bet · G801JuU12 · 1984-12-31 00:00:00 — 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att den föreslagna ändringen av 19 §förslag till lag om ändring i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling intefår las till intäkt för alt genomföra massvisi-tationer av det slag somgenomfördes av tullen , I motion 1984/85:145 av m, fl. (m)hemställs 1, att uttalar att 19 §andra stycket varusmugglingslagen inte får åberopas som stöd för annat än stickprovsvisa kontroller av de resande, 2. att beslutar att 19 § andra stycketvarusmugglingslagen skall ha följande lydelse: För att motverka brott som avses idenna lag får tulltjänstemän även i andra fall än som avses i första stycketundersöka handresgods, såsom resväskor och portföljer saml handväskor ochliknande som medförs av resande vid inresa lill eller utresa från riket.Tulltjänstemän som utövar lokal eller regional bevakningsledning beslutar omomfattningen av kontrollen. För att motverka brott som avses idenna lag får tulltjänstemän även i andra fall än som avses i första stycketundersöka handresgods, såsom resväskor, portföljer och liknande som medförsav resande vid inresa till eller utresa från riket. Tulltjänstemän som utövarlokal eller regional bevakningsledning beslutar om omfattningen av kontrollen. 3, att uttalar att 19 §andra stycket inte får åberopas som stöd för undersökning av handväskor ochhandledsväskor. JuU1984/85:12 15 Som utskottet tidigare uttalat (JuU1983/84:22) torde det inte råda någon tvekan om att narkotikamissbruket har kommitatt bli ett av vår tids största sociala problem. Utskottet har också undersenare år i samband med behandlingen av resurs- och organisationsfrågor inomrättsväsendet uttryckt sin oro över narkotikabrottsligheten, vilken lett tillproblem inom framför allt polisen, åklagarväsendet och kriminalvården men äveninom domstolsväsendet (se JuU 1983/84:17, 20, 23 och 24). Utskottet har äventillstyrkt förslag om skärpningar och förbättringar av strafflagstiftningen påområdet (se JuU 1980/81:25 och 1982/83:37). I sådana sammanhang har utskottetpoängterat vad också lagt fast att kampen mot narkotikamissbruketmåste föras inom alla samhällsområden. Mot bakgrund av det allvarliga läget och i syfte att fäunderlag för en samordnad och intensifierad kamp på alla nivåer motnarkotikamissbruket tillkallade statsrådet med stöd avregeringens bemyndigande en särskild kommission,(Dir. 1982:100). Kommissionen har under sitt arbete lagtfram förslag på olika områden i elva promemorior och i ett slutbetänkande (SOU1984:13) Samordnad narkotikapolitik. Flertalet av de nu föreliggande förslageni propositionerna bygger på arbete. Förslagen i de delar som behandlas i detta betänkandeinnebär framför allt vissa ändringar av straffbestämmelserna inarkotikastrafflagen (1968:64) och lagen (1960:418) om straff för varusmuggling(varusmugglingslagen); bl. a. slopas beteckningen narkotikaförseelse förnarkotikabrott som är att anse som ringa som straffmaximum försådant brott höjs till fängelse . En särskild reglering föreslås ivarusmugglingslagen i fråga om tullens befogenheter att undersöka innehållet ihandresgods. Det föreslås också lagregler om rätt för tullen att föra egnaspaningsregister liksom regler som gör det möjligt för regeringen attföreskriva att tullen och polisen får terminalåtkomst till varandras register.Ett annat lagförslag gäller möjligheterna inom kriminalvärden att förstörahaschpipor och liknande som påträffas inom en anstalt. Det föreslås också enlag om kontroll av berusningsmedel på sjukhus. De för utskottet aktuella delarna av propositionernainnefattar i övrigt främst redogörelser för överväganden och beslut medanledning av förslag som inte fordrar någotställningstagande från sida. Härvidlag skall särskilt framhållas avregeringen fattade beslut om resursförstärkningar och ominrättande av nya tjänster inom åklagarväsendet och kriminalvården. I det följande behandlar utskottet under skilda avsnitt deolika lagstiftningsfrågorna samt de frågor i