bet · G801NU11 · 1984-12-31 00:00:00 — betänkande 1984/85:11 omkoncession för försäkringsrörelse (prop. 1984/85:77) I detta betänkande behandlas dels proposition 1984/85:77() om koncession för försäkringsrörelse, deb - helt resp. delvis - två mofioner från allmännamotionstiden med yrkanden om kollektiv sakförsäkring med obligatoriskanslutning, utlämnande av yttrande från försäkringsbolags förtroendeläkare. Över mofionsyrkandet i detsistnämnda ämnet har försäkringsinspektionen, olika företrädare förförsäkringsbranschen samt avgivit yttranden. Enligt proposifionen skalltillstånd till ny eller utvidgad försäkringsrörelse ges utan att, som ,behovet av rörelsen prövas. I samband därmed ändras genom motivuttalandengränsdragningen mellan försäkringsrörelse och annan verksamhet. Inga motionerhar väckts i ämnet. Utskottet tillstyrker regeringens förslag. I en tidigare motion begärs utredning rörande kollektivsakförsäkring med obligatorisk anslutning. Utskottet konstaterar att redanverksamma kommittéer skall pröva frågan och föreslår ingen åtgärd frånriksdagens sida. En reservation (m, c, fp) ger uttryck för en kritisk bedömningav detta slags försäkringar. Utskottet tillstyrker en fempartimotion enligt vilken detbör utfärdas regler som medför att yttranden av försäkringsbolags medicinskarådgivare normalt blir tillgängliga för den försäkringstagare som berörs. I proposition 1984/85:77 harregeringen - efter hörande av lagrådet -föreslagit att anta förslagtiU 1. lag om ändring iförsäkringsrörelselagen (1982:713), 2. lag om ändring i lagen (1950:272)om rätt för utländska försäkringsföre- NU 1984/85:11 tag att driva försäkringsrörelse i Sverige.Lagförslagen finns på s. 2-17 i propositionen. I propositionen behandlas de förslag somförsäkringsverksamhetskommit-tén lagt fram i sitt betänkande (SOU 1983:5)Koncession för försäkringsrörelse. Förslagen avser i huvudsak frågan omdefinition av begreppet försäkringsrörelse, koncessionsvillkor förförsäkringsrörelse samt försäkringsverksamhet i captivebolag (sådantdotterbolag i en koncern som försäkrar risker inom koncernen). Gränsdragningenmellan försäkringsrörelse och annan närliggande verksamhet, t. ex.garantigivning, diskitteras. Övervägandena mynnar ut i att någon definifion avbegreppet försäkringsrörelse inte bör tas in i lag. Till ledning förbedömningen anges dock vissa grundläggande kriterier på försäkringsrörelse. Isamband därmed berörs också vagnskadegarantierna inom bilbranschen. Iöverensstämmelse med hittillsvarande praxis betraktas denna garanfigivning intesom försäkringsrörelse. Brottetolaga försäkringsrörelse utmönstras ur försäkringslagstiftningen och ersättsmed ett vitesförfarande genom försäkringsinspekfionen. Vidare öppnas möjlighetatt av inspekfionen erhålla bindande förhandsbesked huruvida viss verksamhet äratt bedöma som försäkringsrörelse. F.n. ges koncession för försäkringsrörelse om regeringen finner rörelsen behövUgoch även i övrigt ägnad att främja en sund utveckUng av försäkringsväsendet.Enligt förslaget skaU koncession ges om inte den planerade rörelsen bedömsoförenlig med en sund utveckUng av försäkringsväsendet. Detta innebär bl. a.att den s. k. behovsprincipen upphävs, vilket koriimer att göra det lättare förnya bolag att få fillstånd att driva försäkringsrörelse och för befintligabolag att utvidga sin rörelse fill nya försäkringsgrenar. Hitfillshar koncessionsgivningen för captivebolag varit mycket begränsad ochverksamheten i dessa bolag har närmast varit av försökskaraktär. Ipropositionen är inställningen i princip positiv till denna form av försäkringsverksamhet. Lagändringarna föreslåsträda i kraft . Demotioner som behandlas här är 1983/84:1411 av m. fl. (m, s, c,fp, vpk), såvitt gäller hemställan (1) att hos regeringen begärförslag fill ändrade regler för utlämnande av yttrande av försäkringsbolagsförtroendeläkare, 1983/84:1949 av () och BrittaHammarbacken (c), vari hemställs att hos regeringen anhåller om enförutsättningslös NU1984/85:11 3 utredning av