bet · G801SoU21 · 1984-12-31 00:00:00 — omanslag m. m. till Hälsoupplysning (prop. 1984/85:100 bil. Utskottet tillstyrker i betänkandetregeringens förslag till medelsanvisning för anslaget E 16. Hälsoupplysning.Utskottets vpk-ledamot reserverar sig till förmån för ett i förhållande tillregeringens . Utskottet behandlar vidare motionsyrkanden (s, m, c, vpk)om bl. a. information om vissa hälsorisker, kostnadsfria preventivmedel ochinformation om sjukdomen AIDS. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden. Utskottets vpk-ledamot reserverar sig beträffande sex- ochsamlevnadsinformation för handikappade, kostnadsfria preventivmedel ochinformation om sjukdomen AIDS. Regeringen har under punkt E 16 (s.94-97) föreslagit att till Hälsoupplysning för /86anvisa ett reservationsanslag av . I motion 1984/85:712 av BirtheSörestedt och (båda s) yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om information för att förebyggahörselskador. I motion 1984/85:801 av MargöIngvardsson och (båda vpk) föreslås att hosregeringen hemställer om initiativ för att det på varje rehabiliteringsklinikskall finnas en ansvarig för information om sex, samlevnad, sexhjälpmedel ochhandikapp. Motivering till motionen finns i motion 1984/85:800. I motion 1984/85:1011 av JörnSvensson m. fl. (vpk) föreslås att hos regeringen begär ett samlatprogram på sexualpolitikens område med den inriktning och i den andra somuttrycks i motionen. I motion 1984/85:1284 av AnitaBråkenhielm (m) hemställs, såvitt här är i fråga (yrkande 2), att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs omupplysningsverksamhet med avseende på AIDS. 1 1984/85. SoU1984/85:21 2 I motion 1984/85:1292 av BirtheSörestedt m. fl. (s) hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om informationsbehovet för nickelallergikerna. I motion 1984/85:1786 av MartinOlsson och (båda c) hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om vikten av utarbetande avåtgärdsprogram och insatser för upplysning om tobakens skadeverkningar. I motion 1984/85:1791 av MargaretaWinberg och (båda.s) föreslås att som sin meningger regeringen till känna vad som anförts beträffande översyn avpreventivmedelskostnader och uttalar att målet med översynen skall vairakostnadsfria preventivmedel. I motion 1984/85:2466 av MargöIngvardsson och (båda vpk) hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt enligt förslag i motionen skyndsamt öka informationen om AIDS, 2. att hos regeringen hemställer om ett iförhållande till regeringens förslag i proposition 1984/85:100 bil. 7, E 16 Hälsoupplysning, höjt anslag med . Hälsoupplysning och annanindividinriktad förebyggande vård är i första hand en uppgift för primärvården.Socialstyrelsens uppgift beträffande hälsoupplysning är att prioritera viktigaområden för hälsoupplysningsarbetet och förse sjukvårdshuvudmännen med visstunderlag för deras hälsoupplysning (jfr. SoU 1979/80:45). Socialstyrelsenskall vidare stimulera sjukvårdshuvudmännens upplysningsverksamhet och verkaför att innehållet uppfyller sakliga krav. Under anslaget beräknas medel för socialstyrelsenssärskilda informationsprojekt och för sammanställning av informationsmaterialm. m. om hälsoupplysning. Från anslaget bekostas också upplysningsverksamhet genomvissa organisationer, bl. a. tobakensskadeverkningar (NTS) och (). I anslutning till behandlingen av regeringensframställning om medelsanvisning för hälsoupplysning behandlar utskottetmotioner om disposition och storlek av anslaget samt vissa andra motionsförslagpå hälsoupplysningens område. Frågan om hälsoupplysningens roll och allmänna inriktningfår stort utrymme i regeringen framlagda proposition 1984/85:181 omutvecklingslinjer för hälso- och sjukvården m.m. Utskottet får anledning attåterkomma härtill i samband med behandlingen av propositionen. SoU1984/85:21 3 Information om vissa hälsorisker \/7iotion 1984/85:712 av BirtheSörestedt och (bådas) yrkas ett tillkännagivande av vad somanförts om information för att