bet · G801LU35 · 1984-12-31 00:00:00 — om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället (prop.1983/84:136 delvis) I betänkandet behandlas proposition1983/84:136 såvitt gäller i propositionen framlagt förslag till lagstiftningom arrendatorers rätt att förvärva arrendestället. Vidare behandlas sexmotionsyrkanden som väckts med anledning av propositionen i denna del och enfristående motion /. Propositionen innehåller vidare förslag till ändringar iarrendelagstiftningen. Dessa förslag behandlades av (LU1983/ 84:35, rskr. 1983/84:393). Lagstiftningen trädde i kraft den 1 januari1985 (SFS 1984:678 och 679). Vid behandlingen av lagstiftningsärendet beslötlagutskottet att förslaget om arrendatorers rätt att förvärva arrendeställetjämte de motionsyrkanden som väckts med anledning härav skulleremiss-behandlas. Pä utskottets begäran har remissyttranden avgetts av Sveahovrätt, , arrendenämnderna i , , Malmöoch , kammarkollegiet, lantbruksstyrelsen, statens lantmäteriverk,domänverket, (), , . ,, , , ochFideikommissariernas intresseorganisation. Kammarkollegiet har bifogatyttranden av stiftsnämnderna i , , och . Tilllantbruksstyrelsens remissyttrande har fogats yttranden från lantbruksnämndernai , och . Remissyttrandenafinns intagna i bilaga 3 till betänkandet. Utskottet har vidare inhämtat lagrådets yttrande över deförslag till ändringar av 2, 46, 8 10 och 12 §§ förslaget till lag omarrendatorers rätt att förvärva arrendestället som framgår av den tillbetänkandet fogade lagrädsremissen, bilaga 4. Lagrådets yttrande har fogatstill betänkandet som bUaga 5. I samband med att utskottet gjort ettstudiebesök i har företrädare för arrendenämnden i ,domänverket, stiftsnämnden i , lantbruksnämnden i län.Lantbrukarnas riksförbunds (LRF) länsförbund i norra , och redovisatsynpunkter på förslagen i proposition 136 och motionerna. Skrivelser har ocksåinkommit frän LRF och . 1 1984/85. LU1984/85:35 2 Som ovan nämnts behandlas ibetänkandet en i proposition 1983/84:136 föreslagen lagstiftning omarrendatorers rätt att förvärva arrendestället. Propositionens förslag innebär att en arrendator får enprincipiell rätt att före andra förvärva arrendestället, om arrendeavtaletgäller ett s.k. gårdsarrende, dvs. ett jordbruksarrende som omfattar bostad åtarrenda-torn, eller ett bostadsarrende. Utskottet tillstyrker att en sådanföreträdesrätt införs och avstyrker ett motionsyrkande (m), variyrkas att förslaget skall avslås, och ett motionsyrkande (m) om att frågorna omförköpsrätt skall överlämnas till friköpsutredningen för ytterligare utredning. Den föreslagna lagen är utformad efter mönster av lagen omrätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt och bygger sålundapå ett system med intresseanmälan från arrendatorns sida. Jordägaren får, omsådan anmälan har gjorts, inte sälja arrendestället utan att först genom etthembud ha erbjudit arrendatorn att förvärva det. Om arrendatorn vill förvärvaarrendestället måste han anta hembudet. Utskottet godtar iprincip den föreslagna lagstiftningsmetoden. Ett motionsyrkande (c) om enenklare lagteknisk lösning avstyrks av utskottet. Utskottet föreslår vissa ändringari propositionens lagförslag. Sålunda skall arrendatorns intresseanmälan gälla itio är i stället för, som föreslagits i propositionen, . För att enbostadsarrendator skall få göra en intresseanmälan skall krävas attbostadshuset har äsatts taxeringsvärde. En intresseanmälan skall vidare enligtutskottets förslag gälla under en övergångstid för dödsboet efteren avliden gårds- eller bostadsarrendator. Utskottet avstyrker i dettasammanhang ett motionsyrkande (vpk) om att systemet med intresseanmälan skallslopas. Jordägarens hembudtiW arrendatorn skall enligtpropositionen i princip avse arrendestället. Beträffande bostadsarrendeföreslär utskottet, i syfte att förenkla förfarandet vid bostadsarrendatorsförvärv av arrendestället, att jordägaren skall vara hembudsskyldig endast omarrendestället omfattar mer än hälften av den fasta egendom som jordägaren