bet · G801LU17 · 1984-12-31 00:00:00 — betänkande 1984/85:17 ominternationell järnvägstrafik m. m. 1984/85:33 delvis) 1 proposition 1984/85:33 föreslåsbl. a. att skall godkänna fördrag om internationelljärnvägstrafik (COTIF). Utskottet tillstyrker förslaget. Fördragets materiellabestämmelser föreslås införlivas med svensk rätt genom att i en ny lag ominternationell järnvägstrafik tas in föreskrifter om att de till fördragetfogade och på franska språket avfattade bihang A och bihang B skall tillämpassom svensk lag (inkorporalionsmetoden). Frågan om en svensk lag får vara skriven endast påfrämmande språk har besvarats nekande i en motion av () somyrkar avslag på förslaget till ny lag om internationell järnvägstrafik.Lagutskottet har inhämtat yttrande beträffande denna principfråga frånkonstitutionsutskottet (bilaga 2). konstaterar att denanvända inkorporalionsmetoden i tidigare svensk praxis använts i flera falloch alt den bör kunna tillämpas även i förevarande fall. haranslutit sig till ställningstagande och tillstyrkerlagförslaget. har reserverat sig för bifall till motionen.Vpk-ledamoten har avgett ett särskilt yttrande beträffandeframtida ändringar i COTIF och i den svenska lagstiftningen. I proposition 1984/85:33 föreslår regeringen() att dels antar i propositionen framlagdaförslag till 1, lag ominternationell järnvägstrafik, 2, lag om ändringi järnvägstrafiklagen (1984:000), 3, lag om ändringi lagen (1974:610) om inrikes vägtransport, 4, lag om ändringi lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall, 5, lag om ändringi körkortslagen (1977:477), delsgodkänner fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF), Över lagförslagen \-i harinhämtats lagrådets yttrande, 1 detta betänkande behandlar utskottetlagförslagen nr 1, 3 och 4 vilka har tagits ini bilaga 1 till betänkandet. Lagförslagen nr 2 och 5 kommer utskottet attbehandla i betänkandet LU 1984/85:27, 1 1984/85. LU 1984/85:17 LU1984/85:17 2 I motion 1984/85:146 av AllanEkström (m) yrkas (yrkande 1) att avslår förslaget till lag ominternationell järnvägstrafik. Yrkande 2 i motionen liksom även den med anledning avpropositionen väckta motionen 1984/85:147 kommer utskottet att behandla i detovannämnda betänkandet LU 1984/85:27. Järnvägstrafiken mellan ochutlandet regleras av internationella överenskommelser. Den förstaeuropeiska överenskommelsen om internationell godsbefordran med järnvägundertecknades i och anslöt sig tillfördraget. Det nu gällande fördraget om internationell godsbefordran från år1970 () trädde 1975. Internationell järnvägsbefordran regleras iövrigt i två internationella överenskommelser, fördrag om befordranmed järnväg av resande och resgods () samt konvention om järnvägsansvarighet i fall resande dödas eller skadas (den s.k. tilläggskonventionentill ). Ett trettiotal stater, däribland , har tillträtt samtligadessa fördrag. Fördragen administreras av en centralbyrå för internationellajärnvägstransporter. Centralbyrån har sitt säte i . och har införlivats med svensk rätt genom lagen(1974:744) om verkställighet av utländsk dom som meddelats enligt vissainternationella järnvägsfördrag m.m. och kungörelsen (1974:748) ominternationell järnvägstransport. Tilläggskonventionens regler har till sinahuvuddelar införlivats genom lagen (1976:58) om järnvägs ansvarighet vidbefordran av resande. Vid en revisionskonferens gjordes en fullständigomarbetning av hela regelsystemet på den internationella järnvägsrättensområde. De tre gällande fördragen fördes samman till ett enda fördrag ominternationell järnvägstrafik (Convention relative aux transportsinternationaux ferrovia-ires, COTIF). Genom detta fördrag bildas en nyorganisation, Mellanstatliga organisationen för internationell jiirnvägstrafik(FOrganisation intergouver-nementale pour les transports internationauxferroviaires, OTIF), med säte i . COTIF träder i kraft ochersätter då de nu gällande fördragen. Till COTIF hör ett protokoll om privilegier och immunitetför OTIF samt två bilagor, bihang A med