bet · G801JoU20 · 1984-12-31 00:00:00 — ombevarandet av fjäilnära skogar I betänkandet behandlas sju underallmänna motionstiden väckta motioner med krav pä åtgärder till skydd förde fjällnära skogarna. Utskottet understryker att det finns anledning att iakttastor återhållsamhet med bedrivande av skogsbruk i nämnda områden. Utskottetuttalar sig bl. a. för en utveckling och effektivisering av samrådsförfarandetmellan skogsbruk och rennäring. Utskottet förordar att som sin meningger regeringen till känna vad utskottet sålunda anfört. Med hänvisning tillgjorda inventeringar m. m. samt till den markanvändningsplanering somigångsatts inom olika delar av renskötselomrädet föreslär utskottet dock attmotionerna lämnas utan ytterligare åtgärd frän sida. Tillbetänkandet har fogats tre reservationer och två särskilda yttranden. I ärendet har utskottet inhämtat yttrande fränkonstitutionsutskottet. Detta yttrande (KU 1984/85:1 y) är fogat som bilaga t\Udetta betänkande. 1 motion 1983/84:452 av MartinOlsson och (båda c) yrkas att uttalar sig för att i avvaktan på ställningstagande till pågående utredningars förslag ingaavverkningar, vägdragningar eller andra skogsbruksåtgärder får ske i defjällnära skogar där intressemotsättning föreligger mellan naturvårds- ellerrennäringsintressen ä ena sidan och skogsbruksintressen å den andra sidan. I motion 1983/84:504 av AnitaBråkenhielm och (båda m) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkande3), att hos regeringen anhåller om åtgärder för att på sätt som imotionen anförts hindra kortsiktigt motiverat överutnyttjande av de fjällnäraskogarna. I motion 1983/84:680 av BörjeHörnlund och (båda c) yrkas att beslutar att som sinmening ge regeringen till känna att domänverket genom ägande eller långtidsarrendebör upplåta de fjällnära skogarna till ortsbefolkningen och att skogarna börskötas med småskaliga metoder. I motion 1983/84:847 av MargotWallström m. fl. (s) yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts beträffande bevarande av fjällskogar. 1 1984/85. JoU1984/85:20 2 1 motion 1983/84:849 av . (vpk) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkande 3), att som sinmening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om avverkningovanför den gamla skogsodlingsgränsen samt stamvis blädning. I motion 1983/84:902 av Jan-ErikWikström m. fi. (fp) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkande 5), att hosregeringen begär att inventerings-och planeringsarbetet för fjällskogarnasnarast genomförs och att ett säkerställande program fastläggs samt att iavvaktan härpå sådana avverkningar inte tillåts som naturvårdens ochrennäringens företrädare motsätter sig. 1 motion 1983/84:1854 av ToreNilsson och (båda m) yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär utredning om huruvida avverkning av den fjällnära skogenär tillåtlig enligt naturvårdslagen, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att avverkningarna skall inställas iavvaktan på den begärda utredningen. Inkomna skrivelser, uppvaktning I detta ärende har till utskottetinkommit ett antal skrivelser frän företrädare för vetenskap, naturvård ochrennäring. I en skrivelse vänder sig sålunda forskare i ekologisk botanik vidUmeå universitet och i skoglig vegetationsekologi vid Sverigeslantbruksuniversitet mot en ytterligare expansion av skogsbruk till markerovanför domänverkets tidigare skogsodlingsgräns. vetenskapsakademienanför i en skrivelse att det vore ytterst angeläget med ett riksdagsuttalandeom att det vetenskapliga skyddsvärdet hos naturtillgångarna i de fjällnäraskogarna ges berättigad uppmärksamhet. Enligt vore det också önskvärtatt mer uppmärksamhet ägnades skyddsvärda områden på annan mark än statens ochatt naturvårdsintressena fick en lika stark ställning där som den staten såsommarkägare har möjlighet att tillgodose. hemställer för sin del attutskottet i sin behandling av motionerna beaktar vissa synpunkter som anförtsav föreningen och uttalar sig för ett permanent skydd för de