bet · G801LU38 · 1984-12-31 00:00:00 — ominternationella faderskapsfrågor m. m. 1984/85:124) I betänkandet behandlas proposition1984/85:124, vari framläggs förslag till lagstiftning om internationellafaderskapsfrågor. Vidare behandlas en med anledning av propositionen väcktmotion (m) om att svensk domstol alltid skall vara behörig när parterna ärsvenska medborgare och en fristående motion (fp) om rätt för utländskamedborgare att få gemensam vårdnad efter anmälan till pastorsämbete. Den föreslagna lagen om internationella faderskapsfrågorinnehåller bl. a. regler om svensk domstols behörighet i faderskapsmål, omsvensk socialnämnds medverkan vid fastställande av faderskap och om vilketlands lag som skall tillämpas. Reglerna innebär att när det gäller barn medhemvist i blir svensk myndighet behörig och skall svensk lag tillämpas.Vidare föreslås att utländska faderskapsavgöranden och utländskafastställelser av faderskap som grundas på erkännande skall godtas här i landeti en vidsträckt omfattning. I propositionen föreslås också att namnlagen ändras.Förslaget innebär att den lagen inte längre skall tillämpas på isländskamedborgare med hemvist i , om de inte önskar det. Utskottet tillstyrker bifall till de lagförslag som läggsfram i propositionen och avstyrker bifall till motionsyrkandena. Ledamöterna från moderata samlingspartiet och fråncenterpartiet reserverar sig för bifall till m-motionen. I proposition 1984/85:124 föreslärregeringen () efter hörande av lagrådet att riksdagenantar i propositionen framlagda förslag till 1. lag ominternationella faderskapsfrågor, 2. lag om ändringi , 3. lag om ändringi lagen (1958:642) om blodundersökning m. m. vid utredning av faderskap, 4. lagom ändring i namnlagen (1982:670). Lagförslagen har fogats till detta betänkande som bilaga. Beträffande propositionens huvudsakliga innehåll hänvisas till vad ut skottet anför på s. 3. 1 1984/85. LU1984/85:38 2 Motion väckt med anledning av propositionen Motion 1984/85:2893 av (), vari yrkas att , med avslag på regeringens förslag i dennadel, beslutar att svensk domstol skall vara behörig i faderskapsmål om samtligaparter är svenska medborgare. Motion väckt under allmänna motionstiden Motion 1984/85:1247av IngemarEliasson och (båda fp), vari yrkas att hos regeringenbegär förslag om att gällande regler om enkelt anmälningsförfarande förerhållande av gemensam vårdnad om barn, bör bli tillämplig även där föräldrarhar utländskt medborgarskap. I svensk rätt regleras frågor omfaderskap i (FB). När svenska myndigheter har att ta ställningtill en faderskapsfråga med anknytning till något annat land kan även utländskrätt samt utländska faderskapsdomar och andra utländskafaderskapsfastställelser få betydelse. I lagen (1979:1001) om erkännande av nordiskafaderskapsavgöranden (NFL) föreskrivs bl. a. att en lagakraftvunnen dom som harmeddelats i , , eller och som avser faderskap iprincip skall gälla även i . Vidare finns lagen (1936:79) om erkännandeoch verkställighet av dom som meddelats i . Enligt den lagen, som avsertvistemålsdomar i allmänhet, gäller vissa schweiziska faderskapsdomar iSverige. Utöver de två nyssnämnda lagarna finns inte i Sverigenågra lagregler om hur internationella faderskapsfrågor skall behandlas.Sverige är inte heller anslutet till någon konvention som behandlarinternationellt privaträttsliga frågor om faderskap. Dessa frågor är förövrigt inte i någon högre grad reglerade genom internationellaöverenskommelser. I brist på lagregler på området har de svenska domstolarnavarit hänvisade till att utveckla lösningar på internationellt privat- ochprocessrättsliga problem som rör frågor om faderskap. De lösningar som valts irättspraxis har i en del fall efter hand kommit att framstå som mindre lämpligamed hänsyn till barnets bästa. Sålunda har i mål om hävande av legalfaderskapspresumtion bedömningen skett enligt lagen i den stat där barnets moroch hennes man var medborgare vid tiden för barnets födelse. Detta har i mångafall lett till att