övrigt som aktualiseratsmotionsvägen eller eljest tilldragit sig utskottets särskilda uppmärksamhet. JuU1984/85:12 16 Rent allmänt vill utskottet slåfast att grundsynen i kampen mot narkotikamissbruket måste vara att samhälletinte kan godta något annat bruk av narkotika än det som är medicinsktmotiverat. Allt annat bruk är missbruk och måste med kraft bekämpas. Kampen motnarkotikamissbruket får inte begränsas till att enbart minska dess förekomst,utan måste syfta till att eliminera missbruket. Narkotikamissbruket kan aldrigaccepteras som en del av vår kultur. Målet måste vara ett narkotikafrittsamhälle (se prop. 1977/78:105 och SoU 1982/83:26). Mot denna bakgrund ser utskottet positivt på de förslagsom regeringen nu underställt , och utskottet kan i stort ansluta sigtill huvudlinjerna i de överväganden som ligger bakom förslagen. Samordning av insatserna mot narkotika Som utskottet inledningsvisframhållit måste kampen mot narkotikamissbruket föras inom allasamhällsområden. Även om man inte skall underskatta betydelsen av kriminalpolitiska åtgärder eller sådana åtgärder som resursförstärkningar ochorganisatoriska förbättringar inom de brottsbekämpande organen tilldrar sighärvidlag frågan om samordningen av samhällets insatser ett särskilt intresse. Denna fråga, som tidigare uppmärksammats i , harockså aktualiserats i förevarande ärende. Saken behandlas av statsrådet i proposition 19 (s. 6 och 7) och utvecklas närmare av statsrådetSigurdsen i underprotokollet för (bilaga 2 till prop. 19 s.59 61). Den tas också upp i motion 1357, yrkande 2. 1 propositionen framhålls att har detövergripande ansvaret för den lokala samordningen. På det lokala och regionalaplanet sägs det vidare måste socialtjänst, skola, fritidsförvaltning, polis,kriminalvård, arbetsförmedling, sjukvård m. fl. samarbeta både i detförebyggande och i det rehabiliterande skedet. Särskilt framhålls betydelsen avatt finna former för ett regelbundet informationsutbyte mellan de olika lokalamyndigheterna och organisationerna. Vikten av kommunala drogpolitiskahandlingsprogram understryks. I fråga om de statliga myndigheternas arbetebetonas både betydelsen av samverkan och angelägenheten av att upprätthållagränserna mellan olika ansvarsområden för att motverka dubbelarbete. I fråga omsamordningen på det centrala planet uppmärksammas det av regeringen nyligeninrättade samordningsorganet. Detta, som är placerat i , harföreträdare för statsrådsberedningen, justitie-, social- och finansdepartementen. 1 motionen betonas särskilt vikten av en effektivorganisation på det lokala och regionala planet. Önskemålen följer i stort settsamma linjer som anges i propositionen. Beträffandefrågans tidigare behandling i vill utskottet endast JuU1984/85:12 17 hänvisa fill JuU 1980/81 :ly, SoU 1980/81:20 s. 8-14, SoU1981/82:43 s. 14-16 och JuU 1982/83:37 s. 21 och 22. Utskottet vill i linje med vad utskottet tidigare gjort framhålla att man i det fortsatta arbetet bör fästa särskild vikt vid attåstadkomma ett väl fungerande samarbete på det lokala planet när det gäller attbemästra narkotikaproblemen. Intresset att finna fasta samarbetsformer ärenligt utskottets mening särskilt framträdande i ett läge som det nuvarande dåoffensiva satsningar erfordras inte minst från de statliga myndigheternas sidasamtidigt som resurstillgången är begränsad. Det gäller med andra ord att finnasystem som leder till ett så effektivt utnyttjande av samhällets resurser sommöjligt. En stor del av ansvaret härvidlag faller enligt utskottets mening påsamordningsorganet inom . Utskottet konstaterar att det råder en bred enighet kringde tankar som utvecklats i ämnet, och någon särskild åtgärd med anledning avmotionsyrkandet erfordras inte. En fråga som på senare årtilldragit sig mycket stor uppmärksamhet i skilda sammanhang är frågan omlämpligheten och tillåtligheten av s. k. okonventionella spaningsmetoder ipolisarbetet. har också utförligt behandlat frågan ipromemoria nr 5, Polisens insatser mot narkotikan. I