kollektiva, obligatoriska försäkringar ienlighet med vad som anges i motionen. Den förstnämnda motionen har iövrigt behandlats av socialutskottet. På dess förslag (SoU 1984/85:2) harriksdagen som sin mening givit regeringen till känna att regeringen böröverväga om nuvarande regler om ansvar för förtroendeläkare är lämpligtutformade och tillräckliga med hänsyn till patienternas intressen. Kollektiv sakförsäkring med obligatorisk anslutning Motion1983/84:1949 De fackliga organisationerna har,sägs det i motionen, i ökande utsträckning börjat engagera sig iförsäkringssammanhang som inte har anknytning till anställningen ocharbetsplatsen. Hit hör grupplivförsäkringar och s. k. fritidsförsäkringar(trygghetsförsäkringar). har också, anför motionärerna, obligatoriska,kollektiva försäkringar börjat uppträda på sakförsäkringsområdet. Ett förbund.Svenska elektrikerförbun-det, har redan infört hemförsäkring, och sådanadiskuteras inom flera förbund inom såväl LO som TCO. En annan försäkring som äraktuell är motorfordonsförsäkring. Mofionen innehåller en rad kritiska synpunkter påförsäkringar av denna typ. Kritiken gäller sammanfattningsvis i huvudsakföljande. I vissa fall är det omöjligt för den enskilde medlemmen attöverblicka hur mycket olika förmåner kostar. Medlemmarna har ingen utträdes-eller reservationsrätt. Ett långtgående engagemang från de fackligaorganisattonerna i medlemmarnas privatekonomiska förhållanden innebär,eftersom ett utträde ur Organisationen är orimligt, ett icke acceptabelt ingreppi medlemmarnas personliga integritet. En uppenbar risk för dubbelförsäkringföreligger. Genom att de berörda kollektiven är heterogena sätts sedvanligaförsäkringsekonomiska regler ur spel. En stor del av försäkringsmarknadenundandras sedvanliga konkurrensvillkor. Om alla fackliga organisationerkollektivt och obligatoriskt täcker sina medlemmars normala försäkringsbehov iett eller möjligen två försäkringsbolag får den minoritet som står utanförarbetsmarknaden mycket svårt att täcka sitt försäkringsbehov till rimligakostnader. Konsekvenserna av att större delen av befolkningensförsäkringsinnehav förvaltas enligt fackliga i stället för sedvanligaförsäkringsekonomiska principer är oklara. En kartläggning av fackligamedlemmars försäkrings-situafion etc. genom datasamkörning av medlemsregistermed försäkringsregister bör inte få förekomma utan den enskildes uttryckligasamtycke. Kollektiva försäkringar tecknade av fackliga organisationer omfattasinte av konsumentförsäkringslagen (1980:38). NU1984/85:11 4 och träffade ett avtal om hemförsäkring medobligatorisk anslutning för förbundsmedlemmarna. EnUgt avtalet svarar förbundetför premierna till . För att täcka denna kostnad höjs medlemsavgifternaoch tas fonderade medel i anspråk. Försäkringen fungerar som en vanlighemförsäkring med de skillnaderna att någon beloppsgräns inte finns beträffandelösöre och att premiekostnaden är Uka för alla. hemställde i skrivelse tillregeringen att försäkringsverksamhetskommittén (E 1979:01) skulleges i uppdrag att komma med förslag till lagstiftning om obligatoriskanslutning till kollektiv sakförsäkring. Inspektionen anförde därvid bl. Från rentförsäkringsrörelserättslig synpunkt föreligger inget hinder förförsäkringsbolag att meddela gruppförsäkringar. På personförsäkringsområdethar sådana varit vanliga. Kollektiv sakförsäkring har däremothitfills varit en undantagsföreteelse även om statsmakterna i olika sammanhangförutsatt förekomsten. Inspektionen har från sin försäkrings-ochkonsumenträttsliga utgångspunkt i det förflutna inte funnit anledning tillnågon principiell invändning mot ifrågasatta projekt av hithörande slag. Ävenom inspektionen närmast är av den meningen, att frågan om obligatoriskanslutning främst har föreningsrättsliga aspekter, framstår det som angelägetatt frågan får en snabb lösning och att därvid även prövas huruvida denförsäkringsrättsliga vägen kan komma till användning. Så länge obligatorier påsakförsäkringsområdet utgör sällsynta