talan har fått avvisas, eftersom ett hävande LU1984/85:38 3 av faderskapet i dessa fall enligt vissa länders lagarendast kan ske på talan av mannen. Vidare har enligt gällande rätt utländskafaderskapsdomar i princip inte ansetts kunna erkännas här utan stöd i lag.Rättsläget är också mer eller mindre osäkert på en rad punkter, t. ex. i vilkenutsträckning en utländsk faderskapsfastställelse kan godtas här när den skett iannan form än genom dom. Nämnda förhållanden, i förening med den ökandeinvandringen till , föranledde lagutskottet (LU 1978/79:4) att medanledning av en motion vid /78 förorda att en utredning skullekomma till stånd rörande de internationellt privat- och processrättsligareglerna på faderskapsrättens område. Vad utskottet anfört gav somsin mening regeringen till känna. Med anledning av begäran tillkallade regeringenen särskild utredare för att utreda internationella faderskapsfrågor. Denneredovisade resultatet av sitt uppdrag i betänkandet (SOU 1983:25) Internationellafaderskapsfrågor. Betänkandet har remissbehandlats och legat till grund förpropositionen. Förslag till lag om internationellafaderskapsfrågor innehåller bl. a. regler om svensk domstols behörighet ifaderskapsmål och om svensk socialnämnds medverkan vid fastställelse avfaderskap. Lagförslaget reglerar också vilket lands lag som skall tillämpas imål om faderskap till barn. I lagförslaget finns också bestämmelser omgiltigheten av utländsk domstols faderskapsavgöranden och utländskafaderskapserkännanden. Lagen är avsedd att tillämpas generellt. Undantag har dockgjorts för sådana frågor som regleras i NFL. Detta innebär att de bestämmelseri förslaget, vilka angår svenska myndigheters behörighet och lagval, blir tillämpligautan inskränkning även i nordiska förhållanden. Vidare kompletteraslagförslaget av lagen (1936:79) om erkännande och verkställighet av dom som harmeddelats i . Enligt förslaget är det i första hand barnets anknytningtill ett visst land som är avgörande för bl. a. frågor om svensk myndighetsbehörighet och vilket lands lag som skall tillämpas. I regel är barnets hemvistavgörande. När det gäller barn med hemvist i blir således svenskmyndighet behörig, och i princip skall svensk lag tillämpas. Utländskafaderskapsdomar och utländska fastställelser av faderskap genom erkännandeskall godtas här i landet om det inte finns särskilda skäl som talar mot det. Förslaget till ändring i namnlagen innebär att namnlagenblir tillämplig på svenska medborgare med hemvist i och att isländskamedborgare med hemvist i får välja mellan att använda sig av densvenska namnlagen och sin nationella lag. Den nyalagstiftningen föreslås träda i kraft . LU1984/85:38 4 Utskottet noterar medtillfredsställelse att det nu läggs fram ett lagförslag som medför en lösningav de fiesta internationellt privat- och processrättsliga problemen som rörfrågor om faderskap. Förslaget grundas på domicilprincipen, dvs. det ärhemvistförhållandena och inte medborgarskapet som är bestämmande fördomstolens behörighet och valet av tilllämplig lag. 1 detta hänseende liggerförslaget i linje med den utveckling som skett inom den internationellafamiljerätten, såväl i som utomlands. Utskottet konstaterar attförslaget i många fall innebär en avvikelse från vad som gällt. Det äremellertid just valet av domicilprincipen som medför att många av de nuvarandeonöjaktighetérna kan botas. De föreslagna reglerna om svensk myndighetsbehörighet och om val av tillämplig lag bör leda till resultat somöverensstämmer med barnets intresse. Detta intresse tillgodoses även genom attlagförslaget gör det möjligt att här i landet godta utländskafaderskapsavgöranden och utländska faderskapsfastställelser genom erkännanden ividsträckt omfattning. Utskottet vill också peka på att förslaget tillgodoserbehovet av praktiska och lättillämpade regler. Handläggningen avinternationella faderskapsfrågor vid svenska myndigheter kommer således attunderlättas, vilket är en stor fördel inte minst förfolkbokföringsmyndigheterna