detta ärende aktualiseras den närmast genom motion 396,som är inriktad på effektivisering av polisens spaningsarbete i fråga omnarkotikabrottslighet. Främst förs i den motionen fram önskemål om en försöksverksamheti med hemlig avlyssning med dolda mikrofoner. Därtas också upp metoden att i samband med s. k. kontrollerade leveranser fästa en radiosändare på en narkotikakurirs bil för att med hjälp av pejlingkunna följa transporten. Vidare lanseras tanken att låta polisverkets civilabilar användas under olika perioder i olika polisdistrikt för att göra detsvårare för narkotikalangare att känna igen bilarna. Frågan om polisens spaningsmetoder behandlades avutskottet i betänkandet JuU 1981/82:38 s. 10-15. Utskottet uttalade attdet här gäller avvägningsspörsmål av delvis grannlaga natur, som inte är enangelägenhet enbart för polisen själv utan i första hand för statsmakterna ochde medborgarstyrelser som är verksamma på olika nivåer. Ämnet borde enligtutskottet bli föremål för närmare överväganden, bl. a. i samband medpolisberedningens arbete på en polislag. Så skedde, och i anslutning till attriksdagen antog polislagen (1984:387) las också fast vissa principerför användningen av okonventionella spaningsmetoder (prop. 1983/84:111 s.44-49, JuU 27 s. 21). Ett förslag om användande av dolda mikrofoner har ocksåförts fram av tvångsmedelskommittén i dess delbetänkande (Ds Ju 1981:22) Hemlig JuU1984/85:12 18 avlyssning m. m. Detta betänkande har inte lett tilllagstiftning, men det kan komma att aktualiseras på nytt i samband med behandlingenav kommitténs slutbetänkande (SOU 1984:54) Tvångsmedel Anonymitet -Integritet (se prop. 1983/84:111 s. 46). Vid sin behandling av ämnet tog narkolikakommissionenavstånd från bruket av annan hemlig avlyssning än telefonavlyssning somtvångsmedel. En del av kommissionens resonemang i saken (PM nr 5 s. 81) återgeshär: I ett öppet samhälle måste detfinnas en gräns för de tvångsåtgärder som samhället är berett att vidtagentemot de enskilda medborgarna. Stora värden äventyras om samhället av olikaskäl ständigt flyttar fram sin toleransgräns vad gäller tvångsmedel. En känsla om än obefogad av att ständigt kunna vara avlyssnad kan riskeras bli spriddbland medborgarna. Kommissionen anser alt de gynnsamma effekter som kan ståatt vinna genom all införa hemlig avlyssning med mikrofoner som ett nytttvångsmedel och som av praktiska skäl torde bli ganska begränsade inteuppväger de negativa följderna som del skulle kunna få. Kommissionen anserdärför att annan hemlig avlyssning än telefonavlyssning inte bör förekomma somtvångsmedel. Kommissionen behandlade också olikafrågor om s. k. kontrollerade leveranser och möjligheterna att anonymiserapolisdistriktens civila bilar. I detta sammanhang vill utskottet särskilt nämna ett avjustitieombudsmannen meddelat beslut(1984:1) JO om moderna efterforskningsmetoder i skatte- och kronofogdemyndigheternasverksamhet en undersökning av laglighet och lämplighet. Beslutet, somöverlämnats till olika riksdagsutskott och departement, innehåller synpunkterpå principerna för och metoderna i den del av skatte- ochkronofogdemyndigheternas verksamhet som kan kallas den efterforskan-de.Synpunkterna innefattar också bedömningar av mera allmän räckvidd och är avintresse även för de frågor som blir aktuella i det fortsatta arbetet när delgäller polisens och tullens verksamhet i kampen mot narkotikabrottsligheten.Det kan nämnas att JO bl. a. berör metoden med radiosändare, s. k. beeper,fäst på en bil som skall följas (s. 27 och 179). Hithörande frågor berörs också i proposition"l9,bilaga 1 s. 4. Chefen för hänvisar där till behandlingeni samband med antagandet av polislagen. Han anger vidare förslag i övrigt f. n. remissbehandlas tillsammans medtvångsmedelskommitléns slutbetänkande och att han således får anledning attåterkomma lill dessa frågor i ett senare sammanhang. Utskottet vill för sin del i anslutning lill tankarna imotionen utan att föregripa de överväganden som sålunda förestår