband med redovisningen av den särskilda frågan om teknik- ochkunskapsspridning i de regionalpolitiskt prioriterade regionerna. Därutöveranser utskoitet att det är tveksamt om man skall ta upp till övervägande attlämna offertstöd till verksamheter som är främmande för övrigtregionalpolitiskt stöd. Det förefaller som om vissa av de aktivitetermotionärerna vill främja bör finansieras av de medel som ställs till förfogandeför projektverksamhet i länen via anslaget till Regionala utvecklingsinsatser.Med hänsyn härtill och till vad som anförts i övrigt anser utskottet att detinte är befogat att av regeringen begära en utredning om offertstödet med den imotionen angivna inriktningen. Utskottet avstyrker därmed motion 2924 iförevarande del. AU 1984/85:13 77 Enligt lagen (1983:1055) om nedsättning avsocialavgifter och allmän löneavgift i sker en nedsättning avden procentsats med vilken dessa avgifter utgår med 10 procentenheter.Nedsättningen gäller samtliga kommuner (de särskilda reglerna för Svappavaarasamhälle i kommun behandlas i det följande). Det förutsätts attavgifterna kan hänföras till följande verksamheter; gruvor, tillverkning,produktionsinriktad partihandel, uppdragsverksamhet samt hotell-, pensionats-eller campingverksamhet. Redovisar verksamheten en nettoökning av antalet sysselsattahar arbetsgivaren rätt alt utöver avgiftsnedsättningen få bidrag till att täckakostnaderna för arbetsgivaravgiften med . per helårsarbetare ochkalenderår. Består neltoökningen kan bidrag erhållas under ytterligare två år.De beskrivna reglerna gäller även för egenföretagare. Denprincipiella frågan om man över huvud taget skall ha avgiftsnedsättning somett regionalpolitiskt medel, aktualiserad i motioner av kommunisterna,har behandlats i det tidigare, avsnittet om det regionalpolitiska stödetsallmänna utformning. Avden regionalpolitiska utredningen förordades att avgiftsnedsättningen skulleutvidgas att omfatta även de delar av stödområde A som ligger utanförNorrbottens län. Glesbygdsdelegationen föreslog därutöver en branschmässigutökning till alla näringsgrenar utom den offentliga sektorn. Regeringenanser att nuvarande system för avgiftsnedsättningen bör behållas oförändrat vadgäller både geografisk och branschmässig omfattning. Däremot föreslåsutvidgningar i olika hänseenden i motioner av företrädare för moderatasamlingspartiet, och . I de motioner som är parti-eller kommittémotioner finns så till vida en gemensam ståndpunkt att man idessa förespråkar att avgiftsnedsättningen utsträcks att gälla hela stödområdeA, vilket innebär en inskränkning av åtgärdens omfattning iNorrbotten. AlfWennerfors m.fl. (m) uttalar i. motion 2951 att de områden som för närvarandehar de största problemen måste prioriteras i första hand och att enavgiftsnedsättning därför bör genomföras i helastödområde A. Nedsättningen bör gälla all verksamhet utom den offentliga. Föratt minska uppkommande tröskeleffekter gentemot angränsande områden bör företasen avgiftsnedsättning i stödområde B. Centerpartietförordar i partimotion 2915 att den nuvarande avgiftsnedsättningen skall gällahela stödområde A och därutöver de kommuner i som tillhörstödområde B. I motion 2929 av m.fl. (c), till vilken hänvisasi partimotionen, förordas dels att den nuvarande begränsningen beträffandetyper av företag som ifrågakommer för avgiftsnedsättningen skall slopas, delsatt bidraget till Norrbottenföretagen för arbetsgivaravgifter skall höjas till15000 kr. såvitt gäller företag belägna i de kommuner i länet som tillhörstödområdena A eller B AU 1984/85:13 78 och,å andra sidan, sänkas till . såvitt gäller företagen i de kommuner ilänet som ligger i stödområde C. ()och ()föreslår i motion 2269 att avgiftsnedsättningen skall utgöra 10 procentenheteri inlandskommunerna och i angränsande kommuner tillhörandestödområde B. () yrkar i motion 2966 en avgiftsnedsättning med 10procentenheter i stödområde A. RuneÅngström m.fl. (fp) begär i motion 2937 att avgiftsnedsättningen skall omfattaalla kommuner i stödområde A och gälla all verksamhet utom den som bedrivs avstat, kommun eller försäkringskassorna. Avde skäl som i propositionen anförs mot en geografisk utökning av nedsättningenav socialavgifter i skall här nämnas att åtgärden är en del avde extraordinära insatserna i detta län för att öka konkurrenskraften hoslänets näringsliv. De svåra problem som finns i andra delar av , bl. a.de kommuner utanför som tillhör stödområde A, får mötas medintensifierade insatser av andra regionalpolitiska medel, bl. a. denförstärkning av sysselsättningsstödet som behandlas i nästföljande avsnitt. Närdet gäller en branschvis utvidgning beträffande avgiftsnedsättningen hänvisas ipropositionen framför allt till att kostnaderna är alltför höga för en sådanåtgärd. En utvidgning till alla näringsgrenar utom den offentliga sektorn,såsom föreslagits i de aktuella parti- och kommittémotionerna, skulle fördubblanuvarande kostnader, från ca 350 till ca 700 