avseratt sälja. I propositionen föreslås vissa undantag från hembudsskyldigheten.Bl.a. skall hembud inte behövas om jordägaren säljer till make eller barn. Medanledning av ett motionsyrkande (c) anför utskottet att det kan vara motiveratmed en generös syn vid prövningen av om överlåtelse får ske till syskon ochandra nära anhöriga utan föregående hembud till arrendatorn. Enligt utskottetsförslag skall ett generellt undantag frän hembudsskyldigheten införas i falldå en ägare av en andel i en fastighet säljer sin andel till en annan delägarei fastigheten. Några särskilda bestämmelser om att jordägaren skall varaskyldig att låta arrendatorn besiktiga den hembjudna egendomen, vilketföreslagits i en motion (vpk), anser utskottet inte nödvändiga och avstyrkerdärmed detta motionsyrkande. LU1984/85:35 3 I propositionen föreslås attjordägaren i vissa fall skall vara skyldig att på nytt hembjuda arrendeställettill arrendatorn trots att ett tidigare hembud har upphört att gälla. Dennaskyldighet föreligger om, vid en senare tilltänkt försäljning, köpeskillingenär lägre eller villkoren för överlåtelsen sammantagna är avsevärt ogynnsammareför jordägaren än vad som angavs vid hembudet. För att ge utrymme för en mernyanserad bedömning föreslår utskottet att kravet på att köpeskillingen skallvara lägre slopas och att en bedömning skall göras med utgångspunkt i omvillkoren sammantagna är avsevärt ogynnsammare för jordägaren. Utöver de ovan nämnda ändringarna i propositionen läggerutskottet fram förslag till vissa kompletteringar av regeringens lagförslag.Bl.a. föreslås justeringar i bestämmelserna om handläggning av ärenden rörandehembud. Vidare gör utskottet vissa förtydligande uttalanden. Reglerna om arrendators företrädesrätt bör enligtutskottet träda i kraft och bli tillämpliga ocksåpå arrendeavtal som ingåtts före ikraftträdandet. Utskottet avstyrker såledesett motionsyrkande (c) om att reglerna skall tillämpas på äldre avtal förstefter en viss övergångstid. Ledamöterna från moderata samlingspartiet reserverar sigtill förmån fÖT m-motionen om avslag på propositionen i aktuell del.C-!edamöterna reserverar sig till förmån för motionsyrkandet omövergångsbestämmelser. 1 proposition 1983/84:136 föreslårregeringen () efter hörande av lagrådet att riksdagenantar i propositionen framlagda förslag till 1. lag om ändringi jordabalken, 2. lag omarrendatorers rätt att förvärva arrendestället, 3. lag om ändringi lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder, (4. lag omändring i lagen (1957:390) om fiskearrenden.) Förslagen i propositionen avserdels ändringar i arrendelagstiftningen, dels införandet av en företrädesrättför jordbruks- och bostadsarrendato-rer då arrendestället skall säljas.Riksdagen behandlade, som tidigare nämnts, förslagen om ändringar iarrendelagstiftningen. I detta betänkande tar utskottet upp propositionensförslag i återstående delar, nämligen förslaget till lag om arrendatorers rättatt förvärva arrendestället och de ändringar i jordabalken och lagen omarrendenämnder och hyresnämnder som föranleds av detta förslag. Lagförslagen I 3 har tagits in i bilaga I tillbetänkandet. Vid redovisningen av förslagen har i förekommande fall tagitshänsyn till de ändringar i bestämmelserna som redan har beslutats av riksdagenoch som har trätt i kraft den ijU SFS 1984:678 och 679). LU 1984/85:35 4 Beträffande propositionenshuvudsakliga innehåll hänvisas till vad utskottet anför pä s. 6 och 7. Med anledning av proposition 1983/84:136 väcktamotioner Motion 1983/84:2782 av GunnarOlsson m.fl. (s), vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts. Motionärerna anser, såvitt nu är i fråga, att ordetavsevärt bör utgå ur 12 § förslaget till lag om arrendatorers rätt att förvärvaarrendestället. Motion 1983/84:2786 av . (vpk), vari, såvitt nu är i fråga, yrkas 3. att med ändring i proposition 1983/84:136beslutar att bestämmelserna rörande förvärvsrätt och hembud ändras i enlighet med vad som anförs i motionen. Motionärerna anser beträffande