bet · G801SoU30 · 1984-12-31 00:00:00 — De långvariga och djupgående meningsmotsättningarna ifråga om förutsättningarna och formerna för en vård oberoende av samtycke avvuxna missbrukare har verkat förlamande på utvecklingen inom den nuvarandenykterhetsvården. Att klarhet nu vinns om den grundläggande inriktningen ochreglerna för den framtida missbruksvården bör underlätta vårdplaneringen ochstimulera till utveckling av bättre behandlingsmetoder och vårdinnehåll.Samtidigt bör erinras om att den nu föreslagna lagen självfallet kan visa sigbehöva ses över med anledning av vad som framkommer vid socialberedningensuppföljning och utvärdering av hela socialtjänstlagstiftningen. Utskottet tog vidare i betänkandetupp vissa frågor som ansågs böra bli belysta vid utvärderingen, främst reglernaom skydd för närstående och om vårdtiderna. Beredningen har i sitt delbetänkande Erfarenheter av LVMoch vissa andra socialtjänstfrågor (Ds S 1983:16) redogjort för några hittillsvunna erfarenheter av LVM. Betänkandet innehåller ingen slutlig utvärdering avLVM. En sådan kommer att presenteras först i det blivande slutbetänkandet, somberäknas bli klart . För lagstiftningen centrala frågor, såsomLVM:s indikationer för tvångsvård, vårdtidens längd, möjligheterna tillförlängning m. m. anstår till slutbetänkandet. Utskottet behandlar i dettabetänkande ett flertal motionsyrkanden som väckts under allmänna motionstiden1985 och som rör frågor om vård av vuxna missbrukare. SoU1984/85:30 20 Skydd för missbrukares o//xgivnl/xg /tx. 1 //lotion 1984/85:2815 av UlfAdelsohn /n.fl. (/n) begärs att beslutar om en utvidgning avspecialindikationerna i LVM till att omfatta även de fall då någon till följdav missbruket kan befaras komma att allvarligt skada någon annan (yrka/xde 6)och då missbruket medför allvarliga sociala skadeverkningar (yrkande 7). Enligt de regler som gäller enligt LVM kan den som är iträngande behov av vård för att komma ifrån sitt missbruk beredas vårdoberoende av eget samtycke under förutsättning att han till följd av missbruketantingen utsätter sin fysiska eller psykiska hälsa för allvarlig fara eller kanbefaras komma att allvarligt skada sig själv eller någon närstående. Vårdenligt LVM förutsätter vidare att vårdbehovet inte kan tillgodoses genomfrivilliga insatser enligt socialtjänstlagen eller enligt någon annan lag. Såväl den numera upphävda lagen om nykterhetsvård som LSPVinnehåller mera vittgående bestämmelser om skydd för andra människor. Inykterhelsvårdslagen finns även s. k. sociala indikationer för omhändertagande. Utskottet har tidigare behandlatmotionsyrkanden om utsträckt skydd för missbrukares omgivning. I betänkande SoU1982/83:37 framhölls bl. a. åter att i denna del är én kompromissmellan i och för sig oförenliga uppfattningar samt att gällande ordning måsteses som en tillfällig lösning i avvaktan på den mer allsidiga diskussion somkan komma till stånd sedan resultatet av socialberedningens utvärdering föreligger.Utskottet betonade vikten av att sambandet med andra lagregler somkan vara av betydelse för att snabbt ingripa mot och avbryta våldsammabeteenden belyses särskilt. Då utskottet senast behandlade frågan i betänkande1983/84:30 anförde utskottet bl. a. att det enligt utskottets uppfattning finnsbehov av ett lagstadgat skydd i någon form mot att skadas till följd av någonannans missbruk. regler ger inte tillräckligt skydd i alla defall som här kan bli aktuella. Utskottet ifrågasatte dock om dessa problem börlösas inom ramen för en vårdlag av LVM:s karaktär eller om komplettering börske av annan lagstiftning samt utgick från att socialberedningen ägnar frågansärskild uppmärksamhet. Socialberedningensarbete beräknas vara avslutat . Utskottet anser mot denna bakgrund inte att börvidta någon åtgärd med anledning av motion 1984/85:2815 (m) yrkande 6.Motionsyrkandet avstyrks. Utskottet behandlade i betänkande 1983/84:30 också ettmotionsyrkande om att LVM:s tillämpningsområde skulle utvidgas så att