bet · G801UU16 · 1984-12-31 00:00:00 — Under det halvår somförflutit sedan utskottet senast behandlade detta ämne har inga konkreta beslutom nedrustning eller rustningsbegränsning fattats, även om tekniska framstegkan noteras på vissa förhandlingsområden. Ändå är situationen nu en annan. och haråterupptagit sina bilaterala överläggningar. Detta är självfallet något sommåste välkomnas och som kan ses som ett tecken på att de båda supermakternainser att det ömsesidiga kärnvapenhotel också kräver att en dialog upprätthållsmellan dem. Rustningarna i de båda militärblocken har naturligtvismånga förklaringar. Utskottet har tidigare uppehållit sig vid denna fråga ochangett ett flertal samverkande orsaker som upphov till motsättningar mellanländer. Det är enligt utskottets mening inte meningsfullt att, så som föreslåsi UU1984/85:16 11 motion 1697, särskilt utpeka kampen om världens ekonomiskaresurser som utslagsgivande även om det uppenbarligen är möjligt att spåra ekonomiskadrivkrafter bakom många motsättningar i världen. Med hänvisning bl. a. härtillavstyrker utskottet det yrkande i motion 1697 som föreslår att regeringenskall redovisa de ekonomiska sammanhangen bakom rustningarna. Det kan finnas anledning att slå fast attrustningarna och rustningarnas storlek inte är en omedelbar spegling av reellamotsättningar mellan länder. I själva verket bygger nedrustningssträvandena istor utsträckning på övertygelsen att rustningarnas omfattning inte svarar motverkliga behov eller en realistisk bedömning av motståndarens avsikter. Enligtsvensk uppfattning är supermakternas arsenaler av kärnvapen nu så stora att enväsentlig nedskärning av dem inte skulle behöva påverka den rådande balansen istort. Ett betydande,hinder för beslut om kärnvapennedrustninghar varit och är militärblockens benägenhet all jämföra varje vapentyp medmotsidans motsvarande utrustning, vilket givit intryck av en brist på balans. bilaterala förhandlingar som inletts i skall emellertidinterkon-tinentala kärnvapen diskuteras parallellt med medeldistansvapen. Dettainnebär en länge önskad sammanföring av olika vapenförhandlingar, vilket börkunna underlätta framsteg. Utöver strategiska och eurostralegiska kärnvapen skall iGeneve även rymdvapen diskuteras. Som framgår av beskrivningen tidigare i dettabetänkande har igångsatt ett omfattande forskningsprogram om ell delvisrymdbaserat system för bekämpande av missiler, kallat Strategic DefenseInitiative, SDI. Förslaget har föranlett en intensiv debatt inom och utom USAvad avser kostnader, teknisk genomförbarhet och strategiska följder. Det finns anledning att slå fast att SDI är ettforskningsprogram vars första praktiska resultat rimligtvis inte kan bedömasförrän . Enligt initiativets upphovsmän skulle dock det ytterstamålet vara att göra kärnvapen överflödiga. Det förefaller dock knappastrealisfiskt att räkna med att ens ett fullt utbyggt system av denna karaktärskulle leda lill att kärnvapen skulle anses totalt överflödiga. Även om det inte nu går att göra några säkra bedömningarom ett möjligt syslems slutliga utformning och säkerhetspolitiska roll är detuppenbart att redan de framlagda planerna lett till farhågor för endestabilisering av det säkerhetspolitiska mönstret. En utbyggnad av försvaretmot ballistiska kärnvapenmissiler skulle kunna leda till en kapprustning irymden. Det skulle också kunna få till följd en intensifierad satsning påvapensystem som inte rimligen kan nås av ett rymdbaserat misstlförsvar, såsombl. a. kryssningsrobolar. Ytteriigare en motåtgärd kan bli produktion av ettökat antal ballistiska missiler i avsikt att mätta missilförsvarel. I debilaterala Genévesamtalen har en länk etablerats mellan kärnvapen UU1984/85:16 12 å ena sidan och rymdförsvarsinitiativet å den andra. Dennärmare innebörden av denna länk är ännu oklar. I den mån den kommer attinnebära att framsteg i kärnvapenförhandlingarna förhindras av planer på ettmissilförsvar finns det enligt utskottets mening anledning att beklaga detta.En