förslaget till lag omarrendatorers rätt att förvärva arrendestället dels att skyldigheten att avgeintresseanmälan bör slopas, delsalt en bestämmelse bör införas om attjordägaren skall vara skyldig att låta arrendatorn besiktiga den hembjudnaegendomen, dels ock att ordet "avsevärt" bör utgå ur 12 §. Motion 1983/84:2787av . (c), vari, såvitt nu är i fråga, yrkas 1. att vad gällerarrendators företrädesrätt att förvärva arrendestället som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförts om vikten av att skyndsamt pröva fråganom en förenklad lagteknisk lösning, 2. att som sin meninguttalar vad som i motionen anförts om syskons och deras avkomlingars rätt attförvärva utarrenderad fastighet, 4. att beslutar att de i propositionenföreslagna reglerna i lagen om arrendators rätt att förvärva arrendestället skall tillämpas först fr.o.m. den tidpunkt då jordägaren tidigast kan säga upp avtalet genom uppsägning efter ikraftträdandet. Motion 1983/84:2788 av ArneAndersson i m.fl. (m), vari, såvitt nu är i fråga, yrkas 2. att avslår förslaget till lag omarrendatorers rätt att förvärva arrendestället. Vid 1984/väckt fristående motion Motion i984/85:840 av m.fl. (m), vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna att frågan om förköpsrätt för arrendatorer bör överlämnas tillutredningen om friköpsrätt för vissa arrendatorer. Arrende föreligger när någonupplåter jord till nyttjande mot ersättning. Upplåtelse kan ske i form avjordbruksarrende, bostadsarrende, anläggningsarrende eller lägenhetsarrende.Regler om dessa arrendeformer finns 1711 kap. jordabalken (JB). Jordbruksarrende är enligt JB antingen gårdsarrende ellersidoarrende. Gårdsarrende föreligger när arrendet omfattar bostad förarrendatorn. Övriga jordbruksarrenden är sidoarrenden. Bostadsarrende som arrendeform tillkom är 1968 genomändringar nyttjanderättslag. Ändringarna syftade till att ökarättsskyddet för dem som har sina fritidshus eller äretruntbostäder påarrenderad mark. Upplåtelse av mark för bostadsändamål hade tidigare inte varitförenad med någon rätt för arrendatorn till förlängning av arrendeavtalet.Bostadsarrende föreligger enligt JB när jord upplåts för annat ändamål än jordbrukoch arrendatorn enligt arrendeupplåtelsen har rätt att på arrendeställetuppföra eller bibehålla ett bostadshus. Det krävs vidare att det inte äruppenbart att upplåtelsens huvudsakliga syfte är att tillgodose något annatändamål än att bereda bostad åt arrendatorn och honom närstående. För attarrendatorn skall ha rätt till förlängning av avtalet fordras att det påarrendestället finns ett bostadshus som har åsatts taxeringsvärde. Genom införandet av JB skedde en genomgripande reform avreglerna om jordbruksarrende. JB, som trädde i kraft den ,innebar bl.a. att en enhetlig lagstiftning tillskapades för jordbruksarrendenoch att jordbruksarrendatorerna fick sitt besittningsskydd väsentligtförbättrat. konstaterade emellertid (LU 1974:35) attdet fanns brister i arrendatorernas rättsskydd, och pä begärantillsattes en särskild utredning, arrendelagskommittén, med uppdrag att närmareutreda vissa arrendefrågor. Under utredningsarbetets gäng vidgades kommitténsuppdrag till att omfatta i stort sett en allmän översyn av arrendereglerna. lade fram betänkandet (SOU1978:36) Arrenderätt I, Jordbruksarrendatorns besittningsskydd m.m. På grundvalav betänkandet genomfördes (prop. 1978/79:183, LU 1978/79:23)lagändringar som bl.a. innebar att arrendatorernas besittningsskydd stärktes ifall dä jordägaren själv vill överta arrendestället. Även reglerna ombestämmande av arrendeavgiften vid förlängning av arrendeavtalet ändrades. avlämnade arrendelagskommittén sittslutbetänkande (SOU 1981:80) Arrenderätt 2, Regler om investeringar iarrendejordbruket m.m. I betänkandet tog kommittén upp en rad olika frågor,och övervägandena resulterade i förslag till omfattande ändringar i JB:s arrenderegler.Kommittén lade också fram förslag till en särskild lag om ärren- LU1984/85:35 6 dators förköpsrätt, som skulle ge jordbruksarrendatorerrätt