bet · G801NU2 · 1984-12-31 00:00:00 — Med tanke på att metallverken har en viktiguppgift i ett krisläge, där möjligheten till internationell handel är beskuren,måste branschen också ha möjlighet att verka i ett normalläge. Det ärkollegiets mening att denna möjlighet beskärs om för industrin begärligskrotråvara tillåts lämna landet. Sammantaget saknas det enligt kollegietsmening f. n. förutsättningar för såväl en liberalare hantering av skrotexportengenerellt som särskild behandling av utförsel för Omarbetning. Vidare tordekonsekvenserna av en fri utförsel bli en icke önskvärd förstärkt råvarubristför de svenska järn- och metallverken, varvid risken för industrinedläggningarinte kan uteslutas. framhåller att verkets yttrande utgårfrån den situation som råder i fråga om skrothandel i . Diskussionerom friare skrothandel mellan EG och EFTA-länderna har initierats inom EG, anförverket och påpekar att detta kan komma att medföra ändrade förutsättningar förden svenska bedömningen. Representanter för skrothandlare, metallanvändare ochskrotförbrukare (järn- och metallverken) har beretts möjlighet att yttra sigtill kommerskollegium i ärendet. Av kollegiets sammanfattning av yttrandenaframgår att , som representerar metallanvändarna, inte harnågot emot den skisserade liberaliseringen men understryker de praktiska svårigheterna.Några nya och vägande skäl för en ändring av praxis sägs inte framkomma iförbundets skrivelse. Skrothandelns mening är inte enhetlig. FöreningenMetalbkrotgrossisterna och Föreningen har avgett gemensamtyttrande. Utifrån den principiella uppfattningen att skrotexportförbudet bordeavskaffas anser de, utan att närmare utveckla några motiv, att exportlicens börmedges för omarbetning. uttalar sig ocksåpositivt för en sådan ändring i praxis. Man anser att den nuvarande regleringenhar resulterat i en felaktig prissättning, som i sin tur har hämmatskrotåtervinningen. menar attgällande reglering ej bör liberalise-ras bl. a. mot bakgrund av att man anserbegreppet omarbetning vara mycket vidsträckt och svårtolkat. Det kan innebärasåväl klippning av skrot och liknande åtgärder som metallurgisk omarbetning.Vidare anser man att en utförsel av skisserat slag skulle kunna medföra enminskning av omarbetnings- och återvinningsprocessen i med tappadvolym för den svenska skrotmarknaden som följd. Svaren från järn- ochmetallverken är entydigt negativa till en liberalisering av tillämpningen avexportförbudet. Som viktiga skäl mot en förändring anges bl. a. att skrotbristredan nu råder i landet och att export inte kan kompenseras med import. NU1984/85:2 39 en ojämn råmaterialtillförsel, där världsmarknadsprisernastyr tillgången med risk för negativa konsekvenser för sysselsättningen. Detpekas på att de miljöbetingade investeringarna i regleras av bland desträngaste bestämmelserna i världen. Vidare fäster man uppmärksamheten på desvårigheter som kan uppstå när det gäller definition och avgränsning och därmedkontrollen av användningen. Dessa svårigheter kan leda till en dold, ickeavsedd export. Förordning om import- och exportlicenser Enligt lagen (1984:57) omupphävande av kungörelsen (1947:82) angående allmänt importförbud ochkungörelsen (1950:324) angående allmänt exportförbud upphörde dessakungörelser att gälla vid utgången av . Detta var ett led iomläggningen av den svenska import- och exportregleringen från ett allmäntförbud mot att utan licens importera eller exportera varor till en allmänfrihet att införa och utföra varor. För licensbeläggning skall krävas direktaföreskrifter i författningsform (prop. 1983/84:61, NU 1983/ 84:18, rskr1983/84:136). Någon egentlig förändring av det faktiska frilist-ningsläget närdet gäller import och export skedde inte i detta sammanhang. Licenstvånget vadgäller utförsel av avfall och skrot av metaller har numera sittförfattningsmässiga stöd i förordningen (1984:54) om import- och exportlicenser. UtskottetFrihandel m. m. Frihandel, fria kapitalrörelser ochfasta växelkurser var de centrala byggstenarna i det internationella ekonomiskaregelsystem som kom till i slutskede. Det möjliggjorde enfortgående och intensiv internationalisering av produktion och handel. Dettabidrog i sin