enhetliga rättsregler för avtal ominternationell järnvägsbefordran av resande och resgods ()R;h bihang B medenhetliga rättsregler för avtal om internationell järnvägsbefordran av gods(). Till hör fyra underbilagor med reglementen om internationelljärnvägsbefordran av farligt gods (RID), av privatvagnar (), av containrar(RICo) LU1984/85:17 3 och av expressgods (RIEx). Frågan om tillträde till COTIF och däravföranledd lagstiftning har behandlats i departementspromemorian (Ds Ju 1983:12)Internationell järnvägsbefordran m. m,, fördrag om internationelljärnvägstrafik (COTIF). Promemorian, som har remissbehandlats, har lagts tillgrund för förslagen i propositionen. I propositionen föreslås attSverige skall tillträda fördrag. Vidare läggs fram förslag till en nylag om internationell järnvägstrafik. Genom denna lag införlivas de delar avCOTIF som innehåller materiella bestämmelser med svensk rätt. Detta sker genomföreskrifter om att bihang A och bihang B skall tillämpas som svensk lag.Undantag görs för reglementet om internationell järnvägsbefordran av farligtgods (RID). Avsikten är att RID skall införlivas med svensk rätt genomförordning. Den föreslagna lagen innehåller dessutom regler om verkställighetav utländska domar. Konventionens regler om järnvägs ansvarighet när resandedödas eller skadas har förts in i 2 kap. i det i proposition 1983/84:117framlagda förslaget till järnvägslrafiklag vilket utskottet kommer att behandlai betänkandet LU 1984/85:27. har deltagit idet internationella järnvägssamarbetel och har när det gäller tillkomsten avdet nya fördraget haft en aktiv roll. Som framgår av propositionen finns detanledning att räkna med att flertalet av de trettiotal stater i , och som är bundna av de nu gällande fördragen också kommeratt tillträda COTIF .Under sådana omständigheter skulledet medföra betydande olägenheter om nu ställde sig utanför denkonventionsreglering som utgör ramen för det internationellajärnvägssamarbetet. Syftet med revisionen av de internationellajärnvägsfördragen har varit att få till stånd en förenkling och systematiseringav regelsystemet. Genom COTIF har delta syfte i viss mån uppnåtts. Som framgårav den i bilaga 1 intagna lagtexten innebär dock fördraget inte någon avgörandebegränsning av antalet bestämmelser. Enligt utskottets mening är det materiella innehållet iCOTIF i huvudsak tillfredsställande. Som några remissinstanser framhållit finnsdet dock vissa frågor som borde ha fått en annan lösning. Det gäller t. ex.räntesatsen för obetalt skadestånd för skada som tillfogas en resande,begränsningsbeloppen för järnvägens ansvarighet för skador på den resandespersonliga egendom, undersökningsplikten beträffande inskrivet resgods samtvissa reklamationsfrister. Beträffande några av dessa spörsmål har defördragsslutande staterna LU1984/85:17 4 emellertid möjlighet att göra förbehåll mot reglernastillämpning och i stället införa en särreglering i nationell rätt. 1propositionen föreslås också att skall göra förbehåll mot reglerna iCIV om järnvägens ansvarighet vid befordran av resande. Beträffande dettaförbehåll hänvisar utskottet närmare till betänkandet LU 1984/85:27 varibehandlas förslaget till järnvägslrafiklag. När det gäller övriga brister iCOTIF och beträffande vilka det inte är möjligt att införa avvikandebestämmelser i svensk rätt delar utskottet departementschefens uppfattning attbristerna inte är av sådan vikt att de kan anföras som skäl mot ett svenskt tillträdetill konventionen. Utskottet vill framhålla att det emellertid kan varalämpligt att man från svensk sida tar upp dessa brister vid framlida revisionerav fördraget och då verkar för att få en ändring till stånd. På anförda skäl tillstyrker utskottet att riksdagengodkänner tillträde till COTIF och att därvid det i propositionenföreslagna förbehållet görs. I anslutning till frågan om tillträde tillfördraget vill utskottet något beröra frågan hur framtida ändringar skall kunnaske i delsamma. Enligt fördraget kan ändringar i vissa hänseenden beslutas avtvå särskilda utskott inom OTIF, revisionsutskotlet och fackutskottet förbefordran av farligt gods. Av särskilt intresse är revisionsutskottet, som ärbehörigt att ändra ett stort antal civilrältsliga bestämmelser i bihangen och ibilagorna till bihang B med undantag av RID, bl, a, bestämmelserna omjärnvägens och transportkundens rättigheter och skyldigheter mot varandra.