begränsning nu av kärnvapenrustningarna är självfallet starkt motiverad påsamma sätt som det är angeläget att undvika en mililarisering av rymden. ABM-avlal med tillägg frän tillåter USAoch att ha vardera ett ABM-system. är endast detsovjetiska systemet runt i bruk under det att har lagt sitt system imalpåse. Avtalet innebär också vissa begränsningar när det gäller den typ avavancerade radaranläggningar som kan ingå i ett ABM-system. I det sammanhangetfinns anledning att notera, att anser att en radaranläggning av denna typsom befinner sig under uppförande vid i genom sinlokalisering strider mot avtalets bestämmelser. Enligt sovjetiska uppgifter ärradaranläggningen avsedd för spår-ning av föremål i rymden. Den forskning som skall ske för det amerikanskastrategiska försvarsinitiativet torde inte innebära något brott motABM-avtalet. Varje senare steg i utvecklingen gör det emellertid. mening är det av stor vikt att såväl som i varjedel respekterar bestämmelser. Utskottet vill också understrykavikten av de förhandlingar som pågår och uttala förhoppningen att de skallleda fram lill en överenskommelse om den framtida tillämpningen av ABM-avtaletoch därmed förhindra en kapprustning i rymden. Det finns i sammanhanget anledning att notera att denamerikanska administrationen uttalat att forskningsprogrammet skall ligga helti linje med och att varje steg utöver forskning skall diskuterasmed . Utvecklingen i såväl som av olikadefensiva system kan delvis ses som ett resultat av att man hitintills misslyckatsmed att uppnå de nedskärningar av de offensiva arsenalerna som förutsattes isamband med alt ingicks . Utskottet finner icke minst motdenna bakgrund anledning att på nytt understryka vikten av att man når framtill överenskommelser som leder till betydande nedskärningar av nu existerandeoch planerade offensiva arsenaler. I flera motionsyrkanden berörs Genéveförhandlingarna iolika avseenden. Motion 1165 (m) beskriver utförligt de tre vapenområden somdiskuteras i ; strategiska kärnvapen, medeldistansvapen och rymdvapen.Det föreslås att ägnar en nära uppmärksamhet åt förhandlingarna. Imotion 1679 (c) begärs i yrkande 2 initiativ för att förhindra enmililarisering av rymden. Frågan berörs också i motion 1697 (vpk), vari begärsatt användningen av kärnkraft i rymden tas upp i nedrustningssammanhang. Äveni motion 1262 (fp) understryks det angelägna i att kapprustning i rymdenundviks. UU 1984/85:16 13 De mindre staterna har begränsade möjligheter attpåverka de förhandlingar som inletts mellan och Sovjetunionen.Samtidigt har vad som där kan uppnås betydelse för de mindre ländernassäkerhetspolitiska situation och för läget i nedrustningsförhandlingarna iallmänhet. Enligt utskottets mening finns del stor anledning att välkomna attsupermakterna nu åter vill föra konstruktiva samtal i nedrustningsfrågor ävenom det också finns oroande inslag i den nya bilden. Utskottet noterar också medtillfredsställelse att nedrustningskonferensen i beslutat inrätta ensärskild kommitté med uppgift att också på multilateral nivå diskutera fråganom förhindrande av kapprustning i rymden. Utskotteiutgår från att den nära följer de bilateralaGenéveförhandlingarna och inte minst strävandena att begränsa miliiariseringenav rymden. Det finns också anledning för regeringen att försöka bedöma vilkeninverkan supermaktsdialogen i centrala kärnvapenfrågor kan få på demultilaterala nedrustningsförhandlingarna inom CD i , vilka delvisbehandlar samma frågor. Även vår egen säkerhetspolitiska situation kan kommaatt påverkas av Genévesamtalen. En oberoende svensk förmåga att följautvecklingen inom rymdteknologin kan vara av stort värde för våra framtidainsatser vid internationella nedrustningsförhandlingar. Inte minst möjlighetenatt utnyttja rymdteknologin för internationell övervakning avnedrustningsavtal bör ägnas uppmärksamhet. nämnda motionerna aktualiseras ett antal andra frågor som har alt göra meden begränsning av kärnvapenarsenalerna. Några av dessa frågor