bet · G801SoU12 · 1984-12-31 00:00:00 — omtandvårdslag, m. m. 1984/85:79 delvis) I betänkandet behandlas proposition1984/85:79 jämte med anledning av propositionen väckta motioner, såvittpropositionen och motionerna hänvisats till socialutskottet. Vidare behandlastvå motioner som väckts under den allmänna motionstiden . Förslaget tilländring i lagen (1962:381) om allmän försäkring har behandlats avsocialförsäkringsutskottet (SfU 1984/ 85:7). Utskottet tillstyrker i betänkandetdet förslag till tandvårdslag som läggs fram i propositionen. Lagförslaget harutarbetats med hälso- och sjukvårdslagen som förebild och är alltså en s. k.ramlag. Tandvårdslagen omfattar, till skillnad mot den nuvarandefolktandvårdslagen, all tandvård, dvs. både offentlig och privat. Målet för ochkraven på tandvården definieras. Därutöver finns vissa föreskrifter omskyldighet för landstingen att själva bedriva tandvård enligt angiveninriktning och omfattning - folktandvård. Utskottet avstyrker ett motionsyrkande (m) om avslag pålagförslaget i dess helhet. Utskottet avstyrker vidare motionsyrkanden (m, coch fp) rörande barn- och ungdomstandvården, specialisttandvården, sjukhustandvårdensamt riktlinjer för samverkan. En motion (s) om oral galvanism avstyrks också.Slutligen avstyrks de båda motioner som väckts under den allmänna motionstiden1985, nämligen dels en motion (c) om den decentraliserade specialisttandvårdeni , dels en motion (m) om amalgam som tandlagningsmaterial. Utskottets m-, c- och fp-ledamöter reserverar sig motutskottets beslut angående barn- och ungdomstandvården, angåendespecialisttandvården, angående folktandvårdens utbyggnad samt beträffandesjukhustandvården. M-ledamöterna reserverar sig emellertid i första hand förett uppskjutande av lagstiftningsfrågan, dvs. avslag på hela lagförslaget.Utskottets c-ledamöter reserverar sig även beträffande specialisttandvården iMalmöhus län. Regeringen ()har i här aktuella delar av propositionen dels föreslagit att antaett i propositionen framlagt och av lagrådet granskat förslag tilltandvårdslag. 1 1984/85. 12 sa/nl. SoU1984/85:12 2 dels berett tillfälle att ta del av vad som ipropositionen anförts om dimensioneringen av utbildningen av tandvårdspersonal.Lagförslaget framgår av bilaga. Motio/xer som väckts med anledning av propositionen I motion 1984/85:2)9 av IngemarEliasson m.fl. (fp) hernställs. såvitt här är i fråga (yrkandena 4-6), 4. att riksdagenbeslutar att 7 § p. 2 och 3 tandvårdslagen ersätts av: 2. specialisttandvårdoch övrig tandvård för vuxna i den omfattning som ilandstingskommunen bedömerlämplig, 5. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförsom folktandvårdens utbyggnad, om samverkan med privatpraktiserande tandläkare ibarn- och ungdomsvården och vid institutioner samt om möjligheten för barn ochungdomar att anlita annan tandläkare äp folktandvården, 6. att riksdagenuttalar att någon procentsiffra för folktandvårdens andel av tandvården förvuxna inte skall anges. 1 motion 1984/85:220 av RuneGustavsson m.fl. (c) hemställs, såvitt här är i fråga (yrkandena 1 och 3), 1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt fasta riktlinjer för samverkan mellan samhällsorgan, organisationer ochenskilda bör fastslås, 3. att som siri mening ger regeringen till kännaatt inte bör ges det totala behandlingsansvaret för barn- ochungdomstandvård. I motion 1984/85:221 av m.fl. (m)hemställs, såvitt här är i fråga(yrkandena 1 och 3), 1. attriksdagen beslutar avslå förslaget till tandvårdslag, 3. attriksdagen beslutar att 3 § i folktandvårdslagen (1973:457) skall upphöraatt gälla i och med utgången av 1984. I motion 1984/85:222 av LennartPettersson (s) och () hemställs att gerregeringen till känna vad som anförts i motionen om ett mera generösttillmötesgående från samhällets sida mot de tandvårdspatienter som lider avoral galvanism. Motioner .som väckts under den all/nänna motionstiden I motion 1984/85:1782 av () hemställs att hos regeringen begär en utredning