företeelser är hithörande spörsmål avmindre vikt men om marknaden hastigt växer - vilket inte kan uteslutas - ökarsjälvfallet i motsvarande grad riskerna för konsumenterna att - då möjlighettill individuellt utträde ur försäkringen inte finns -hamna i oacceptabladubbelförsäkringssituationer. Denna sistnämnda risk framstår såsom den mestangelägna att ta ställning till. Vid frågans behandling iförsäkringsinspektionens styrelse anmälde två ledamöter, . upphovsmännen till motion 1983/84:1949 -, skiljaktigmening beträffande utformningen av inspektionens skrivelse till regeringen.Enligt deras mening borde inspektionen även ha framhållit riskerna för att denberörda typen av försäkringslösningar kunde komma.i konflikt medskälighetsprincipen i försäkringsrörelselagen och intresset av konkurrens påförsäkringsmarknaden. Till sin framställning fogade försäkringsinspektionen enpromemoria i vilken Länsförsäkringsbolagen, , och Vegeteutvecklade sina synpunkter på kollektiva hemförsäkringar av det aktuellaslaget. Inspektionen bifogade också yttranden över denna promemoria frånnäringsfrihetsombudsmannen (NO) och . NO uttalade sammanfattningsvisatt han under förutsättning att aktuella lösningar inte kom i konflikt medskälighetsprincipen i försäkringsrörelselagen eller intresset av konkurrens påförsäkringsmarknaden såg positivt på utvecklingen av kollektiva lösningar påsakförsäkringsområdet. NU1984/85:11 5 om diskussioner med försäkringsbranschen om deinformationsproblem som kollektiva försäkringar kan medföra. Handungarna i ärendet innefattar en av professorn icivilrätt på uppdrag gjord studie avnegativ avtalsbindning vid gruppförsäkring som beslutats av fackligorganisation. Enligt utredarens uppfattning borde konsumentombudsmannan (KO)godta den modifierade form för kollektiv avtalsbindning som ligger i"anslutning med reservationsrätt". KO borde därvid kräva attförsäkringsbolaget lämnar tydliga upplysningar om reservationsrätten, rätten attindividueUt säga upp försäkringen samt vad som gäller om betalning av premiernagenom löneavdrag. I skrivelse till Försäkringsbranschens Serviceaktiebolag(ESAB) uttalade försäkringsinspektionen att den förutsatte attförsäkringsbolagen i avvaktan på statsmakternas ställningstagande tillproblemet om obligatorium i kollektiv sakförsäkring skulle avstå från attofferera eller träffa avtal om kollektiv sakförsäkring utan reservationsrättför individen. anförde i skrivelse till inspektionen att - eftersomFSAB inte hade några befogenheter att ingripa i bolagens produktutveckling ochmarknadsföring - inspekttonens åtgärd att tillskriva FSAB inte ledde tillnågra inskränkningar i aktiviteter för att åstadkomma nyaochrationella lösningar på olika gruppers försäkringsproblem. Inspektionenupprepade då sitt uttalande i ett cirkulär fill de berörda försäkringsbolagen. Regeringen lämnade genom beslut den 10 november 1983försäkringsinspektionens framställning utan åtgärd. Beslutet motiverades påföljande sätt: (E1979:01) har enligt sina direktiv att ta upp frågan om vilka konsekvensersärlösningar och utbrytningar av vissa enskilda eller mindre grupper kan ha fördet stora försäkringskollektivet. Vidare skall försäkringsverksamhetskommitténutvärdera försäkringsbolagens anskaffningsverksamhet. Det får därför redanenligt de nuvarande direktiven anses falla inom kommitténs uppdrag att prövabehovet av särskild reglering i fråga om kollektiv sakförsäkring. Dessutom skall försäkringsrättskommittén (Ju 1974:09)enligt sina direktiv särskilt överväga de problem som är förknippade medkollektiva försäkringar. Kommittén torde i samband därmed inte kunna undgå attta upp de olägenheter, som kan uppstå genom dubbelförsäkring vid t. ex.obligatorisk kollekfiv sakförsäkring. Regeringen finner sålunda att några direktiv inte behövsför att behovet av särskilda bestämmelser rörande kollektiv sakförsäkring skallbli klarlagt. I avbidan på resultatet av utredningsarbetet får det ankomma påförsäkringsinspekfionen att mot bakgrund av den gällande