fjällnärabarrskogarna genom inrättandet av en särskild naturvårdsgräns. Föreningenhemställer också att utskottet uttalar att inga ingrepp över huvud taget fårske i urskogsområdena , och Kirjesålandet. I skrivelser från ochSåminuorra () betonas nödvändigheten av attriksdag och regering tar sitt ansvar och ger skogsbruket direktiv att anpassasin verksamhet till de samiska näringarna. Annars finns det risk för att enkortsiktig utveckling av skogsindustrin kommer att döda en långsiktig JoU1984/85:20 3 utveckling av rennäringen och därigenom utrota samerna somfolk och deras kultur. Utskottet har i förevarandesammanhang uppvaktats av Ungdomsaktionen för skogar, bestående avföreträdare för flera politiska partiers ungdomsförbund, Såminuorra (), miljöorganisationer m. m. Aktionsgruppen har bl.a. förespråkat ett femårigt moratorium i fråga om avverkningar i de fjällnäraskogarna. 1 samband med beredningen avärendet har utskottet företagit en studieresa till fjällnära barrskogar iNorrbottens län och . Syftet har varit att få en belysning avde olika problem och möjligheter som möter vid skogsbruk i dessa trakter.Utskottet har därvid besökt ca 25 exkursionslokaler av skiftande slag: gran-och tallbestånd, urskog och färska hyggen, exempel på lyckade och misslyckadeföryngringar , avverkningsmogen skog och naturreservat, skogsom förvaltas av domänverket och allmänningsskog. I resan och i de diskussionersom fördes vid varje exkursionslokal deltog representanter på det lokala ochregionala planet för kommuner, samebyar, revir och skogsallmänningar, på detregionala planet för länsstyrelser, skogsvärdsstyrelser och lantbruksnämndersamt pä det centrala planet för , ,domänverket. Forskarevid och vid i samt vid högskolan iÖstersund deltog även i studieresan. Den svenska fjällnära naturskogensträcker sig i nästan oavbruten följd längs hela den fjällkedjan.Ovanför skogsodlingsgränsen finns drygt 2 miljoner ha mark med skog av olikaslag. 1,5 miljoner ha består av produktiv skogsmark och omkring 0,5 miljoner haav mindre produktiva impediment. 150 000 ha är produktiv skog som kan tänkasvara intressant för skogsbruket. I övre , särskilt i inlandet upp mot fjällregionendär staten är den dominerande skogsägaren och domänverket alltså förvaltarstora områden, har också naturvården, rennäringen och friluftslivet storaintressen. Intressemotsättningarna där har skärpts. Det finns flera skäl till detta. Ett är att domänverketplanerar att föryngra skog på arealer som under intehar varit aktuella för skogsbruk. Det ökade statliga ekonomiska stödet tillskogsbruket kan vidare ha bidragit till det ökade intresset för skogsodling idessa områden. s. k. skogsodlingsgräns var en interngränslinje på kronans mark som drogs upp , då drygt 600000 ha I* 1984/85. JoU1984/85:20 4 produktiv skogsmark närmast fjällkedjan undantogs frångängse skogsbruk. Ovanför (väster om) denna gräns ansågs det saknas biologiskaförutsättningar att till acceptabla kostnader åter fä upp skog efter kalavverkning.Det framhölls dock att gränsen var av temporär natur och därför skulle kommaatt justeras allt efter föryngringsforskningens framsteg. Skogsodlingsgränsenhar i viss mån förändrats . startades en allmän översynav gränsen, som resulterade i att den är 1980 upphörde att gälla som ekonomiskplaneringsgräns för skogsbruket på statens mark och även slopades sombiologisk gräns för skogsbruket. Vid en inventering har domänverket bedömt attbiologiska förutsättningar för ett normalt, uthålligt skogsbruk finns inomdrygt 80 000 ha av ca 655 000 ha ovanför den f. d. skogsodlingsgränsen. Inom det privata skogsbruket har en skogsodlingsgränsmotsvarande domänverkets inte tillämpats. Såväl skogsbolag som allmänningar ochprivata skogsägare har bedrivit skogsbruk inom de fjällnäraområdena. Gällande bestämmelser m. m. fastlade , genomden nu gällande skogsvärdslagen (1979:429), riktlinjer för skogspolitiken.Enligt dessa skall skogsnäringen verka i överensstämmelse med de övergripandesamhällsekonomiska målen och i samspel med