tur starkt till den höga tillväxttakt inom ekonomin som gällde iindustriländerna under framför allt . Frihandelns betydelse som positiv driftkraft för välståndoch ekonomisk utveckling understryks i de handelspolitiska avsnitten i tvåpartimotioner, 1983/84:851 (m) och 1983/84:908 (fp). I båda motionerna uttrycksoro över de protektionistiska strömningarna i vår omvärld. Utifrån dettagenerella anslag utvecklas sedan synpunkter på hur bör agera i olikahandelspolitiska sammanhang. De aspekter som motionärerna betonar är delvissammanfallande, delvis olika. Det grundläggande är dock gemensamt: att enfortsatt liberalisering av världshandeln skall befrämjas. måste i sitt eget intresse följa de internationeUaspelreglerna och bör inte ge stöd till olönsamma företag, anförs i motion1983/84:851 (m). NU1984/85:2 40 Kravet på frihandel måste gälla även gentemot de nyaindustriländerna. måste utvecklas till att bli en hemmamarknad förföretag i alla de nordiska länderna. Tekniska hinder för den nordiska handelnmåste undanröjas genom långtgående samordning. bör dessutom verka förharmonisering på det internationella planet. Av största vikt är enligtmotionärerna att aktivt arbetar på att fördjupa och förbättra sittförhållande till EG. De hemställer att som sin mening skall geregeringen till känna vad som i motionen anförs om frihandel. Enligt motion 1983/84:908 (fp) bör regeringen i allainternationella sammanhang aktivt verka för en fri internationell handel ochför slopande av handelshinder. Initiativ bör tas till bredare internationelltsamarbete för att s. k. icke-tariffära handelshinder skall elimineras.Näringslivet måste anpassa sig till de yttre förutsättningarna och utnyttjaSveriges relativa fördelar jämfört med andra länder. Exportpotentialen inomtjänstesektorn måste mobiliseras och det internationella samarbetet på områdetledas till positivt resultat. Det måste vara en ambition, sägs det också idenna motion, att handelshindren på områden som är betydelsefulla föru-länderna successivt minskas. Motionärerna vill att skall göra ettuttalande av innebörd att i skilda internationella sammanhang skallverka för en fri handel och slopande av icke-tariffära handelshinder, även inomtjänstesektorn. Utskottet tar ställning till yrkandena i de två motionernagenom att punkt för punkt kommentera de olika delförslag som förs fram imotiveringen. Utskottet delar den i motionernaframförda uppfattningen att tendenserna till ökad protektionism inger oro. Somframgår av den inledande framställningen (s. 3) har det handelspolitiska klimatetunder varit kyligt. Den långvariga recessionen har lett till ökatprotektionistiskt tryck. Att stå emot krav på skydd för industrier och regionersom hotas av den internationella konkurrensen har under den långvarigarecessionen blivit svårare än vad det var under de tidigare tillväxtåren.Samtidigt har nationernas ambitioner när det gäller den inhemska ekonomiskapolitiken ökat liksom medborgarnas förväntningar om fortsatt tillväxt avvälståndet. I tomrummet efter traditionella handelspolitiska skydd, tullar,som avvecklats eller kraftigt reducerats, har olika icke-tariffärahandelshinder tillgripits för att den egna produktionen och handeln skallkunna skyddas. Frihandelsdoktrinen är central inom nationalekonomin. Denvisar vägen till en internationell arbetsfördelning som gör det möjligt förvarje land att inrikta produktionen på de områden där resurserna kan utnyttjasmest effektivt och att exportera de varor som landet kan producera billigare iutbyte mot vad andra kan leverera till lägre kostnader. Någon etablerad teoriför alternativa lösningar för den internationella arbetsfördelningen finnsinte. Frihandel i strängt ekonomisk mening har aldrig existerat under NU1984/85:2 41 Trots det politiskaliberaliseringsarbetet har öppna eller dolda regleringar av olika slag helatiden funnits. Liberaliseringsåtgärderna med frihandel som riktpunkt haremellertid varit en av de grundläggande faktorer som har främjat ländernasvälstånd och ökat deras nationalinkomst. Den fria tillgången tillvärldsmarknaden har varit särskilt betydelsefull för små länder som i likhetmed har en alltför liten inhemsk marknad. Ekonomin, sysselsättningenoch