bet · G801KU19 · 1984-12-31 00:00:00 — Utskottet behandlar här en motion medförslag som syftar till uttalanden om förändringar av det statligautredningsväsendet och beredningen av regeringsärenden. och ledamöter i utskottet reserverar sigtill förmån för motionen. Vidare har företrädarna för moderata samlingspartietavgett ett särskilt yttrande. I motion 1983/84:738 av BertilFiskesjö m.fl. (c) hemställs att beslutar som sin mening geregeringen till känna vad som i motionen anförts om utredningsväsendet ochberedningen av regeringsärenden. Det primära syftet med den statligautredningsverksamheten är att få fram ett allsidigt och konstruktivtbeslutsunderlag för regeringsförslag och riksdagsbeslut, säger motionärerna.Mot bakgrund av de ändringar i inriktningen av utredningsverksamheten somregeringen har genomfört anger de vissa krav somutredningsväsendet bör uppfylla. Mot regeringens syfte att nå ökad snabbhet ocheffektivitet riktas inga erinringar liksom inte heller mot den av regeringenangivna tidsramen - normalt . Kravet att utredningarna skall göra beräkningar över vadutredningsförslagen kan komma att kosta bör bibehållas. Vidare börutredningarna - såsom skett i några fall - presenteraalternativa förslag som underlag för remissbehandling och debatt. Däremotkritiserar motionärerna det som sägs vara det huvudsakliga inslaget iregeringens ambitioner, nämligen att en allt större del avutredningsverksamheten skall ske internt i departement och ämbetsverk. En ökadcentralisering till kanslihuset innebär, sägs det, att förslag som föreläggsriksdagen knappast alls är utredda och att remissbehandling ochlagrådsgranskning försumrnas. Med den betydelse utredningarna vanligen har förde kommande besluten är det viktigt att verksamheten i större frågor bedrivs avfristående utredningar under medverkan av olika åsiktsriktningar och intresseni samhället. Utredningsarbetet tillförs härigenom kunskaper och erfarenheterav annat slag än vad som representeras av byråkratin. Det innebär även effektivinsyn i och fördjupade kunskaper om olika verksamhetsområden ochsamhällsproblem, vilkei givetvis är av stor betydelse för riksdagsbehandlingenoch samhällsdebatten. Vidare framhåller motionärerna den viktiga roll somremissförfarande) och lagrådsgranskningen har i beredningsarbetet. KU1984/85:19 2 1982 har det enligt motionärerna i många fall förekommitatt regeringen lagt fram förslag i utan föregående remissbehandlingeller lagrådsgranskning. Motionärerna kritiserar regeringens handlande i dettaavseende och påpekar att härigenom får ett bristfälligtbeslutsunderlag. Frågans tidigare behandling, m. m. Utskottet har i en rad betänkandendels med anledning av motioner, dels i granskningsarbetet (KU 1970:24, 1971:18,1972:36, 1973:44, 1974:51, 1975:12, 1975/76:3, 1976/77:5, 1980/81:8, 1983/84:1)behandlat det statliga utredningsväsendet. Vid behandlingen av en motion (1 fp) om bl. a.en vidgad användning av konsulter i utredningsverksamhet uttalade ett enhälligtutskott bl. a. följande. Kommittéväsendets starka ställningi den svenska politiska beslutsprocessen är framför allt en följd av dengrundlighet och saklighet som av tradition präglar arbetet i de offentligautredningarna. Genom att kommittéerna i så stor utsträckning harparlamentariskt inslag är det också ofta möjligt att åstadkomma en bredpolitisk förankring inför viktiga samhällsreformer. Enligt utskottet är detangeläget att slå vakt om det värdefulla inslag i beslutsprocessen somkommittéväsendet utgör. har kommittéväsendet förändrats i olikahänseenden. Dessa förändringar har bl. a. syftat till att effektivisera arbetetinom utredningarna. Ett fortsatt arbete i denna riktning är enligt utskottetangeläget. Något initiativ från sida i denna fråga är dock inteerforderligt. I sammanhanget bör också framhållas att utskottet i singranskning av regeringen även i fortsättningen avser att uppmärksamma frågorsom rör kommittéväsendet. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetmotionen. avstyrkte utskottet (KU1983/84:1) en motion (c) med i huvudsak samma synpunkter och förslag som den nuföreliggande. I sin motivering anförde utskottet bl. a. följande. Utskottet har tidigare vid fleratillfällen behandlat frågan om sammansättningen av offentliga utredningar ochdärvid framhållit betydelsen av att i kommittéerna i stor utsträckning ingårrepresentanter för riksdagspartierna. Utskottet har fortfarande sammauppfattning. Det är naturligtvis viktigt att kommittéerna arbetar snabbt ocheffektivt. I effektivitetskravet ingår emellertid att ämnet blir föremål för enallsidig belysning. Denna tillgodoses enligt utskottets mening i de flesta fallbäst av att - som sker i parlamentariskt sammansatta utredningar - skildapolitiska meningsriktningar får påverka utredningsarbetet. Det ankommer på regeringen att från fall till fall avgöravilken utredningsform som bör användas. Utskottet