endasterinra om sina tidigare uttalanden (senast i JuU 1983/84:30) om vikten fråndemokratisk synpunkt av att diskussionen om enskildas integritet i förhållandetill myndigheterna hålls levande. En minskad vaksamhet i dessa frågor kan ledatill en avtrubbning i den allmänna uppfattningen att integritetskränkningarendast undantagsvis kan godtas i ett samhälle av den typ vi har. JuU1984/85:12 19 Utskottet vill i linje med narkotikakommissionensuttalande tillägga att man noga måste överväga vilka stora värden som kanäventyras om samhället successivt flyttar fram toleransgränsen vad gällertvångsmedel och andra integritelskänstiga åtgärder. Motionsönskemålel rörande anonymisering av polisens civilabilar rymmer i sig också ett mera praktiskt och ekonomiskt spörsmål. Frågan ombyte av bilar mellan polisdistrikt och om leasing av civila bilar är nämligenen sak som också torde få övervägas i sedvanligt budgetsammanhang både på lokalpolisstyrelsenivå och på central nivå. Något särskilt uttalande från riksdagenssida erfordras därför inte i denna del även om utskottet hyser sympati för debesparingssträvanden som ligger bakom motionsförslaget. Med hänsyn till de överväganden som enligt vad sagtsförestår saknas enligt utskottets mening skäl för att vidta någonåtgärd med anledning av motionen. Narkotikasituationen inomkriminalvården utgör sedan lång lid ett svårbemästrat problem. Stora ansträngningarhar gjorts och görs för all komma till rätta med problemen. Självklarariktmärken för dessa är, såsom utskottet har framhållit (se JuU1983/84:20 s, 3), att intagna utan narkotikaproblem inte skall behöva komma ikontakt med narkotika, att missbrukare avskärs från tillförsel av droger ochall intagna förhindras att bedriva narkotikahandel inom anstalterna och ute isamhället. I proposition 19 (bilaga I s. 11 23) lämnas en bredskildring av problemens omfattning och den rad av åtgärder som vidtagits såvälpå lagstiftningssidan som när det gäller organisatoriska och budgelmässigasatsningar. Departementschefen redogör också för olikaförslag i ämnet liksom för särskilda resursförstärkningar och inrättande av tjänstersom regeringen beslutat om. Det sist sagda gäller särskiltkriminalvärdsanstalten , som enligt regeringens beslut på förslag skall reserveras som en narkotikafri miljö förföreträdesvis unga förstagångsdömda intagna med relativt långa frihetsstraff. 1 motion 80 och motion 83 efterlyses intensifieradeåtgärder för att nå upp till de angivna riktmärkena för insatserna motnarkotikan inom kriminalvården. Önskemålen i motionerna är i stort av samma natur som devilka övervägts i olika skeden under det hittillsvarande arbetet i del angivnasyftet, och utskottet ställer sig i princip positivt till fortsatta, kraftfullasatsningar pä området. Nya sädana redovisas också i den föreliggandepropositionen. Som departementschefen anger bör insatserna fortsätta undernästa budgetår. Liksom bör enligt utskottets mening sådana JuU1984/85:12 20 frågor som aktualiserats i motionerna prövas i detsedvanliga budgetarbetet. Utskottet får tillfälle att återkomma tillsaken. Med hänsyn härtill föreslår utskottet att motionsyrkandena inte skallföranleda någon åtgärd från sida. Tullens spaningsregisier m. m. 1 proposition 19 behandlas vidare bl.a. frågor som gäller tullens spaningsregister och möjligheterna för tullen attfå tillgång till polisregister. Regeringen föreslår att grundläggandebestämmelser om tullens spaningsregister tas in i lagen (1965:94) ompolisregister m. m. (polisregisterlagen). I propositionen föreslås också enändring i polisregisterlagen som innebär att regeringen får möjlighet attförordna att bl. a. tullmyndigheter skall ha terminalåtkomst tillpolisregister. En ändring föreslås också i sekretesslagen (1980:100). Frågan hur informationsbehandlingen vid tullen bör varaordnad har behandlats av i promemoria nr9. Tullensinsatser mot narkotika. Promemorian har remissbehandlats. Inom sker f. n. en översyn avpolisregisterlagsiift-ningen. Översynen är föranledd av ett