bet · G801UU6 · 1984-12-31 00:00:00 — betänkande 1984/85:6 omförbud mot investeringar i och (prop. I detta betänkande behandlas delsproposition 1984/85:56, i vilken regeringen framlägger förslag till ny lag omförbud mot investeringar i och , samt i anslutning tillpropositionen väckta motioner, dels regeringens skrivelse 1983/84:87 medredogörelse för svenska företags verksamhet i och och delsslutligen från föregående uppskjutna motioner angående ochNamibia, I fråga om lagförslaget har yttrande inhämtats frånnäringsutskottet. Yttrandet bifogas detta betänkande. Lagen (1979:487) om förbud motinvesteringar i och trädde i kraft . Med stödav regeringens bemyndigande tillkallade dåvarande chefenför en särskild utredare med uppdrag att företa engenomgång av tillämpningen av lagen och att kartlägga möjligheterna att vidgasanktionerna mot . beslöt regeringen att medoförändrade direktiv överlämna uppdraget till en kommitté. Denna, som antognamnet , avlämnade betänkandet (SOU 1984:52)Svensk Sydafrikapolitik. Betänkandet har remissbehandlats. I propositionen läggs fram förslag till en ny lag omförbud mot investeringar i och . Bland nyheterna i lagen kansärskilt nämnas förbud för svenska juridiska personer alt ge lån tillsydafrikanska staten eller dess myndigheter och att ställa säkerhet försydafrikanska statens eller dess myndigheters skulder. Del blir också förbjudetför svenska juridiska personer att bidra till att egendom hyrs av ettsydafrikanskt eller namibiskt dotterföretag genom s. k. finansiell leasing.Vidare föreslås skyldighet för svenska juridiska personer att lämna uppgifterom löner och anställningsvillkor samt sociala förhållanden för de anställda isydafrikanska eller namibiska dotterförelag. Uppgifisskyldighet skall ävengälla för indirekta företagsförvärv samt för överlåtelser och upplåtelser avpatent och tillverkningsrätler till sydafrikanskt eller namibiskt företag.Regeringen föreslås också få ett bemyndigande all införa förbud mot sådantekniköverföring till eller när detta med hänsyn till vissaomständigheter är påkallat. Handläggningsordningen i fråga om ansökningar om undantagfrån för-1Riksdagen 1984185. UU1984/85:6 2 budet mot investeringar m,m, ändras så att ansökningarkommer att behandlas gemensamt åriigen. Vidare föreslås att en möjlighet öppnas för förelagen attefter regeringens medgivande tills vidare företa bl.a.ersättningsinvesteringar under förutsättning att förelagen åtar sig all se tillatt detta inte leder till en utvidgning av verksamheten i och Namibia.Ett sådant medgivande kan kompletteras med ytterligare villkor. Slutligenföreslås inrättande av en tillsynsfunktion. Vid sidan av förslaget till ny Sydafrikalag framläggsförslag till ytterligare åtgärder som sammantagna innebär en klar framflyttningav positioner i kampen mot apartheid, heter del i propositionen. Lagen om förbud mot investeringar iSydafrika och har som mål alt utöva ett tryck på den sydafrikanskaregimen och härigenom medverka till en förändring av samhällssystemoch ett avskaffande av apartheidpolitiken. Syftet är gemensamt för alla delar av den svenskaSydafrikapolitiken och för de åtgärder som vidtagits eller planeras avinternationella officiella eller icke-statliga organisationer och unilaterallav stater eller enskilda grupper. Det är också innebörden i denisoleringspolitik mot som hävdas av majoriteten av FN:s medlemsstateroch som stötts av . De svenska åtgärderna och den isoleringsstralegi somhävdas i FN har fullt stöd hos den svarla sydafrikanska oppositionen i exil ochav frontstaterna trots medvetenheten om att verkningsfulla internationellasanktioner med all sannolikhet skulle leda till ökade svårigheter och lidanden,inte minst för de svarta själva i , och till omfattande ekonomiskaförluster för vissa av de närgränsande staterna, Sydafrikakommiltén har sökt utreda på vad sätt och ivilken utsträckning de politiska målen med lagen har främjats under den tidlagen varit i kraft. Kommittén konstaterar all det efierslrävade