ävenallvarliga sociala skadeverkningar skulle kunna utgöra grund för vård.Utskottet kunde inte förorda att LVM;s tillämpningsområde skulle utvidgas ienlighet med motionsyrkandet, vilket avstyrktes. Utskottetanser inte att nu har anledning att ompröva detta SoU1984/85:30 21 Med hänvisning härtill avstyrkerutskottet bifall till även yrkande 7 i motion 1984/85:2815 (m). Utredning och ansökan om vård enligt LVM I /notion 1984/85:2815 av UlfAdelsohn m. fl. (m) begärs att socialnämnden och inte skallutreda vårdbehovet enligt LVM och ansöka om sådan vård (yrkande 8). Vid sin behandling av LVM beslutade (SoU1981/82:22, rskr. 91) - med frångående av propositionsförslaget men i enlighetmed det förslag socialberedningen lagt fram i sitt delbetänkande SOU 1981:7 -att utredning och ansökan om vård enligt LVM skall göras av . Utskottet framhöll vid sin behandling bl. a. att det avrättssäkerhetsskäl är önskvärt att inte lägga på socialnämnden att själv bedömakvaliteten på och tillräckligheten av sina insatser. Utskottet anförde vidareatt man måste slå vakt om en enhetlig rättstillämpning när det som här gällerfrihetsberövande åtgärder. Även om det slutliga avgörandet åvilar länsrätten,kan socialnämndernas olika utgångspunkter och prioriteringar lätt leda tillatt det i vissa kommuner blir vanligare med tvångsvård än i andra. Det är svårtför domstolen att beakta sådana hänsyn då man ställs inför avgörandet av ettenskilt ärende. Att låta ha ett sammanhållet ansvar för attbedöma i vilken utsträckning man bör kräva fortsatta insatser av socialnämndernabör därför, enligt vad utskottet uttalade, kunna bidra till en jämnare standardpå den frivilliga vården som den enskilde tillförsäkras enytterligare prövning genom en utomstående myndighet. Utskottet ansåg det därförlämpligast att, såsom socialberedningen föreslagit, lägga uppgiften att svaraför utredning och ansökan om vård på . Utskottet anförde vidarebl. a. att måste få tillgång till de kunskaper och erfarenhetersom socialnämnden förvärvat genom sitt arbete med missbrukare. Detta fåremellertid, enligt vad utskottet uttalade, inte leda till att handläggningendrar ut och försenar påbörjandet av vården. beslut om att skullesvara för utredning och ansökan enligt LVM motiverades förutom avrättssäkerhetsskäl också av en önskan att komma till rätta med de långvarigameningsmotsättningarna i dessa frågor, vilka försenat utvecklingen inomvården. Man ville skapa klarhet i de principiella frågorna och därmed ettbättre arbetsklimat för missbruksvården. Utskottethänvisade senast frågan behandlades (SoU 1983/84:30 s. 30) till sitt ställningstagandei betänkande SoU 1982/83:37 s. 22, då utskottet bl. a. anförde att enligtutskottets mening vad uttalat om de framtida riktlinjerna förbeslutsförfarandet vad beträffar utredning och ansökan om vård borde liggafast. Erfarenheterna skulle få utvisa om det finns anledning att senare ta uppfrågan på nytt. Utskottet anser inte heller nu att har anledning attompröva SoU1984/85:30 22 Utskottet avstyrker därför bifalltill motion 1984/ 85:2815 (m) yrkande 8. 0//xedelbart omhändertagande e/xligt LVM I //xotion 1984/85:2815 av UlfAdelsohn m.fl. (m) begärs att även socialnämnd skall få besluta om omedelbartomhändertagande enligt LVM (yrka/xde 12). kan omhänderta en missbrukare omedelbartenligt LVM om det är sannolikt att vederbörande kan beredas vård enligt LVM ochrättens beslut om vård inte kan avvaktas på grund av antingen att missbrukarenkan antas få sitt hälsotillstånd allvarligt försämrat om han inte får omedelbarvård, eller att det föreligger överhängande risk för att han till följd av sitttillstånd kommer att allvarligt skada sig själv eller någon närstående. Utskottet behandlade senast ett motsvarande motionsyrkandei sitt betänkande SoU 1983/84:30. Utskottet anförde då att det är medvetet omatt ärenden angående omhändertagande av missbrukare enligt LVMkräver skyndsam handläggning och att beslut därför ofta måste fattas med kortvarsel, varför