att under vissa förutsättningar förvärva arrendestället, om jordägarenavsåg att sälja det. avvisade kommittén tanken på att införa enfriköpsrätt, dvs. en rätt för arrendatorn att tvängsförvärva den arrenderadefastigheten. betänkande har remissbehandlats. Förslagen i den nu aktuella propositionen 1983/84:136grundaspä arrendelagskommitténs slutbetänkande. Propositionens förslag avserdock till skillnad från kommittéförslaget också bostadsarrenden. Vidare avvikerpropositionen från betänkandet därigenom att man valt en annan lagteknisklösning. Som tidigare nämnts (s. ställning till propositionen och motionsyrkandena ianslutning till denna, utom såvitt avsåg förslaget om företrädesrätt förarrendatorer (se LU 1983/84:35). Ändringarna, som trädde i kraft den I januari1985, innebär bl.a. att jordbruksarrendatorernas rättsliga ställningförbättrats när det gäller investeringar på arrendestället och möjligheten attöverlåta arrenderätten till nära anhörig. Också reglerna om förfarandet vidförlängnings- och villkorstvister vid jordbruks- och bostadsarrenden ändradesi syfte att stärka arrendatorernas ställning. I propositionen läggs fram förslagtill en särskild lag om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället.Förslaget innebär att arrendator får rätt att före andra köpare förvärvaarrendestället, om arrendeavtalet gäller ett s.k. gårdsarrende, dvs. ettjordbruksarrende som omfattar bostad åt arrendatorn, eller ett bostadsarrende.Företrädesrätten har utformats efter mönster av lagen (1982:352) om rätt tillfastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt. En arrendator som är intresserad av att förvärva sittarrendeställe får enligt propositionen göra en intresseanmälan hosinskrivningsmyndigheten. En intresseanmälan, som skall gälla ,medför att jordägaren inte får sälja arrendestället eller en del av detta utanatt först ha hembjudit det till arrendatorn. Vissa undantag föreslås dock närdet gäller jordägarens skyldighet att hembjuda arrendestället. Hembud skallsålunda inte behöva göras, bl.a. om jordägaren säljer till nära anhörig ellertill staten eller kommun. skall kunna pröva om i vissa andrafall undantag från hembudsskyldigheten kan medges. Hembud skall enligt propositionen ske genom att jordägarenger in ett förslag till köpeavtal till arrendenämnden. Sedan hembud har skettföreslås arrendatorn få på sig att anta hembudet. När hembudet harantagits har ett köp kommit till stånd. Om ett hembud förfaller därför att det inte har antagits,får enligt propositionen en överlåtelse till någon annan än arrendatorn ändåinte ske som intresseanmälan gäller, om köpeskillingen är lägreeller LU1984/85:35 7 villkoren för överlåtelsen sammantagna är avsevärtogynnsammare för jordägaren än vad som angavs vid hembudet. F.n. finns ingen lagstadgad rättför arrendatorer att köpa arrendestället. Före JB:s ikraftträdande den 1januari 1972 hade jordbruksarrendatorer emellertid förköpsrätt i vissa fallenligt en lag om arrendators förköpsrätt. Bestämmelserna, som vartvingande, hade till syfte att ge arrendatorn en trygg besittning och attmotverka alltför talrika försäljningar av arrendefastigheter. Förköpsrättförelåg i huvudsak endast vid de s.k. sociala arrendena, dvs. sådana somomfattade högst 50 ha odlad jord och tillhörde vissa ägarkategorier.Anledningen till att förköpsrätten avskaffades vid införandet av JB var delsatt bestämmelserna hade kommit till omedelbar tillämpning endast i ett mycketbegränsat antal fall, dels att de hade haft negativa verkningar, bl.a. genomatt de hade gjort jordägarna ohågade att upplåta mark på arrende och medverkattill nedläggningen av bärkraftiga arrendegårdar, dels att de i viss månförsvårat strukturrationaliseringen, dels ock att besittningsskyddet förarrendatorer blev effektivare och mera tidsenligt med de nya reglerna i JB ochdärför inte behövde kompletteras med en förköpsrätt (proposition 1970:20, s. B871). I har aldrig funnits någon allmän rätt för arrendatoreratt friköpa sin arrendegård. Fram till