bet · G801UU1 · 1984-12-31 00:00:00 — I mofion 1983/84:613, yrkandena1-5, av m. fl. (c) föreslås 1. att hos regeringen begär förnyade initiativför alt få till stånd frysning av utveckling, produktion och utplacering av kärnvapen, 2. att riksdagenhos regeringen begär förnyade initiativ för att få till stånd garantier frånkärnvapenmakterna att icke vara det land som först använder kärnvapen, 3. all riksdagenhos regeringen begär förnyade initiativ för att få till stånd ett fullständigtförbud mot kärnvapenprov, 4. att riksdagenhos regeringen begär ett handlingsprogram för hur FN:s freds- ochsäkerhetsskapande roll kan stärkas, 5. att riksdagenbegår att regeringen lillsälter en parlamentarisk referensgrupp att delta idet fortsatta utrednings- och analysarbetet för att få till stånd enkårnvapenfri zon i . (Yrkande 6i motionen har behandlats i UU 1983/84:11.) I motion 1983/84:614 av (c) hemställs 1. att uttalar sig för vikten av att i freds-och nedruslningsarbeiet understryka omsorgen och skyddet av barn, 2. att hos regeringen begär att verkarför en konvention om neutral fredszon för barn. I motion 1983/84:1172 av Per m.fi. (m) hemställs 1. att riksdagenanhåller att regeringen aktivt följer situationen för de grupper som i en delstater bildats för att följa efterlevnaden av Helsingfors-dokumentet, de s. k.Helsingforsgrupperna, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omförberedelserna inför expertmötena i och om mänskliga rättigheteroch mänskliga kontakter, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omkoncentrationen av del svenska arbetet i , I mofion 1983/84:1545 av BirgittaHambraeus (c) hemställs att som sin mening ger regeringen till kännaatt i FN bör stödja ansträngningar att skydda ön från ABC-vapenoch atomanläggningar. 1 1984/85. UU1984/85:1 2 I motion 1983/84:1546 av KarinIsraélsson m. fl. (c) hemställs att som sin mening beslutar geregeringen till känna vad som framhålls i motionen om ett klarläggande avgällande internationella konventioners om biologisk krigföring tillämplighet ifråga om genteknik, så att användningen av genteknik för framställning avbiologiska stridsmedel förbjuds. I motion 1983/84:2058, yrkandena 1-3, av m.fl. (vpk) yrkas 1. att riksdagenuttalar att de synpunkter som i motionen anförs om Stockholmskonferensensarbete bör beaktas av regeringen, 2. att riksdagenhos regeringen hemställer om en redovisning av rustningarnas orsaker ienlighet med vad som anförs i motionen, 3. att riksdagenhos regeringen hemställer om en utredning av sambandet kärnkraft-kärnvapen. (Yrkandena4 och 5 i motionen har behandlats i UU 1983/84:11.) I mofion 1983/84:2204 av m.fl. (vpk) hemställs 1. att ånyo uttalar sig för inrättandet av ennordisk kärnvapenfri zon, som ett led i strävandena att åstadkomma ett fritt från kärnvapen, 2. alt riksdagenuttalar stöd för förslag om inrättande av en kärnvapenfrikorridor i mellan NATO- och Warszawapaktsländerna, 3. att riksdagenuttalar stöd för förslaget om en frysning av utplaceringen av nya kärnvapen iEuropa och återupptagna förhandlingar om begränsning av kärnvapenarsenalerna, 4. att riksdagengodkänner vad som i motionen anförts om kärnvapenav-skräckningen ochfillkomsten av ett system för gemensam säkerhet, 5. att riksdagengodkänner vad som i motionen anförts om förförtroendeskapande åtgärder i , 6. att riksdagengodkänner vad som i motionen anförts om ett bredare och allsidigare sammansattsäkerhetspolitiskt synsätt, 7. att riksdagenmed anledning av vad som anförts i motionen för övervägande som sin mening gerregeringen till känna förslaget om att tillsätta en parlamentarisksäkerhetspolitisk studiegrupp, bestående av företrädare för allapartier. I mofion 1983/84:2205 av m. fl. (fp)hemställs 1. alt riksdagensom sin mening uttalar att även fortsättningsvis påtalar politisktförtryck var det än förekommer samt aktivt verkar för efterlevnaden avHelsingforsavtalets principer, 2. alt riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs beträffandevärdet av