lagstiftningen följaoch övervaka utvecklingen. Regeringen har givit de båda kommittéerna del av beslutet. Regeringens beslut föranledde försäkringsinspektionen atti ett nytt cirkulär till försäkringsbolagen (nr 378, ) medstöd av 19 kap. 3 § första stycket försäkringsrörelselagen föreskriva attförsäkringsbolag som avser att träffa avtal om kollektiv sakförsäkring i godtid före NU1984/85:11 6 avtalets ingående skall lämna inspektionen uppgifter omavtalets tilltänkta innehåll. har underår 1984 infordrat offerter från olika försäkringsbolag avseende obligatoriskkollektiv hemförsäkring. Förbundet har därefter antagit en offert som lämnatsav under förbehåll för myndigheternas godkännande. Försäkringsinspekfionen har med stödav 19 kap. 11 § försäkringsrörelselagen förelagt att inte bringa detaktuella försäkringsavtalet fill verkställighet. Inspektionen har därvidhänvisat till regeringens i det föregående nämnda beslut den 10 november 1983och vidare anfört följande: En fortsatt utveckling mot kollektivalösningar på hemförsäkringsområdet kan enligt inspektionens mening leda fill enomfattande strukturförändring av marknaden för hemförsäkringar och föra med sigatt denna kommer att domineras av något eller några enstakaförsäkringsbolag. En sådan utveckling skulle enligt inspektionens mening stå istrid med intresset av konkurrens på marknaden och därmed vara oförenligt meden sund utveckling av försäkringsväsendet. När det gäller kollektivaförsäkringslösningar utan reservationsrätt för den enskilde individenföreligger dessutom risk för att från allmän skälighetssynpunkt oacceptabladubbelförsäkringssituationer uppstår. Eftersom hithörande frågor frånsåväl strukturell och konkurrensrättslig som försäkringsteknisk synpunkt är avprincipiellt intresse och av stor betydelse för försäkringsväsendets utvecklingpå sikt anser inspektionen att ytterligare kollektiva hemförsäkringar i vartfall inte bör meddelas innan statsmakterna har tagit ställning till de förslagsom kommittéerna kan komma att lägga fram. Beslutet om föreläggandet harfattats av försäkringsinspektionens styrelse, som därvid inte var enhällig.Folksam har överklagat föreläggandet hos regeringen. Den föreningsrättsliga aspekten på Elektrikerförbundetsbeslut om obligatorisk kollektiv hemförsäkring för medlemmarna är föremål förrättslig prövning på talan av en enskild medlem. Utlämnande av yttrande från försäkringsbolags medicinskarådgivare Motion 1983/84:1411 Yttrande som avges avförtroendeläkare hos en försäkringskassa är allmän handUng, framhållermotionärerna, och utlämnas,med vissa undantag alltid till den som yttrandetangår. I vad avser yttrande av ett försäkringsbolags förtroendeläkare ärförhållandet annorlunda. Sådana handlingar är inte NU 1984/85:11 7 allmänna,varför försäkringsbolaget kan vägra att lämna ut dem. Bolagets motiv är då atthandlingarna är internt arbetsmaterial. Privatpraktiserande läkare är, sägermotionärerna vidare, numera skyldig att utlämna journalerna till patienten. Omläkaren vägrar avgör om handlingen skall utlämnas. Liknanderegler borde, menar motionärerna, kunna gälla för yttrande avförsäkringsbolagens förtroendeläkare. Om bolaget vägrar utlämna yttrandetborde bolaget var skyldigt att insända detta till försäkringsin-spekttonen, somsedan i samråd med skulle avgöra utläm-ningsfrågan. F. n.finns, säger motionärerna avslutningsvis, vid vägran inte annan möjlighet änatt stämma försäkringsbolaget, något som inte kan anses gagna vederbörandebolags intresse av ett gott förhållande till försäkringstagarna. EnUgt 14 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100) gällersom en allmän regel att sekretess inte hindrar att sökande, klagande ellerannan part i mål eller ärende hos domstol eller annan myndighet tar del avhandling eller annat material i målet eller ärendet. Handling eller annatmaterial får dock inte lämnas ut i den mån det av hänsyn till allmänt ellerenskilt intresse är av synnerlig vikt att sekretessbelagd uppgift i materialetinte röjs. I