behandlas inomCD, andra har framför allt diskuterats inom FN eller i bilateralaöverläggningar mellan berörda länder. Krav på fullständigt provslopp tas upp iyrkande 3 i motion 1697 (c), i anslutning till yrkande 2 i motion 1165 (m) ochi anslutning till yrkande 1 i motion 1262 (fp). Frågan om inställande av prov,tillverkning och utplacering av kärnvapen (frysning) återkommer i motionerna1262 (fp) och 1679 (c), liksom frågan om icke-förstaanvändning av kärnvapen. Imotionerna 1262 (fp), 1679 (c) och 2418 (vpk) erinras om förslaget att i Europaupprätta en korridor fri från slagsfältskärnvapen. Till kärnvapenomrädet hörockså de s. k. kryssningsmissilerna, för vilka ett förbud aktualiseras imotion 1165 (m) och i yrkande 9 till motion 1679 (c). Flertaletav de frågor som återfinns i dessa motionsyrkanden behandlades av utskottet ihöstas (UU 1984/85:1). De uppfattningar som utskollet då redovisade kvarstår.Sverige bör sålunda i CD fortsätta ansträngningarna att få till stånd ettfullständigt provstoppsavtal. Vid nästa granskningskonferens föricke-spridningsfördraget (NPT) bör vi fortsatt verka för en ökad anslutningtill fördraget. Ifrågan om en korridor fri från slagfältskärnvapen har som framgår avbakgrundsbeskrivningen ett utredningsarbete pågått inom utrikesdepartementet.Denna utredning leder till slutsatsen att regeringen bör försätta att verka föralt få brett gehör för denna förtroendeskapande åtgärd, även om UU 1984/85:16 14 del inte tycks vara aktuellt medförhandlingar om genomförande av en korridor. Yrkande 11 i motion 1679 (c) och yrkande 2 i motion 1697(vpk) behandlar båda rustningarna på det konventionella området. De konventionella rustniiigarna har ofta hamnat i skugganav kärnvapnens ohygglighet. Det förtjänar därför att erinras om alt del på detkonventionella området ägt rum en vapenutveckling som gör krig även utankärnvapen förödande. Förhandlingar om reduktioner av konventionella styrkoräger rum i mellan militärallianserna (MBFR = Mutual BalancedForce Reductions) utan all något avtal kiinriat ingås, trots all parterna efterhand kommit allt närmare varandra. har NATO-länderna ansett attdet förelegal ett behov av förstärkningar av de konventionellaförsvarsstridskrafterna i syfte att balansera vad man ansett vara en fortgåendeförbättring av styrkor. Dessa ömsesidiga förstärkningar ärägnade att inge oro och understryker på nytt vikten av MBFR-förhandlingarna. Inom NATO strävar man dessutom efter att förstärka detkonventionella försvaret i syfte att minska beroendet av kärnvapen i händelseav en övermäktig attack från sida. Ett minskat kärnvapenberoendeframstår som angeläget. Utskottei anser att detta bör uppnås på en balanseradoch lägre konventionell rustningsnivå än dagens. Kryssningsmissiler som är luft-, sjö- eller markbaseradelågflygande bärare av kärnvapen eller konventionella vapen har under senareår tilldragit sig ökad uppmärksamhet. De är genom sin litenhet och lågaflyghöjd svära alt upptäcka med radar. Kryssningsmissiler är i det strategiskasammanhanget typiska s. k. andraslagsvapen. Eftersom de är lätta att dölja,synnerligen rörliga, kan ha både konventionella och nukleära laddningar ochkan förväntas förekomma i stort antal utgör de ett nytt och starktkomplicerande element i ansträngningarna att begränsa de strategiskarustningarna. Det har, bl. a. av president, framförts förslagom förbud mot kryssningsrobotar med lång aktionsradie. Även om frågan om ett formligt förbud motkryssningsmissiler inte torde kunna drivas med framgång villutskollet framhålla att inriktningen på detta förslag ligger i linje med densvenska inställningen i dessa frågor. Redan en begränsning avkryssningsmissilerna i båda mili-lärblocken skulle bidra till ökad säkerhetinte minst i det nordiska området. Utskottet anser att frågan omkryssningsmissiler bör beaktas i de pågående bilaterala förhandlingarna. Av de övriga frågor som tas upp i de nämnda motionernastår även kemiska vapen på CD:s dagordning. Som framgår av del föregåendespelar