om riskerna medamalgam som tandlagningsmaterial samt, därest utredningen skulle visa attamalgam avger kvicksilver i munhålan, förbjuda dess användning. SoU1984/85:12 3 I motion 1984/85:2105 av BertilFiskesjö m. fl. (c) hemställs att beslutar att som sin mening geregeringen till känna vad som i motionen sagts om den decentraliseradespecialisttandvården i . fattade beslut omen genomgripande tandvårdsreform (prop. 1973:45, SfU 1973:20, rskr 1973:212).Reformen, som trädde i kraft , bestod av två delar. Den enainnebar att statsmakterna ålade landstingen ett lagfäst ansvar för barn- ochungdomstandvård och för specialisttandvård samt lade fast ett utbyggnadsprogramför den landstingskommunala tandvården - folktandvården. Den andra deleninnebar att en allmän tandvårdsförsäkring för vuxna infördes. I en ny folktandvårdslag (1973:457) gavs landstingenvårdansvaret för alla barn och ungdomar t. o. m. Dessa skulleerbjudas en regelbunden och fullständig behandling samt akuttandvård.Tandvården skulle i dessa fall vara avgiftsfri. I folktandvårdslagen gavslandstingen ansvaret även för specialisttandvård för vuxna. Det av statsmakterna fastlagda utbyggnadsprogrammetinnebar att folktandvården skulle byggas ut i sådan omfattning att den kundeerbjuda en avgiftsfri organiserad tandvård till samtliga barn och ungdomar t.o. Målsättningen var att folktandvården skulle tillförassådana vårdresurser att utbyggnadsprogrammet för barn- och ungdomstandvårdenkunde fullföljas . Fr. o. m. uppfyller samtligalandsting denna skyldighet. Vidare angavs att folktandvårdens allmäntandvårdför vuxna utgång i första hand skulle omfatta av vuxentandvårdeni landet. Landstingen skulle enligt propositionen också erbjudatandvård på sina vårdinstitutioner för långtidssjuka och handikappade. Dettaansvar blev dock inte lagfäst. En parlamentarisk utredning - tandvårdsutredning() (S 1978:01) - som haft i uppdrag att göra en översyn av den allmännatandvårdsförsäkringen m. m., avlämnade betänkandet (SOU 1982:4)Tandvården . Detta betänkande, som har remissbehandlats,innehåller förslag till utformning av den framtida tandvården med bl. a. en nytandvårdslag. har redovisat en särskild utredning ibetänkandet (Ds S 1983:4) Sijukhustandvårdens omfattning, inriktning ocharbetsuppgifter. Betänkandet har remissbehandlats. Allmänt otn förslaget till tandvårdslag I propositionen läggs fram förslagtill en tandvårdslag som skall ersätta folktandvårdslagen (1973:457). Den nyalagen har utformats med hälso- och SoU1984/85:12 4 sjukvårdslagen (1982:763) som förebild. Ett par viktigaskillnader finns dock. Enligt tandvårdslagen omfattar bestämmelserna om vårdenskvalitet och patientens rättigheter både den offentliga och privata tandvården,medan motsvarande bestämmelser i hälso- och sjukvårdslagen endast gäller denoffentliga vården. Vidare finns det i tandvårdslagen föreskrifter om skyldighetför att självt bedriva tandvård av angiven inriktning ochomfattning - folktandvård. Motsvarande föreskrifter finns inte i hälso- och sjukvårdslagen. I förhållande till folktandvårdslagen skiljer sigtandvårdslagen därigenom att den i princip gäller all tandvård, dvs. bådelandstingens och de privata vårdgivarnas tandvård. Målet för och kraven påtandvården definieras. Målet för tandvården är en god tandhälsa och en tandvårdpå lika villkor för hela befolkningen. Tandvården skall bedrivas så att denuppfyller kravet på en god tandvård. Detta innebär att den skall lägga särskildvikt vid förebyggande åtgärder, vara lätt tillgänglig och vara av god kvalitet.En god tandvård innebär också att patientens behov av trygghet i vården ochbehandlingen tillgodoses, att vården bygger på respekt för patientenssjälvbestämmande och integritet och att vården främjar goda kontakter mellanpatienten och tandvårdspersonalen. Vården och behandlingen skall så långt detär möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten och patienten skallupplysas om sitt tandhälsotillstånd och om de behandlingsmetoder som