bet · G801SoU28 · 1984-12-31 00:00:00 — Utskottet har därvid framhållit vikten av att fåtill stånd en systematisk satsning mot tobaksbruket. Utskottet delar uppfattningen att hälso- och sjukvårdensförebyggande arbete bör vidareutvecklas. Av central betydelse i arbetet med attförebygga ohälsa och främja en god hälsa är hälsoupplysningen. Ett mycketviktigt område för hälsoupplysningen är tobakens skadeverkningar. Enligt utskottetsmening bör man satsa på fortsatt upplysning i syfte att förhindra rökdebut ochminska rökares konsumtion av tobak. Redan vidtagna informationsinsatser harvisat sig ge resultat. Det är angeläget att den förändrade attityden förrökfria miljöer befästs så att det faller sig naturligt för rökare att undvikarökning i gemensamhetslokaler, transportmedel och i andra sammanhang däricke-rökare vistas. Särskilt viktigt är det att barn och allergiker slipperbesväras av tobaksrök. Mot denna bakgrund är det angeläget att de i propositionenförutskickade informationsinsatserna och uppföljningsåtgärderna kommer tillstånd. Någon åtgärd med anledning av motion 1984/85:3148 (s, m, c,fp, vpk) yrkande 1 är inte påkallad med hänsyn till de åtgärder som redanövervägs. Utskottet förutsätter att regeringen även överväger om insatserna börfinansieras genom en hälsovårdsavgift eller på annat sätt och om så erfordrasåterkommer till i den frågan. Utskottet avstyrker därför även yrkande2 i motionen. Vad gäller förslaget i samma motion yrkande 3 om enhöjning av tobakspriset i konsumtionsdämpande syfte noterar utskottet att det ipropositionen förordas att beskattningen skall användas ikonsumtionsbe-gränsande syfte i likhet med vad som redan gäller för alkoholvaror.Det kan enligt utskottets mening antas att prissättningen har viss betydelsenär det gäller att dämpa tobakskonsumtionen. Utskottet vill därför understrykaatt priset på tobaksvaror i vart fall bör följa den allmänna prisutvecklingen.Utskottet är i övrigt inte berett att göra några uttalanden angåendetobaksbeskattningen, utan förslag därom från regeringen får prövas av riksdageni vanlig ordning. Motion 1984/85:3148 (s, m, c, fp, vpk) yrkande 3 avstyrksdärför. I propositionen har åtgärder mot tobaksbruket fått enutförhg behandling (s. 57-68). Enligt utskottets mening har regeringendärigenom också tillgodosett önskemålet i motion 1984/85:3147 (s, m,c, fp,vpk) yrkande 1 om en officiell aktiv tobakspolitik. Enligtpropositionen bör underlag till hälsopolitiska program för förebyg- SoU1984/85:28 20 gande insatser mot olika hälsoproblem regelbundet tasfram. HS 90 och cancerkommittén har redan redovisat underlag till hälsopoUtiskaprogram beträffande bl. a. hjärt- och kärlsjukdomar, skador genom olycksfalloch cancersjukdomarna. I motion 1984/85:3147 hemställs även att ämnesområdetMinskat tobaksbruk får bli ett av de områden för vilka man utarbetar särskiltsektorsprogram (yrkande 2). Med hänsyn till att de aviseiade hälsopolitiska programmenskall inriktas inte bara mot vissa sjukdomar utan även mot vissa hälsoriskerkan det enligt utskottets mening antas att program rörande tobaksbruketkommer att tas fram. Utskottet vill erinra om att i de hälsopolitiskahandlingsprogram som redan tagits fram beträffande cancer ochhjärt-kärlsjukdomar tobaksrökningen fått stor uppmärksamhet då den utgör ensärskilt betydelsefull faktor för utveckling av dessa sjukdomar. Utskottetanser därför inte att motion 1984/85:3147 (s, m, c, fp, vpk) yrkande 2 påkallarnågot initiativ. I motion 1984/85:863 av . (c) tas upp frågor rörande den psykiatriska vården. a. att det behövs insatser i form av hjälp med boende,utbildning och arbete liksom rådgivning i ekonomiska och andra frågor. Ett närasamarbete mellan landsting och socialtjänst är en förutsättning för ett gottresultat. Motionärerna tar också upp frågor rörande den psykiatriskatvångsvården. Socialberedningen har avgett betänkandet (SOU 1984:64)Psykiatrin tvånget och rättssäkerheten. Frågan om en reviderad psykiatrisktvångslagstiftning bereds inom . Enproposition