syftet medlagen endast i begränsad mån kunnat uppnås. Det är givet att en unilateral svensk åtgärd med hänsyntill de svenska investeringarnas begränsade ekonomiska betydelse inte kanförväntas skapa någon omedelbar avgörande inverkan på systemet eller medföranågon beaktansvärd skada för det sydafrikanska näringslivet eller påverka utformningenav lagstiftning eller praxis i rasfrågan. Detta var inte heller förutsett. Densvenska lagen och den totala svenska Sydafrikapoliiiken måste ses i sittsammanhang, nämligen som ett av tlera led i de gemensamma internationellaansträngningarna att genom påtryckningar mot bidra till enförändring av samhällssystemet, kan inte ensamt utöva en sådan press. UU1984/85:6 3 För torde detallvarligaste inslaget i vår politik vara risken för att andra och förSydafrika viktigare länder skulle följa del svenska exemplet eller ensidigtbesluta om andra åtgärder av ekonomisk karaktär. Ett viktigt mål för våraåtgärder är därför att söka inspirera andra stater till efterföljd. principiella hållning har varit attinte ansluta sig till ekonomiska sanktioner som inte beslutals av ellerrekommenderats av . Endast sådana sanktioner har utsikter attvinna tillräcklig anslutning för att bli effektiva. Endast ett beslut avsäkerhetsrådet kan lägga konkreta förpliktelser på viktigastehandelspartners och ha utsikt att leda till en förändring i iriktning mot demokratiska rättigheter för alla sydafrikaner. har ocksåansett att ett beslut av säkerhetsrådet fordras för att vi i sanktionssyfteskulle frångå våra förpliktelser på handelns område i . När det gäller investeringsförbudet ansågs det möjligt attgöra ett undantag från dessa principer. Motiven härtor är i korthet att den ilag fastställda rasdiskrimineringen i utgör ett unikt fall avkränkning av de mänskliga rättigheterna och att apartheid enhälligt och underlång tid fördömts av FN:s olika organ. Eftersom inte äger tillämpningpå internationella investeringar har investeringsförbudel kunnat införas ulanatt avvika från några internationella förpliktelser. När del gäller frågan om de svenska förelagens närvaro iSydafrika ansluter regeringen sig till de bedömningar som tidigare gjorts avstatsmakterna, att frågan om dessas kvarstannande även har en moralisk sida.De svenska förelagen är liksom övriga utlandsägda företag underkastadesydafrikansk lagstiftning och kan således i denna mening sägas medverka irasdiskrimineringen. Deras strävanden att förbättra villkoren för sina svarlaanställda torde ha små möjligheter alt på något mer avgörande sätt avvika frånde normer som betingas av apartheidsystemet och den diskriminering som följerdärav i såväl lagstiftning som praxis. En begränsning av svenska ekonomiska intressen i Sydafrikaär således inte bara en fråga om vad som kan tänkas utgöra effektivapåtryckningar på den sydafrikanska regeringen. Regeringen är emellertid inte beredd alt föreslå entvångsmässig och omedelbar avveckling av svensk näringsverksamhet i ,Apartheid-systemet kan inte överleva . Vid utformningen av vårlagstiftning har regeringen utgått ifrån all förändringar i det sydafrikanskasamhället kommer att ske och utsikter öppnas till ett avskaffande av apartheid.Detta utgör ett skäl för att åtminstone några svenska företag behåller ettfotfäste i i avvaktan på att apartheidsystemet avskaffas. Dessa kandå ha en bas på vilken de kan bygga en framlida verksamhet. Denna utgångspunktbör prövas grundligt även fortsättningsvis. Del är bl. a. mot den bakgrundensom regeringen kommer att föreslå en ny prövning av den svenska Sydafrikapolitikentill , Lagstiftningen bör således även fortsättningsvis innehålla reglersom tillåter regeringen all medge undanlag från del principiella UU1984/85:6 4 investeringsförbudet för att ge berörda företag möjlighetatt överleva på sparlåga. Regeringen vill dock understryka att bibehållandet avdessa regler inte skall uppfattas såsom en garanti för överlevnad. I propositionen föreslås attgällande Sydafrikalag ersätts med en ny lag med