förebygga hörselskador. Motionärerna framhålleratt det kunnat konstateras att det allt vanligare bruket av s. k.free-style-apparater kan medföra hörselskador. Enligt motionärernas mening börinformation om riskerna ges genom och . Forskning om hörselskador på grund av användning av s.k.free-style-apparater pågår som motionärerna har anfört vid Sahlgrenskasjukhuset i . Enligt vad utskottet inhämtat föreligger dock förnärvarande inga forskningsresultat som direkt bevisar att användandet avfree-style-apparater skulle medföra hörselskador. Vissa egenskaper hosapparaterna samt vanliga sätt att utnyttja dessa ger dock misstankar om attskador skulle kunna uppkomma av bruket. Så har t. ex. de nya apparaterna enutmärkt teknik som gör det möjligt att återge även s. k. impulsljud - dvs.mycket höga ljud, som också är mycket korta - som "lurar" örat attinte reagera på ljudnivån. Lättheten att bära utrustningen med sig möjliggörför användaren att utsätta sig för en hög ljudnivå. Användarnas vanoratt utnyttja apparaterna t. ex. i trafik medför att ljudnivån ökas ytterligareför att överrösta trafikbruset. - De inledande undersökningar som gjorts visaratt användarna får flera tillfälliga hörselnedsättningar än andra. Dessanedsätt-ningar läker dock snabbt ut och man vet ingenting om hur stor riskenför bestående skador är. Det har dessutom visat sig att apparaterna sällananvänds under längre sammanhängande tid än , vilket sannolikt intemedför risk för bestående hörselskador. Enligt utskottets mening finns anledning att följautvecklingen av bruket av free-style-apparater. Mot bakgrund av vad somredovisats om kunskapsläget på området anser utskottet dock att underlagsaknas för något initiativ med anledning av motion 1984/85:712 (s). I motion 1984/85:1292 av BirtheSörestedt m.fl. (s) framhålls att nickelallergierna ökar kraftigt och ärden vanligaste kontaktallergin .10 % av de vuxna kvinnorna har allergin ochinte av åttaåringar med hål i öronen. Enligt motionärerna måsteinformationen om nickelallergi och riskerna med hål i öronen spridas meraktivt. Informationen måste dessutom finnas på de vanligaste invandrarspråken. Som motionärerna framhållit är en av de avgörandeorsakerna till utbrott av nickeallergi håltagning i öronen. Nickel frånhåltagningsstiftet - som även sitter kvar i örat - kommer vidingreppet i direkt kontakt med ett öppet sår och kan på så sätt orsaka ettallergiutbrott. gav 1983 ut en broschyr iämnet där man varnade för riskerna med hål i öronen. har vidarei i en skrivelse till samtliga barnavårdscentraler erinrat ombroschyren. Det kan också anmärkas att i sitt remissvar över betänkandetÄdelme- SoU1984/85:21 4 tallkontroll (Ds I 1984:11) framhållit, att det enligtstyrelsens uppfattning är angeläget att ett reviderat kontrollsystem förädelmetall tillgodoser behovet av beteckningar på ådelmetallarbeten som angervarans sammansättning med avseende på eventuellt nickelinnehåll. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärviktigt att sprida information om nickelallergi och om de risker som ärförenade med håltagning i öronen. Barnavårdscentralerna måste också kunnainformera härom på andra språk än svenska. Som framgår av ovan lämnaderedogörelse är emellertid såväl som medvetna omproblemen. Enligt utskottets mening erfordras därför inte något initiativ avriksdagen med anledning av motion 1984/85:1292 (s). Denna avstyrks således. I motion 1984/85:1786 av och (båda c) yrkas ett tillkännagivande av vad som anförts om vikten avutarbetande av åtgärdsprogram och insatser för upplysning om tobakensskadeverkningar. 