förslag till lag ombrottsregister, som har lämnats av samarbetsorganet (Ju 1968:59) förrättsväsendets informationssystem (). Här kan också nämnas att frågan omen översyn av polisregisterlagen har tagits upp i motion 1983/84:2178 avMarie-Ann m. fl. (vpk). Motionen, som har hänvisats tilljustitieutskottet, har ännu inte berells av utskottet. beslutade regeringen på förslag om en försöksverksamhet beträffande tullens och polisensnarkotikabekämpning i . Verksamheten syftade i första hand tillatt få till stånd ett fungerande informationsutbyte mellan tull och polis. Denskulle också belysa dels effekterna av all en utökad krets tulltjänstemän ficktillgång till vissa polisregister, dels frågor om tullens behov av egnaADB-baserade register. En rapport om försöksverksamheten har utarbetats av enav regeringen tillsatt samrådsgrupp (se nr 9). Enligtrapporten anser samrädsgruppen att tullen i princip dels bör få tillgång tillpolisregistren, dels bör få möjlighet att inrätta egna ADB-register för dentullspecifika informationen. I motion 80 av m. fl. (m) efterlysesföreskrifter om kontroll och säkerhet i syfte att skydda informationen iregistren mot obehörigt spridande; enligt motionärerna bör med bifalltill propositionen i denna del ge regeringen till känna vad som i motionenanförts i detta avseende. Under ärendets beredning av här aktuella frågor harutskottet, som tidigare nämnts, hållit hearing med företrädare förrikspolisstyrelsen och generaltullstyrelsen. JuU1984/85:12 21 har som tidigarenämnts avgell yttrande i ärendet såvitt gäller tullens spaningsregister m. m. I det följande behandlar utskottet först frågor som endastgäller tullens register. Därefter följer en redogörelse för polisens register.Avslutningsvis behandlar utskottet frågor som gäller tillgång till de bådamyndigheternas register. För att kunna fullgöra sinauppgifter behöver tullen information av olika slag. Det kan, enligt vad somanges i propositionen, vara fråga om allmänna upplysningar omnarkotikasituationen ute i världen och om vägar och metoder som används vidsmuggling eller om konkret narkotikabrottslighet, misstänkta resande ochtransporter, valutalransaktioner m. m. Den information tullen lagrar samlas f.n. i register, som förs såväl centralt som regionalt och lokalt. Dennaregistrering är inte författningsreglerad. Inom pågår arbete med altta fram underlag för ett eventuellt beslut av regeringen i fråga om införandeav ett rikstäckande centralt ADB-baserat register och om uppbyggnaden av detta.Ändamålet med registret skall vara att tjäna till upplysning om planerad,förberedd eller fullbordad brottslighet inom rättsområden som det ankommer påtullverket att övervaka. Utgångspunkten är att registrering skall få ske avpersoner som misstänks för brottslighet inom tullens ansvarsområde, avtransportmedel och företag som kan antas ha samröre med brottsligheten samt avvissa händelser, smugglingsvägar, smugglingsmetoder m. m. Närutredningsarbetet har lett till resultat torde det, enligt vad som anges ipropositionen, ankomma på chefen för flnansdeparle-mentet att anmäla frågan ominrättande av registret för regeringen. vill här uttala sin anslutning till vadskatteutskottet i sitt yttrande uttalat om det angelägna i att tullen fårtillgäng till och kan strukturera den information som den behöver för atteffektivt kunna rikta sina insatser mot objekt som är intressanta frånsmugglingssynpunkt. Att så sker är, som skatteutskottet uttalat, särskiltviktigt eftersom tullen enligt vad som sägs på annan plats i propositionen(bilaga 3 s. 3) haft svårt att hålla en acceptabel nivå påkontrollen av gods och personer. Redan i detta sammanhang vill justitieutskottet i likhetmed departementschefen betona att den information det här är fråga om till sinnatur är sådan att den ofta är känslig för enskilda eller för samhället i stortoch att det kan vålla stora skador om den används på ett oriktigt eller oförsiktigtsätt. Informationen måste därför, som departementschefen anger, omgärdas medett