vissa förändringar ochskärpningar. I det följande redovisas de viktigaste av dessaförändringar i den ordning de förekommer i lagtexten. Svenska juridiska personer får inte ge lån eller annankredit med en löptid till sydafrikanska staten eller dessmyndigheter eller ställa säkerhet för sydafrikanska staten eller dessmyndigheters skulder med en löptid . Svenska juridiska personer får inte heller bidra till attsådana åtgärder vidtas av utländska dotterföretag (1 § första slyckel 3 ochandra stycket). Svenska juridiska personer får integenom handling eller underlåtenhet bidra till att egendom hyrs av sydafrikanskteller namibiskt dotterföretag genom finansiell leasing (2§ andra stycket 2). Finansiell leasing innebär att ett finansbolag(leasingbolag) köper in utrustning efter anvisning av kunden. Utrustningen ägsav leasingbolaget medan nyttjanderätten upplåts till kunden genom ettleasingavlal under en första leasingperiod (basperiod) som är anpassad tillutrustningens ekonomiska livslängd, vanligen tre till . Leasing har många likheter med förvärv och har därförblivit ett attraktivt alternativ till förvärv. Därigenom har Sydafrikalagensuccessivt kommit att urholkas. Mot bakgrund av lagens syfte - att genom ettförbud mot anskaffning av anläggningstillgångar förhindra en utvidgning avdotterföretagens verksamhet i - är detta inte tillfredsställande. Lagen bör därför nu kompletteras med ett förbud mot visstyp av leasing. Kommittén har i fråga om omfattningen av förbudet kommit framtill att det bör omfatta finansiell leasing av sådana objekt som är avsedda attstadigvarande brukas eller innehas i rörelsen. Regeringen delar kommitténsställningstagande härvidlag. Förbudet bör således omfatta finansiell leasingav sådan egendom som, om den hade förvärvats med äganderätt, skulle ha varitunderkastad lagens investeringsförbud, dvs. sådan leasing som utgör ett typisktalternativ till anskaffning av anläggningstillgångar. hinder av förbudet motinvesteringar m. m. får svenska juridiska personer anskaffa tillgångaroch leasa egendom till ett värde av högst . utan krav på ansökan omundantag förutsatt att anskaffningen eller leasingen inte gör det möjligt förföretaget att utvidga sin verksamhet i eller (2§ andrastycket). UU1984/85:6 5 Den nuvaranderedovisningsskyldigheten beträffande utvecklingen av verksamheten i Sydafrikaoch utvidgas till att avse även uppgiftsskyldighet rörande löner ochanställningsvillkor samt sociala förhållanden för de anställda (5 §). Undantag från förbudet motinvesteringar m. m. skall kunna medges enligt samma bedömningsgrunder som f. n.(6§). Detta innebär att ansökan skall behandlas restriktivt och att regeringenalltid kan avslå en ansökan, heter det i propositionen. Kommittén har som nämnts föreslagit enfidsbegränsning av möjligheten att medge undantag från förbudet motinvesteringar m. m. Möjligheten att medge undantag skulle upphöra vid utgångenav såvida inte beslut fattas om fortsatt giltighet avundantagsbestämmelsen. Detta har kommit till uttryck i kommitténs lagförslag påså sätt att de bestämmelser som rör undantag från investeringsförbudet upphöratt gälla . Regeringen anser i likhet med kommittén att frågan omundantag från förbudet mot investeringar m. m. bör bli föremål för diskussionoch utvärdering. Det bör dock ske i ett större sammanhang. Regeringen förordardärför, i likhet med kommittén, att en ny prövning görs före den 31december 1990 av den svenska Sydafrikapolitiken mot bakgrund av utvecklingenunder de mellanliggande åren och att vid prövningen särskilt uppmärksammaslagens plats och överlevnadsmotivets fortsatta giltighet (se också avsnitt2.4.2). Ansökan om undantag från förbudetmot investeringar m.m. får göras endast en gång och skall avse samtligainvesteringar m.m. som en sökande vill göra under det kommande verksamhetsåret.Ansökan skall ges in till tillsynsmyndigheten före utgången av det kalenderårsom föregår verksamhetsåret. Regeringen skall kunna medge undanlag från dennaregel om det föreligger