Ändringar som har beslutats av revisionsutskottet blir bindande för alla statersom är medlemmar i , om inte minst en tredjedel av dessa stater inom fyramånader från det underrättelse om ändringen lämnats har anmält tillcentralbyrån att de inte godtar ändringen. Frågan är då om genom att tillträda COTIF meddetta ändringsförfarande överlåter någon normgivningsmakt till OTIF ochsåledes 10 kap, 5 § regeringsformen (RF) blir tillämplig. delardepartementschefens uppfattning att så inte blir fallet. Med tillträdet tillCOTIF åtar sig endast att med den svenska rättsordningen införliva deändringar som OTlF:s organ beslutar. Varje beslutad ändring måste såledesunderställas för godkännande. En annan sak är alt dåendast har två valmöjligheter, antingen att godkänna ändringen eller också attuppdra åt regeringen att säga upp fördraget. Ett särskilt problem utgör den korta tidsfristen iändringsförfarandet. Någon möjlighet för att "i förväg"godkänna de ändringar som antas inom OTIF ger RF inte i sin nuvarande lydelse.Utskottet erinrar dock om att som vilandeantagit ett förslag till ändring i 10 kap, 5 § RF (KU 1984/85:21), Förslagetinnebär att , när en internationell överenskommelse införlivas medsvensk rätt genom inkorporering, får föreskriva att framtida ändringar iöverenskommelsen automatiskt skall gälla här i riket. En sådan förtidainkorporering får dock bara avse ändringar av begränsad omfattning. LU1984/85:17 5 Om det vilande grundlagsförslagetslutligt genomförs öppnas således möjlighet att "i förväg" godkännaen ändring inom OTIF varefter den korta tidsfristen inte behöver bli någotproblem. För ett sådant "i förväg"-godkännande krävs emellertid attriksdagen fattar ett särskilt beslut i den ordning som föreskrivs i 10 kap, 5 §första stycket RF, Regeringen måste därför, om den finner ett "iförväg"-godkännande nödvändigt, återkomma till med förslaghärom. I svensk rätt finns inte någraföreskrifter om hur bestämmelserna i en internationell överenskommelse somSverige tillträder skall införlivas med den svenska rättsordningen. I praxishar två olika metoder kommit till användning, transformation ellerinkorporation. Vidtransformation avfattas författningstexten på svenska. Som regel blirkonventionstexten föremål för en betydande omarbetning så att texten får densystematik och det språkbruk som normalt används vid rent intern lagstiftning.Alternativt kan en mer eller mindre noggrann översättning tas in i den svenskaförfattningen. I sådant fall är den svenska översättningen gällande författningoch konventionstexten utgör endast ett hjälpmedel för tolkning avbestämmelserna. Inkorporation innebär att det i en lag eller annanförfattning föreskrivs att konventionernas bestämmelser direkt gäller i Sverigeoch skall tillämpas av de svenska myndigheterna. I sådana fall kan en utländsktext bli gällande inhemsk rätt. Vid bilaterala överenskommelser är det vanligtalt konventionstexten är avfattad på båda förhandlingsparternas språk, varvidden ena texten enligt överenskommelse mellan parterna kan hatolkningsföreträde. Båda texterna blir emellertid, vid inkorporeringen gällanderätt. Saknas konventionstext på det inhemska språket, vilket ofta kan blifallet vid multilaterala överenskommelser, medför inkorporeringen att enkonven-tionslexl som enbart är avfattad på främmande språk blir inhemsk rätt.Inkorporalionsmetoden har i tidigare svensk praxis använts i åtskilliga falldär den inkorporerade överenskommelsen haft både svensk och utländsk text och inågra fall även när svensk text saknas i konventionen. Ett typiskt exempel påanvändandet av inkorporalionsmetoden i sistnämnda fall är