och socialnämnderna som handlägger den övervägandedelen av dessa frågor. Enligt utskottets mening är förslaget väl ägnat att läggastill grund för lagstiftning. I det följande kommer utskottet att närmarebehandla frågan om svensk domstols behörighet. Svensk rätt saknar som nämntsskrivna lagregler om domsrätt i mål om faderskap. Den viktigaste rättskällanutgör därför rättspraxis. Denna rättspraxis täcker dock bara delvis dettaområde. I mål om fastställande av faderskap visar rättspraxis att svenskadomstolar oavsett barnets medborgarskap är behöriga när barnet har hemvist iSverige. Vad angår mål om hävande av en legal faderskapspresumtion är det någotosäkert om detsamma gäller i fall då barnet inte är svensk medborgare. I propositionen föreslås att ett mål om faderskap får tasupp av svensk domstol när barnet har hemvist i . Vidare föreslås attsvensk domstol skall vara behörig i ett sådant mål när talan förs mot en mansom har hemvist här i landet eller mot fiera män som alla har hemvist här.Slutligen föreslås att domsrätt skall föreligga när det med hänsyn tillbarnets, moderns eller mannens anknytning till finns särskilda skälatt målet prövas här i landet. I motion 2893 framförs kritik mot de föreslagna reglernaom domstols behörighet. Enligt motionären är förslaget i denna del otillräckligti de fall då samtliga inblandade är svenska medborgare. De förutsättningar somföreslås gälla för att målet skall kunna prövas av svensk domstol är enligt LU1984/85:38 5 motionären så snävt angivna att endast ett fåtal personerkommer att kunna utnyttja möjligheten. Motionären anser att det föreliggerstarka skäl att följa utredningens förslag att svensk domstol skall varabehörig, om samtliga parter är svenska medborgare. En sådan regleringöverensstämmer enligt motionären med gällande rätt och med svensk traditionsamt medför att svenska medborgare får tillgång till landets domstolar ifamiljerättsliga frågor, oberoende av var medborgaren är bosatt. Som motionären påpekar föreslog utredningen att anknytninggenom medborgarskap i viss utsträckning borde medföra att svensk domstol blirbehörig i mål om faderskap. Förslaget framlades dock under viss tvekan. a.fanns det enligt utredningsmannen inte något större praktiskt behov av sådanabehörighetsregler. Utskottet delar denna uppfattning och vill framhålla att dettorde vara mycket sällsynt att en faderskapstalan väcks här i landet om detinte föreligger någon annan anknytning till än svenskt medborgarskap. Enligt utskottets mening talar även andra skäl motbehörighetsregler som grundas på medborgarskap. Utvecklingen både i ochutomlands går alltmer mot att barn vid födseln får dubbla medborgarskap, omföräldrarna har olika nationalitet. Det blir också vanligare att vuxna personerfår dubbelt medborgarskap. Man beräknar att det i finnstotalt omkring 100 000 personer med dubbla medborgarskap och att det varje årtillkommer ca 10 000 personer med två eller fiera medborgarskap. Dennautveckling medför att medborgarskapet som anknytningsfaktor minskar ibetydelse som grund för svensk domsrätt. Det torde vidare vara svårt attmotivera svensk domsrätt när exempelvis mannen och barnet varitbosatta utomlands, även om samtliga inblandade har svenskt medborgarskap.Utskottet vill också peka på att det inte går att helt bortse från den risk somfinns att en svensk dom i ett sådant fall inte godtas i parternas hemvistland. Som framhålls i propositionen (s. 17) kan det emellertidfinnas fall där det skulle vara stötande att utestänga svenska medborgare frånsvensk domstol enbart på den grunden att de saknar hemvist i . Utskottetanser, i likhet med departementschefen, att svensk domstol bör vara behörig ivissa fall där hemvistlandets rättssystem eller lagar är sådana att enfaderskapsfråga inte kan prövas i det landet eller är sådana att prövningenleder till ett resultat som är stötande för svensk rättskänsla. Särskilt närsamtliga inblandade är svenska medborgare framstår det som befogat att de idessa fall kan vända sig