i ämnet har aviserats till . På grund härav anserutskottet inte att nu bör gå in på motionsförslaget i här aktuelladelar. får anledning att återkomma till dessa frågor ,varför motionen inte nu bör föranleda någon åtgärd i här aktuelldel. När det gäller den allmänna utveckHngen inom denpsykiatriska vården erinras i propositionen om de positiva förändringar som harägt rum . Antalet vårdplatser har minskat kraftigt. Engenomgående strävan är att verksamheten skall bedrivas i så öppna ochhemliknande former som möjligt. Vården skall bedrivas decentraliserat ianslutning till patientens normala boendemiljö. Helhets;synen är utgångspunktenför hur man skall betrakta individens totala situation och omgivning.Helhetssynen sätter in psykiatrin i ett sammanhang tillsammans med övrigasamhällsinsatser som t. ex. övrig hälso- och sjukvård, socialtjänst,arbetsförmedling, försäkringskassa, skola, kyrka och föreningsliv.Behandlingsformerna måste anpassas till den enskilde patientens behov ochhjälpa honom att mobilisera de egna och omgivningens resurser. Utskottetkan helt ansluta sig till vad som sägs i motionen om den frivilliga SoU1984/85:28 21 Detta står också i överensstämmelsemed vad som sägs i propositionen. I propositionen konstateras också attsamarbetet mellan landstingen och primärkommunerna när det gäller psykisktsjuka har utvecklats positivt. Rapporten i samverkan, som gemensamtutarbetats av , , och ,är ett dokument som visar på enighet om de grundläggande principerna för enförnyelse av psykiatrin. Ett annat viktigt dokument är den rekommendation somLandstingsförbundet och gemensamt utfärdade tilllandsting och kommuner . Till rekommendationen är fogat ettunderlag om samarbete socialtjänst -psykiatri. Utskottet vill i detta sammanhang också erinra omproposition 1984/85:142 om förbättrade boendeförhållanden för gamla,handikappade och långvarigt sjuka. I den slås fast att kommunen har ett ansvarför att alla i kommunen får en egen bostad av god kvalitet. Detta innebär bl.a. att kommunen måste ta ett förstahandsansvar för att tillgodose bostadsbehovethos de patienter som saknar bostad. De bostadssociala inventeringarna bördärför enligt propositionen omfatta även dem som bor på institutioner inomkommunen. Med det anförda får motion 1984/85:863 (c) i återståendedel anses tillgodosedd. Motionsyrkandet om ett särskilt uttalande i denna delavstyrks därför. I motion 1984/85:2306 yrkande 2 avKarin m.fl. (c) framhålls angelågenheten av tvåspråkig personal inomhälso- och sjukvården. Enligt motionärerna behöver dessutom all personal inomsjukvården grundläggande utbildning i invandrarkunskap. HS 90 har låtit utarbeta en särskild underiagsstudie (SOU1984:45) Invandrarna i hälso- och sjukvården. I den anges åtgärder som skullekunna förbättra invandrarnas situation i hälso- och sjukvården. Det talas ombehovet av flerspråkig personal liksom utbildningsinsatser för personalen såatt omvårdnaden blir anpassad till patientens kulturella och etniska förutsättningaroch traditioner. I propositionen framhålls att tillgång till flerspråkigoch kulturkompetent personal är en förutsättning för attinvandrare med otillräckliga kunskaper i svenska skall få del av vården påsamma villkor som andra. Det erinras också om att UHÄ fått i uppdrag att utredahur tillgången på tvåspråkig personal med högskoleutbildning skall kunna ökas. Utskottet vill i detta sammanhang även erinra ominvandrarpolitiska kommitténs slutbetänkande (SOU 1984:58) Invandrar- ochminoritetspolitiken. I det betonas (s. 162) vikten av att personalen inomvårdsektorn på ett systematiskt sätt, genom utbildning och fortbildning, fårgrundläggande kunskaper om invandrarna och deras situation i . SoU1984/85:28 22 I sammanhanget kan vidare nämnasatt tagit fram ett studiematerial om invandrare ihälso- och sjukvården, "Olika men jämlika - om invandrare i hälso- ochsjukvården". Materialet vänder sig till dem som redan arbetar inom vårdenmen är även tänkt att kunna användas i vårdyrkesutbildningen och av andra somarbetar med invandrarfrågor. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärangeläget att all personal har goda grundläggande kunskaper om invandrarna ochatt det finns tillgång till flerspråkig personal. Frågan är emellertid väluppmärksammad av bl. a. och statens invandrarverk samt, somovan framgått, av . I propositionen aviseras vidare en översynav vårdutbildningarna och betonas att vid sidan av patientperspektivetbefolknings- och samhällsperspektiven också måste framhållas i vårdyrkesutbildningen.Det finns sålunda skäl att anta att någon åtgärd inte är påkallad. Med hänvisning till det anförda avstyrks motion1984/85:2306 (c) yrkande 2. Kartläggning av behovet av rehabilitering för handikappade I motion 1984/85:3146 av LarsWerner m.fl. (vpk) hemställs om åtgärder för en kartiäggning av behovet avkontinuerlig, uppföljande rehabilitering för ohka handikappgrupper (yrkande 4).Motionärerna framhåller att många vuxna handikappade inte har fått möjlighettill rehabilitering. I propositionen uppges att rehabiliteringsinsatserna förhandikappade successivt har byggts ut. I många landsting har medicinskarehabiliteringskliniker inrättats. Habiliteringen för främst rörelsehindradebarn och ungdomar har byggts ut successivt. Habiliterings- ochrehabiliteringsinsatserna anges vara viktiga led i arbetet för att skapadelaktighet och jämlikhet för handikappade. Både mänskligt ochsamhällsekonomiskt är det välmotiverat att satsa på rehabilitering. I propositionen uppges vidare att socialministern avseratt tillsätta en särskild utredning som skall ha till uppgift bl. a. att gesjukförsäkringen en mera aktiv roll i samband med rehabilitering. Utredningenskall ta initiativ till en breddad och fördjupad försöksverksamhet pårehabiliteringsområdet med forskare och praktiskt verksamma. Utskottet har i det av godkändabetänkandet SoU 1984/85:22 (s. 27-29) behandlat motionsförslag om kartläggningav funktionshindrade ungdomars och vuxnas situation. Utskottet får hänvisatill det betänkandets redogörelse för vidtagna och planerade åtgärder påområdet. Utskottet avstyrkte motionerna under hänvisning till pågående arbeteoch utgick från att man inom kommunerna kommer att intensifiera sinaansträngningar att genom uppsökande och kartläggande verksamhet fånga upp doldabehov av stöd och hjälp. Utskottet upplyste också om att avseratt utge allmänna råd på handikappom- SoU1984/85:28 23 sorgens område, vilka enligt vad utskottet erfarit kommeratt behandla bl. a. uppsökande verksamhet, samordnings- och samverkansfrågor. Utskottet vill understryka att vuxna handikappade kan haicke tillgodosedda rehabiliteringsbehov som bör uppmärksammas av hälso- ochsjukvården. Särskilt viktigt är att fånga upp sådana personer som intefått del av någon rehabilitering och som kanske numera kan behandlas medmodernare metoder och uppnå betydande förbättring. Utskottet vill här framhålladen viktiga uppgift som primärvården kommer att fylla som kontaktyta och somförmedlare av olika former av vård- och rehabiliteringsinsatser. Primärvårdenskall också själv ge medicinsk rehabilitering. Möjligheterna att nå och följamänniskor med ett kvarstående rehabiliteringsbehov ökar härigenom. Isammanhanget bör erinras om att många handikappade har ett stort behov avsjukvård och därför har anledning att vända sig till primärvården. Utskottet vill i sammanhanget även erinra om det fortsattautredningsarbete om olika handikappgruppers behov av särskilda omsorger somutskottet uttalat sig för i samband med behandlingen av propositionenom ny omsorgslag (prop. 1984/85:176, SoU 27). Med hänvisning till vad som sålunda anförts avstyrkerutskottet motion 1984/85:3146 (vpk) yrkande 4. I motion 1984/85:2278 av IngemarEliasson (fp) begärs ökad läkarkontinuitet i slutenvården. Motionärenframhåller vikten av att svårt sjuka människor inom slutenvården får mötafärre olika läkare. Denna fråga berörs även i motion 1984/85:3151 av IngemarEliasson m.fl. (fp), (se ovan s. 11). I propositionen betonas (s. 