en aktiv roll i arbetet alt få till stånd ett förbud mottillverkning av kemiska vapen. Arbetet på en konventionstext har ur teknisk UU1984/85:16 15 synvinkel framskridit väl, men fortfarände återstår bl. a.de svåra och viktiga kontrollfrågorna att lösa. Den svenska inställningen är att ell förbud mot kemiskavapen bör vara globall och att förhandlingarna i CD bör drivas vidare med dettasom mål. I motion 1697 (vpk) kopplas frågan om kemiska vapen ävensamman med biologiska vapen, för vilka del redan finns en konvention. Del ärangeläget att B-vapenkonventionen förses med en adekvat klagomålsprocedur; enfråga som avser att driva vid . I motion 1165 föreslås i motiveringen till.yrkande 2 ocksåatt regeringen bör fortsätta att verka för att så mänga länder som möjligtansluter sig till FN:s rapporteringssystem för militära utgifter. Del rapporteringssystem som utarbetats inom FN och somanvänds syftar bl. a. till att ge överblick över och möjliggörajämförelser mellan militärbudgeter i olika länder. Det har beklagligtvis intevunnit anslutning frän mer än ett begränsat antal länder. Det vore, somutskottet tidigare påpekat, én förtroendeskapande åtgärd om fler länder anslötsig till systemet. Utskottet förutsätter att i FN även fortsättningsvisgör vad som är möjligt för att utöka deltagarkretsen. Med vad som anförts under rubriken ochrustningsbegränsningar får utskottet föreslå att yrkandena 2 och 3 i motion1165 (m), yrkande 1 i motion 1262 (fp), yrkandena 1, 2,3,6, 7,9 och 11 i motion1679 (c), yrkandena 2, 3 och 5 i motion 1697 (vpk) och yrkande 5 i motion 2418(vpk) anses besvarade. FN:s roll i nedrustningsarbetet I bedrivsett viktigt idégivande och normskapande arbete för fred och nedrustning. Genomåren har ett stort antal resolutioner antagits som har betydelse föropinionsbildningen och som också kan sägas tjäna som rättesnöre för detinternationella uppträdandet. Ett flertal värdefulla studier om säkerhets- ochnedrustningsfrågor har utarbetats; några på svenskt initiativ eller undersvensk ledning. FN:s fredsbevarande operationer har betydelse när del gälleratt begränsa eller lösa lokala konflikter och för att förhindra att nya striderblossar upp i konfliklladdade områden. är det ovedersägligt alt FN:s möjligheter attdirekt förhindra att militära konflikter bryter ul eller att ingripa i redanutbrutna krig mot parternas vilja är mycket begränsade. Generalförsamlingensresolutioner är endast rekommendationer och säkerhetsrådet kan inte fattabindande beslut om någon av stormakterna vill hindra det. Delta förhållande tasupp till behandling i motion 1679 (c) vari bl. a. anförs, att FN:s generalsekreteraremåste ges allt stöd i sina ansträngningar att stärka FN:s och säkerhetsrådelsfredsbevarande roll. Den bör lägga fram förslag i dettasyfte, heter det bl. a. i motionen. UU1984/85:16 16 Motionärernas uppfattning stämmerväl överens med etablerad svensk politik i fråga om behovet av att stärka FN.Inför 1983 års möte med generalförsamlingen överlämnade de nordiska ländernagemensamt en skrivelse till FN:s generalsekreterare med vissa förslag somsyftar till att stärka FN:s kapacitet alt lösa internationella konflikter ochtvister. En redogörelse för det nordiska förslaget lämnades i UU 1984/85:1.Utskottet utgår från att regeringen tillsammans med övriga nordiska länderfortsätter att arbeta efter de riktlinjer som uppdragits. finns delanledning alt erinra om all FN inte främst kan stärkas genom en förändring avorganisationens stadga eller genom administrativa åtgärder. Helt avgörande förvärldsorganisationens styrka är självfallet vilken roll dess medlemsländer villtilldela FN. Med delanförda torde yrkande 4 i motion 1679 få anses besvarat. I samma motions yrkande 10 föreslås att regeringen tarinitiativ lill en FN-studie om konflikter i tredje världen. Analyser av konflikter och konfliktorsaker i tredjevärlden har ett värde. Inte minst bör det vara av intresse all såsom föreslåsi motionen kartlägga vilken betydelse ekonomiska orättvisor kan