till svensk domstol. Enligt utskottets mening innebärden i propositionen föreslagna regeln att svensk domstol skall vara behörig närdet med hänsyn till parts anknytning finns särskilda skäl att pröva enfaderskapsfråga här i landet att motionärens önskemål i väsentlig måntillgodoses. På grund av det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion 2893 och tillstyrker bifall till propositionen i motsvarande del. LU1984/85:38 6 Förslaget till lag ominternationella faderskapsfrågor föranleder i övrigt inga särskilda uttalandenfrån utskottets sida. Inte heller de övriga lagförslagen ger anledning tillkommentar av utskottet. Utländska medborgares rätt till gemensam vårdnad om barn beslöt omändringar i bl. a. om vårdnad och umgänge (prop. 1981/82:168,LU 1982/83:17). De nya bestämmelserna trädde i kraft . Föräldrar som inte är gifta med varandra kan få gemensamvårdnad om sina barn efter gemensam ansökan hos domstol (6 kap. 4 § förstastycket FB). Genom lagstiftning infördes, som ett alternativ tilldomstolsförfarandet, en möjlighet för sådana föräldrar att fä gemensam vårdnadefter anmälan till pastorsämbetet under förutsättning att vårdnadsfrågan intetidigare prövats av domstol och att föräldrarna och barnet är svenskamedborgare (6 kap. 4 § andra stycket FB). I motion 1247 framhåller motionärerna att 1983 årslagändring i denna del innebär en olikartad behandling av utländska medborgare.Även en svensk medborgare som har barn tillsammans med en utländsk medborgaredrabbas av bestämmelsen. Dessa familjer får fortfarande genomgå den meromständliga ansökningsproceduren och måste dessutom erlägga en särskildansökningsavgift på . Anmälningsförfarandet förföräldrar med svenskt medborgarskap är däremot kostnadsfritt. Enligtmotionärerna bör de skäl som talade för införandet av det enklare förfarandetrimligtvis även gälla i fall där någon av föräldrarna har utländsktmedborgarskap. Motionärerna anser att också rättviseskäl i enlighet medjämlikhetsmålen i invandrarpolitiken talar för en ändring. Motionärerna yrkardärför att FB skall ändras så att även utländska medborgare kan få gemensamvårdnad efter anmälan till pastorsämbetet. Utskottet erinrar om att syftet med begränsningen avmöjligheten att anmäla gemensam vårdnad var att pastorsämbetets handläggningskulle underlättas. Genom att anmälningsförfarandet får utnyttjas endast när föräldrarnaoch barnet är svenska medborgare behöver nämligen pastorsämbetet inte prövahuruvida svensk myndighet är behörig eller huruvida svensk eller utländsk lagskall tillämpas. I sammanhanget bör påpekas att de i propositionen föreslagnareglerna om internationella faderskapsfrågor inte gäller frågor om vårdnad.Med hänsyn till att frågor om vårdnaden om barn i fall då någon av föräldrarnaeller barnet är utländsk medborgare kan vara komplicerade bör enligt utskottetsmening sådana frågor även i fortsättningen prövas av domstol. Utskottet sominte kan anse att reglerna i FB är diskriminerande, avstyrker följaktligenbifall till motion 1247. LU1984/85:38 7 1. beträffande/ö>5/ag//// lag om internationella faderskapsfrågor att med avslag på motion1984/85:2893 antar det i proposition 1984/85:124 framlagda förslaget till lagom internationella faderskapsfrågor, 2. beträffandeproposition 1984/85:124 i övrigt attriksdagen antar de i propositionen framlagda förslagen till a) lag om ändringi , b) lag om ändringi lagen (1958:642) om blodundersökning m. m. vid utredning av faderskap, c) lag om ändringi namnlagen (1982:670), 3. beträffande utländskamedborgares rätt till gemensam vårdnad om barn attriksdagen avslår motion 1984/85:1247. Närvarande: (), ()*, (). (), (), iGamleby (s), (), ()*, (),()*. ()*, (), KerstiJohansson (c), () och (). Ej närvarande vid betänkandets justering. Förslag till lag om internationella faderskapsfrågor (mom.1) (), MartinOlsson (c), (), (), (),() och () anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 5 som börjar med "Som motionären" och slutar med"motsvarande del." bort ha följande