införlivandet medsvensk rätt av konventionen om fraktavtalet vid internationell godsbefordranpå väg (CMR). I propositionen föreslås att de till COTIF fogade bihang Aoch bihang B, vilka innehåller de befordringsrättsliga reglerna, införlivas medsvensk rätt genom inkorporation. De kommer därigenom alt gälla som svensk rätti deras franska lydelse. Inkorporation skall dock inte ske i fråga ombestämmelserna i bihang A om järnvägens ansvarighet för skada som tillfogasresande och deras personliga tillhörigheter. Anledningen härtill är att dessabestämmelser i sak redan har införlivats med svensk rätt genom LU1984/85:17 6 I självafördraget finns vidare bestämmelser om verkställighet av domar.Departementschefen föreslår att dessa regler införlivas med svensk rätt genomtransformation och tas in i lagen om internationell järnvägstrafik. I motion 146 yrkas, yrkande 1, att skall avslåförslaget till ny lag om internationell järnvägstrafik. Motionären hävdar att inkorporalionsmetodenmåste anses stå i strid mot grundvalarna för det svenska statsskicket och attriksdagen måste vara från statsrättslig synpunkt förhindrad att utfärda lagarpå utländska språk. Visserligen finns, påpekar motionären, till den franska textenfogad en översättning till svenska men den svenska texten har från rättsligsynpunkt endast karaktären av hjälpmedel för tillämpningen. Departementschefen har i propositionens allmännamotivering (s. 203-207) noggrant redovisat sina skäl för valet av lagstiftningsmetod.Frågan har därefter ingående diskuterats i lagrådet (s. 268-272). Med hänsyntill de skäl som departementschefen åberopat för att inkorporationsmetodenskall få användas anser lagrådets majoritet att denna metod bör godtas. Som enförutsättning för att inkorporationsmetoden skall få användas gäller dockenligt lagrådet att en omsorgsfullt utförd svensk översättning av fördragetåtföljer författningstexten som hjälpmedel när den kungörs. En ledamot avlagrådet har emellertid avstyrkt att fördraget införlivas med svensk rätt genominkorporation i sin franska lydelse. Han anför att principiella skäl talar föratt lagtexten utformas på svenska. Enligt hans uppfattning bör detta ske genomatt en korrekt översättning till svenska görs till svensk lagtext. Med anledning av lagrådets yttrande har departementschefeni slutprotokollet (s. 279-283) ånyo ingående diskuterat frågan omlagstiftningsmetod. Han har därvid kommit fram till att det är lämpligast att idetta fall låta fördragets bestämmelser på originalspråket gälla som svenskrätt under den fömtsättningen att en noggrann översättning till svenska fogasvid den autentiska texten som hjälpmedel vid tolkningen. Departementschefenvidhåller därför i propositionen att de aktuella bestämmelserna skallinförlivas med svensk rätt i deras lydelse på franska. Den svenska översättningenhar efter lagrådsgranskningen setts över och därvid justerats på en delpunkter. Lagutskottethar inhämtat yttrande från {bilaga 2). hänvisar till att utskottet i etttidigare ärende framhållit att både transformations- och inkorporationsmetodenfår anses godtagbara från konstitutionell synpunkt. Det måste enligtkonstitutionsutskottet således avgöras från fall till fall vilken metod somskall användas. anför vidare att, om en konventionsaknar svensk autentisk text, huvudregeln bör vara att transformationsmetodenskall användas. När särskilda skäl talar för det, såsom exempelvis att reglernahuvudsakligen riktar sig till myndigheter eller särskilda grupper av enskildaför vilka det inte kan antas innebära några svårigheter att ta del avkonventionstexten, kan emellertid även i sådana fall inkorporationsmetoden LU 1984/85:17 7 godtas.Konstitutionsutskottet anser i likhet med lagrådets majoritet att det härvid iregel måste krävas att en omsorgsfullt utarbetad officiell översättning tillsvenska av konventionstexten utges parallellt med författningen. Om denna riktarsig till en bredare allmänhet bör detta ovillkorligen ske. Vad som i den nuaktuella propositionen anförts angående den