mycket starkt skydd som tillgodoser såväl den enskildes som samhälletsintresse. I propositionen föreslås, som sagts, att reglerom tullens register tas in i polisregisterlagen. Utskottet anser i likhet meddepartementschefen att det får bedömas som angeläget att tullensregisterverksamhet får författ- JuU1984/85:12 22 ningsstöd ulan ytterligare dröjsmål. Utskottet välkomnarsåledes förslaget om en lagändring i detta syfte. Regeringens förslag innebär bl. a. att det ipolisregisterlagen skall föreskrivas att register av del slag som här äraktuellt hos får föras endast för vissa ändamål, nämligen för atttjäna till upplysning om brott för vilka någon har misstänkts, åtalals ellerdömts eller om någons vandel i övrigt. I delta avseende har föreskrifterna ompolisregister utgjort förebild för den föreslagna lagtexten. Vidare föreslåsatt det i lagen skall föreskrivas att registren får föras bara i den män detbehövs för den brottsbekämpande verksamhet som ankommer pä tullmyndighet ochatt innehållet skall begränsas till vad som behövs för detta ändamål. Häriligger som departementschefen anger bl. a. en skyldighet att ur registrenavskilja uppgifter som har förlorat sin betydelse. Utskottet har ingen erinranmot regeringens förslag i nu beskrivna delar. Utskottet vill dock någotkommentera förslaget all avgränsa registerverksamheten genom hänvisning tillden brottsbekämpande verksamhet som ankommer pä . Av vad departementschefen anför framgår att huvudsyftetmed nu ifrågavarande register är att tullen skall kunna nä framgång i sinasträvanden att effektivt bedriva arbetet mot narkotikan. För att detta syfteskall uppnås krävs givetvis i första hand att registren innehåller informationom frågor som rör narkotika. Lika självklart är att tullen i sina registerockså bör få lagra uppgifter som gäller tullens övriga centralabrottsbekämpande verksamhet, nämligen den som gäller varusmuggling i allmänhetoch valutabrott. Härutöver har arbetsuppgifter som gällerförhindrande och beivrande av brott mot föreskrifter av vitt skilda slag. Av 1§ förordningen (1983:124) om medverkan vid polisiär övervakningjämförd med 1 § lagen (1982:395) om medverkan vid polisiärövervakning framgår att skall medverka vid övervakningen avefterlevnaden av föreskrifter om inskränkningar i utlänningars rätt attuppehålla sig inom visst område, jakt, fiske, naturvård, sjötrafik (trafikregleroch säkerhetsanordningar), åtgärder mot vattenförorening från fartyg, dumpningav avfall i vatten, kontinentalsockeln, fornminnen och sjöfynd samt fartygsregistrering och identifiering. Som framgår av vad som har anförts är huvudsyftetmed inrättande av ett ADB-baserat register för tullen att denna myndighetskall få ett effektivt hjälpmedel i kampen mot narkotikan. Ett sådant registermotiveras också av behovet av effektiva insatser mot annan varusmuggling ochvalutabrott. Det gäller alltså tullens brottsbekämpande verksamhet i egentligmening. Mot bakgrund härav anser sig utskottet kunna utgå från att avsikteninte är att de föreslagna bestämmelserna i polisregisterlagen skall tolkas såatt tullen medges lagra information till hjälp för arbetet med att förhindraoch beivra brott mot alla de olika speciella föreskrifter beträffande vilka enligt det angivna skyldighet föreligger för att medverka vidbrottsbekämpningen; naturligtvis måste det JuU1984/85:12 23 vara fråga om brottslighet som inte är alltförbagatellartad för att så iniegritetskänsliga åtgärder skall få användas. Information av stort värde förtullens verksamhet finns också, enligt vad som anges i propositionen, i andraregister än tullens egna. Inom polisväsendet förs flera stora centralaADB-register, som innehåller sådana upplysningar. Person- ochbelastningsregistret (PBR) vid är ett sådant register. Detinnehåller uppgifter om personer som misstänkts, åtalats eller dömts för brott.Polismyndigheterna har tillgäng lill delta register via terminaler. Fleraregister har som huvudsakligt ändamål att vara hjälpmedel vid polisensspaningsverksamhet.