förtroendeskapande åtgärder, 3. att riksdagenuttalar sig för vikten av alt resultat uppnås i förhandlingar om frysning avnuvarande kärnvapennivå, 4. att riksdagenuttalar sig för att nedruslningsarbeiet på alla nivåer UU1984/85:1 3 intensifieras för att uppnå en heltäckande överenskommelsemellan kärnvapenmakterna om ett fullständigt provstoppsavtal. När utskottet under de närmastgångna åren behandlat nedrustningsfrågor - senast i UU 1981/82:23 och 1983/84:1- har utskottet nödgats konstatera att det dåliga förhållandet mellan de bådasupermakterna hindrat framsteg på nedrustningsområdet. Den avspänning som fickbeteckna större delen av har avlösts av en period av ökad misstromellan och . Världsläget har verkat förlamande på de förhandlingar sompågår i olika internationella fora om säkerhetspolifiska frågor. Beslut sominnebär nedrustning har inte fattats på något område sedan konvenfionen ombiologiska vapen ingicks . Samtalet mellan stormakterna i nedrustningsfrågor har dockinte helt avbrufits. Utöver de bilaterala kontakterna pågår multilateralaöverläggningar och förhandUngar i , i , i och i Wien.Bland militärer och polifiker förs en intensiv debatt om behovet av förändradesäkerhetspolifiska doktriner. De motioner som skall behandlas i detta belänkande berörcentrala frågor i den pågående säkerhetspolitiska diskussionen, såsom förslagetatt frysa fortsatt fill verkning och utplacering av kärnvapen, förbud motförstaanvänd-ning av kärnvapen och upprättande av kärnvapenfria zoner. Flerayrkanden ägnas också åt om förtroendeskapande åtgärderoch åt ESK-processen i övrigt. I andra yrkanden berörs rustningarnas grundorsaker,begreppet gemensam säkerhet, FN:s handlingsmöjligheter, barnens rätt i krig ochsambandet mellan kärnkraft och kärnvapen. Även metoderna för utformningen avden svenska säkerhetspolifiken las upp i ett par yrkanden. I det följande redovisas sammanfattningsvis läget i deinternafionella nedrustningsförhandlingarna och i , somdet utvecklat sig sedan utskottet avgav sitt senastebetänkande i frågan (UU 1983/84:1). FörhandHngar omrustningsbegränsningar och nedrustning har förts dels direktmellan stormakterna, dels i internafionella organ, främst FN och nedrustningskonferenseni (CD), Av särskilt intresse och av stor vikt var de bilateralaförhandlingar som fördes mellan och om medeldistanskärnvapen,de s. k. INF-förhandlingarna (Intermediate-range Nuclear Forces) och omstrategiska kärnvapen med lång räckvidd, de s. k. START-förhandlingarna(Strategic Arms Reduction Talks). Båda pågick i men avbröts i slutet av1983 UU1984/85:1 4 av sedan NATO i enlighet med de s. k.dubbelbeslutet inlett utplacering av medeldistansmissiler i somett svar på utplacering av SS-20 missiler i Sovjetunionen.Utplacering av nya kärnvapenmissiler har sedermera skett i ochDDR. I och med att INF- och START-överläggningarna avbrufitspågår inte längre mellan stormakterna några bilaterala förhandlingar somsärskilt handlar om kärnvapenreduktioner. I förhandlingarna i mellan NATO och omreduktion av konventionella styrkor i (Mutual Balanced ForceReductions, MBFR) gjordes ett uppehåll men de har sedermeraåterupptagits. De har under de fio år de pågått inte lett till konkretaöverenskommelser om styrkenedskärningar. I FN:s generalförsamlings första utskott framläggs ochbehandlas resolutioner på hela nedrustningsområdet. Under generalförsamhngensmöte antogs över 60 resolutioner. Det rör sig huvudsakligen om ettopinionsska-pande arbete, i vilket varje land på lika villkor kan göra sinåsikt hörd. Vid två fillfällen har särskilda möten medgeneralförsamlingen ägnats enbart nedrustningsfrågor (1978 och 1982). Etttredje sådant möte planeras. Under årets generalförsamling kommer, liksom tidigare, ettantal resolu-fioner av centralt intresse för nedrustningsarbetet att föreligga,såsom förslag om fullständigt provstoppsavtal, förbud mot användning av kemiskavapen, förbud mot radiologiska vapen, återupptagande av kärnvapenförhandlingarnamellan supermakterna, om kapprustningen