utgår ifrån att regeringeninte har någon annan uppfattning om värdet av parlamentariskt sammansattautredningar än utskottet. KU1984/85:19 3 I en reservation fråncenterpartiets och ledamöter anfördes bl. a. följande. I effektivitetskravet ingåremellertid att ämnet blir föremål för en allsidig belysning. Denna tillgodosesenligt utskottets mening i de flesta fall bäst av att - som sker iparlamentariskt sammansatta utredningar - skilda politiska meningsriktningarfår påverka utredningsarbetet. En viktig aspekt är också att representationen iutredningar ger de medverkande insyn i och fördjupade kunskaper om olikaverksamhetsområden och samhällsproblem. Enligt utskottets mening är regeringens uttalade avsikteratt lägga en allt större del av utredningsverksamheten internt i departementenoch ämbetsverken mycket betänkliga. Följden härav kan befaras bli, attregeringen förelägger dåligt förberedda förslag. En ökadcentralisering och en ökad avskärmning bl. a. för den politiska oppositionenkan bli ytterligare negativa effekter härav. I samband med det årligagranskningsarbetet har utskottet uppmärksammat remissförfarandet i första handdå det gäller lagrådet. I sitt betänkande 1983/84:30 anförde utskottet bl. Antalet granskade förslag liggerför 1983 på en något lägre nivå än under de senast föregående åren. Sålundagranskades 1983 44 lagpropositioner. Motsvarande var 55 och 1982 58.Antalet fall där regeringen avstått från lagrådsgranskning har också minskatnågot . Dessa utgör dock alltjämt av det totala antaletpropositioner som innehåller lagförslag inom området för lagrådets granskning. Som framgår av bilaga B 4 har också vid årets granskningpåträffats ett antal lagförslag i ämnen som anges i 8 kap. 18 § RF beträffandevilka regeringen varken inhämtat yttrande från lagrådet eller motiverat varförså ej skett. Utskottet måste därför understryka vikten av att detbeträffande denna typ av lagförslag såsom det föreskrivs i RF alltid skalllämnas en redovisning av skälen till varför lagrådets yttrande inte inhämtats. En arbetsgrupp inom statsrådsberedningenhar utarbetat vissa förslag beträffande kommittébetänkandenas kvalitet,utformning och behandling. Avsikten är att förslagen, som presenteras ibetänkandet (Ds SB 1984:1) Promemoria om det svenska utredningsväsendet, skallinarbetas i en ny utgåva av kommittéhandboken och i olika direktiv förkommittéväsendet. Arbetsgruppensammanfattar sina synpunkter i följande punkter. o Det är viktigt att se till att alla utredningar hålleren hög kvalitet. o Kommittéväsendetsanpassningsbarhet bor bevaras och utvecklas ytterligare. Nya utredningsformerbör prövas. o Statsrådsberedningen bör ha ettansvar för att regeringens anvisningar och intentioner följs i fråga omkommittéväsendet. o Kontakt bör som regel tas med statsrådsberedningennär en utredning övervägs. o Redovisning av fakta,verklighetsbeskrivning och analys skall bygga på vetenskapligt vedertagnametoder. o Faktaredovisning bör-så långtmöjligt skiljas från .avsnitt som bygger på värderingar. oVärdepremisser bör så långt det är möjligt redovisas. KU1984/85:19 4 o Kommittéväsendet bör enbartutnyttjas för utredningsverksamhet; inte för förhandlingsuppdrag,konferensdelegationer eller verksamhet av permanent karaktär. o Kommittéerna skall redovisa deviktigaste konsekvenserna av de förslag som förs fram. - visa att detfinns ett konkret problem som kan och bör utredas - ange vadkommittén skall göra och vilket syfte arbetet har - redovisa redantillgänglig information som bör beaktas. o Direktiven bör tydligt ange om enutredning skall avse t. ex. allmän kartläggning eller utarbetande av förslagtill förändringar. o När regeringen vill ha vissaslags konsekvenser, t. ex. fördelningspolitiska effekter, särskilt väl belystabör detta anges i direktiven. o Ordförande och helst ocksåsekreterare bör om möjligt delta i arbetet på att utforma direktiv. o Ambitionen bör vara att kommittéshuvudbetänkande som regel inte skall vara längre än 50-100 trycksidor. o Stora och viktiga utredningar börledas av ordförande och sekreterare som har erfarenhet av liknande arbete. o Regeringen måste försäkra sig omatt de representanter som nomineras av intresseorganisationer verkligendisponerar den tid som behövs för att delta i ett utredningsarbete. o Regeringen måste gentemot deorganisationer som nominerar representanter i utredningar understryka viktenav att fler kvinnor får tillfälle att delta i kommittéers arbete. o Kraven på en allsidig belysningav ett problem och av de alternativa lösningar som finns bör inte trädatillbaka för önskemålet att nå en kompromiss. o böröverväga om remissvar från myndigheter bör avges i myndighetschefens namn och ihuvudsak avse en saklig granskning av betänkanden. o Regeringen bör försäkra sig omatt det alltid finns ett rimligt antal remissinstanser som företräder oberoendesynpunkter eller allmänintresset. I