18) betydelsen av detutvecklingsarbete som inriktas på att skapa kontinuitet i kontakterna mellanläkare och annan vårdpersonal i förhållande till den enskilde patienten.Föredragande statsrådet uttalar vidare att hon anser det särskilt viktigt attockså undanröja administrativa hinder för hälso- och sjukvårdens tillgänglighetoch erinrar om att och Spri fått i uppdrag att stödjaen försöksverksamhet med begränsning av remisskrav m. m. i syfte att förbättravalfriheten för patienterna. har de psykologiska aspekterna på vårdenav sjuka människor fått ökad uppmärksamhet. framhåller i betänkandet(SOU 1984:67) Cancer vikten av att personalen får psykologisk utbildning föratt ta hand om svårt sjuka människor. Utskottet delar denna uppfattning. I engod vård ligger förmågan att lindra patientens oro och att skapa entrygghetskänsla trots den svåra situationen. Utskottet är ense med motionärenom att en god kontinuitet i kontakten läkare-patient är av mycket stor betydelseför patientens trygghet. Ofta kan man med små förändringar i organisationen ochmed en god vilja åstadkomma effektiva rutiner som ökar kontinuiteten. Utskottetvill starkt understryka angelägen- SoU 1984/85:28 24 heten av att dessa frågor beaktas i planeringen av hälso-och sjukvården. Utskottet noterar dock att det pågår utvecklingsarbete för attförbättra vården härvidlag samt att omvårdnadsforskningen ges en hög prioritet. Enligt utskottets mening bör man med hänsyn till detanförda kunna utgå från att saken uppmärksammas av utan någonriksdagens åtgärd. Utskottet avstyrker därför motion 1984/85:2278 (fp). I motion 1984/85:2191 av BengtWesterberg m.fl. (fp) hemställs om förändringar i långtidssjukvården (yrkande1). Motionärerna framhåller angelägenheten av att situationen för de äldre påolika sjukvårdsinstitutioner förbättras. Även i långvården bör ett eget rumvara en självklar rättighet. Möjligheterna till rehabilitering bör förbättrasoch de äldres medbestämmande förbättras, framhåller rnotionärerna. Också imotion 1984/85:3151 av m.fl. (fp) framhålls att alla bör harätt till ett eget rum (se ovan s. 11). I propositionen anförs att fram beräknasantalet personer som är att öka med eller med ca 85 000personer. Vi kan alltså se fram emot en fortsatt ökning av behovet avsjukvårdsservice för de äldre. Utöver behovet av medicinskt inriktad behandlingoch rehabilitering finns även ett behov av allmänna sociala insatser. Det pågårett omfattande utvecklingsarbete när det gäller hemsjukvården och hemtjänst.Inom bedrivs utvecklingsarbete på området. Inom äldreberedningen(S 1981:01) pågår arbetet med ett idéprogram om livet som äldre.Ett flertal rapporter har redan publicerats. skall beredningenpublicera sitt huvudbetänkande, i vilket kommer att visas på framtidautvecklingsvägar för äldreomsorgen. I propositionen nämns även det utredningsarbete sombedrivs av en för bostads- och gemensam arbetsgrupp.Arbetsgruppen har publicerat betänkandet (SOU 1984:78) Bo på egna villkor,vilket legat till grund för förslag i proposition 1984/85:142 om förbåttrade boendeförhållandenför gamla, handikappade och långvarigt sjuka. Enligt föredragande statsrådetskall arbetsgruppen fortsåtta sitt arbete och skall därvid särskiltuppmärksamma boendeförhållanden och livsvillkor för dem som under en längre tidvistas inom den slutna långtidssjukvården. Det erinras också om attLandstingsförbundet och har beslutat om ett gemensamtsamarbetsprojekt för att studera konsekvenserna av strukturförändringar motett minskat instititutionsboende i vad gäller äldre, långtidssjuka,missbrukare, psykiskt utvecklingsstörda och psykiskt sjuka. I propositionen konstateras vidare att utvecklingen gårmot att en allt större del av vården skall förmedlas i patientens eget hem, iolika former av stödboståder eller vid lokala sjukhem. När det gällerplaneringen av hemsjukvården och den instititutionsbundna långtidssjukvårdenbetonas SoU1984/85:28 25 vikten av att valfrihet mellan olika former av service ochvård garanteras den enskilde. Också vid