särskilda skäl (7 §). Förslaget innebär att ansökningar om undantag frånförbudet mot investeringar m. m. skall behandlas samlat vid ett fillfälleårligen. Ansökningarna skall ges in senast vid utgången av kalenderåret ochsedan handläggas och prövas av tillsynsmyndigheten under den påföljande våren.Senast den 1 maj skall samtliga ärenden överlämnas tillsammans medtillsynsmyndighetens eget yttrande till regeringen som därefter har attskyndsamt fatta beslut. Avsikten är att förslaget, förutom att förkortahandläggningsfiden, också skall medföra en större förulsebarhet i företagensverksamhetsplanering. Regeringen kan ge ett företagtillstånd tills vidare att utan hinder av investerings- och leasingförbudetgöra de investeringar och leasa den egendom som är oundgängligen nödvändig påvillkor att företaget åtar sig att se till att detta inte leder till enutvidgning av verksamheten i och . Tillståndet får omfattaersättning av utrangerad, avyttrad eller förlorad UU1984/85:6 6 anläggningstillgång eller hyrd egendom och sådana socialainvesteringar för vilka undantag från förbud mot investeringar nu i regelbeviljas. Tillståndels efterlevnad blir föremål för minst lika noggrann ochingående kontroll som den som sker i samband med ett beviljat undantag enligt6§. Medgivandel kan återkallas om verksamheten i eller Namibiautvidgas genom investeringarna eller leasingen eller det i övrigt föreliggersärskilda skäl (8§). Innebörden av förslaget är att företagen får möjlighet atthos regeringen ansöka om rätt att fortlöpande få göra ersätlningsinvesteringaroch leasa egendom. Som villkor för alt regeringen skall kunna bevilja en sådanansökan måste i första hand gälla att verksamheten härigenom inte får utvidgas.Ett ytterligare villkor måste vara att det rör sig om ersättning avutrangerade, avyttrade eller förlorade anläggningstillgångar eller motsvarandeinhyrd egendom eller en social investering. Medgivandet innebär inte befrielsefrån att i övrigt rätta sig efter lagens regler. För att sådana särskilda utfästelser verkligen skall fyllasin funktion, dvs, att bidra till en förenkling av lagstiftningen, bör de somregel inte vara tidsbegränsade. Om det vid den årliga redovisningsgranskningen eller vidnågot annat tillfälle visar sig att företagna eller beslutade investeringar gårutöver åtagandet och meddelade villkor, skall tillsynsmyndigheten utan dröjsmålpåtala detta för företaget och även anmäla förhållandet till regeringen förprövning om huruvida tillståndet skall återkallas och företaget återgå tillansökningsförfarandel enligt 6§. Kan det misstänkas all överskridandet skettuppsåtligen eller av grov oaktsamhet kan frågan om väckande av åtal för brottmot förbudet mot investeringar aktualiseras. Även i andra fall skall tillståndet kunna återkallas,nämligen om del i övrigt föreligger särskilda skäl. Sådana särskilda skäl är t.ex. att företagets verksamhet genomgår en påtagligt snabb expansion på annatsätt än genom investeringar eller finansiell leasing eller alt företagetspersonalpolitik genomgår förändringar i negativ riktning. Bestämmelsen kanockså aktualiseras om företagets investeringsvolym drastiskt skulle ökas ochdärigenom avvika från en mera långsiktig investeringsnivå. Svenska juridiska personer somöverlåter eller upplåter patent eller tillverkningsrätter till sydafrikanskteller namibiskt företag skall lämna uppgift härom till en tillsynsmyndighet (9§ första stycket 1). uttalade vid 1979/(UU1979/80:27, rskr 360) att det vore motiverat att regeringen gjorde en genomgångav Sydafrikalagens tillämpning samt alt en sådan genomgång borde kunna utgörautgångspunkt för en kartläggning av möjligheterna för att vidtaåtgärder även på andra områden såsom överföring av teknologi. Riksdagenkonstaterade att teknologiöverföring berör ett brett spektrum av tjänster,rättigheter och kunskaper som i större utsträckning än varor och kapitalfiöderör sig över gränserna på ett svårkontrollerbart sätt. En inventering av deltavida område UU1984/85:6 7 