motionen framhålls den statligautredningsverksamhetens roll i den politiska beslutsprocessen. Mot dennabakgrund kritiserar motionärerna vissa förändringar i denna verksamhet somenligt deras mening skett . Det gäller främst utvecklingen mot attutredningar i allt högre grad sker internt inom departement och ämbetsverk.Vidare aktualiseras i motionen frågor rörande remissförfarandet ochlagrådsgranskningen. Motionärerna vänder sig emot att regeringen i många fallunder skulle ha presenterat förslag för utanföregående remissbehandling eller lagrådsgranskning. Som framgår av redovisningen i det föregående harutskottet tidigare uppmärksammat frågor som rör deoffentliga utredningarna. Utskottet har därvid understrukit att det ärangeläget att slå vakt om det KU1984/85:19 5 värdefulla inslag i beslutsprocessen som den offentligautredningsverksamheten utgör. Utskottet konstaterar att det råder allmän enighet omvärdet av de förändringar som vidtagits med syfte atteffektivisera arbetet inom utredningarna. Vidare bör erinras om att utskottetår uttalade att effektivitetskravet och vikten av en allsidig belysningtillgodoses i de flesta fall bäst av att - som sker i parlamentarisktsammansatta utredningar - skilda politiska meningsriktningar får påverkautredningsarbetet. Det bör dock ankomma på regeringen att från fall till fallavgöra vilken utredningsform som bör användas. Utskottet har fortfarande sammauppfattning. I detta sammanhang vill utskottet påpeka att en arbetsgrupp inomstatsrådsberedningen har lagt fram synpunkter och förslag i betänkandet (Ds SB1984:1) Promemoria om det svenska utredningsväsendet. Arbetsgruppens förslag,som redovisats i det föregående, kommer att inarbetas i en ny utgåva avkommittéhandboken och i olika direktiv för kommittéväsendet. När det gäller motionärernas synpunkter påremissbehandling och lagrådsgranskning är detta frågor som utskottetregelmässigt behandlat och även fortsättningsvis avser att ta upp i samband medgranskningen av regeringen. Med hänsyn till det anförda finner utskottet inte attnågon åtgärd med anledning av motionen är erforderlig. attriksdagen avslår motion 1983/84:738. Närvarande:0\\e (), * (s), BertilFiskesjö (c), (), (), iVärmdö (m), (), (), (),(), * (s), * (m), (s), * (m) och * (vpk). * Ej närvarande vid justeringen. (), Sven-EricNordin (c) och () anser att utskottets yttrande och hemställanbort ha följande lydelse: I motionen------ (=utskottet)--- utredningsverksamhetenutgör. Utskottet delar därför motionärernas uppfattning att detär nödvändigt att när det gäller viktiga frågor arbetet sker i utredningar därolika åsiktsrikt- KU1984/85:19 6 ningar och intressen i samhället är representerade.Därigenom tillförs utredningsarbetet kunskaper och erfarenheter från mångaolika fält. Därmed främjas också insyn och.allmän debatt. Det är naturligtvisviktigt att kommittéerna arbetar snabbt och effektivt. I effektivitetskravetingår också att ämnet blir föremål för en allsidig belysning. Detta sker enligtutskottets mening bäst i parlamentariskt sammansatta utredningar. Andra inslag i beredningsarbetet av betydelse förriksdagens arbete är remissförfarandet och lagrådsgranskningen. Det är därförbeklagligt att inträffat att regeringen lagtfram förslag i utan föregående remissbehandling och/ellerlagrådsgranskning. har härigenom fått ett bristfälligt underlag försina beslut. Utskottet anser att det finns anledning för att i ettuttalande till regeringen understryka vikten av att dels utredningsverksamheteni viktiga frågor bör ske i parlamentariska utredningar, dels regeringsförslagenbör remissbehandlas och/eller lagrådsgranskas. att med bifall tillmotion 1983/84:738 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört om utredningsväsendet och beredningen av regeringsärenden. i , ElisabethFleetwood, och (alla m) anför: Motionärerna aktualiserar en väl känd problemställning,nämligen de stundom motstridiga kraven på noggrannhet i beredningsförfarandetoch önskemålen om snabbhet och effektivitet. Det finns förskräckande exempel påhur parlamentariska utredningar har dragit ut på sitt arbete utanatt några egentliga resultat har uppnåtts. Vi delar emellertid synen påbetydelsen av att offentliga utredningar rörande frågor av principiellbetydelse bör ha en parlamentarisk sammansättning. har det dock ocksåfunnits ett behov av att effektivisera och påskynda beredningsarbetet. Ett sätthar varit att i.ökad utsträckning låta utredningsverksamheten äga rum inomdepartementen och ämbetsverken. För varje regering gäller det att få till stånden balans mellan de olika kraven. Vi kan dock inte underlåta att framhålla vissabetänkligheter. Det finns vissa oroväckande tendenser i regeringensberedningsförfarande. Alltför många illa genomtänkta och dåligt förbereddaförslag har lagts på bord. Kraven på noggrannhet,snabbhet och effektivitet i beredningsarbetet måste kunna förenas.