utgången av fanns dock enligtden s.k. ensittarlagen en rätt för nyttjanderättshavare, som på annans markhade ett eget bostadshus från tiden , att under vissa förutsättningarlösa till sig marken. Efter JB:s ikraftträdande har frågor om återinförande avförköpsrätten och införande av en friköpsrätt varit föremål för riksdagensuppmärksamhet vid fiera tillfällen, senast vid 1982/(se LU1982/83:27). En närmare redogörelse för frågornas behandling dessförinnanåterfinns i betänkandet LU 1982/83:27. Beträffande/o>A:ö/)irä// pekade utskottet i det ovannämnda, av godkända betänkandet på att de som yttrat sig vidremissbehandlingen av arrendelagskommitténs slutbetänkande i princip ställt sigpositiva till ett återinförande av en förköpsrätt för jordbruksarrendatorer menatt det rådde mycket delade meningar om hur en förköpsrätt borde utformas.Utskottet förutsatte att regeringen noga övervägde remissinstansernas synpunkteroch utformade ett förslag som var enkelt och tillfredsställande frånrättssäkerhetssynpunkt. Det var enligt utskottet också viktigt att reglernautformades så att de inte lätt kan kringgås. Beträffande/nopiraV/för historiskaarrenden ansåg utskottet att det var angeläget att frågan blev föremål för enförutsättningslös utredning. Om det därvid visade sig att det skulle innebäraavsevärda svårigheter eller olägenheter, bl.a. från rättssäkerhetssynpunkt,att införa en friköpsrätt borde enligt utskottet prövas LU1984/85:35 8 möjligheten att införa särskilda regler om förköpsrätt idessa fall. Utskottet tillade att det var viktigt att utredningsarbetet inteförsenade den då aviserade propositionen på grund av arrendelagskommitténsbetänkande eller medförde att kommitténs förslag om ett återinförande av enallmän förköpsrätt sköts . Om friköpsrätten inte hann utredas underberedningen av propositionen borde regeringen enligt utskottets mening låtautreda den i särskild ordning. I det sammanhanget borde, ansåg utskottet, ocksåutredas behovet av en friköpsrätt till tomtmark och frågan om en sådanfriköpsrätt kan utformas på ett sätt som tillgodoser jordbruks- ochplanpolitiska krav. Med anledning av ställningstagande tillkalladesen särskild kommitté för att utreda frågan om införandet av en friköpsrätt förinnehavare av s.k. historiska jordbruksarrenden och av en friköpsrätt tilltomtmark. Kommittén, som antagit namnet friköpsutredningen (Ju 1984:01), börenligt sina direktiv ha avslutat utredningsarbetet före utgången av . Som tidigare nämnts (s. 3) läggs i den nu aktuellapropositionen fram förslag till lagstiftning om rätt för gårdsarrendatorer ochbostadsarrenda-torer att före andra förvärva arrendestället. I motion 1983/84:2788 (m) yrkas (yrkande 2) att riksdagenavslår förslaget till lag om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället.Motionärerna, som främst behandlar företrädesrätten vid jordbruksarrende, anföratt de flesta arrendatorer i praktiken torde ha företräde framförandra köpare om ett arrendeställe blir till salu. Den förvärvsprövning somföretas av lantbruksnämnden begränsar nämligen kretsen av köpare högstväsentligt. Motionärerna menar att en jordägare måste kunna ha möjlighet attfritt sälja sin egendom inom ramen för förvärvslagstiftningen. I motionenpekas vidare pä att arrendatorns villkor inte förändras om någon annan köperfastigheten i fråga. Motionärerna erinrar om att rätten till förköp avarrendestället slopades . Att nu återinföra en sådan rättanser motionärerna vara inkonsekvent och inte ägnat att skapa tilltro tilllångsiktigheten i lagstiftningen. Enligt motionärerna måste det också beaktasatt besittningsskyddet för arrendatorer avsevärt stärkts. Motionärerna anförslutligen att den föreslagna metoden med intresseanmälan ökar byråkratin ochatt förfarandet med hembudsskyldighet medför risk för att utbudet avarrendemark minskar. I den under den allmänna motionstiden väckta motionen1984/ 85:840(m) yrkas att som sin mening ger regeringen till kännaatt frågan om företrädesrätt för arrendatorer bör överlämnas till