lydelse: Enligt utskottets mening talar principiella skäl för attsvensk domstol alltid skall vara behörig i familjerättsliga mål när samtligainblandade är svenska medborgare. I enlighet med utredningens förslag börsåledes LU1984/85:38 8 svenska medborgare ha tillgång till svenska domstolaroberoende av var de är bosatta. Utskottet vill också peka på attnationalitetsprincipen traditionellt spelat en central roll i svenskinternationell familjerätt och att utredningens förslag, såvitt nu är i fråga,överensstämmer med gällande rätt. Några bärande skäl för att nu frångå dennaprincip har inte anförts i propositionen. Utskottet anser således i likhet med motionären att svenskdomstol bör vara behörig när samtliga inblandade är svenska medborgare.Utskottet tillstyrker därför bifall till motion 2893. debatt utskottet under moment 1 bort hemställa 1.beträffande/o>5/ag //// lag om internationalla faderskapsfrågor attriksdagen med bifall till motion 1984/85:2893 antar det i proposition1984/85:124 framlagda förslaget till lagom internationella faderskapsfrågor medden ändringen att 4 § erhåller följande såsom Utskottets förslagbetecknadelydelse. Regeringens förslag Utskottets förslag Mål om faderskap får tas upp av Mål om faderskap får tas upp av svenskdomstol, svensk domstol, 1. om barnet harhemvist i , I. om barnet har hemvist i , 2. om talan försmot en man som 2. om talan förs mot en man som harhemvist i eller mot fiera har hemvist i eller mot fiera män som alla har hemvist här,eller män som alla har hemvist här, 3. om det i andrafall med hänsyn 3. om barnet, modern och den mantill barnets, moderns eller mannens eller de män vars faderskap målet anknytning till finns sär- gäller är svenska medborgare, ellerskilda skäl att målet prövas här i 4. om det i andra fall med hänsyn landet. till barnets, moderns eller mannens anknytningtill finns särskilda skäl att målet prövas här i landet. Om det sedantalan har väckts inträffar en ändring av de omständigheter somgrundar svensk domstols behörighet enligt första stycket, upphör inte LU 1984/85:38 9 1 §Denna lag gäller frågor om faderskap till barn i internationella förhål landen. Iförhållande till , , och gäller lagen (1979:1001) omerkännande av nordiska faderskapsavgöranden i stället för 7-10 §§. Faderskapomedelbart på grund av lag 2 §En man som är eller har varit gift med ett barns mor skall anses som barnets far, då det följer av lagen i den stat där barnet vid födelsen fick hemvist eller, om inte någon skall anses som barnets far enligt den lagen, då det följer av lagen i en stat där barnet vid födelsen blev medborgare. Fick barnet vid födelsen hemvist i , skall frågan dock alltid bedö mas enligt svensk lag. Fastställelseoch hävande av faderskap 3 §Ett faderskap kan fastställas genom erkännande av faderskapet under medverkan av en svensk socialnämnd, om nämnden är skyldig att utreda faderskapet enligt 2 kap. 1 eller 9 § . Ifråga om fastställande av faderskap enligt första stycket tillämpas svensk lag. Harerkännandet lämnats utomlands, skall det även om detta inte följer av andrastycket anses giltigt till formen, om det uppfyller formföreskrifterna i denfrämmande statens lag. 4 §Mål om faderskap får tas upp av svensk domstol, 1. om barnet har hemvist i , 2. om talan förs mot en man som har hemvist i eller mot flera mänsom alla har hemvist här, eller 3. om det i andra fall med hänsyn till barnets, moderns eller mannensanknytning till finns särskilda skäl att målet prövas här i landet. Omdet sedan talan har väckts inträffar en ändring av de omständigheter somgrundar svensk domstols behörighet enligt första stycket, upphör intedomstolens behörighet. 