i rymden och förbud mot ytterligarespridning av kärnvapen. Ett område av ökande aktualitet är frysning avkärnvapenarsenalerna. och kommer, såsom skedde även åren 1982och 1983, att framlägga ett resolutionsförslag om inställande avprov, tillverkning och utplacering av kärnvapen samt förbud mot produktion avklyvbart material. De två tidigare resolutionerna antogs med stor majoritet avFN:s medlemsländer. Flertalet av NATO:s medlemmar motsatte sig dem; Danmarkröstade dock 1983 medan och lade nedsina röster. Frysningen skall underkastas de kontrollregler som redanöverenskommits i SALT-avlalen och de förberedande provstoppsförhandlingarnaåren . Vad gäller den sista punkten i frysförslaget - förbudet motprodukfion av klyvbart material - har i internationellaatomenergiorganet (lAEA) föreslagit att kärnvapenstaterna skall skilja sincivila fillverkning av kärnbränsle från den militära fillverkningen avplutonium i syfte att möjliggöra lAEA-kontroll över hela den civila sektorn.Kärnvapenstaterna omfattas inte av kontroll (med undantag av vissafrivilliga åtaganden). Vinsten med detta förslag när det gäller att kontrolleraett frysningsavtals efterlevnad är bl. a. att kärnvapenmakterna skulle hindrasöverföra plutonium från den civila fill den militära sektorn. Inom FNarbetar också en (United Nations UU1984/85:1 5 Disarmament Commission, UNDC), som är tänkt att ha en meroperafiv funktion än det är möjligt att filldela själva generalförsamlingen.Resultaten av överläggningarna inom UNDC, som bl. a. gällt uppföljningen avrekommendationerna från FN:s två särskilda möten för nedrustningsfrågor, haremellertid varit blygsamma. Multilaterala förhandlingar om nedrustning förs endastinom nedrustningskonferensen i (CD, tidigare kalladnedrustningskommittén). På sin dagordning har CD f. n. främst följande frågor: - förbud motkemiska vapen - förbud motradiologiska vapen inkl. förbud mot angrepp mot kärnvapenanläggningar - upphörandeav kärnvapenupprustning. Kemivapenförhandlingarna har stått i centrum för CD:s arbete under Tillskillnad från vad som gäller för biologiska stridsmedel finns ännu ingeninternafionell konvention om förbud mot utveckling, fillverkning och lagring avkemiska vapen - låt vara att förstaanvändning av såväl biologiska som kemiskavapen är förbjuden i kraft av Genéveprotokollet av . innehar ordförandeskapet ikemivapenkommittén inom CD. Arbetet på en konventionstext har framskridit ytterligareunder året men det återstår flera svåra frågor att lösa, bl. a. påkontrollområdet, innan ett färdigt konventionsförslag föreligger. har även spelat en aktiv roll i den radiologiskakommittén. presenterade den svenska delegafionen ett nytt förslag fillavtalstext som inbegriper förbud mot angrepp på kärnkraftsanläggningar. På deandra två huvudområdena - provstopp och rymdkrigföring - gjordes inga framstegav betydelse . Förhandlingskommittéer för dessa två frågor har ännuinte kunnat upprättas. Även utanför FN-systemet och förhandlingarna i CD pågår enintensiv debatt och opinionsbildning om säkerhetspohfik och nedrustning. Den påenskilt inifiafiv filisatta oberoende kommissionen för nedrustnings- ochsäkerhetsfrågor () framlade rapporten med en rad detaljerade förslag syftande till att minska rustningarna,särskilt på kärnvapenområdet. Bland dessa märks förslaget att i Centraleuropaupprätta en korridor - förslagsvis på vardera sidan om gränsenmellan militärblocken. Från korridoren skulle alla kärnvapen med kort räckvidd(slagfältskärnvapen) dras fillbaka. Den , som ställer sigbakom detta förslag, kontaktade ett antal berördaregeringar för att inhämta deras inställning till kommissionens tankar.Flertalet NATO-länder framförde invändningar, Warszawapaktsländerna varposifiva till en korridor men flertalet förordade en betydligt bredare zon -något som drasfiskt skulle förändra förslagets 1 * 1984/85. UU 1984/85:1 6 karaktär- och de icke-paktsanslutna länderna var med ett undantag positiva. Tanken påatt åstadkomma ett tillbakadragande av slagfältskärnvapnen