1 motionen framhålls att tobaksbruket är ett av nutidensstörsta hälsoproblem och att ungefär vart tionde dödsfall i landet beräknas hasamband med tobaksbruket. Samhället måste enligt motionärerna stödja all upplysningoch information som syftar till att skapa ökad kännedom om tobakens skadeverkningaroch kanske främst försöka ändra attityderna, så att det inte upplevs sompopulärt och "riktigt" att röka. Även om landstingen har ettövergripande ansvar för hälsoupplysningen finns enligt motionärerna behovet avcentrala initiativ och insatser kvar. Det är därför viktigt att ett samlatåtgärdsprogram utarbetas för upplysning om tobakens skadeverkningar. Frågor om åtgärder mot tobaksbruket har behandlats avsocialutskottet . I betänkande SoU 1983/84:15 s. 10-11 harredogjorts för frågans tidigare behandling. I nämnda betänkande erinrades omatt under /83 givit regeringen till känna attregeringen även i fortsättningen måste ta ett samlat ansvar för utvecklingen avtobaksbruket. Utskottet hänvisade vidare till att hosregeringen aktualiserat ytterligare åtgärder mot tobaksbruket och ansåg inteerforderligt med något initiativ med anledning av då aktuell motionom ett åtgärdsprogram för upplysning om tobakens skadeverkningar. 1 åretsbudgetproposition understryks att insatser för information omtobakens skadeverkningar behöver intensifieras. I proposition (1984/85:181) om utvecklingslinjer förhälso- och sjukvården m.m. redovisar vidare regeringen sin syn på de fortsattaåtgärderna mot tobaksbruket, en fråga som fårstort utrymme i propositionen. Bl.a. förordas en intensifierad informationsverksamhet om tobakens skadeverkningarinriktad mot barn och ungdom, samt särskilda uppföljningsåtgärder vad gällerrökvanorna och därtill knutna hälsoeffekter. Den framlagda redovisningen -vartill utskottet för övrigt inte tar ställning i detta sammanhang -tillgodoserenligt utskottets mening syftet med motion 1984/85:1786 (c) som därföravstyrks. SoU1984/85:21 5 Sex- och samlevnadsinfor/nation m. m. I motion 1984/85:801 av MargöIngvardsson och (båda vpk) anförs bl. a. att de medicinskakunskaperna om möjligheterna till sexualliv vid olika rörelsehinder har ökatmen att vårdpersonalens kunskaper inom området är bristfälliga.Enligt motionärerna är informationen till patienterna pårehabiliteringsklinikerna också eftersatt. För att berörda yrkesgrupper skallkunna informera patienterna om sex, samlevnad, sexhjälpmedel och handikappkrävs enligt motionärerna att de får kontinuerlig utbildning i ämnet.Motionärerna begär att regeringen skall ta initiativ för att det på varjerehabiliteringsklinik skall finnas en ansvarig för informationen i nu berördaämnen. har en tjänst som ärinriktad enbart på information om sex och samlevnad och handikapp. Institutet,som givit ut eller distribuerat informationslitteratur ochstudiematerial på området, anordnar kontinuerligt seminarier för olikayrkesgrupper om de aktuella frågorna. anordnades tre symposierom sex och samlevnad och handikapp. Ett nordiskt symposium i ämnet kommer atthållas . Enligt utskottets mening är det en självklar målsättningatt handikappade i så stor utsträckning som möjligt skall kunna leva ettnormalt liv. I denna målsättning ingår naturligen rätten till ett sexualliv.För att denna rätt skall få ett reellt innehåll behövs en nyanserad informationom sex och samlevnad och handikapp. Som utskottet ovan redovisat finns såvälinformations- och studiematerial på området som möjlighet för personalen attdelta i utbildning med inriktning på dessa frågor. Enligt vad som inhämtats från börjaransvariga vid rehabiliteringsklinikerna att i större utsträckning beaktabehovet av information på sex- och samlevnadsområdet. En formellt ansvarigbefattningshavare har utsetts vid åtminstone en klinik, medan vid ett par andrakliniker en viss befattningshavare av hävd anses ansvarig. Det är enligtutskottets mening värdefullt och nödvändigt att sjukvårdshuvudmännen har engenerös inställning till frågan om fortbildning för personal vidrehabiliteringsklinikerna, så att patienterna verkligen kan få en meningsfullinformation. Frågan om vem som skall ansvara för informationen måste emellertidavgöras av resp. sjukvårdshuvudman. Motion 1984/85:801 (vpk) avstyrks därför. I motion 1984/85:1011 av m.fl. (vpk) anförsatt senare års sexuella frigörelse från trånghet och falsk moralism inte harmotsvarats av en tillräcklig frigörelse till