andra sektorer. Målet förskogspolitiken är en varaktig, hög och värdefull virkesavkastning underhänsynstagande till naturvårdens och andra allmänna intressen. Detta fastställsi lagens inledningsparagraf. Enligt uttalanden i proposition 1978/79:110 medförslag om riktlinjer för skogspolitiken, m m. innebär detta att hänsyn skalltas bl. a. till rennäringen. Vid sidan av den allmänna bestämmelsen om hänsynen tillnaturvärden finns i skogsvårdslagen särskilda regler för svärföryngrade skogaroch skyddsskogar. Enligt 18 § får regeringen föreskriva att skog som är svåratt föryngra på grund av dess ogynnsamma läge eller som behövs som skydd motsand- eller jordflykt eller för att förhindra att fjällgränsen flyttas nedskall avsättas som svårföryngrad skog eller skyddsskog. Enligt 19 § får i svårföryngrad skog ellerskyddsskogavverkning inte ske utan tillstånd. 1 samband med atttillstånd ges kan besluta om åtgärder för att begränsaeller motverka olägenhet och trygga återväxten. Tillstånd behövs inte förröjning eller gallring som främjar skogens utveckling. Bestämmelser om avverkning av skog på skogsmark ges i 1217 §§ i skogsvårdslagen. Enligt den förstnämnda av dessa paragrafer får avverkninginte ske på annat sätt än genom 1. röjning eller gallring som främjar skogensutveckling, 2. slutavverkning som är ändamålsenlig för anläggning av ny skog.Enligt förarbetena till lagen innebär punkt 2 i normalfallet JoU1984/85:20 5 trakthuggning med eller utan fröträd. Det har dockbefunnits angeläget att understryka att det inom fjällskogsområdena kan komma ifråga andra former av avverkning som bör jämställas med slutavverkning trotsatt en stor del av skogsbeståndet lämnas kvar. Det framhålls att nu nämndaavverkningsform, s. k. fjällskogsblädning, är avsedd att vara det endaundantaget från normalregeln. Enligt 14 § första stycket skogsvårdslagen svararskogsmarkens ägare för att slutavverkning bedrivs i lämplig omfattning så att enjämn åldersfördelning av skogen på hans brukningsenhet främjas. Från dennaregel får skogsvärdsstyrelsen i särskilda fall medge undantag. Enligt 13 § skogsvårdsförordningen (1979:791) fårskogsstyrelsen meddela föreskrifter om undantag från skyldigheten att avverkaslutavverk-ningsmogen skog, bl. a. när den är av särskild betydelse frånnaturvårds-synpunkt. Föreskrifter om gränserna för svårföryngrad skog ochskyddsskog finns i förordningen (SKSFS 1983:1) om svårföryngrad skog ochskyddsskog. Enligt föreskrifter och allmänna råd tillskogsvärdslagen (SKSFS 1983:2) avser tillständsplikten enligt 19 § allslutavverkning och dessutom avverkning som sker för att mark skall tas ianspråk för annat ändamål än virkesproduktion, bl. a. väggator. Medslutavverkning jämställs här den i det följande berörda s. k.fjällskogsblädningen. Avverkningstillstånd erfordras oberoende avavverkningens storlek. För att tillgodose skyddsintresset eller tryggaåterväxten kan besluta om sättet för avverkningensutförande samt om de åtgärder som skall vidtas för att en tillfredsställandeföryngring skall åstadkommas och inom vilken tid de skall vara utförda. Då tillstånd till avverkning i svårföryngrad skog meddelasär det enligt allmänna råd, med hänsyn till bl. a. bristen påfullt härdigt skogsodlingsmaterial, i regel påkallat att meddela föreskrifterom t. ex. hyggesstorlek, huggningsform, föryngringsmetod, trädslagsval,härkomst, plantantal och hjälpåtgärder. Samspelet mellan rennäring och skogsbruk bygger somtidigare nämnts bl. a. pä skogsvårdslagens inledningsparagraf såvitt avserskogsbrukets hänsyn till andra allmänna intressen. Motsvarande regel irennäringslagen (1971:437) återfinns i lagens 65 § vari föreskrivs att det vidrenskötselns utövande skall tas skälig hänsyn till andra intressen. När det gäller skogsbrukets hänsynstaganden tillrennäringen har efter samråd med lantbruksstyrelsen utfärdatallmänna råd (SKSFS 1982:2) om samråd och om hänsynstagande vid slutavverkning,beståndsvård, beståndsanläggning och skogsvägbyggande. En särskild samrådsgrupp för skogsbrukets