står tillbuds. Innan en behandlingsperiod påbörjas, skall patienten upplysas om vadbehandlingen kan komma att kosta. Landstingen ges ett utvidgal ansvar för befolkningenstandhälsa. De skall planera all tandvård inom landstingsområdet, både den egnaoch de privata vårdgivarnas. De skall samverka med de privata vårdgivarna samtmed berörda samhällsorgan, organisationer och enskilda. Liksom skall landstingen själva bedriva tandvård -folktandvård. Folktandvården skall liksom f. n. svara för tandvård för barn ochungdomar , för specialisttandvård för vuxna samt för allmäntandvårdför vuxna i den omfattning som bedömer lämplig. Vidare börlandstingen, som , erbjuda tandvård åt patienter som är intagna förvård vid landstingens vårdinrättningar och åt handikappade, vilkas handikappförutsätter särskilda kunskaper och erfarenheter hos tandvårdspersonalen,särskilt anpassade lokaler eller särskild utrustning. Frågan om ett lagfästansvar för landstingen att svara för sådan vård avser regeringen att behandla iett senare sammanhang. Tillsynen över folktandvården skall även i fortsättningenligga på . Den nyalagen föreslås träda i kraft . Utskottet konstaterar att den föreslagna nya lagen skiljersig från den nuvarande folktandvårdslagen främst genom att den slår fastgrundläggande mål för och krav på tandvården och genom att patientens behov ochrättigheter betonas. Till skillnad från folktandvårdslagen gäller vidare dennya tandvårdslagen för såväl offentlig som privat tandvård. Om dennaprincipiella inriktning råder det en bred uppslutning. Utskottet ser det försin SoU1984/85:12 5 del som värdefullt att dessa riktlinjer slås fast i lag.Detta är bl. a. ägnat att främja utvecklingen av en varierad och behovsanpassadtandvård och stärka patienternas ställning i vården. Utskottet ställer sigalltså i princip positivt till huvudlinjerna i den föreslagna nya lagen. Dessahar inte heller ifrågasatts i några motioner. Utskottet behandlar i det följandefrågan om att uppskjuta lagstiftningsfrågan i avvaktan på förslag även omersättningssystemet för tandvården. Vidare behandlas olika frågor röranderäckvidden av landstingens ansvar för olika delar av tandvården m. m. I motion 1984/85:221 av NilsCarlshamre m. fl. (m) hemställs att avslår förslaget tilltandvårdslag (yrkande 1). Grunden för detta yrkande är föredragande statsrådetsuttalande i propositionen att det finns skäl att pröva formerna för samverkan mellantandvårdshuvudmännen och de privata vårdgivarna och undersöka förutsättningarnaför ett förändrat ersättningssystem för tandvården. Enligt motionärerna tordedet vara ställt utom allt tvivel att den aviserade översynen skall ta fasta pådet ersättningssystem som för hälso- och sjukvårdens del brukar kallas"Dagmaröverenskommelsen". I avvaktan på att föreläggsförslag om ett nytt system för ersättning fill tandvård från den allmännaförsäkringen, motsätter sig motionärerna att ta slutlig ställning tillförslaget till tandvårdslag. De yrkar därför avslag på lagförslaget. Vad gällerdet sakliga innehållet i lagförslaget förklarar sig motionärerna inte ha någoninvändning mot den föreslagna lagtexten, med undantag för stadgandet attfolktandvården skall svara för specialisttandvård för vuxna (7 § första stycket2. Som redan fidigare nämnts har förslaget till tandvårdslagutformats med hälso- och sjukvårdslagen (HSL) som förebild. Även tandvårdslagenär således en s. k. ramlag som i huvudsak endast anger grundläggande mål ochregler men inte innehåller några detaljföreskrifter. Det förtjänar att nämnasatt socialutskottet enhälligt stod bakom det av senare godkändabetänkandet om införande av HSL (prop. 1981/82:97, SoU 1981/82:51, rskr1981/82:381). Enligt utskottets mening finns det i princip lika bärande skälatt införa den föreslagna tandvårdslagen som det fanns för den tidigare infördahälso- och sjukvårdslagen. Den föreslagna tandvårdslagen går nämligen främst utpå att dels stärka patientens ställning, dels utvidga ansvar förbefolkningens tandhälsa. Det är alltså för tandvården grundläggande principer -vilka med det angivna undantaget för specialisttandvården inte i sakifrågasatts av mofionärerna - som här slås fast. Enligt utskottets mening finnsdet inte någon anledning att skjuta upp en lagstiftning av detta slag iavvaktan på en översyn av ersättningssystemet för tandvården. Utskottetavstyrker därför motion 1984/85:221 yrkande 1. 