det givetvis är angeläget att beslutsförfarandet har en medhänsyn till detta så ändamålsenlig utformning som möjligt. Utskottet underströksin tidigare framförda uppfattning att det just är den omständigheten att enmissbrukare motsätter sig vård och kanske måste tvingas därtill med våld somgör att polisen måste anlitas. Slutligen framhöll utskottet attsocialberedningen kommer att avsluta sin utvärdering av bl. a. LVM,varför utskottet mot denna bakgrund inte var berett att förorda någotriksdagens initiativ i frågan. Utskottet anser inte att har anledning att nuompröva detta ställningstagande. Utskottet avstyrker därför motion 1984/85:2815(m) yrkande 12. Frågan om vårdtidens längd tas uppi två motioner. I tnotion 1984/85:2726 av och (bådac) begärs att vårdtiden enligt LVM skall omfatta med möjlighet tillförlängning (yrkande2). I motion 1984/85:2815 av m.fl. (m) begärsförslag om förlängd och sammanhängande vårdtid i LVM (yrkande 9). Vård enligt LVM skall i normalfallet avslutas inom tvåmånader. Vårdtiden kan dock förlängas med högst om den intagne tillföljd av sitt hälsotillstånd behöver ytterligare vård eller om det finns andrasynnerliga skäl för förlängning. Ett sådant skäl kan t. ex. vara alt denintagne avvikit och återfallit i missbruk . I detdelbetänkande (SOU 1981:7) som föregick propositionen med förslag SoU1984/85:30 ' 23 till LVM uttalade socialberedningen att förslaget till LVMinte borde ses som en definitiv lösning av hithörande frågor. Att studera hurlagen i praktiken tillämpades såg beredningen som en av de viktigasteuppgifterna vid sin kommande uppföljning av socialtjänstreformen. Frågor som särskiltskulle uppmärksammas var enligt beredningen reglerna om vårdtider och ombehovet av ett förenklat beslutsförfarande vid återfall. Vid utskottets behandling av propositionen förelåg bl. a.en motion med yrkande om bestämd vårdtid. Utskottet (SoU1981/82:22) anförde att många olika synpunkter anlagts på frågan om vårdtidenslängd. Enligt utskottets mening kunde det inte komma i fråga att frångå den avberedningen föreslagna och allmänt accepterade provisoriska lösningen av dennakontroversiella fråga. Utskottet erinrade också om att utvärderingen kunde kommaatt ge anledning till justering av reglerna om vårdtiderna. När frågan om vårdtiderna enligt LVM senast behandlades(SoU 1983/ 84:30 s. 32) fanns det enligt utskottets uppfattning ingen anledningför att ompröva sitt tidigare ställningstagande. Utskottet erinradeemellertid om att socialberedningens utvärdering av LVM kan komma att geanledning till justering av vårdtiderna. Socialberedningens arbete beräknas som nämnts varaavslutat . kommer således att ha tillgång tilluppgifter om hur lagen i praktiken kommit att tillämpas och därmed ävenunderlag för bedömningen av om det finns skäl att ändra bestämmelsernabeträffande vårdtidens längd. Mot bakgrund härav avstyrker utskottet bifalltill motion 1984/85:2726 (c) yrkande 2 och motion 1984/85:2815 (m) yrkande 9. Vårdtidens beräkning ni. Vissa ytterligare frågor omvårdtiden berörs i tre motionsyrkanden. 1 motion 1984/85:2815 av . (m) begärs förslagom att endast effektiv vårdtid i LVM-vård skall räknassom vårdtid {yrka/ide 11) och om att möjlighet till s.k. vilande resolutioninförs (yrkande 10). 1 motion 1984/ 85:1771 av () begärs att LVMskall ändras så att en särskilt tillsatt styrelse för ett LVM-hem får rätt attefter delegering fatta beslut om förlängning av vårdtiden enligt LVM. När det gäller frågan om beräkningav effektiv vårdtid - dvs. om tid då någon inte deltar i vården skallfrånräknas - vill utskottet erinra om LVM:s karaktär av speciallag försituationer då ett akut vårdbehov inte kan lösas på annat sätt. Med dettabetraktelsesätt bör vården ges i omedelbar anslutning till att ett sådantvårdbehov konstateras. Det är alltså inte fråga om att den enskilde skallfullgöra en viss tids vård. Även praktiska synpunkter kan anföras för nuvarandesystem där tidpunkt för såväl utskrivning som förlängningsbeslut