något nytt. Det är därför enligtmotionärernas uppfattning nödvändigt att samhällets politiska institutioner, liksomolika folkrörelser, tar ett större och aktivare ansvar för sexualpolitiken.Motionärerna pekar på några viktiga fält där en socialpolitisk offensiv ärnaturlig och behövlig, t. ex. skolans sexualundervisning, förskolebarnensupplevelse av och begreppsbildning kring sexualiteten, socialarbetarnasutbildning och fortbildning samt landstingens aktiviteter med sex- ochsamlevnadsprojekt. SoU1984/85:21 6 Motionärerna begär ett samlat program på sexualpolitikensområde med den inriktning och i den anda som uttrycks i motionen. Utskottet vill inledningsvis erinra om att socialstyrelsenalltsedan abortlagen trädde i kraft har bedrivit sex- ochsamlevnadsupplysning. skall enligt årets budgetproposition (s.95) även framgent i sin hälsoupplysning satsa på födelsekontroll, sexualitetoch samlevnad. Arbetet vid på detta område har under de år somgått vidgats och omfattar numera förutom renodlad sex- och samlevnadsupplysningbl. a. en satsning på jämställdhet och kvinnofrågor i samband med familjeplaneringsarbetetoch arbete för att förebygga prostitution och hjälpa prostituerade.Socialstyrelsen har vidare ekonomiskt bidragit till boken utgiven av , som behandlar barn och sexualitet, samt förbereder en skriftom sex- och samlevnad för invandrarbarn. Då det gäller skolanssexualundervisning fick regeringens uppdragatt med utgångspunkt i abortkommitténs betänkande (Ds S 1982:8) Lära LevaTillsammans, efter samråd med bl. a. , överväga behovet avåtgärder för att stödja och förbättra samlevnadsundervisningen i skolan. Inom planeras enligt vadutskottet inhämtat en rapport och sammanfattning av det arbete som utförts påsex- och samlevnadsområdet . Rapporten, som beräknas varafärdigställd till kommande årsskifte, kan ses dels som en "programförklaring",dels som en grund för det fortsatta arbetet på området, vilket kommer attinriktas på insamling av material samt på utbildning och metodutveckling i ettlångsiktigt perspektiv. Enligt utskottets mening tillgodoser de insatser på sex-och samlevnadsområdet som redan gjorts eller som kan förväntas bli genomförda,i allt väsentligt de önskemål om ett program på sexualpolitikens område somframförs i motion 1984/85:1011 (vpk). Något initiativ med anledningav motionen erfordras därför inte. I motion 1984/85:1791 av MargaretaWinberg och (båda s) föreslås att en översyn skall göras avpreventivmedelskostnaderna och att målet med översynen skall vara kostnadsfriapreventivmedel. Motionärerna framhåller att preventivmedlen haft en avgörandedel i den nedåtgående utvecklingen beträffande antalet aborter. Det är dåenligt motionärerna ologiskt att spiral är kostnadsfri medan p-piller fås motrecept och betalning. Kostnaderna för läkemedel ersätts delvis av staten enligtlagen (1981:49) om begränsning av läkemedels;kostnader, m. m. Vissa livsviktigaläkemedel är dessutom enligt särskilda beslut gratis. Bestämmelserna i lagens 3§ om prisnedsättning för läkemedel tillämpas enligt 4 § samma lag även i frågaom preventivmedel som föreskrivs i enbart födelsekontrollerande syfte. SoU1984/85:21 7 Preventivmedel som utlämnas i samband med rådgivning ifödelsekontrollerande syfte skall enligt 2 § lagen (1974:525) om ersättningför viss födelsekontrollerande verksamhet, m. m. (ändrad senast 1984:687) varakostnadsfria för den enskilde, om huvudmannen skall vara berättigad tillersättning från sjukförsäkringen för rådgivningen. - Andra preventivmedel än dei motionen nämnda omfattas inte av någon form av rabattsystem. Utskottet har behandlat motioner omkostnadsökningen för p-piller. I sitt betänkande SoU 1984/85:11 yttradeutskottet bl, a.: Som utskottet tidigare understrukitär en god och lättillgänglig preventivmedelsrådgivning av stor betydelse föratt hålla abortfrekvensen nere. Den minskning av tonårsgraviditeterna ochtonårsaborterna som kunnat konstateras är synnerligen glädjande och harsannolikt till stor del