ha förkonflikters. uppkomst och spridning och vilken roll stormakterna spelar i dessakonflikter. Utskottet är dock inte berett att nu förorda att regeringen tarinitiativ till en sådan studie. Som utskottet i annat sammanhang framhållit kanfrislående institut och forskningsorgan ofta vara bättre ägnade för politisktbetingade studier av detta slag än officiella organ som FN. Yrkande 10 imotion 1679 avstyrks därför. Utskottet behandlar i detta sammanhang också yrkande 2 imotion 1262 (fp), vari föreslås att bör ta initiativ till ettinternationellt system för registrering, kontroll och begränsning av den internationellavapenhandeln. sökte för drygt ett är sedan genomunderhandskontakter i FN all utröna om det fanns möjligheter att inom FN:s ramfå lill stånd någon form av åtgärder på detta område. Tveksamheten varemellertid så stor från många medlemsländers sida att det inte bedömdes sommeningsfullt att ta något ytterligare initiativ på området. Om regeringenskulle finna möjligheter att ånyo och med utsikter till någon framgångaktualisera denna angelägna fråga i internalionella sammanhang, utgår utskottetfrån att regeringen tar dem till vara. Yrkandet i fråga får därmed ansesbesvarat. I motion 2416 hemställs all regeringen tar initiativ i FNangående undersökning av effekterna av kärnvapenprov i . I mofionenkritiseras framför allt den franska regeringen för sina numera underjordiskakärnvapenprov i området. verkar för ett fullständigt förbudmot alla kärnvapenprov, dvs. även underjordiska sådana. Beklagligtvis tycksförutsättningarna för något genombrott i denna fråga varadåliga. Denfranska regeringen är självfallet medveten om den kritik och de UU1984/85:16 17 farhågor som och från många länderframförts mot provsprängningarna i Stillahavsområdel. Även har ibilaterala överläggningar med framfört sina synpunkter. I förstahand bör det vara de i regionen berörda staterna som har att anföra deninternationella opinionsbildningen mot dessa kärnvapenprov. Del är emellertidväsentligt att även andra länder, som delar dessa staters oro, begagnar sig avsina förbindelser med för att påverka den franska inställningen idenna allvarliga fråga. Utskottet utgår från att regeringen även fortsättningsvishandlar i enlighet härmed. Utskottet vill för sin del emellertid inte förordaall närmare föreskriver vilka vägar den börbegagna för att nå detta syfte. Motionsförslaget om ett initiativ i FN avstyrksföljaktligen. Som framgår avbakgrundsbeskrivningen går nu in i ett mer aktivt skede.En förhandlingsordning som tillgodoser kravet på att alla förslag skall få enlikvärdig behandling har upprättats. Det finns nu anledning att anta attStockholmskonferensens delegationer skall kunna inleda konkreta förhandlingarom säkerhets- och förtroendeskapande åtgärder, i enlighet med detav iMadrid formulerade uppdraget. ESK-processen och särskilt berörs inågra av de föreliggande motionerna, nämligen 1165, 1262 och 1679. I motion1165 (m) finns ett yrkande i frågan. Motionärerna anför att ett alliansfrittland som , vilket inte kan ha några bilaterala avtal av säkerhetspolitiskinnebörd med andra länder, har ett särskilt intresse av ESK-processensmöjligheter att påverka säkerheten i gynnsam riktning. Förtroendeskapandeåtgärder kan enligt motionärernas uppfattning minska risken för överraskandeanfall eller för konflikter som utlöses på grund av missförstånd. Ett militärtinformationsutbyte innebär ingen konflikt med vår egen säkerhetspolitik. Del ärönskvärt att när fram till överenskommelser om ökadöppenhet om militära dispositioner men även om s. k. restriktionsålgärder sombegränsar storleken av militära manövrar i vår närhet, särskilt sådana somomfattar specialenheter avsedda för överraskande anfall. Motionärerna anserockså att i förhandlingarna bör fästa vikt vid alt de beslutade åtgärdernablir verifierbara. Motionärernas synpunkter på vad som bör varaStockholmskonferensens allmänna inriktning överensstämmer med den av Sverigeförda politiken. Det är exempelvis önskvärt