i , vilka f.n. inte är föremål för några förhandlingar, har dock starkt politiskt stöd imånga länder. anser att det finns skäl att fortsatt arbetaför en korridor av detta slag i . I detta sammanhang kan erinras om det s.k. Montebellobeslutet , genom vilket NATO under de närmasteåren drar fillbaka 1 400 taktiska kärnvapen från främst . Deltagarnai den oberoende kommissionen har vidare vid ett möte uttalat sigfill förmån för en ettårig paus (moratorium) i och utplacering av medeldistansmissiler för kärnvapen i . Uttalandetligger i linje med det tidigare nämnda längre gående förslaget att frysakärnvapenarsenalerna. Imaj 1984 uttalade sig stats- och regeringscheferna i , ,, , och om stopp för tillverkning, utplacering ochprovning av bärsystem för kärnvapen, åtföljt av kraftiga nedskärningar avkärnvapen. Ettförslag som tilldragit sig uppmärksamhet inom och utanför FN är det omicke-förstaanvändning (no-first-use) av kärnvapen. Förslaget innebär attkärnvapenmakterna skall göra bindande deklarationer om att inte vara det förstaland som tar till kärnvapen i ett krig. Ett sådant åtagande skulle verkaförtroendeskapande och kunna bli ett första steg mot verklig kärnvapennedrustning.Sovjetunionen gjorde vid FN:s andra specialsession 1982 ensådan utfästelse. har gjort motsvarande åtagande. Dennu gällande strategin för NATO i går under beteckningen"flexible response". Strategin syftar till all möta ettkonventionellt angrepp med konventionella styrkor, men innefattar ocksåmöjligheten till en förstaanvändning av kärnvapen i ett läge där NATO:s politiskaledning skulle bedöma det konventionella försvarets förmåga som otillräcklig. officiella NATO-strategin ses användandet av taktiska kärnvapen i en sådansituafion som en länk till de strategiska kärnvapenstyrkorna. Man är medvetenom att även en mycket begränsad insats av kärnvapen sannolikt kommer att ledatill allt större insatser från bägge sidor, men ser i detta ett bidrag till denrådande NATÖ-strategins möjligheter att avskräcka från ett konventionellt ellernukleärt anfall i . Därför ses flexible response-strategin, ibrist på bättre, fortfarande som en tillgång. NATO vill inte nu befriaSovjetunionen från kravet att i sina strategiska riskkalkyler behöva räkna medett kärnvapensvar på ett konventionellt angrepp. Inomde olika NATO-länderna pågår en omfattande debatt om främst kärnvapnens roll iförsvarsstrategin. Även om flexible response-strategin i dess nuvarandeutformning är den strategi som har stöd av regeringarna iNATO-länderna, finns hos flertalet av dessa en stark strävan att på olika sättminska beroende av kärnvapen i NATO:s försvarsplanering. UU1984/85:1 7 Inom oppositionspartier finns en önskan att gå snabbarefram på denna väg. Politiker, forskare och i många länder en bred allmänhetifrågasätter NATO-strategins användbarhet och därmed också dessavskräckningseffekt. Det är en förhärskande uppfattning inom NATO, att ettminskat beroende av kärnvapen i den egna försvarsplaneringen måste gå hand ihand med en från NATO-synvinkel förbättrad balans vad gäller konvenfionellastridskrafter i . En sådan kan uppnås antingen genomöverenskommelser mellan blocken eller genom att NATO-länderna förstärker sinakonventionella stridskrafter. omförtroende- och säkerhetsskapande åtgärder inleddes i januari 1984.Sammankallandet av den beslutades vid i . Den ärsåledes ett led i den s. k. ESK-processen som grundlades genom konferensen försäkerhet och samarbete i , avslutad i . En närmareredogörelse för ESK-processen och lämnades i UU 1983/84:1. Dokumentet från upptar tre sakområden ellerkorgar inom vilka ett närmare samarbete mellan länder samt ochUSA skulle kunna främja fred, säkerhet och förståelse. Den första korgen upptarpolitiska frågor, såsom gränsers okränkbarhet och respekt för mänskligarättigheter. Till korg 1 hör också de förtroendeskapande åtgärderna. Den andrakorgen behandlar teknologi, miljövård och ekonomiska frågor och den tredjesamarbete på det humanitära området såsom