friköpsutredningen.Enligt motionärerna är företrädesrätten en viktig fråga, men komplicerad frånsåväl sakliga som lagstiftningstekniska synpunkter. I motionen anförs attlagstiftningsarbetet därför inte har kunnat fortgå på sätt som ursprungligenplanerats; nya frågor har uppmärksammats och föranlett ytterligare övervägandenoch omarbetningar. LU1984/85:35 9 om ovan redovisade uttalanden (s. 7 och 8)rörande möjligheten att införa särskilda regler om förköpsrätt för denhändelse friköpsrätt inte skulle bli aktuell. Med hänsyn till de föreliggandeomständigheterna och till behovet av att en lagstiftning om företrädesrättredan från början utformas pä lämpligt sätt bör, menar motionärerna, ävenfrågan om företrädesrätt överlämnas till friköpsutredningen för ytterligareutredning och överväganden. Av de remissinstanser som på utskottets begäran har yttratsig över propositionen och de med anledning härav väckta motionerna tillstyrkerfiertalet att en företrädesrätt införs för gårdsarrendatorer. Lantbruksstyrelsen.LRFoch jordbruksarrendatorers förbund framhäWer dessutom att det ärangeläget att en sådan företrädesrätt tillskapas. (majoriteten) anser att införandet av en lag som ger gårds- ochbostadsarrendatorer en företrädesrätt att förvärva arrendestället är motiveratav jordbrukspolitiska och sociala skäl. i erinrar om attnämndens majoritet i remissyttrande över arrendelagskommitténs förslagavstyrkt införandet av en förköpsrätt. Nämnden utgår emellertid nu från att ensärskild lag om företrädesrätt skall införas och tillstyrker att den omfattargårdsarrende och bostadsarrende. Även domänverket tillstyrker förslaget omföreträdesrätt för bostadsarrendatorer men anser att förutsättningen skall varaatt bostadshuset är åsätt ett taxeringsvärde. LRFai\ser att frågan omföreträdesrätt för bostadsarrendatorer bör bli föremål för ytterligareöverväganden. Enligt är förslaget om företrädesrätt vidbostadsarrende inte ägnat att ligga till grund för lagstiftning. Förslaget iden delen avstyrks också av . i Göteborganför att det naturligtvis kan hävdas att frågan om hur företrädesreglernaskall konstrueras bör utredas ytterligare innan någon lagstiftning genomförs.Företrädesfrågan skulle enligt nämnden exempelvis kunna kopplas samman medspörsmålet om friköp av arrendefastigheter. Enligt arrendenämndens mening kandet dock inte hävdas att det framlagda propositionsförslaget är förenat med sädanaolägenheter att det inte kan genomföras, om det anses angeläget attföreträdesregler införs omgående. Man måste emellertid då vara medveten om attdet genomförs en lagstiftning där åtskilliga frågor trots remissbehandlingengenom utskottets försorg inte har kunnat penetreras tillräckligt. Att fieraviktiga frågor måste överlämnas åt rättstillämpningen är också enligt nämnden iviss mån betänkligt med hänsyn till de nuvarande svårigheterna att få tillstånd prejudicerande avgöranden i arrendetvister. Propositionens lagförslag avstyrks av ,arrendenämnden i , kammarkollegiet. , , Fideikommissariernas intresseorganisation och i en till Kommunförbundetsyttrande fogad reservation av ledamöterna från moderata samlingspartiet ochfolkpartiet. De nämnda instanserna anför i huvudsak samma skäl för sinaställningstaganden som motionärerna i motion 2788. LU1984/85:35 10 Utskottet vill för sin delframhålla att en jordägares möjligheter att fritt sälja sin fastighet ärbegränsade. Enligt jordförvärvslagen (1979:230) krävs sålunda tillstånd av fast egendom som taxerats somjordbruksfastighet. Lagen har huvudsakligen till syfte att främja uppbyggandetoch vidmakthållandet av effektiva familjeföretag inom jord- och skogsbruket ochatt stärka sambandet mellan ägande och brukande. Den skall också främja enfortsatt strukturrationalisering på området. En jordägare kan i praktiken ocksåha svårt att hitta någon annan köpare till sin fastighet änjordbruksarrendatorn, eftersom arrendatorn har besittningsskydd, dvs. rätt tillförlängning av arrendeavtalet. Undantag från besittningsskyddet gäller barasidoarrenden, dvs.