1* 1984/85.12 saml. SoU1984/85:12 6 Enligt lagförslaget i propositionenskall folktandvården, dvs. den tandvård som självt bedriver, svaraför regelbunden och fullständig tandvård för barn och ungdomar t. o. m. det årde fyller (7 § första stycket 1.). Denna vård skall vara avgiftsfri förpatienten (7 § andra stycket). I motion 1984185:219 av m.fl. (fp)hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till kännavad som i motionen anförs om folktandvårdens samverkan med privatpraktiserandetandläkare i barn- och ungdomstandvården och om möjligheten för barn ochungdomar att anlita annan tandläkare än folktandvårdens (yrkande 5 delvis).Motionärerna framhåller bl. a. att det avgörande inte får vara i vilken regivården ges, utan att vården ges så bra och effektivt som möjligt. Det bördärför vara naturligt att landstingen organiserar denna verksamhet utan någrapekpinnar från riksdag och regering. Vidare menar motionärerna att det i vissafall kan vara motiverat att barn och ungdomar behandlas av annan tandläkare änfolktandvårdens eller privatpraktiserande tandläkare som slutitavtal med. I dessa fall bör landstingen inta en generös attityd till att betalavårdkostnaderna, menar motionärerna. I motion 1984185:220 av m. fl. (c)hemställs att som sin mening ger regeringen till känna attlandstinget inte bör ges det totala behandlingsansvaret för barn- ochungdomstandvården (yrkande 3). Motionärerna förklarar sig instämma med deremissinstanser som anser att landstingen själva bör få avgöra hurvårdåläggandet skall uppfyllas - med enbart egna resurser eller med både egnaresurser och överenskommelser med privattandläkare. Enligt nuvarande 2 § folktandvårdslagen skalllandstingskommun svara för tandvård för barn och ungdomar som är bosatta inomlandstingskommunen t.o.m. det år de fyller , i den mån inte behovet avtandvård tillgodoses i särskild ordning. Barn och ungdomar skall erbjudasregelbunden och fullständig behandling. De skall även få behövlig vård vidakuta tandbesvär. Den närmare innebörden av den nu föreslagna nyabestämmelsen är enligt propositionen att landstingen, liksom f. n., skall haansvaret för barn- och ungdomstandvården och att det ansvaret skall omfattasåväl allmäntandvård som specialisttandvård. Ansvaret skall också omfatta såvälakut tandvård som regelbundna hälsokontroller och behandling. Skyldigheten förlandstinget att självt svara för vården måste emellertid inte nödvändigtvisinnebära att vården bedrivs i egna lokaler och av landsfingsanställd personal.Om skulle finna det mest ändamålsenligt att i ett visst fall genomöverenskommelse med en privat tandläkare uppdra åt denne att svara för denfaktiska vården, möter detta inte något formellt hinder. Det förutsätts dockatt i huvudsak självt svarar för den faktiska vården (prop. s.32-33, 65). Utskottetdelar den i propositionen framförda uppfattningen att landsting- SoU1984/85:12 7 en skall ha ett totalansvar för barn- ochungdomstandvården och att landstingen själva - genom folktandvården - också ihuvudsak skall utföra den faktiska vården. Som har framgått av det föregåendehar dock landstingen enligt förslaget viss möjlighet att genom avtal överlåtaden faktiska vården till privattandläkare i de situationer där en sådan lösningbefinns vara mest ändamålsenlig. De synpunkter som framförs i motionerna1984/85:219 (fp) och 1984/85:220 (c) i här aktuella delar får härigenom ansesdelvis tillgodosedda. Utskottet anser det dock viktigt att slå fast attfolktandvården har ett primärt ansvar för barn- och ungdomstandvården. Ibarnens intresse kan det emellertid, som framhålls i