kvarboende i egen bostad måstealternativen anpassas till den enskildes önskemål och kan omfatta olikakombinationer av bostadsanpassning, hemsjukvård, hemtjänst, färdtjänst,handikapphjälpmedel, serviceboende etc. Angelägenheten av en stimulerande vårdmiljö betonas.Långvarig vistelse på ett sjukhem eller en långvårdsklinik kräver stor hänsyntill patientens personliga integritet och önskemål. Patientinflytandet börstärkas och kontakterna med folkrörelser, kulturliv m. m. breddas. Utskottet delar den syn på vårdenav långtidssjuka som kommer till uttryck såväl i propositionen som i denaktuella riiotionen. Det råder således en bred enighet om att de långtidssjukaså långt det är möjligt skall kunna välja vilken vård som passar dem självabäst. Om de väljer hemsjukvård bör de få all den hjälp och det stöd somsjukvård och socialtjänst i förening kan erbjuda. Om det blir nödvändigt medinstitutionsvård bör den inriktas mot en individuellt anpassad omsorg därpatientens personliga önskemål får stort utrymme. Som framhålls i propositionen(s. 77) är långvarig vistelse på ett sjukhem eller en långvårdsklinik en formav boende, vilket måste vägas in i planeringen av vården av gamla,långtidssjuka och handikappade. Utskottet anser det angeläget att i planeringenutgå från att patienter i långtidssjukvården skall kunna erbjudas eget rum.Utskottet vill understryka att institu-tionsboende aldrig kan bli enfullgod ersättning för ett självständigt boende. Huvudinriktningen måstesåledes vara att så många långtidssjuka som möjligt skall få den hjälp sombehövs för att kunna bo kvar i eller återvända till sin egen bostad. Utskottet noterar vidare att det pågår utrednings- ochutvecklingsarbete som har till syfte att förbättra de långtidssjukas situation.Här kan erinras bl. a. om äldreberedningens arbete och det arbete som bedrivsav arbetsgruppen för vissa boendefrågor avseende äldre och handikappade m. fl.I detta sammanhang kan också nämnas att det inom ramen för ett projekt rörandesamordnad service och vård för äldre och långtidssjuka (SOSVÄL) pågår ettutvecklingsarbete för den samlade sociala och medicinska åldreomsorgen isocialstyrelsens regi. Arbetet syftar bl. a. till att ge huvudmännen planeringsunderlagsom stimulerar till samarbete och samordning. Utskottet har inhämtat attsocialstyrelsen avser att publicera resultatet av arbetet i . Med hänvisning till det anförda anser utskottet det intepåkallat med något initiativ från sida med anledning av motion1984/85:2191 (fp) yrkande 1. I propositionen anförs attinriktningen av forsknings- och utvecklingsarbetet mot prevention,allmänmedicin, epidemiologi, omvårdnad och rehabili- SoU1984/85:28 26 tering behöver stärkas. Särskild uppmärksamhet bör ägnasforskning inriktad mot att belysa risker för och orsaker till ohälsa och dessfördelning mellan olika befolkningsgrupper. Forskning om arbetslöshetenshälsomässiga konsekvenser anges vara mycket angelägen. I motion 1984/85:3144 av m.fl. (s) sägs attomvårdnadsforskningen måste prioriteras mer . Resurser böromfördelas från den etablerade medicinska forskningen tillomvårdnadsforskningen, anför motionärerna. I motion 1984/85:3146 av m.fl. (vpk) begärsatt medicinska forskningsrådet genomför en omstrukturering av sina anslag såatt går till forskning med klar samhällsmedicinsk inriktning (yrkande3). I propositionen upplyses att såväl delegationen för socialforskning som medicinska forskningsrådet genom olika initiativ och anslag tillforskningsprojekt prioriterar forskning inom områden som samhällsmedicin,epidemiologi , omvårdnadsforskninji m.m. Det noteras att genombeslut har tilldelat medicinska forskningsrådet etthuvudansvar för forskning inom följande prioriterade områden: medicinsktinriktad hälso-och sjukvårdsforskning, epidemiologi, forskning om primärvård,forskning om missbruksfrågor samt miljömedicinsk forskning. I propositionenbetonas att dessa områden är angelägna. Utskottet vill inledningsvis framhålla vikten av att denetablerade medicinska grundläggande