kan förutses igod tid. Utskottet vill i övrigt hänvisa till SoU1984/85:30 24 socialberedningens slutförda uppföljning av LVMoch avstyrker därför motion 1984/85:2815 yrkande 11. Frågan om vilande resolutionbehandlades av utskottet i betänkande SoU 1983/84:30. Utskottet hänförde sig dåtill ett tidigare uttalande i samma fråga (SoU 1982/83:37) och framhöll bl. a.att vilande resolution liknande den som tidigare fanns i nykterhelsvårdslagenter sig principiellt främmande för socialtjänstlagens och LVM;s syn på syftetmed vården. Utskottet ställde sig mycket tveksamt till om en sådan möjlighetkan förenas med arbetssätt. Utskottet utgick dock ifrån attsocialberedningen om så visade sig påkallat överväger även denna fråga. Medhänvisning härtill avstyrker utskottet bifall även till yrkande 10 i motion1984/85:2815 (m). De hem som är avsedda att kunnalämna vård enligt LVM skall stå under ledning av en styrelse, vilken skall varapolitiskt sammansatt. Landstingskommunen eller kommunen kan antingen utse ensärskild styrelse eller uppdra åt någon annan nämnd att vara styrelse. Förutomkommunallagens regler gäller i båda fallen reglerna om styrelse i LVM. 116 §LVM föreskrivs sålunda att beslut om förlängning av vårdtid inte får delegeras,varken till tjänsteman eller till en avdelning inom styrelsen. Vid behandlingen av förslaget till LVM uttalade utskotteti denna fråga (SoU 1981/82:22 s.26) bl. a. att det hade kunnat ifrågasättas ominte delegation till en avdelning inom styrelsen hade bort kunna tillåtas. Inteminst med hänsyn till svårigheten att tillgodose kraven på politisk representativitetinom endast en avdelning av styrelsen ansåg dock utskottet att man tills vidaremåste acceptera ett delegationsförbud. Som utskottet ovan redovisat får beslut om förlängning avvårdlid enligt LVM inle delegeras till tjänsteman eller till avdelning inomstyrelsen. Något hinder för en särskilt utsedd styrelse att fatta beslut omförlängning av vårdtid finns dock inte. Motion1984/85:1771 (s) avstyrks med hänvisning till det anförda. I motion 1984/85:2815 av UlfAdelsohn m.fl. (m) yrkas att LVM ändras på det sättet att den som är omedelbartomhändertagen skall beredas vård på sjukhus "om det behövs" (yrkande13). Vård enligt LVM skall bygga på respekt för den enskildessjälvbestämmanderätt och integritet och skall så långt som möjligt utformasoch genomföras i samverkan med den enskilde. Vården skall inledas på sjukhus omdet anses lämpligt med hänsyn till den planerade vården i övrigt och omförutsättningarna för sjukhusvård är uppfyllda. När det gäller frågan om inledande sjukhusvård harutskottet tidigare, som framgått av redovisningen i det föregående, uttalat bl.a. att den som vårdas med stöd av LVM och är i behov av vård på sjukhussjälvfallet måste beredas SoU1984/85:30 25 sådan vård, att huvudprincipen är den att den som vårdasenligt LVM skall vara tillförsäkrad rätt till sjukhusvård samt att rätten tillsjukhusvård är att betrakta som ett erbjudande och inte som ett tvång. Tankenär således att vården av missbrukare skall inledas på sjukhus om det ärpåkallat från vårdsynpunkt och den enskilde accepterar vård enligt hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763). Utskottet behandlade senast frågan om inledande sjukhusvårdi betänkande SoU 1983/84:30. Utskottet underströk då att det berörda lagrummet(12 § LVM) enligt utskottets mening klart gav vid handen att frågan omlämpligheten av inledande sjukhusvård skall prövas i varje enskilt fall.Emellertid kunde bestämmelsen enligt utskottets mening ge upphov tillsvårigheter i de ganska fåtaliga fall där den enskilde inte vill ha sjukhusvårdeller ådagalägger avsikt att rymma därifrån så snart tillfälle ges. Utskottetansåg därför att socialberedningen har anledning att särskilt uppmärksammasamordningen mellan denna regel i LVM och andra lagregler, bl. a. i hälso-ochsjukvårdslagen och LSPV. Socialberedningen behandlade frågan om inledandesjukhusvård enligt LVM i delbetänkandel Ds S 1983:16 