sådant fall skall myndigheten på annat sätt lämna partenupplysning om vad materialet innehåller, i den mån det behövs för att han skallkunna ta till vara sin rätt och det kan ske utan allvarlig skada för detintresse som sekretessen skall skydda. Iärende enligt lagstiftningen om allmän försäkring eller arbetsskadeförsäkringeller om annan jämförbar ekonomisk förmån för enskild gäller, enligt 7 kap. 7 §sekretesslagen, bl. a. hos allmän försäkringskassa sekretess för uppgift omnågons hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det kan antas attden som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men om uppgifter röjs.Sekretessen gäller också i förhållande till en vård- eller behandlingsbehövandesjälv i fråga om uppgift om hans hälsotillstånd, om det med hänsyn tilländamålet med vården eller behandUngen är av synnerUg vikt att uppgiften intelämnas till honom. Liknandebestämmelser finns i 7 kap. 1 och 3 §§ sekretesslagen för uppgift inom hälso-och sjukvården - i det allmännas verksamhet - om bl. a. enskildshälsofillstånd. Enligtlagen (1980:11) om tiUsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m. fl. skall enjournal inom den enskilda hälso- och sjukvården på begäran av patienten genasteller fillhandahållas honom för läsning eller avskrivningpå stället eller i avskrift, om ej annat följer av vissa undantagsbestämmelser.Av intresse i det nu aktuella sammanhanget är bestämmelsen att tystnadspliktgäller i förhållande fill den vård- eller behandlingsbehövande själv i sådantfall som nämnts i referatet av sekretesslagen. NU1984/85:11 8 Den tidigare (s. 5) nämnda försäkringsverksamhetskommitténhar i uppdrag att se över lagstiftningen om försäkringsbolagens och försäkringsinspektionensverksamhet m. m. I fråga om den offentliga fillsynen över försäkringsbolagenanförs i direktiven att försäkrrngsrnspektionens granskning har haft begränsadomfattning när det gäller bl. a. skadereglering. Kommittén skall ta del avresultatet av ett översynsarbete på detta område som har genomförts inominspektionen och föreslå de åtgärder som behövs för en fortlöpande ochändamålsenlig kontroll av att försäkringsföretagen ttllämpar en ordning för sinskadereglering som kan omfattas med förtroende från försäkringstagarnas sida.En riktpunkt bör, heter det, vara att skapa garantier för att skadefallregleras korrekt och utan onödigt dröjsmål samt med hänsyn tiUförsäkringstagarens självklara krav på en rättvis behandling. Kommitténberäknas avge sitt slutbetänkande . har på eget initiativ inkommit med ett yttrande medanledning av motion 1983/84:1411 i angiven del. Därefter harförsäkringsinspektionen anmodats samt ,och beretts tillfälle att yttra sig. Den fråga som har tagits upp i den aktuella delen avmofionen är f. n. inte reglerad i någon författning, framhållerförsäkringsinspektionen och fortsätter: avseremellertid att i samråd med branschen åstadkomma en ordning innebärande att denersättningskrävande eller i förekommande fall dennes ombud skall få ta del avde handlingar som bolaget har till underlag för sitt beslut iersättningsfrågan. För den händelse inspektionen inte lyckas att få denavsedda ordningen tiU stånd kommer inspektionen att initiera en sådanlagändring, som förverkligar det syfte som avses med motionen. , som är ett för de privata försäkringsbolagen geniensamtorgan som bl. a. har till uppgift att verka för en effektiv och korrektreglering av personskador, uttalar följande: I motionen anges att yttrande avförsäkringsbolags förtroendeläkare är att betrakta såsom internt arbetsmaterialvarför de enligt gällande praxis inte utlämnas. måste konstatera att detta påståendeinte står i överensstämmelse med verkliga förhållandet. Försäkringsbolagensförtroendeläkare - eller som de numera kallas sakkunnigläkare eller medicinskrådgivare - konsulteras i regel rörande den medicinska invaliditetsgraden och ifrågor om samband mellan sjukdomstillstånd och inträffad skada. Den sakkunnigesuppfattning delges regelmässigt den skadeUdande. I