levnadsstandarden i är, som understryks i motionerna, beroende avfortsatt frihandel. I likhet med motionärerna finner utskottet det vara avstor vikt att slår vakt om den fria handeln som riktpunkt för detinternationella handelssamarbetet. En återgång till den frihetsnivå förhandelsutbytet som uppnåddes innan olika icke-tariffära handelshinder i ökandeutsträckning började introduceras och enfortsatt liberalisering därefter bör enligt utskottets mening eftersträvas. Den arbetar aktivt för attprotektionismen skall motverkas och för att frihandeln och det multilateralafrihandelssystemet skall stärkas. På olika sätt har detta tidigaredokumenterats för , bl. a. genom uttalanden i 1984 årsbudgetproposition (se s. 5) och i riksdagsdebatter (s. 7 f.). Utskottet villhär också peka på de principuttalanden om att nya handelshinder inte skallinföras (s. k. stand-still) och att de som redan har införts skall avvecklas(s. k. roll-back) som har gjorts inom ramen för GATT-, UNCTAD- ochOECD-samarbetet och som har varit aktiv tillskyndare till. Dehandelshinder som dessa uttalanden avser är i huvudsak sådana icke-tariffärahinder som det refereras till i motion 1983/84:908 (fp). Icke-tariffärahandelshinder är ju, som har framgått av den inledande redogörelsen (s. 3), engemensam beteckning för en rad olika åtgärder med handelshindrande verkan,alltifrån kvantitativa importbegränsningar till diskriminerande offentligupphandling. Det är sådana handelshinder som i ökande utsträckning harutnyttjats när tullar inte har kunnat höjas och det är till dessa handelshindersom en stor del av intresset koncentreras i det internationella samarbetet. Enligt utskottets mening har mot denna bakgrundinte någon anledning att genom ett särskilt tillkännagivande uppmana regeringenatt i alla internationella sammanhang aktivt verka för fri internationellhandel och för slopandet av icke-tariffära handelshinder. Detta är ett avönskemålen i motion 1983/84:908 (fp), som således avstyrks i den delen. Liksom i den senast behandlademotionen noteras i motion 1983/84:851 (m) de protektionistiska tendenserna iomvärlden. Vidare uppmärksammas vissa protektionistiska inslag i den svenskapolitiken, som enligt motionärerna inte är acceptabla. Motionärerna vänder sigmot den socialdemokratiska industripolitiken, vilken enligt deras meningpräglas av att alltmer stöd ges NU1984/85:2 42 till olönsamma företag. måste i sitt eget intressefölja de internationella spelreglerna, anför de. Kortsiktiga fördelar får inteleda till att denna form av protektionism utvecklas. Motionärerna önskar ettuttalande av av denna innebörd. Behovet av anpassning till de yttrevillkoren och av utnyttjande av de relativa fördelar har jämfört medandra länder understryks också i motion 1983/84:908 (fp). Mot bakgrund av det svenska industristödets utvecklingunder vänder sig utskottet bestämt mot påståendet i motion1983/84:851 (m) om svensk protektionism i form av ökande stöd till olönsammaföretag. Att sådant stöd, i regel under stor politisk enighet, sattes in undersenare och för att företagensomställning skulle kunna ske i socialt acceptabla former är ett obestridligtfaktum. Lika klart är emellertid det markerade trendbrott som skedde /84, då nettokostnaden för det svenska industristödet kraftigtminskade. Nedgången föll till största delen på det s. k. icke-permanentastödet, dvs. det krisstöd som motionärerna refererar till. Enligt de beräkningar som redovisades i proposition1983/84:135 om industriell tillväxt och förnyelse (bil. 1 s. 275) förväntadesindustristödet totalt minska från /83 tillca /84. Det icke-permanenta stödetberäknades svara för ca 3,5 miljarder härav, mindre än en tredjedel avkrisstödet under /83. Detta belopp skulle så gott som helt beståav utbetalningar enligt tidigare beslut eller kostnader för tidigare givna lånoch tillskott av aktiekapital. Utskottet vill dessutom erinra om attinriktningen mot ett ökat offensivt industristöd markerades ytterligare genomförslagen i den nyssnämnda propositionen, vilka i allt väsentligt godkändes avriksdagen (NU 1983/84:42, rskr 1983/84:379). Enligt riksdagensbeslut kommer de offensivt inriktade industripolitiska insatserna syftande