informationsutbyte och förbättrademänskliga kontakter över gränserna. En viktig förutsättning för ESK-processensförlopp är att framsteg kan noteras inom vart och ett av dessa områden, att enbalans mellan korgarna upprätthålls. är att hänföra tillkorg 1. I beslutades om möten för behandling av frågor även inom deövriga två korgarna. Ett möte i ägnades åt fredlig lösning avtvister, ett i åt samarbetet i . Av betydelseför den fortsatta ESK-processen blir ett expertmöte i ommänskliga rättigheter och ett i om mänskliga kontakter. Ett nytt uppföljningsmöte för ESK skall äga rum i medbörjan . Där skall resultatet av arbetet inom de tre sakområdenainkl. mötena i , , , och summeras. har hålht tresessioner. Den fjärde sessionen inleds i början av november.Förhandlingsförslag har framlagts av väststaterna gemensamt, av gruppenalliansfria och neutrala stater, de s. k. NN-staterna, (, ,, , , , , och )av och av , dvs. sammanlagt fyra dokument som i sin turinnehåller ett flertal delförslag. Det råderviss skillnad i karaktären på de fyra förslagen såsom de nu UU 1984/85:1 8 föreligger.Västmaktsförslagen är specifika och detaljerade. De går företrädesvis ut på enprecisering och utvidgning av den typ av förtroendeskapande åtgärder somprövats hitfills, såsom föranmälan av militära akfiviteter och utbyte avmilitära observatörer. Särskild vikt fästs vid de föreslagna åtgärdernaskontrollerbarhet. NN-staternas förslag tar även de sikte på en utvidgning avredan etablerade typer av förtroendeskapande åtgärder. Härfill kommer förslagom begränsning av vissa militära aktiviteter. Det rumänska förslaget innehållersåväl traditionella förtroendeskapande åtgärder som förslag om poHfiskaåtaganden. Varken väst- eller NN-förslagen innehåller åtgärder som är direkttillämpliga på kärnvapen. Sovjetunionensförslag är av en annan karaktär. Det innehåller förslag om långtgående mensamtidigt allmänt hållna säkerhetspolifiska åtaganden, såsom förbud motanvändning av militärt våld, förbud mot förstaanvändning av kärnvapen ochfrysning av militärutgifter. FörhandUngarom dessa fyra förslag har förts informellt och i plenum eftersomkonferensen inte ännu enats om en annan förhandlingsuppläggning. Bakom dessaprocedursvårigheter ligger grundläggande åsiktsskillnader mellan militäralliansernaom vad bör leda fill. Redan ett beslut omförhandlingsordningen anses kunna föregripa förhandlingsresultatet. Någotslutdatum för är inte utsatt. Tanken är emellertid attden bör vara slutförd när uppföljningsmötet i inleds . Ettandra skede av konferensen förväntas ägnas åt nedrustningsfrågor. Enligtbesluten i skall ett kommande uppföljningsmöte inom ESK närmare övervägauppläggningen av en sådan konferens. Det är ett ofta framhållet faktum att dåligarelationer mellan supermakterna försvårar meningsfulla samtal om nedrustning.Därför - har det sagts -borde alla parter försöka komma överens om att intetillåta att politiska händelser eller ideologiska konflikter störnedrustningsförhandlingar som för sin framgång är beroende av saklighet ochkontinuitet. Irealiteten är det knappast möjligt att på ett sätt som vore önskvärt väljaklimat för förhandlingar om nedrustning. Bakom rustningarna ligger grundläggandemotsättningar mellan supermakterna och farhågor beträffande motpartens verkligaavsikter. Pohfiska handlingar av olika slag uppfattas som bekräftelse påriktigheten i dessa farhågor. I själva verket handlar mycket av den debatt sompågår både nationellt och internafionelll i frågor om säkerhetspolitik ochnedrustning om skillnader i bedömningen av presumtiva motståndares innerstaavsikter. Samfidigt måste man ha iåtanke att nedrustning och rustningsbegränsande UU 1984/85:1 9 åtgärderofta bidrar till att stabilisera och förbättra det internationella khmatet ochkan främja avspänningen. Imotion 2058, yrkande 2, föreslås att regeringen skall lämna en redovisning förrustningarnas orsaker. I motionstexten framhålls särskilt de ekonomiskafaktorerna såsom kamp om råvaror och rustningsindustrins intressen