sin grund bl. a. i de lättillgängliga och billigapreventivmedlen. Utskottet ser därför ochriksförsäkringsverkets överenskommelse om att p-piller skall få lämnas ut förett års förbrukning som positiv. Som motionären anfört ligger det dock en vissrisk i att kostnaden p-pillerförbrukning nu mer än fördubblats.Enligt vad utskottet inhämtat är regeringen medveten om frågan och följerutvecklingen på området. Motionen är därmed tillgodosedd och påkallar intenågon åtgärd. I föreliggande motion föreslås atten översyn av preventivmedelskostnaderna skall göras och att målet skall varakostnadsfria preventivmedel. Som utskottet redovisat ovan, följer regeringenutvecklingen av p-pillerförsälj-ningen efter den kostnadsökning som skeddeunder . Utskottet förutsätter att regeringen vidtarerforderliga åtgärder om abortfrekvensen skulle öka som en följd avprisförändringen. Enligt utskottets mening finns det inte skälatt ta upp frågan om ytterligare prisreduktioner för preventivmedel. Motion1984/85:1791 (s) avstyrks. Information o/n sjukdomen AIDS m. m. I motion 1984/85:1284 av AnitaBråkenhielm (m) framhålls att ett allvarligt hot i sjukdomspanoramat för vårtland utgörs av den importerade immunförsvarsnedbrytandeinfektion som kallas AIDS. Intensivt arbete pågår för att söka botemedel motdenna mycket allvariiga sjukdom och det är enligt motionären synnerligenangeläget att sprida kunskap om den och om vägar att hindra ytterligarespridning. Motionären anser att hälsovårdsbyrå bör disponerasina medel för en informationssatsning riktad till sjukvårdspersonal och tillallmänheten om sjukdomen AIDS. Detta bör ge regeringen till känna(yrkande 2). I motion 1984/85:2466 av Margö och (båda vpk) begärs tillkännagivande att enligt förslag i motionen skyndsamt ökainformationen om AIDS (yrkande 1) samt ett i förhållande till regeringensförslag i proposition 1984/85:100, bil. 7, E 16 Hälsoupplysning, höjt anslagmed . (yrkande 2). Motionärerna framhåller att intill dess attläkarvetenskapen lyckats nå en effektiv behandling för dem som redan SoU1984/85:21 8 smittats och vi får vaccin för dem som tillhörriksgrupperna, måste samhället snabbt öka insatserna för att sprida kunskap omsmittvägar och lämpliga föreskrifter. Detta kan enligt motionärerna ske t. ex.genom direkt information från vårdpersonal till den misstänkt smittade vidprovtagningar, genom allrriän information och råd i skolan eller dagspressen. Utskottet vill inledningsvis ge följande bakgrund. har i västvärlden, framför allt i ,iakttagits ett sjukdomstillstånd, som karaktäriseras av en nedsättning avkroppens immunförsvar. Sjukdomen har internationellt fått benämningen AIDS(Acqu-ired Immune Definciency Syndrome) - på svenska "Förvärvetimmunbrist-syndrom". De av sjukdomen drabbade utvecklar i vissa fall enelakartad tumörform, Kaposis sarkom. I andra fall iakttas snabbtframåtskridande infektioner, framför allt i lungorna. Sjukdomen har en högdödlighet och någon säker effektiv medicinsk behandling finns ännu inte. AIDS förekommer främst bland bi- och homosexuella män.Sjukdomen har dock visat sig kunna spridas även genom heterosexuella kontakter.Smittämnet finns i blod, blodprodukter och andra kroppsvätskor samt isädesvätska hos smittbärare. Åven blödarsjuka, personer som fåttblodtrans-fusioner, prostituerade kvinnor och narkotikamissbrukare samt barntill de två senare grupperna har därför drabbats. I har sjukdomentroligen förekommit . Den torde där vanligtvis spridas genomheterosexueUt könsumgänge. Könsfördelningen hos dem som drabbats av AIDS iZaire är män och kvinnor. I var antalet kända fall 6 720 och iVästeuropa 520. Antalet sjukdomsfall har emellertid även därefter fortsatt attsnabbt öka och man beräknar att antalet fall i kommeratt uppgå till omkring 12 000.1 vårt land har t.o.m. februari månad 1985anmälts 19 fall av AIDS. Mellan 200 och 300 penwner uppskattas vara underläkarkontroll för symtom som kan vara förstadier till AIDS. Dessutom förmodasminst lika många helt symtomfria