forskningen får möjligheter att hålla enfortsatt mycket hög nivå. I propositionen markeras också att den medicinskagrundforskningen och tillämpade forskningen inte skall eftersättas genomprioriteringen av samhällsmedicin, omvårdnadsforskning m. m. Detta är isamklang med de forskningspolitiska ställningstaganden som statsmakterna gjorti anslutning till proposition 1983/84:107 om forskning. Utskottet vill med anledning av motionerna framhålla attde av motionärerna angivna områdena - omvårdnads- och samhällsmedicinskforskning -redan är prioriterade och enligt propositionen skall få enytterligare stärkt ställning. Utskottet vill dessutom erinra om att enligtförslag i årets budgetproposition (prop. 1984/85:100, bilaga 10 s. 356) enprofessur i omvårdnadsforskning skall inrättas viduniversitetet i och att enligt förslag av utbildningsutskottet (UbU1984/85:33) ytterligare en professur i omvårdnadsforskning skall inrättas frånden vid i , Motion 1984/85:3144 (s) får enligt utskottets mening ansestillgodosedd genom det anförda. Förslaget i motion 1984/85:3146 (vpk) om attviss andel av medicinska forskningsrådets anslag skall gå tillsamhällsmedicinsk forskning kan utskottet inte biträda. Frågan om medel tillolika projekt måste ytterst bero av vilka forskningsprojekt som är aktuella viden viss tidpunkt och på kvalitet och innehåll i resp. projekt. mening får det anses till fyllest med den prioritering avsamhällsmedicin som redan beslutats. Utskottet avstyrker sålunda vpk-motionen ihär aktuell del (yrkande 3). SoU1984/85:28 27 Kvinnoforskning m. m. I motion 1984/85:3150 av MargaretaWinberg m.fl. (s) begärs att den medicinska och biologiska kvinnoforskningenskall ges en uttalad prioritet (yrkande 1), att forskningen för att framställaett preventivmedel mot både oönskad graviditet och infektioner därviduppmärksammas (yrkande 2) samt att diagnostik och behandhng av sexuelltöverförbara sjukdomar förbättras (yrkande 3). Enligt beslut i anledning avpropositionerna om forskning (prop. 1981/82:106 och 1983/84:107) har somprioriterade områden angetts alkohol: och narkotikaforskning, epidemiologi ochforskning om sjukvården som system samt åven primärvårdsforskning ochforskning rörande effekterna av sociala och hälsopolitiska reformer. Miljömedicinskforskning i bred bemärkelse ansågs vidare vara mycket angelägen. I propositionen föreslås en fortsatt inriktning avforskningen mot de prioriterade områdena. Utskottet delar motionärernas uppfattning att medicinskoch biologisk kvinnoforskning är ett angeläget forskningsområde och att därvidproblemet med sexuellt överförbara sjukdomar bör uppmärksammas så attmöjligheterna att upptäcka och behanda dessa sjukdomar förbättras. Utskottetnoterar att det med finansiering från medicinska forskningsrådet pågår projektinom de områden som motionärerna särskilt nämner. Ett stort sådant projekt ärstudier rörande reproduktionsorganen och deras sjukdomar. finansierar vidare en forskartjänst i experimentell smärtforskning. Utskottet är inte berett att tillstyrka attytterligare områden, utöver de redan prioriterade, bör prioriteras frånforskningssynpunkt. beslut och förslagen ipropositionen bygger på ett omfattande utredningsarbete. I en långsiktigplanering är det varken rimligt eller möjligt att göra nya prioriteringar varjeår. Med hänsyn härtill avstyrker utskottet motion 1984/85:3150 (s) yrkandena1-3. I samma motion yrkande 4 begärs att tvärvetenskapligforskning rörande psykologisk och teknisk utvecklinga samband med förlossningoch graviditet knyts till den i påbörjade utvärderingen avteknisk apparatur. har i betänkandet SoU 1984/85:3 behandlatfrågan om medicinteknisk säkerhet. I betänkandet SoU 1984/85:4 har utskottetbehandlat vissa medicinskt-etiska frågor. Med anledning bl. a. av utskottets behandling av dessafrågor har regeringen tillsatt ett medicinskt-etiskt råd samt har tillkallat ensärskild utredning om medicinteknisk säkerhet. Utredningen skall behandlafrågan från rent tekniska utgångspunkter (dir. 1985:12).