tillatt stimulera förnyelse och utveckling av industrin att ges ett större utrymmeän tidigare. Ytterligare kan i detta sammanhang erinras om att våren1983 godkände nya rikthnjer för tekobranschstödet (prop. 1982/83:130, NU1982/83:42, AU 1982/83:29, rskr 1982/83:321,322). Beslutet innebar bl. a. enavtrappning av det s. k. äldrestödet och en ökning av de effektivitetshöjandeoch marknadsstödjande åtgärderna inom tekobranschen. Vad utskottet nu har påpekat leder till slutsatsen att detsaknas grund för ett uttalande av av den innebörd som föreslås imotion 1983/84:851 (m), varför motionen avstyrks i denna del. Liksom i den nu behandlade motionen1983/84:851 (m) understryks i motion 1983/84:908 (fp) behovet av attnäringslivet anpassas till de nya villkor som följer av en ökandeinternationell konkurrens. Här uppmärksammas särskilt utvecklingspotentialenpå nya områden. NU1984/85:2 43 industriella utvecklingen krävs en kraftigare expansion inya branscher och i redan etablerade "friska" företag, sägermotionärerna. Enligt deras mening bör de utvecklingsmöjligheter som finns inomtjänstesektorn, både för inhemsk sysselsättning och för produktion på export,mobiliseras. Motionärerna anser också att bör arbeta aktivt för attpågående arbete inom på ett internationellt tjänstehandelsavtal skall ledatill resultat. Tjänstesektorn svarar i , liksom i andraindustriländer, för en ökande andel av produktton och sysselsättning. Utskottetbetraktar denna sektor som ett mycket intressant utvecklingsområde för svenskutrikeshandel och delar således motionärernas uppfattning i detta avseende. Dethar varit en uppgift för tjänsteexportutredningen att studera möjligheterna attstimulera och utveckla den svenska tjänsteexporten från den privata sektorn. Iett inledande avsnitt (s. 8 f.) har utskottet redovisat utredningens förslag.Som har framgått är en proposition på grundval av tjänsteexportutredningensbetänkande aviserad . torde således fåanledning att återkomma till den i motionen väckta frågan om mobilisering avexportpotentialen inom det privata tjänsteområdet. Utskottet erinrar om attriksdagen beslöt att exportråd skall svara för ett särskiltutvecklingsprogram för den kommunala och landstingskommunala sektorns export avtjänster (prop. 1983/84:168, NU 1983/84:40, rskr 1983/ 84:382). Utskottet har i det föregående (s. 9 f.) också redogjortför hur frågan om tjänstehandeln behandlas i det internationella samarbetet.Handeln med tjänster är ett av de viktiga utvecklingsområdena för dettasamarbete, i vilket - som framgår av redogörelsen - aktivt deltar. nationella studie över tjänstehandel som regeringen har överlämnattill har bl. a. förklarat sig positivt till att samarbetet inomGATT skall inkludera även tjänstehandelsfrågor. har också preciseratvissa frågor som bedöms viktiga att klarlägga i det fortsatta arbetet. a. i vilken utsträckning GATT-reglerna kan ttllämpas pä tjänstehandel ochvilka handelshindrande effekter som framkallas av regleringar inom tjänstesektorn. Som framgår av redovisningen i det föregående är densvenska regeringen akttvt engagerad - nationellt och internationellt - iarbetet på att främja exporten av tjänster både från den privata och från denoffentliga sektorn. Med hänsyn härtill anser utskottet att något uttalande frånriksdagens sida om tjänsteexport och det internationella samarbetet om tjänstehandelinte är påkallat. Motion 1983/84:908 (fp) avstyrks således i denna del. Ett ämne som tas upp i motion1983/84:908 (fp) - utan särskilt yrkande - är de protektionistiska åtgärder somsärskilt har drabbat . Motionärerna påpekar att den internationellahandeln på tekoområdet och andra för NU1984/85:2 44 betydelsefulla områden begränsas av ett antalhandelshinder. I icke obetydlig mån har sådana införts också i , anförde och menar att det måste vara en ambition att sådana handelshinder successivtminskar. Vissa likheter med den nu refererade motionen har motion1983/84:851 (m) genom det som där uttalas om att kravet på frihandel måstegälla även gentemot de nya industriländerna. Framväxten av nya industriländerger ökade sysselsättningsmöjligheter för den svenska industrin, säger motionärerna.För att dessa nya, möjligheter skall kunna