hänsynstagandetill rennäringen har utarbetat en samrädsmodell som innebär attstorskogsbruket inom renskötselomrädet förutom planerade avverkningar ävenanmäler skogsvårdsåtgärder till resp. skogsvårdsstyrelse, som i sin tursammanstäl- JoU1984/85:20 6 ler uppgifterna och distribuerar dem till resp. sameby. Pågrundval härav sker sedan samråd mellan skogsägarna och samebyarna. Det kan vidare nämnas att regeringen(industridepartementet) utfärdade vissa föreskrifter omavverkning ovanför skogsodlingsgränsen, enligt vilka domänverket, i avvaktanpå resultatet av den då pågående urskogsinventeringen, skall före beslut omavverkning av skog och vägdragningar ovanför den tidigare s. k.skogsodlingsgränsen i varje särskilt fall samråda med berörd länsstyrelse.Sådant samråd har bl. a. ägt rum beträffande vissa områden inom kronoparkenKirjesålandet i . Sedan reagerat mot vissaplaner pä avverkning inom området förklarade domänverket attverket på grund av den speciella vikt som naturvärdsverket lade vid Kirjesålandetvar berett att ytterligare uppskjuta samtliga avverkningsplaner inom området,så att särskilt tidsutrymme skapades för en utvärdering av området. Ett sådantuppskov kunde dock inte gälla längre än , då olägenheternaannars enligt domänverkets uppfattning blev oacceptabelt stora. 1 startade en häftig debatt om detlämpliga i att ta tidigare nästan orörda skogar i bruk. Deras värde förnaturvård, turism, forskning och renskötsel framhölls därvid. Vidare hävdadevissa kritiker att det var tveksamt om det var möjligt att på nytt åstadkommany skog på dessa marker efter en slutavverkning. Denna sistnämnda synpunktgjorde att domänverket beslöt att tills vidare stoppa all verksamhet ovan dentidigare skogsodlingsgränsen samt inbjuda ett antal forskäre att besöka deindelade skogarna för att där studera de faktiska föryngringsmöjligheternaunder . riksdagsbehandling, m. m. Frågan om skogsarbeten i defjällnära skogarna var föremål för behandling i i sambandmed prövningen av revisorers förslag 1982/83:12 i anslutning tillgranskning av domänverket. På näringsutskottets tillstyrkan (NU 1982/83:49) uttaladeriksdagen med bifall till revisorernas förslag som sin mening att utredningskyndsamt borde göras och beslut fattas angående användningen av deskogsarealer i , , och somligger ovanför gränsen för svårföryngrad skog i den fysiska riksplaneringen. 1avvaktan på resultatet härav borde domänverket och övriga skogsägare iakttarestriktivitet vid utförande av skogsarbeten på berörda arealer. 1 detta ärendeanförde jordbruksutskottet i yttrande 1982/83:2 y till näringsutskottet bl. a.att utskottet för sin del fann det naturligt att resultatet av denurskogsinventering som i samråd med bedrev ochvars sista fas bl. a. avsäg de områden varom här var fråga JoU1984/85:20 7 avvaktades, innan man gick i författning om att vidtanågra ingripande skogsbruksätgärder pä berörda arealer. Detta borde gälla såvälavverkningar som vägarbeten. Flera frågedebatter har förekommit iriksdagen i fråga om åtgärder för att förhindra avverkning i fjällskogar. I svar på fråga av () anfördejordbruksminister bl. Jag besvarade liknande fråga av . Jag erinrade då om att riksdagensrevisorer uttalat sig om de fjällnära skogarna i anslutning till sin granskningav domänverket. Enligt revisorna borde en utredning genomföras för attåstadkomma en rimlig avvägning mellan naturvårds- och skogsbruksintressena.Därvid borde hänsyn också tas till sysselsättningsaspekter och till rennäringensoch friluftslivets intressen. Revisorerna uttalade vidare att domänverket ochövriga skogsägare borde iaktta restriktivitet vid utförandet av skogsarbeten påberörda arealer. har sedermera bifallit revisorernas förslag ochregeringen har lämnat över beslut till domänverket. Det utredningsarbete som avsägs med riksdagsbeslutet pågårf. n. och det gäller främst inventering av urskogar och lavbärande skogar. Jagförutsätter att detta arbete genom berörda myndigheters försorg kommer att ledafram till en övergripande planering av skogsbruket inom aktuella områden. Det ankommer på myndigheterna att bedöma frågor omavverkningar med tillämpning av gällande lagstiftning. Därvid bör självfalletbeaktas också nyssnämnda beslut och de resultat som erhålls genomutredningsarbete. Jag kommer att med uppmärksamhet följa utvecklingen pä dettaområde. 