ansågs ge en bild av möjligheterna för åtgärder som skullekunna komplettera investeringsförbudet, bl. a. vad avsåg tekniskasamarbetsavtal, patent och licenser. Enligt regeringens mening är det önskvärt att åstadkomma begränsningari tekniköverföringen till . Med hänsyn till vad kommittén anförtfinner regeringen det emellertid inte praktiskt och rimligt möjligt att regleratekniköverföringen utan att ha gjort en kartläggning avförhållandena. Kartläggningen bör avse den teknikhandel som innebäröverlåtelser och upplåtelser av patent och tillverkningsrätler. Del bör ankommapå regeringen alt bestämma omfattningen av uppgiftsskyldigheten. Om del skulle visa sig att en omfattande tekniköverföringsker framför allt under former som kan uppfattas som alternativ tillinvesteringar och således uppfattas som ett kringgående av syftet medSydafrikalagen måste regeringen ha möjlighet att snabbt kunna ingripa.Regeringen bör därför få bemyndigande alt meddela föreskrifter omförbud för svenska juridiska personer mot att överlåta och upplåta patent ellertillverkningsräl-ter till sydafrikanskt eller namibiskt företag. Övriga förslag i propositionen Ett viktigt mål för SverigesSydafrikapolitik är att få andra länder att med kraft verka för att effektivapåtryckningar kommer till stånd, främst i form av bindande beslut om ekonomiskasanktioner av men också i form av enskilda beslut omunilaterala sanktionsåtgårder. Regeringen föreslår därför att ett bidrag på 1milj. ställs till politiska partiers, fackföreningars och folkrörelsersförfogande för information utomlands om den svenska Sydafrikalagen liksom omden svenska Sydafrikapolitiken i övrigt. Det är vidare angeläget alt den svenskaSydafrikapolilikens utformning och innehåll ägnas kontinueriig uppmärksamhet avstatsmakterna. Utvecklingen i och utanför samt det internationellaklimatet i Sydafrikafrågan kräver en beredskap och villighet all i varje lägepröva vilka åtgärder som kan vara bäst ägnade att främja syftet med vårSydafrikapolitik. Regeringen anser det vara lämpligt att en ny utredningtillsätts i så god tid före att eventuellalagstiftningsåtgärder hinner vidtas före utgången av del året. Utredningenbör få i uppdrag att förutsättningslöst studera den svenska Sydafrikapolitikenmot bakgrund av händelseutvecklingen i och de internationellaomständigheter som påverkar läget i södra . Härvid bör särskilt beaktasSydafrikalagens diltillsvarande effekter i olika hänseenden,överlevnadsmolivels fortsalla giltighet och lagens plats i den totala svenskaSydafrikapoliiiken. I propositionen övervägs också förhållande tillNamibia. Det konstateras att antagit flera resolutioner somfastställer all UU1984/85:6 8 närvaro i är olaglig samt attsäkerhetsrådet uppmanat alla stater att tillse att statsägda ochslalskontrollerade företag bl. a. upphör med all investeringsverksamhet ilandet. uppfyller dessa rekommendationer i det att ingasvenska statliga företag har sådan verksamhet som avses i resolutionen. Vidarehar inga privata svenska företag investeringar i produktion eller koncessioneri Narnibia. Genom lagen om förbud mot investeringar i och harSverige i själva verket gått längre än rådets uppmaning tiU regeringarna attendast söka påverka företagen till återhållsamhet. Är 1974 antog ett dekret om skydd motexploatering av naturtillgångar. Enligt dekretet förbjuds allprospektering, utvinning, försäljning, utförsel m. m. av sådana tillgångar somsker utan samtycke. har stött resolutioner igeneralförsamlingen som åberopar dekretet och understrukit betydelsen av attdet respekteras, trots att inte anser det vara i formell meningrättsligt bindande. Regeringen har också fäst de privatanäringslivsorganisationernas uppmärksamhet på dekretet. Regeringen pekar på attdet inte finns något svenskägt företag i som bedriver verksamhet av denart som anges i dekretet. Till följd av investeringsförbudet är det också högstosannolikt att någon sådan rörelse skulle kunna tillkomma. Regeringen instämmer i kommitténs bedömning att