och föreslog bl. a. tvåmindre justeringar av reglerna, vilka sedermera genomförts. Beredningendiskuterade i delbetänkandet för övrigt risken att en LVM-patient skall avvikafrån sjukhuset och möjligheten att införa någon form av kvarhållningsrätt påpsykiatrisk klinik. Beredningen tog dock inte ställning i dessa frågor utanavser att återkomma i slutbetänkandet. Frågan om hur den inledande sjukhusvården enligt LVM skallregleras övervägs sålunda fortfarande i socialberedningen. Utskottet anser motbakgrund härav inte att nu skall ta några initiativ i frågan. Motion1984/85:2815 (m) yrkande 13 avstyrks. 1 monon 1984185:2726 av (båda c) begärs förslag om sådan ändring isocialtjänstlagen att en missbrukare genom frivilligt ingånget vårdavtal skallkunna bindas lill behandling (yrka/xde 3). Vård enligt LVM skall i allmänhet vara avslutad inom tvåmånader. Missbrukaren kan sedan själv om han så önskar fortsätta vårdenytterligare någon tid. Vården är då frivillig, dvs. enligt socialtjänstlagen.Någon kvarhållningsrätt finns då inte. Syftet med vården enligt LVM är bl. a. att motiveramissbrukaren att fortsätta vården i frivilliga former. Som utskottet tidigareframhållit i samband med behandlingen av ett motionsyrkande angående möjlighetatt hämta tillbaka en missbrukare som avvikit från frivillig vård (SoU 1981/82:45) ligger skillnaden mellan de frivilligt vårdade och de tvångsvårdadefrämst i att den som själv sökt vård enligt socialtjänstlagen har rätt attsjälv SoU1984/85:30 26 avgöra när han vill avbryta vården. Den som vårdas enligtLVM kan efterforskas och återhämtas om han avviker och kan eventuellt senareplaceras på en institution ined befogenhet att besluta om inskränkning i denintagnes rörelsefrihet m. m. Som redogjorts för i det föregående avgavkontraktsvårdsutredningen betänkandet Kontraktsvård inomsocialtjänsten (Ds S 1980:3). 1 betänkandet föreslogs en särskild lag omkontraktsvård. Lagförslaget omfattade bl. a. regler om kvarhållningsrätt.Betänkandet har remissbehandlats men har inte lagts till grund för propositionfrån regeringens sida. När förslaget presenterades fanns ännu inte LVM. Förslagetutgick sålunda bl. a. från att det inte skulle finnas några andra möjlighetertill tvång mot vuxna missbrukare utom de som kunde finnas i den psykiatriskavårdlagstiftningen, dvs. Senast frågan om kontraktsvård inom varaktuell i uttalade utskottet (SoU 1984/85:8 s. 15) med hänvisningtill ett tidigare uttalande i samma fråga (SoU 1982/83:37 s. 27) att det enligtutskottets mening starkt kunde ifrågasättas om det sedan LVM införts finnsnågot egentligt behov av regler om kontraktsvård inom . Utskottetutgick från att socialberedningen kommer att överväga om det finns skäl allföreslå särskilda bestämmelser om kontraktsvård eller liknande överenskommelserinom ramen för eller som ett komplement till socialtjänstlagen och LVM samtansåg vid angivna förhållanden att inte borde ta något initiativ ifrågan. Enligt utskottet har inle heller nu någonting framkommitsom motiverar ett ändrat ställningstagande i denna fråga. Motion 1984/85:2726(c) yrkande 3 avstyrks därför. Förvaltningen av /nissbruka/es socialförsäkringsför/nå/ier 1 /notion 1984/85:2815 av UlfAdelsohn m.fl. (m) begärs sådan ändring av socialtjänstlagen att möjlighetenges socialnämnd eller anhörig att förvalta missbrukares sjukpenning,föräldrapenning eller pension från den allmänna försäkringen (yrkande 5). Möjligheten för att på ansökan avnykterhetsnämnd eller styrelse för utbetalaen icke intagen missbrukares sjukpenning, pension m.fl. ersättningar till_kommun, make eller annan slopades i samband med att LVM antogs. En generellbestämmelse om alt försäkringskassa kan betala ut pensionsförmåner till annanän den berättigade om denne är ur stånd att själv ha hand om pensionenbibehölls dock. Frågan om socialförsäkringsförmåner till missbrukarebehandlades senast av socialförsäkringsutskoltet i betänkande SfU 1984/85:3 s.3. Utskottet anförde att, då socialberedningen i