enklare skadefall avgersakkunnigläkaren inte något utförligt mofiverat yttrande NU 1984/85:11 9 utan anger endast invaliditetsgraden. I sambandsfallendäremot förekommer ofta mofiverade utlåtanden. Försäkringsbolagen är inte underkastade gällandesekretesslagstiftning beträffande handlingar i personskadeakter. Emellertidtillämpar samtliga bolag beträffande läkarintyg och annan medicinsk utredningungefär samma praxis som . Sålunda utlämnas läkarintyg m.m.fill den skadelidande personligen efter godkännande av intygsskrivande läkare.Endast i sådana fall där denne bedömer att det skulle kunna vara till direktskada medicinskt sett för den skadelidande att få ta del av handlingen vägrasutlämnande. Med stöd av det som sålunda sagtsframför kommittén som sin åsikt att särskild lagstiftning beträffandeförsäkringsbolagens skyldighet att utlämna medicinsk utredning icke kan anseserforderlig. åberoparFörsäkringsbolagens personskadekommittés yttrande som sitt eget. Även ,som är representerat i kommittén, biträder dess mening. För egen del anförFolksam: Yttrande av försäkringsbolagensmedicinske rådgivare är inte såsom påstås i motionen att betrakta som interntarbetsmaterial. Någon praxis att undanhålla yttrandena föreligger aUtså inte. medicinske rådgivare konsulteras alltid rörandeden medicinska invaliditetsgraden och i frågor om samband mellansjukdomstillstånd och inträffad skada. Den uppfattning den medicinskerådgivaren har delges allfid den skadeUdande. Detta gäller såväl enklareskadefall, när den medicinske rådgivaren endast anger invaliditetsgrad, som isambandsfallen, när utförligt motiverade utlåtanden förekommer. I trafikskadorär det dessutom föreskrivet i de riktUnjer som enats om medtrafikförsäkringsbolagen enligt § 14 i reglementet att allt material, sombolaget åberopar, ska delges den skadade. Detta gäller såväl den ekonomiska somden medicinska delen av utredningen. liksom övriga försäkringsbolagföljer givetvis denna bestämmelse. såväl som övriga bolag är inte underkastadegällande sekretesslagstiftning beträffande handlingar i personskadeakter.Medicinsk utredning lämnas därför allfid fill den skadelidande personligenefter godkännande av intygsskrivande läkare. Endast i sådana fall där denne bedömerdet vara fill direkt skada, medicinskt sett, för den skadelidande att få ta delav handlingarna vägras utlämnande. yttrandebehandlar de medicinska rådgivarnas uppgifter inom kommitténsverksamhetsområde, personskaderegleringen, påpekar och fillägger: Medicinska rådgivare medverkardärutöver vid riskbedömning inom personförsäkringsområdet. Läkarens uppgift ärhär att biträda riskbedömningsfunktionen med medicinsk sakkunskap för enkorrekt tillämpning av de riskprövningsregler som antagits avförsäkringsbranschen och som gäller för samfiiga försäkringsgivare som meddelarpersonförsäkring. Riskprövningen vid personförsäkring i utförsemellertid inte på ett sätt som innebär att den medicinske rådgivaren avgernågot utlåtande eller yttrande i den tnening som avses i mofionen. Åtminstonesåvitt gäller torde alltså den medicinske rådgivarens medverkan iriskbedöm- NU1984/85:11 10 ningen inte beröras av motionärernas yrkande nr 1. När detgäller utlämnande av läkarintyg, sjukjournaler, etc. som inhämtat isamband med riskprövningen, fillämpas en praxis liknande den som PSK beskrivitför skadebehandligens del - den som begär utlämnande hänvisas regelmässigt tillbehandlande läkare. Denne, som har tillgång fill samma uppgifter som demFolksam inhämtat och som känner patienten torde allfid var den som har de bästaförutsättningarna att avgöra om och i vilken utsträckning uppgifterna börlämnas ut. delar uppfattningenatt skriftligt yttrande avgivna av förtroendeläkare i försäkringsärende börvara fillgängligt för den försäkrade. Rättssäkerhetsaspekten - särskilt rnedbeaktande av försäkringsärendenas ofta stora betydelse för den enskilde -mottverar att det material som läggs till grund för beslut inte undanhålls denenskilde annat än av starka medicinska skäl.