1 en följande replik anfördejordbruksministern att han ansåg det borde vara möjligt att utarbeta samordnademarkanvändningsplaner eller handläggningsprogram för fjällen och skogennärmast fjällen. I avvaktan på en sådan planering måste, såsom också framgickav uttalande, restriktivitet iakttas i fråga om avverkning ifjällnära skogar. Detta hade bl. a. lett till ökat samråd från domänverketssida med andra myndigheter och sammanslutningar. Han anförde vidare. utfärdadeskogsstyrelsen, under medverkan av bl. a. domänverket, allmänna råd omskogsbrukets hänsynstagande till rennäringen. Det ansågs nödvändigt med samrådmellan samebyarna och storskogsbruket om planerade skogsbruksätgärder. Frånden har det anvisats en hal v miljon kronor för att man skall kunnautveckla detta samråd bättre. Regeringen föreskrev attdomänverket, i avvaktan på resultatet av den pågående urskogsinventeringen,före beslutet om avverkning av skog och vägdragningar ovanför den tidigare s.k. skogsodlingsgränsen i varje särskilt fall skall samråda med berördlänsstyrelse. I det sammanhangethade ingen invändning, utan här var det en fråga som stodmellan rennäringen och domänverket. Den här frågan gav mig anledning att åter belantbruksstyrelsen och domänverket att samräda kring dessa frågor, och det harresulterat i att 1984/85. JoU1984/85:20 8 domänverket har utfärdat ytterligare direktivangående avverkning av detta slag. I de fall enighet inte nås inom ramen församrådsförfarandet mellan samerna och reviret, skall revirförvaltarenhänskjuta frågan till regionchefen som skall inhämta yttrande frånlantbruksnämnden. , som sålunda i det här sammanhangetföreträder rennäringen, skall därvid göra en sakprövning av frågan om vilkenbetydelse den aktuella skogsmarken har för rennäringen inom området. Detta äralltså vad vi nu har vidtagit för åtgärder. anfördejordbruksminister som svar på en fråga av () omdomänverkets avverkningar i fjällnära skogsområden att ett totalstopp föravverkningarna i inland enligt hans mening skulle föra för långt.Däremot var det viktigt att vara restriktiv i avvaktan på att underlag kom framför bedömning av om det behövdes åtgärder med anledning av t. ex. begränsningari tillgängen på renbete. 1 ett följande replikskifte förklarade jordbruksministernatt det självfallet inte var avsikten att alla fjällnära skogar skulleavverkas. Vad soin hade skett var att vi hade fått en inventering av urskogaroch fjällnära skog och att vi snart också skulle få resultatet av den s. k.hänglavsinventeringen. Det var jordbruksministerns mening att de myndighetersom hade ansvaret här lantbruksstyrelsen för rennäringen, förskogsbruket och för naturvården på basis av dessainventeringar gemensamt skulle söka göra de avgränsningar och de bedömningarsom skall göra det möjligt att få dessa frågor hanterade med hänsyn tagen tillde olika intressen som gör sig gällande i detta sammanhang. Längs den länga svenskafjällkedjan från till nordligaste sträcker sig ett nästanoavbrutet bälte av s. k. fjällnära barrskogar. Dessa skogar har tidigareansetts sakna biologiska förutsättningar för ett ekonomiskt acceptabeltskogsbruk. Skogarna, som i allt väsentligt är koncentrerade till områden ovandomänverkets tidigare skogsodlingsgräns extrapolerad över andra ägargruppersmark omfattar drygt 2 miljoner ha skogsmark, varav 1,5 miljoner ha består avproduktiv skogbevuxen mark. Resten betraktas som s. k. impediment. Staten ärden dominerande ägaren av skogsmarken ovan skogsodlingsgränsen i alla berördalän utom i . Fördelat i procent av arealen hänglavbärande barrskogutgör statens ägoinnehav i sistnämnda län . 