sitt fortsatta arbete skullegöra en genomgång av missbruksvården i landet och i samband därmed också skulle SoU1984/85:30 27 komma att gå in på frågan om socialförsäkringsförmåner,resultatet av detta arbete borde avvaktas. Socialberedningen har behandlat frågan om utbetalning avsocialförsäkringsförmåner i delbetänkandet Ds S 1984:17 Rehabiliteringspenningtill missbrukare - vissa avgiftsfrågor. Beredningen anser inte att någon förändringav de förhållanden, som rådde då bestämmelserna om rätt för annan att uppbäramissbrukares socialförsäkringsförmåner ändrades, har inträffat. Enligtberedningen finns därför ingen anledning att föreslå någon utvidgning avmöjligheterna att ta hand om missbrukares socialförsäkringsförmåner mot derasvilja. Enligt utskottets mening saknas mot bakgrund av detanförda anledning för att ta något initiativ i denna fråga.Regeringens överväganden bör avvaktas. Motion 1984/85:2815 (m) avstyrks även idenna del, yrkande 5. All/nän översyn av vårdlagstiftni/ige/i 1 motion 1984/85:790 av StenSvensson och (båda m) begärs förslag till ny vårdlagstiftningavseende drogmissbrukare. Som ovan har redovisats (s. 19) har socialberedningen iuppdrag att göra en utvärdering av socialtjänstreformen inkl. LVM. Beredningenberäknar att överlämna sitt slutbetänkande . När LVM antogs i uttalade utskottet (SoU1981/82:22 s. 7) att de tidigare långvariga och djupgåendemeningsmotsättningarna i fråga om förutsättningarna och formerna för en vårdoberoende av samtycke av vuxna missbrukare har verkat förlamande påutvecklingen inom nykterhetsvården. Utskottet såg därför med särskildtillfredsställelse att det framlagts ett lagförslag rörande vården av de vuxnamissbrukarna som i likhet med socialtjänstlagen och LVU kunde vinna en bredpolitisk anslutning. Att klarhet vunnits om den grundläggande inriktningen ochreglerna för den framtida missbruksvården borde underlätta vårdplaneringen ochstimulera till utveckling av bättre behandlingsmetoder och vårdinnehåll. Utskottet erinrade om att den nya lagensjälvfallet kan visa sig behöva ses över med anledning av vad som framkommervid socialberedningens uppföljning och utvärdering av helasocialtjänstlagsliftningen. Socialberedningens arbete kommer att varaslutfört. Enligt utskottets uppfattning bör resultatet av beredningens arbeteavvaktas innan initiativ tas till ytterligare utredningar inom detta område.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 1984/85:790 (m). 1. beträffande skydd förutomstående att avslår motion 1984/85:2815 yrkande 6, SoU1984/85:30 28 2. beträffande sociala skadeverkningar attriksdagen avslår motion 1984/85:2815 yrkande 7, 3. beträffandeutredning och ansökan om vård attriksdagen avslår motion 1984/85:2815 yrkande 8, 4. beträffandebeslut o/n omhändertagande att avslår motion 1984/85:2815yrkande 12, 5. beträffandevårdtidens längd attriksdagen avslår motion 1984/85:2726 yrkande 2 och motion 1984/85:2815 yrkande9, 6. beträffandevårdtidens beräkning attriksdagen avslår motion 1984/85:2815 yrkande 11, 7. beträffandes. attriksdagen avslår motion 1984/85:2815 yrkande 10, 8. beträffandedelegering av beslut attriksdagen avslår motion 1984/85:1771, 9. beträffandeinleda/ide sjukhusvård attriksdagen avslår motion 1984/85:2815 yrkande 13, 10. beträffandekontraktsvård ino/n attriksdagen avslår motion 1984/85:2726 yrkande 3, 11. beträffande/ön'fl/f«//!gav missbrukares socialförsäkringsförmåner att avslår motion 1984/85:2815 yrkande 5, 12. beträffande översyn avvårdlagstiftningen att avslår motion 1984/85:790. Närvarande: (), (),(), , (). (),(), (), (), (vpk), (), (), (), () och (). SoU1984/85:30 29 Skydd för utomstående (mom. 1 i hemställan) 1. av , , och (samtliga m) som anser dels att det avsnitt i betänkandetpå s. 20 börjar med "Utskottet anser" och slutar med"Motionsyrkandet avstyrks" bort ha följande lydelse; Utskottet anser det varaotillfredsställande att möjligheterna till ingripande enligt LVM begränsatstill fall där närstående utsätts för fara.