5 §En talan vid svensk domstol om fastställande av faderskap eller om hävande av ett faderskap, som gäller enligt 2 §, skall prövas enligt lagen i den stat där barnet har sitt hemvist när målet avgörs i första instans. Fråganhuruvida ett faderskap, som gäller enligt 2 §, skall anses hävt genom enfastställelse av att en annan man är barnets far bedöms enligt samma lag somhar tillämpats vid fastställelsen. LU1984/85:38 10 6 § Har ett faderskap fastställts genom erkännande, skallen talan vid svensk domstol om ogiltigförklaring av erkännandet prövas enligt den eller de lagar som bestämmer fastställelsens giltighet här i landet. En ogiltig förklaring får dock alltid meddelas med stöd av svensk lag, om talan grundas på att den som har lämnat erkännandet inte är far till barnet. Giltigheten av utländska faderskapsavgöranden m.m. 7 § Ett avgörande av en utländsk domstol som innebär attett faderskap har fastställts eller hävts och som har vunnit laga kraft gäller i , om det med hänsyn till en parts hemvist eller medborgarskap eller annan anknytning fanns skälig anledning att talan prövades i den främmande staten. Detutländska avgörandet gäller dock inte i , 1. om svaranden, i fall där han eller hon inte har gått isvaromål, inte har fått kännedom om den väckta talan i tillräcklig tid för att kunna svara i saken eller om svaranden annars inte har fått rimliga möjligheter att föra sin talan i den utländska rättegången, 2. om avgörandet strider mot en svenskdom, 3. om avgörandet strider mot ett här ilandet giltigt utländskt avgörande i en rättegång som började tidigare än denandra utländska rättegången, 4. om avgörandet strider mot en här ilandet giltig fastställelse av faderskap i annan form än genomdomstolsavgörande och den fastställelsen har skett innan den utländskarättegången böljade, 5. om en rättegång om faderskapetpågår i , eller 6. om det utomlands pågår en rättegångom faderskapet som har börjat tidigare än den andra utländska rättegången ochsom kan antas leda till ett här i landet giltigt avgörande. 8 § En utländsk fastställelse av faderskap genomerkännande gäller i Sve rige, om den är giltig enligt lagen i en stat där barnet eller den som har lämnat erkännandet hade hemvist eller i en stat där någon av dem var medborgare. Erkännandet skall även om det inte följer av förstastycket anses giltigt till formen, om det uppfyller formföreskrifterna i lageni den stat där erkännandet lämnades. Denutländska fastställelsen gäller dock inte i , 1. om den strider mot ett här i landet giltigt avgörande ien rättegång som började innan fastställelsen skedde, 2. om den strider mot en tidigare, häri landet giltig fastställelse av faderskap i annan form än genom domstolsavgörande, 3. om det i pågår en rättegångom faderskapet som har börjat innan fastställelsen skedde, 4. om det utomlands pågår en rättegångom faderskapet som har börjat innan fastställelsen skedde och som kan antasleda till ett här i landet giltigt avgörande, eller 5. om erkännandet är uppenbartoriktigt. 9 § Frågan huruvida ett avgörande som avses i 7 § gäller iSverige kan prövas av på ansökan av någon som har varit part i den utländska rättegången och vars rätt frågan rör. Uppkommer en sådan fråga inför en annan svensk myndighet än en domstol, får även myndigheten vid behov begära en sådan prövning av hovrätten. LU1984/85:38 11 Innan hovrätten prövar frågan skallsökandens motpart få tillfälle att yttra sig över ansökningen, om det kan ske.Har hovrättens prövning begärts av en myndighet, gäller detsamma var och en somhar varit part i den utländska rättegängen och som kan vara part även ihovrätten. 10 § Väcks vid en svensk domstol talan omfaderskapet till ett barn men pågår redan en rättegång om faderskapet utomlands, skall talan avvisas eller förklaras vilande i väntan på ett avgörande i den utländska rättegång en som har vunnit laga kraft, om det kan antas att detta avgörande blir giltigt här i landet. Talan får dock prövas, om det finns särskilda skäl. Pågår den utländska rättegången i , skall i fallsom avses i 7 § lagen (1936:79) om erkännande och verkställighet av dom sommeddelats i den bestämmelsen i stället tillämpas. 11 § Om prövningen av en fråga enligt denna lagberor på någons hemvist eller medborgarskap och han eller hon då är avliden, avgörs frågan med hänsyn till förhållandena vid tiden för dödsfallet.