1 äger staten92 % och i , såvitt avser fjällbyar, och inomskogsbyarna. Ett ökatintresse för att utnyttja de fjällnära skogarna i det gängse JoU1984/85:20 9 skogsbruket har under senare är visats från skogsnäringenssida. Orsakerna härtill är flera. Kraven pä tryggade sysselsättningsmöjligheteri inland i förening med skogsindustrins behov av fortsattförsörjning med virkesråvara har sålunda blivit alltmer framträdande.Effektivare skogsföryngringsmetoder samt möjligheten att använda nya, förmark-och klimatförhållandena lämpade trädslag har också medverkat till att görade fjällnära skogarna intressanta från skogsbrukssynpunkt. Det statliga ekonomiska stödet till bl. a. skogsvärd harockså bidragit härtill. En ändrad prissättning pä skogsbrukets produkter tordeäven vara en bidragande orsak. Pä grundval av en under slutet av 1970-taletgjord inventering har domänverket bedömt att biologiska förutsättningar för ettnormalt uthålligt skogsbruk finns inom drygt 80 000 ha av ca 655 000 ha ovanförden f. d. skogsodlingsgränsen. Härav har dock, som framgår av det följande,omkring en tredjedel numera undantagits efter överenskommelse med statensnaturvårdsverk. Den fjällnära skogsregionen är inte bara av intresse förskogsbruket. Även rennäringen liksom naturvärden och friluftslivet har storaintressen i området. Av naturliga skäl uppstår lätt motsättningar mellanföreträdare för de olika intressena. Genom de aviserade planerna på ökatutnyttjande av de fjällnära skogarna för skogsbruk har motsättningarna skärpts.Från företrädare för naturvärdens intressen uttalas en påtaglig oro för attskogsbruk bedrivet efter moderna metoder kommer att åsamka oreparabla skadorpä den ömtåliga fjällskogen. Man pekar pä att en genomgripande förändring kanförväntas för dessa marker dels genom ökat användande av trakthyggesbruk överstora sammanhängande ytor och tillämpning av vissa radikalamarkberedningsmetoder, dels genom att främmande trädslag introduceras iområdet. Vidare har sagts att orörda fjällskogsomräden som f. n. inte ärintressanta för skogsbruk kommer att indirekt beröras genom att nya vägarbehövs till de produktiva enklaver soinär avsides belägna. Även fränforskarhäll har framförts kritiska synpunkter mot de planeradeskogsbruksåtgärderna i fjällskogarna. Motionsyrkanden om avverkningsstopp m. m. Oro för att den del av den svenskanaturen som de fjällnära skogarna representerar skall utsättas för oreparablaeller svårläkta skador genom de aktualiserade skogsbruksätgärderna kommer bl.a. till uttryck i ett antal vid årets början väckta motioner. Flertaletinnehåller yrkanden om uttalanden från sida i syfte att förhindraavverkningar och andra typer av ingrepp eller åtgärder som kan skada framförallt naturvårdens och rennäringens intressen. I motion 452 av ochKarin (båda c) hänvisas till att inventeringar pågår av urskogar ochlavbärande skogar i fjällskogsregionen. Motionärerna pekar även på den JoU1984/85:20 10 Enligt motionenbör uttala sig för att i avvaktan pä de resultatpågående,utredningsverksamhet leder till inga avverkningar, vägdragningareller andra skogsbruksätgärder får företas i fjällnära skogar i de fallintressemotsättningar föreligger. Ett motsvarande yrkande läggs fram i motion902 av m. fl. (fp). Det framhålls att några avverkningar intebör ske i avvaktan pä ett säkerställandeprogram, om naturvårdens och rennäringensföreträdare motsätter sig dessa. Enligt motionärernas mening måste det vidareslås fast att skogsavverkning inom s. k. obrutna fjällområden inte skalltillåtas. 1 motion 504 av och (båda m)framhålls att kortsiktiga sysselsättningshänsyn eller jakt eftermarginalkvantiteter av virke inte får äventyra långsiktiga behov ellermiljöhänsyn. Eftersom markägaren vad det gäller de fjällnära skogarnahuvudsakligen är staten genom domänverket bör återhållsamhet här kunnaåstadkommas genom direktiv från och skogsvärdsstyrel-serna,vilka senare i sin upplysningsverksamhet till det enskilda skogsbruket ochdess organisation bör uppmärksamma riskerna med intensivt bruk av svaga marker. Dä det gäller den fjällnära skogen måste enligt motion 849av m. fl.