propositionen, varalämpligt att göra undantag från principen att vården skall ges av folktandvårdensegen personal i t. ex. en glesbygd, där det annars skulle kunna bli mycketlånga resor för barnen. Detta måste vederbörande landsting bedöma på eget ansvar.Utgångspunkten bör emellertid vara att självt skall sörja för attdet finns en uppbyggd och fungerande barn- och ungdomstandvård med tillräckligtutrymme även för förebyggande och uppsökande verksamhet. Detta är motiverat bl.a. av kravet på att vården, och då inte minst den förebyggande vården, skall nåalla barn, även sådana med t. ex. sociala problem i hemmiljön eller medlångvarig sjukdom eller handikapp (jfr prop. s. 33). Med denna syn kanutskottet inte heller dela den i motion 1984/85:219 (fp) framförda ståndpunktenatt landstingen i vissa fall bör inta en generös attityd till att betalatandvårdskostnaderna för barn och ungdomar som behandlas av andra tandläkare änfolktandvårdens eller privattandläkare som landstingen slutit avtal med. Utskottet avstyrker med hänvisning till det anförda motion1984/85:219 yrkande 5 i här aktuella delar samt motion 1984/85:220 yrkande 3. Enligt lagförslaget i propositionenskall folktandvården svara för specialisttandvård för vuxna (7 § förstastycket 2. I motion 1984/85:219 av m.fl. (fp)hemställs att förevarande bestämmelse utformas på så sätt att folktandvårdenskall svara för specialisttandvård (och övrig) tandvård för vuxna i denomfattning som landstingskommunen bedömer lämplig (yrkande 4). Motionärernaframhåller att det enligt uppfattning är viktigt att det finnsvalmöjligheter och konkurrens även inom specialisttandvården. I motion 1984/85:221 av m.fl. (m)hemställs att beslutar att 3 § i den nu gällande folktandvårdslagen(1973:457) skall upphöra att gälla i och med utgången av 1984 (yrkande 3).Denna bestämmelse motsvaras av bestämmelsen i 7 § första stycket 2. i det nuföreliggande förslaget till tandvårdslag, vilken motionärerna som ovan nämntsockså motsatt sig (se s. 5). Motionärerna ansluter sig i denna fråga till vadde borgerliga reservanterna i tandvårdsutredningen har anfört beträffandespecialisttandvårdens framtid. Reservanterna har bl. SoU1984/85:12 8 att de vid bedömningen av samtliga faktorer kommit tillslutsatsen att det saknas anledning att bibehålla landstingens lagfästa ansvarför specialisttandvården åt vuxna. Enligt nuvarande 3 § folktandvårdslagen skalllandstingskommun, utöver den specialisttandvård som behövs för barn ochungdomar, svara för specialisttandvård för vuxna som är bosatta inomlandstingskommunen. Föredragande statsrådet pekar i propositionen på vissafaktorer som hon anser tala för att landstingen också i fortsättningen börsvara för specialisttandvården för vuxna. Specialisttandläkaren utför merkomplicerade arbeten efter remiss från folktandvårdens distriktsvård. En annanväsentlig uppgift för specialisttandläkarna är att vara konsulter åt samt attutbilda tandläkarna inom allmäntandvården. Specialisterna kan - om de är knutnatill folktandvården - på ett avgörande sätt medverka till att effektivavårdprogram utarbetas och genomförs. Landstingens hittillsvarande ansvar förspecialisttandvården har vidare enligt statsrådet medfört att den begränsademen efter hand ökande tillgången på specialister har kunnat spridas överlandet. Det är enligt hennes mening önskvärt att denna utveckling fortsätter.Det är också viktigt att se till att den resurs som specialisttandläkarna utgörutnyttjas så effektivt som möjligt. Även utskottet anser övervägande skäl tala för attlandstingen även i fortsättningen svarar för specialisttandvården för vuxna.Liksom föredragande statsrådet anser utskottet vidare att specialisttandvårdeni huvudsak bör bedrivas i landstingens egen regi genom folktandvården. Detmöter dock inget hinder för ett landsting att t. ex. i ett visst fall genomavtal överlåta den faktiska vården till en privat verksam tandläkare (prop. 1 sammanhanget kan nämnas att det endast är ett fåtal privattandläkaresom ägnar