män härbärgera smittämnet. Ett blodburet smittämne är den troliga orsaken till AIDS.Numera har ett retrovirus vanligen benämnt HTVL-III, som anses förorsakasjukdomen, påvisats. Detta virus angriper en undergrupp av vita blodkroppar somär nödvändiga för ett normalt immunförsvar. Även antikroppar mot smittämnethar påvisats. Till skillnad mot vad som är vanligt vid infektionssjukdomarleder dock antikroppsbildning inte till att smittämnet försvinner hos personernai fråga. I stället måste man räkna med att personer med antikroppar också bärpå smittämnet och därför kan förbli potentiella smittbärare.Inkubationstiden för sjukdomen torde vara relativt lång, sannolikt upp till femår. I vårt land finns möjligheter att vid statensbakteriologiska laboratorium (SBL) utföra antikroppsbestämningar. harca 1 000 sådana bestämningar utförts. Det förväntas att inom något halvårrelativt enkla metoder skall finnas tillgängliga för antikroppsbestämning. SoU1984/85:21 9 däremot betydligt svårare, men man kan numera göra ävendetta vid SBL. Metoden kommer dock att vara alltför omständlig och tidskrävandeför att kunna användas för undersökning av alla med antikroppar mot HTVL-III. a. framgått av ett interpellationssvar den 22 februari1985 av statsrådet har vissa åtgärder redan vidtagits avsocialstyrelsen i syfte att sprida kunskaper om AIDS och begränsa spridningenav sjukdomen. Inledningsvis kan nämnas att man inom dels hartillsatt en medicinsk expertgrupp, dels har bildat en referensgrupp där olikaintresseorganisationer är representerade för att på bästa möjliga sätt kunnabedriva arbetet för att begränsa spridningen av sjukdomen AIDS. Socialstyrelsenhar vidare tagit fram en skrift med vägledande information tillsjukvårdshuvudmännen och till hälso- och sjukvårdspersonalen. Förslag tillallmänna råd om personalskydd vid vård av patienter med misstänkt ellersäkerställd AIDS m. m. har arbetats fram samt överlämnats till arbetarskyddsstyrelsen,som har utfärdat allmänna råd om skydd mot AIDS-smitta vidvård och omhändertagande. Dessa riktar sig bl. a. till poliser, socialarbetare,personal inom tandvård, hälso- och sjukvård samt personer som hanterar provfrån misstänkta smittförande. Sjukdomen AIDS har vidare gjortsanmälningspliktig genom föreskrifter (SOSFS1983:6). En rad ytterligare åtgärder beträffande sjukdomen AIDSförbereds av . Bland dessa kan nämnas ett lättförståeligt informationsmaterialtill allmänheten och berörda riskgrupper om sjukdomens orsaker och med råd omhur man undviker smitta samt informationsmaterial till resenärer till vissaländer om riskerna för AIDS-smitta vid olika slag av sexuella kontakter, ävenheterosexuella. avser även att engagera sig i en aktivinformationsverksamhet genom att till sig knyta särskilda informatörer, somskall kunna medverka i möten, informationskampanjer etc. Socialstyrelsernplanerar härutöver att gå ut med särskilda föreskrifter till hälso- ochsjukvårdspersonalen beträffande behovet av information och stöd till patientersom påvisats ha antikroppar mot HTLV-III-virus. Ett handlingsprogram förpsykologiskt omhändertagande av sådana personer förbereds också. För att förhindra att smitta överförs viablodtransfusioner avser att tillsammansmed bl. a. SBL utredamöjligheterna till mer omfattande kontroll av blod och plasma. Styrelsenhåller vidare på att ändra innehållet i föreskrifter omblodgivning, blodtransfusion m.m. (SOSFS 1984:27) beträffande grupper som inteskall lämna blod. Inom den medicinska expertgruppen pågår arbete med att tafram ett förslag till forskningsprogram rörande sjukdomen AIDS. Den s. k. smittskyddsutredningen (S 1982:02) gör förnärvarande en översyn av smittskyddsförfattningarna. Frågan om behovet aveventuella tvångsåtgärder för att begränsa spridningen av sjukdomen AIDS kommeratt prövas inom ramen för utredningens arbete. SoU1984/85:21 10 () har mycket aktivt engagerat sig i arbetet för attbegränsa spridningen av AIDS. Förbundet understryker tre delar i arbetet motdetta mål.