somavgörande. Utskottethar tidigare behandlat liknande yrkanden och därvid kommit fill slutsatsen attdet inte torde vara möjligt att utpeka vissa faktorer framför andra somhuvudorsaker till motsättningarna i världen. Allra minst torde det gå att uppnåsådan enighet om rustningarnas orsaker att den skulle kunna ligga fill grundför nedrustningsförhandlingar. Utskottetvill därtill erinra om att det i oUka internafionella sammanhang bedrivsstudier om rustningarnas orsaker. I FN pågår under svenskt ordförandeskap enstudie om jämförelse mellan militärbudgeter. En annan studie, som också leds avSverige, sysslar bl. a. med den mihtära forskningen som drivkraft tillrustningarna. har även tagit initiativ till en studie av olikasäkerhetsbegrepp. En kartläggning av rustningarnas storlek och utgifterna fördessa görs fortlöpande inom och (Internafional Insfitute forStrategic Studies) i . av detta slag torde f. ö. oftakunna framlägga mer användbara resultat på detta omtvistade område änofficiella organ. Medhänvisning till det ovan anförda får utskottet avstyrka yrkande 2 i motion2058. Samtidigtär utskottet av uppfattningen att ett realistiskt nedrustningsarbete måsteutgå från de verkliga motsättningar som finns mellan supermakterna och attdessa motsättningar har många skilda orsaker. Det är följaktligen legifimt attstaterna på olika sätt vill sörja för sin egen säkerhet, bl. a. genom ettmilitärt försvar som är så utformat att det avhåller från angrepp. Ettsådant synsätt innebär inte att supermakternas nuvarande system för ömsesidigkärnvapenavskräckning måste accepteras som något ofrånkomligt.Kärnvapenrustningarnas omfattning kan inte anses svara mot militära behov ochskapar inte någon känsla av säkerhet hos dem som skall försvaras. I stället harrustningarna blivit ett hot i sig. Dennainsikt torde finnas hos båda militärblocken. Det är den som gör att dialogenmellan de två stora motparterna trots allt inte avstannat helt. Förhandlingarnaom kärnvapenreduktioner har visserligen avbrutits och de överläggningar somförs i andra nedrustningsfrågor går trögt men det finns ändå tecken som tyderpå en genuin önskan att återuppta samtalen om de centrala kärnvapenfrågoma ochandra viktiga rustningskontrollåtgärder t. ex. avseende olika former avrymdkrigföring. Det är enligt utskottets mening angeläget att nu ta till varade tillfällen som erbjuds till kontakter mellan supermakterna. Den önskadeåtergången fill ökad avspänning gagnas inte av att skillnader och motsättningarständigt understryks. Begreppet gemensamsäkerhet, som aktualiseras i motion 2204, är ett UU1984/85:1 10 försök att rubricera ett tänkt, ännu icke utformatsäkerhetssystem, i vilket ett militärt försvar skulle ha sin givna plats menkärnvapenavskräckningen gradvis ersättas med ett system av internafionellaåtgärder och avtal som fillsammans skulle skänka ökad säkerhet åt världensstater. Förtroendeskapande åtgärder av olika slag kan ha storbetydelse när det gäller att föra parterna närmare varandra och undanröjamotsättningar som bygger på misstro och missförstånd. I dessa strävanden spelarsjälvfallet en central roll. Det gemensamma förförtroendeskapande åtgärder är att de inte ställer krav på egentlignedrustning. De kan innebära ett första steg i konstrukfionen av ett nyttsäkerhetssystem just därigenom att det existerande systemet till en början intebehöver förändras. Fortsatta steg kan vara regionala arrangemang, deklarationerom no-first-use eller andra åtgärder av det slag som föreslås i några av deföreliggande motionerna. Om FN skall kunna spela den i verklig meningfredsbevarande roll som det från början var tänkt måste organisationen gesstörre möjligheter att på ett tidigt stadium ingripa mot konflikter. Förslag idenna riktning framförs i yrkande 4 i mofion 613. De nordiska länderna framlade en rapportinför generalförsamlingen med förslag om vad som skulle kunna göras för attstärka FN utan att ändra organisationens stadga. Huvudpunkter i det nordiskaförslaget är de följande