all uppnå överenskommelser sominnebär någon form av begränsning av storleken på manövrar m. m. Den svenskaförhandlingsdelegationen har alt verka för att resultatblir så konkret som möjligt. De exempel på förtroendeskapande åtgärder somnämns i motion 1165 ryms alla inom Stockholms- UU1984/85:16 ' 18 Förslag lill sådana åtgärder harockså framlagts av deltagande länder. De är således föremål för förhandling. De av deltagarländerna framlagda förslagen omfattaremellertid ell stort antal åtgärder av relativt vitt skilda slag utöver dem somnämnts i motionen. Det är ännu för tidigt att göra någon bedömning om vad somkan bli konferensens slutresultat. 1 detta läge och under pågående förhandlingär del enligt utskoltets uppfattning inte önskvärt att begränsarregeringens handlingsfrihet genom att göra ett särskilt uttalande beträffandevissa förslag. Yrkande Iimotion 1165 får därmed anses besvarat. ESK-processen och därmed också kansägas ha särskild betydelse för de små staterna i . Konkreta resultat pådet förtroende- och säkerhetsskapande området kan inte minst bidra lill attbibehålla och fördjupa den stabilitet och avspänning som råder i . Enkärnvapenfri zon i kan betraktas som ett slag av förtroendeskapandeåtgärd. Frågan berörs i motion 1679 (c) som föreslår att regeringen tillsätteren parlamentarisk referensgrupp som skall delta i del fortsatta utrednings- oehanalysarbetet för att få till stånd en kärnvapenfri zon i . Motion 2418(vpk) föreslår att arbetet på en nordisk zon påskyndas bl. a. genom attregeringen i samråd med övriga nordiska regeringar utarbetar en preliminärtraklatiext. Andra förslag i samma motion är alt del inrättas en samnordiskparlamentarisk kommission för diskussion av zonfrågan och andrasäkerhetspolitiska spörsmål samt att ges formell rätt lilldiskussion om säkerhetspolitiska frågor. Utskottet vill med anledning av dessa motionsyrkandenerinra om vad uttalat i fråga om enkärnvapenfri zon i : Utskollet flnner deltillfredsställande att de nordiska regeringarna, utifrån sina olikasäkerhetspolitiska utgångspunkter, igångsatt egna utredningsarbeten ochgemensamt åsiktsutbyte kring frågan om en kärnvapenfri zon i Norden.Utsljottet utgår ifrån att regeringen fortsätter sitt arbete i fråga omutredningar och analyser samt håller fortsatt nära kontakt med övriga nordiskaregeringar i frågan, för att undersöka om en gemensam grund finns mellan denordiska länderna i syfte att skapa en kärnvapenfri zon i som ell led iarbetet för ett kärnvapenfritl . (UU 1981/82:23, 1983/84:1, UU1984/85:1.) Detta uttalande bör enligtutskottets mening ha fortsatt full giltighet. Regeringens arbete med frågan börsåledes fortsätta och kontakt hållas med övriga nordiska regeringar. Utskollet har tidigare behandlat krav på en parlamentariskreferensgrupp och därvid funnit att zonfrågan isitl nuvarande skede intepåkallar ett sådant initiativ. Detta ämne, liksom andra utrikespolitiskafrågor, bör behandlas på sedvanligt sätt inom de organ regering och riksdag harlill sitt förfogande, hette det i betänkandet UU 1984/85:1. Utskottetär alltjämt av åsikten att det inte finns behov av en referens- UU1984/85:16 19 grupp av det slag som förordas i yrkande 8 i motion 1679.Detta avstyrks följaktligen. Utskottet finner inte heller anledning att förorda att entraktattext för en nordisk zon utarbetas eller all svenska larinitiativ till en samnordisk parlamentarisk kommission. De interna analysersom gjorts i vart och ell av de nordiska länderna och de kontakter som äger rummellan de nordiska ländernas regeringar motsvarar enligt utskoltets mening vadsom i frågans nuvarande läge är behövligt och möjligt att göra. Mellan denordiska parlamenten sker därtill redan kontakter på parlinivå i fråga om bl.a. en nordisk kärnvapenfri zon. Enligt av som ligger till grundför Nordiska rådels verksamhet, hör säkerhetspolitiken inte till de frågor somdiskuteras i rådet. Det finns goda skäl för denna regel. De nordiska ländernahar vall skilda säkerhetspolitiska lösningar.