föreslagna lagstiftningsmetodentalar enligt mening för att konventionsbestämmelserna iförevarande fall bör kunna införlivas med svensk rätt genom inkorporation.Konstitutionsutskottet anser därför att den valda lagstiftningsmetoden kangodtas från de synpunkter har att företräda. Lagutskottetanser för sin del att den ingående analys som sålunda skett av detgrundlagsenhga i inkorporationsmetoden och av lämpligheten att i olikasituationer använda denna metod har varit värdefull och kommer att utgöra engod grund för framtida överväganden om på vilket sätt en internationellöverenskommelse skall införlivas med den svenska rättsordningen. Lagutskottetansluter sig till det ställningstagande som gjort ochvill tillägga att det nu aktuella fördraget synes utgöra ett typexempel på närinkorporationsmetoden kan och också bör användas. På anförda skäl avstyrkerutskottet bifall till motion 146 yrkande 1. Förslaget till lag om internationell järnvägstrafikföranleder i övrigt inga särskilda uttalanden från utskottets sida. Inte hellerde föreslagna följdändringarna i lagen om inrikes vägtransport och lagen omimmunitet och privilegier i vissa fall har gett anledning till någrakommentarer av utskottet. COTIFträder i kraft . Som framgår av propositionen måste Sverigeratificera konventionen för att kunna tillträdakonventionen den dag den träder i kraft; Några problem med att hinna verkställaratificeringen synes inte föreligga. att med bifalltill proposition 1984/85:33 godkänner fördraget ominternationell järnvägstrafik (COTIF), dock med det förbehåll som avses ibihang A () artikel 3, att med avslagpå motion 1984/85:146 yrkande 1 godkänner vad utskottet anfört därom, att antar de ipropositionen framlagda förslagen till a. lag om internationell järnvägstrafik. LU1984/85:17 8 b. lag om ändring i lagen (1974:610) ominrikes vägtransport, c. lagom ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall. Närvarande: (), (). (), ()*. (), iGamleby (s)*, (), (), (),(), (), Per (vpk), (), i (m)* och ()*. ' Ej närvarande vid betänkandets justering. Lagstiftningsmetod (mom. 2)() anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 7 som börjar med "anser" och slutar med"motion 146 yrkande 1" bort ha följande lydelse: vill för sin del till en början understrykaatt den i propositionen använda inkorporationsmetoden således innebär altkonventionens franska text skall gälla som svensk lag. Till konventionstextenär visserligen fogad svensk översättning men denna är att betrakta endast somhjälpmedel; den saknar all rättslig verkan. Enligt utskottets mening måste det emellertid stå i stridmed själva grundvalarna för vårt statsskick - där portalparagrafen i 1 kap. 1 §regeringsformen står i främsta rummet ("All offentlig makt utgår frånfolket") - att stiftar lag (enbart) på utländskt språk. Ett uppgivande av grundsatsen om att lag skall avfattas påvårt modersmål kan enligt utskottets mening dessutom få verkningar som intesynes klarlagda. Enligt en erkänd rättsprincip kan en enskild medborgare ickeåberopa till sitt försvar att han icke känt till lagens innehåll (ignorantiajuris nocet). Skall denna princip gälla fullt ut även om lagen är skrivenenbart på utländskt språk? Och vilka utländska språk - utöver engelska ochfranska -skall tillåtas vara bärare av författningar utfärdade av ? (RB) förutsätter att förhandling infördomstol skall hållas på svenska språket. Detta förklaras i förarbetena till 5kap. LU1984/85:17 9 vikt ej endast av hänsyn till part - och ledamot av rätten- som inte behärskar det främmande språket utan även från den synpunkten attförhandlingen skall vara offentlig. Förhandlingen måste därför föras på svenskaäven om t. ex. båda parterna är engelsmän och rättens samtliga ledamöterbehärskar engelska (, Rättegång I s. 130 och m.fl.Rättegångsbalken I s. 5:11). Kan ett uppgivande av nationalitetsprincipen dådetgäller stiftande av lag tänkas få återverkningar vid valet av domstolsspråk?Det kan säkert uppstå andra spörsmål av liknande slag. Enligt utskottets