milj. kr. Utskottetställer sig bakom dessa och övriga invändningar som görs i propositionen (s.8385) och föreslår att med godkännande av vad som anförs ipropositionen i förevarande avsnitt avslår motionerna 2269, 2915, 2929, 2937,2951 och 2966 i motsvarande delar. Förverksamhet som etableras i samhälle i kommun gällersärskilda regler. Sådan verksamhet kan helt befrias från arbetsgivaravgiftenoch den allmänna löneavgiften. Ett villkor är att verksamheten är av något avde slag som omfattas av den allmänna avgiftsnedsättningen i Nortbotten. Centerpartietanser i motion 2915 att den avgiftsbefrielse som gäller börutsträckas att omfatta hela kommun utom centralorten. Liknandeförslag har tidigare avslagits av på framställning av utskottet. Detfinns inte nu skäl till ändrat ställningstagande, varför det aktuella yrkandeti motion 2915 avstyrks. RuneÅngström m.fl. (fp) förordar i motion 2937 att avgiftsbefrielsen i Svappavaaraskall utvidgas att gälla all verksamhet utom den som bedrivs av staten,kommunen eller . Utskottethar ovan redovisat som sin uppfattning att man inte bör göra en branschvisutvidgning av den allmänna avgiftsnedsättningen i . Som enkonsekvens av denna inställning avstyrker utskottet även detta yrkande i motion2937. AU1984/85:13 79 Sysselsättningsstödet har tillsyfte att ge särskild stimulans till företag som ökar sin sysselsättning och därmedge en kompensation för de inkörningskostnader detta medför. Stödet kan gestill företag etablerade i de tre stödområdena. Om det är fråga omturistverksamhet eller verksamhet för framställning av fasta bränslen lämnasdock stöd endast inom stödområdena A och B. Bidragsgivningen är flerårig på så sätt attsysselsättningsstödet lämnas som förstaärsstöd och därefter som fortsatt stöd.Förstaårsstöd lämnas för det antal årsarbetskrafter som sysselsättningen harökat med jämfört med det av de tre närmast föregående kalenderårensom har haft den högsta sysselsättningen mätt i antal årsarbetskrafter.Fortsatt stöd lämnas för det antal årsarbetskrafter som kvarstår av sådansysselsättningsökning som berättigar till förstaårsstöd. Regionalt administreras sysselsättningsstödet avlänsarbetsnämnderna och arbetsförmedlingen, centralt av statens industriverk. Regeringen föreslår att sysselsättningsstödets belopp höjsenligt sammanställningen nedan: Nuvarande stödbelopp Regeringens per årsarbetskraft förslag Vad gäller förstaårsstöd ochfortsatt stöd föreslår regeringen att fördelningen görs pä sätt som framgår avnedanstående tabell. yrkar i motion 2915att sysselsättningsstödets belopp fastställs i enlighet med denregionalpolitiska utredningens förslag. Detta innebär att beloppen skall utgörai stödområde A , i stödområde B . och i stödområde C 60000kr. Som framgår av motionen har regeringen när det gällersysselsättningsstödets belopp avvikit från utredningens förslag. Dettasammanhänger med de ställningstaganden som redovisats i det föregåendeavsnittet om nedsättningen av företagens socialavgifter. Regeringen har imotsats till utredningen inte velat förorda att den i Nortbottens läntillämpade avgiftsnedsättningen skall utökas att omfatta hela stödområde A. 1gengäld har sysselsättningsstödet räknats upp, varvid särskild hänsyn, tagitstill att inlandskommunerna i och tillhörande stödområdeA inte kommer i fråga för avgiftsnedsättningen. Utskottet har anslutit sig till regeringens ståndpunkt närdet gäller avgiftsnedsättningen, till vilken föreliggande förslag omsysselsätlningsstödet är att se som ett komplement. Det tillstyrks därför avutskottet, som avstyrker det motsvarande förslaget i motion 2915. Även i övrigt godtar utskottet vad som anförts ipropositionen om sysselsätlningsstödet. Uppförande och drift av statligaindustricentra tillkom som regionalpolitiskt medel i samband med antagandet avnya riktlinjer för regionalpolitiken . Vid det tillfälletfattades också principbeslut om att uppföra de två första anläggningarna, de iLycksele och . Tanken med industricentra var då och är fortfarandeatt staten skall stimulera ny industrisysselsättning på strategiskt viktigaorter i regionalpolitiskt högt prioriterade regioner - i verksamhetens börjanavsågs härmed s. k. regionala centra i det dåvarande inre stödområdet. Stimulansmomentetligger däri att lokaler tillhandahålls genom uthyrning på förmånliga villkor.Med nu gällande riktlinjer skall hyran ligga på en nivå som motsvararföretagens kostnader för att bygga egna lokaler med regionalpolitiskt stöd. Enligt propositionen har investerats sammanlagt 350 milj.kr. i industricentraanläggningarna, som är åtta till antalet. Beloppet utgörstill den helt övervägande delen av bidrag och kapitaltillskott. Verksamheten med statliga industricentra administreras aven stiftelse med kansli i . Av de lokaler anläggningarna erbjuder är för närvarandeungefär två tredjedelar uthyrda. Situationen varierar kraftigt de olika centraemellan. Problemet med outhyrda lokaler har varit ständigt återkommandealltifrån verksamhetens start.