sig åt specialisttandvård. Det är enligt utskottets mening viktigt att slå fastlandstingens primära ansvar för att befolkningens behov av specialisttandvårdblir tillgodosett. Utskottet tillstyrker därför den i propositionen föreslagnautformningen av 7 § första stycket 2. och avstyrker motion 1984/85:219 yrkande4. I konsekvens härmed avstyrker utskottet också motion 1984/85:221 yrkande 3. I den under allmänna motionstiden väckta motionen1984/85:2105 av m. fl. (c) hemställs att beslutar attsom sin mening ge regeringen till känna vad sorn i motionen sagts om dendecentraliserade specialisttandvården i . Enligt motionärerna hardet kommit till deras kännedom att man har för avsikt att koncentreraspecialisttandvården till på bekostnad av den decentraliseradespecialistvård som byggts upp på ett flertal orter i Malmöhuslän. Motionärerna motsätter sig en sådan utveckling som man menar skulleinnebära en klar försämring från allmänhetens synpunkt, bl. a. genom ökadereseavstånd för patienterna. En sådan omläggning skulle också föra med sigstora kostnader. Under vårsessionen 1984 beslutade attutbildningen av tandläkare vid i skulle avvecklas medbörjan (UbU 1983/84:21, rskr 1983/84:239). SoU1984/85:12 9 a. följande (s. 12). Utskottet förutsätter att man iplaneringsarbetet för den odontologiska forskningen kommer att ta hänsyn tillden betydelse som i samlade kompetens och resurser ävenframgent kan ha för den regionala tandvårdsverksamheten. I samverkan medtandvårdshuvudmannen, kommun, bör övervägas åtgärder som inom denförändrade forskningsorganisationens ram kan gagna tandvården. Sålunda börövervägas om specialisttandvården till viss del kan repliera på dennaforskningsorganisation. Från landstingscentralförvaltning har inhämtats att man inom förvaltningen avser att utredamöjligheten att av köpa tjänster inom specialisttandvårdentill ett värde av ca 4 milj. kr. En förutsättning härför skulle varaatt egen tandvård skulle minskas i motsvarande grad, enresursminskning på . Utredningsarbetet har påbörjats. Enligt utskottets mening är den i motionen aktualiseradefrågan av sådan art att det måste ankomma på att taställning till den. Utskottet utgår från att frågan kan bringas till en positivlösning på landstingsnivå. Någon åtgärd från sida är inte påkallad.Utskottet avstyrker således motion 1984/85:2105. Folktandvårdens utbyggnad och andel av allniä/itandvårdenför vuxna Enligt lagförslaget i propositionenskall folktandvården svara för övrig tandvård (allmän tandvård) för vuxna i denomfattning som landstingskommunen bedömer lämplig (7 § första stycket 3.). Enbestämmelse av motsvarande innehåll finns i nuvarande 4 § folktandvårdslagen. Hur stor andel av allmäntandvården för vuxna somfolktandvården skall svara för anges inte i lagtexten, utan det får ankomma pålandstingen själva att besluta härom. Av propositionen framgår attfolktandvårdens andel av allmäntandvården för vuxna uppgår till , räknati tandläkartimmar. De regionala skillnaderna är emellertid stora, från iMalmö kommun till i . Föredragande statsrådetframhåller i proposifionen att det enligt hennes mening finns flera skäl somtalar för att bibehålla målsättning i denna fråga. Hon pekar bl. a. påatt folktandvården har spelat en framträdande roll vid satsningen på förebyggandetandvård och att folktandvården har särskilt goda förutsättningar att medverkatill uppsökande verksamhet bland patientgrupper som annars inte skulle få någontandvård. I specialmotiveringen till förevarande bestämmelse anges, medhänvisning till vad som sagts under den allmänna motiveringen, attfolktandvården bör svara för av allmäntandvården för vuxna. I motion 1984/85:219 av m.fl. (fp)hemställs dels att beslutar att som sin mening ge regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om folktandvårdens utbyggnad (yrkande5delvis), dels att SoU1984/85:12 10 uttalar att någon procentsiffra förfolktandvårdens andel av tandvården för vuxna inte skall anges (yrkande 6).Motionärerna förklarar bl.