mening bör därför varaförhindrad att skriva lag på utländskt språk. Den sålunda föreliggande bristen i lagstiftningsärendetbör - på sätt förordats även av lagrådets ledamöter, regeringsrådetMueller-kunna lösas utan alltför stora besvär genom att översättningen förlänaskaraktär och verkan av svensk lag. Denna metod - enligt vilken inkorporationsker av översättningen till svenska - har f, ö, använts i några fall tidigare.Den i propositionen av departementschefen åberopade omständigheten, "inte bör överdriva skillnaden mellan den metod som jag förordat och denmetod som innebär att en svensk översättning görs till svensk lag" (s,281), talar också till förmån för den av utskottet föreslagna metoden. Sammanfattningsvis anser sålunda utskottet att somlagstiftningsmetod bör användas inkorporering av den svenska översättningen avkonventionstexten men däremot inte av den autentiska franska texten. Någrastörre tekniska svårigheter behöver en sådan metod inte medföra. Omarbetningenbör dock göras av regeringen och inte av . Utskottet förordar därföratt med bifall till motion 146 yrkande 1 avslår förslaget till lag ominternationell järnvägstrafik och begär ett nytt lagförslag, dels att utskottet under mom, 2bort hemställa 2, beträffande lagstiftningsmetod att med bifall tillmotion 1984/85:146 yrkande 1 godkänner vad utskottet anfört därom. Lagförslagen (mom, 3) () anser - under förutsättning av bifalltill reservation 1 -att utskottet under moment 3 bort hemställa 3, beträffandelagförslagen att avslår de i propositionen framlagda lagförslagen 1,3 och 4, LU 1984/85:17 10 (vpk) anför I betänkandet (s, 4) las upp frågan på vilket sättframtida ändringar av konventionen skall införlivas med svensk rätt. Utskottethänvisar härvid till det som vilande antagna förslaget till ändringar i 10 kap,5 § RF (KU 1984/85:21). Förslaget innebär bl. a. att , när eninternationell överenskommelse införlivats med svensk rätt genom inkorporering,får föreskriva att framtida ändringar i överenskommelsen automatiskt skallgälla här i riket. Medanledning härav vill jag erinra om att kommunisterna motsatt sigde föreslagna grundlagsändringarna och avgivit en reservation tillkonstitutionsutskottets betänkande. Självfallet har vi alltjämt den uppfattningenatt den vilande grundlagsändringen inte bör genomföras. Vårt ställningstagandehar sin grund i ätt vpk anser att den nationella självbestämmanderätten intebör begränsas genom att konstitutionella befogenheter och andraoffentligrättsliga uppgifter överlåtes till olika internationella organ. Omden vilande grundlagsändringen slutligt antas av bör enligt minmening avstå från att utnyttja möjligheten att föreskriva alt en avOTIF:s revisionsutskott beslutcid ändring i COTIF skall gälla automatiskt här iriket. Det förhållandet att ett sådant "i förväg"-godkännande endastfår avse framtida ändring av begränsad omfattning har härvidlag ingen betydelse.Enligt min mening bör få möjlighet att taställning till om skall godkänna en ändring i konventionen. LU 1984/85:17 11 1 Förslag till Bilaga 1 1 § Denna lag tillämpas på sådan internationelljärnvägsbefordran som avses i det i bilagan intagna fördraget ominternationell järnvägstrafik (COTIF). 2 § I fråga om sådan internationell järnvägsbefordranav resande som avses i bihang A till fördraget gäller bihanget i dess franskalydelse som svensk lag. Beträffande ansvarigheten för skada vid befordran avresande gäller dock 1 och 2 kap. järnvägstrafiklagen (1984:000) i stället förmotsvarande bestämmelser i bihang A. 3 § I fråga om sådan internationell järnvägsbefordranav gods som avses i bihang B till fördraget gäller bihanget, med undantag avbestämmelserna i bilaga I (RID), i dess franska lydelse som svensk lag. 4 § En utländsk dom som grundas på fördraget fårverkställas i , om domen 1. har meddelats av en domstol som är behörig enligt fördraget, 2. har vunnit laga kraft, 3. far verkställas enligt reglerna i det land där den har meddelats och 4. har förklarats verkställbar efter ansökan enligt 5 §.