förbud motimport från i och för sig inte skulle stöta på något hinder frånGATT-synpunkt. Av skäl som närmare redovisas i propositionen är regeringen dockinte beredd att lägga fram förslag om förbud mot import från . Regeringenkonstaterar i sammanhanget att statliga myndigheter och företag i många fallhar frihet att avstå från inköp i . Den avser därför att rekommenderamyndigheter och institutioner alt avslå från upphandling från . Vidareavser regeringen i det nordiska samarbetet och inom FN att verka för ettbindande beslut av säkerhetsrådet om oljeembargo. Som en följd av säkerhetsrådets beslut om vapenembargo inovember 1977, förbjuder export av krigsmateriel och liknande materielfill . Bestämmelser härom finns i förordningen (1977:1127) om vissasanktioner mot . Förbudet omfattar dels sådan materiel som är upptageni bilagan till förordningen (1982:1062) om förbud mot utförsel avkrigsmateriel, m.m., dels motsvarande materiel utformad för polisiärt bruk,dels ock förnödenheter särskilt avsedda för tillverkning eller underhåU avsådan nämnd materiel. FN:s vapenembargo har ett vidare syfte än att endastförbjuda krigsmateriel såsom detta definieras i t. ex. svensk lagstiftning.Det ankommer på de enskilda medlemsstaterna själva att närmare definiera denmateriel och utrustning som anges i beslutet. Kommittén har undersökt möjligheterna att skärpa densvenska hållningen och utvidga det svenska förbudet ytterligare. Kommittén hardärvid kommit fram till att resolutionstextens beskrivning av den materiel och UU1984/85:6 9 utrustning som omfattas av beslutet om vapenembargo kantillåla en viss utvidgning av det svenska förbudet såvitt nu är i fråga.Regeringen delar kommitténs bedömning och avser därför att göra ändring iförordningen (1977:1127) om vissa sanktioner mot . Den typ av materielsom nu bör omfattas av förbudet utgörs av sådan datautrustning och därtillhörande programvara samt terränggående fordon och drivmedel därtill somlevereras till sydafrikanska militära eller polisiära myndigheter eller försådana myndigheters räkning. I propositionen föreslås även att regeringen skall ta uppfrågan om nedläggning av SAS flygförbindelse med med de danska ochnorska regeringarna. Regeringen avser också rekommendera myndigheter ochinstitufioner att ytterligare begränsa kontakterna med . Slutligenföreslås i propositionen att bör verka för att den nordiskerepresentanten inom (), när frågan om Sydafrikabehandlas, understryker apartheidsystemets negativa effekter på densydafrikanska ekonomin och kritiskt granskar ärenden som berör lån till landet. Lag om förbud mot investeringar i och Härigenom föreskrivs följande. Investeringsförbud m. m. 1 § Svensk juridisk person får inte 1. mot vederlagförvärva rörelse som drivs i eller eller del av sådan rörelse, 2. mot vederlagförvärva aktier eller andelar i ett sydafrikanskt eller namibiskt företag ellerobligationer eller andra för den allmänna omsättningen avseddaskuldförbindelser som ett sådant företag utfärdat, ge ett sådant företag tillskott av pengar eller annanegendom som är avsedd att användas i dess verksamhet, ge ett sådant företag penninglån eller annan kredit med enlöptid , eller ställasäkerhet för ett sådant företags skulder med en löptid , 3. ge penninglån eller annan kredit med en löptidöver till sydafri kanska staten eller dess myndigheter eller ställa säkerhet för sydafrikanska statens eller dess myndigheters skulder med en löptid . Svensk juridisk person får inte heller genom handlingeller underlåtenhet bidra till att åtgärder som anges i första stycket vidtasav utländskt dotterföretag. 2 § Svensk juridisk person får inte genom handling ellerunderiåtenhet bidra till att 1. anläggningstillgångar anskaffas i sydafrikanskt ellernamibiskt dotterföretag, eller UU1984/85:6 10 2. egendom hyrs för attstadigvarande brukas eller innehas i ett sydafrikanskt eller namibisktdotterföretags rörelse, om hyresavtalels löptid är anpassad till egendomensekonomiska livslängd (finansiell leasing).