utnyttjas krävs vilja och förmågatill omställningar, anför de vidare och önskar att som sin mening gerregeringen till känna vad de anför i mottonen. Utskottet vill erinra om att hade tillfälle atti januari debattera hinder för u-landshandeln. Det skedde med anledning aven interpellation (m), vari frågades vilka åtgärder regeringen i praktiken hadevidtagit för att motarbeta uppkomsten av nya handelshinder gentemot u-ländernaoch för att genomföra uppföljningsprogrammet från . Vidare frågades om regeringenaktivt skulle verka för att svenska icke-tariffära handelshinder gentemotu-länderna undanröjs. Det svar som statsrådet lämnade spegladeden svåra problematik som ligger i höga skuldsättning,lågkonjunkturen i i-länderna och den tilltagande protektionismen (se även s. 6f.). En redogörelse lämnades för de ansträngningar som har gjorts från svensksida i internationella sammanhang i syfte att särskilt bevaka u-ländernasintressen av att handelshindren avvecklas. Statsrådet redogjordeockså för de - relativt begränsade - hinder för u-landshandeln som haroch för hur Uberaliseringsarbetet i vissa avseenden förs vidare. Avslutningsvisanförde han att tanken på en ny hade stöd från , som anseratt det är helt nödvändigt att man i sådana eventuella förhandlingar medprioritet tar itu med de svåra handelspolitiska problem flertalet u-länderbrottas med. Det är framför allt tre förhållanden som utskottet, medhänvisning bl. a. till det nu refererade interpellationssvaret, vill fästauppmärksamheten på med anledning av mottonerna 1983/84:851 (m) och 1983/84:908(fp) i nu aktuella delar. Det kan för det första konstateras att en mycket liten delav import från är reglerad. De enda områden där hinder av någonbetydelse för finns kvar är teko och jordbruk, det senare dock avmycket liten betydelse eftersom gränsskyddet riktar sig främst mot jordbruksvarorsom huvudsakligen produceras i andra i-länder. Skyddet inom dessa bägge områdenhar förestavats av behovet av att en viss självförsörjningsgrad kan tryggas,och det har beslutats med brett stöd i . Genom tullförmåner somSverige ensidigt har beviljat inom ramen för det s. k.preferenssystemet är av import från nutullfri. är därmed mera öppet för export än flertalet andrai-länder. De nya industriländerna, NU1984/85:2 45 NIC-länderna, som uppmärksammas särskilt i motion 1983/84:851(m), ingår i gruppen och omfattas sålunda av de tullpreferenser som nuhar nämnts. Fem latinamerikanska och asiatiska NIC-länder återfinns bland deländer från vilka genom avtal eller på annat sätt har begränsatimporten av tekovaror. Några andra särregleringar som berör NIC-länderna finnsinte. För det andra prövas fortlöpande möjligheterna tillytterligare liberalisering av importen från . har t. ex. iförhandlingarna om ett nytt sockeravtal åtagit sig att importera av sitt konsumtionsbehov. Globalkvoten för gummistövlar avvecklades vidingången av . I samband med den översyn som görs avSveriges preferenssystem kommer, enligt regeringens niopunktsprogram föruppföljning av , attprövas vad som kan göras med de handelshinder som inte består av tullar. Detfinns anledning att i detta sammanhang också erinra om de ansträngningar somgörs för att handelsutbytet med skall utvecklas. Utskottet hänvisartill vad som anförts i detta ämne i det föregående (s. 18). För det tredje, slutligen, verkar i detinternationella samarbetet mycket aktivt för att handel inte skallhämmas av protektionistiska åtgärder i i-länderna. Med hänvisning till det nu sagda anser utskottet att detsom sägs i motion 1983/84:908 (fp) i nu berörd del inte bör föranleda någonåtgärd från sida. Utskottet avstyrker att gör ett särskiltuttalande om NIC-länderna på det sätt som föresläs i motion 1983/84:851 (m). Teknbka och administrativa handelshinder I det föregående (s. 3) harredogjorts för olika kategorier av icke-tariffära handelshinder. Skiljaktigatekniska eller administrativa krav är en sådan kategori som kan avsevärtförsvåra ett fritt handelsutbyte. Dessa handelshinder uppmärksammas särskilt imotion 1983/84:851 (m). Skiljaktiga krav och villkor som leder till problem ochhinder för den nordiska handeln måste undanröjas genom en långtgåendesamordning inom , sägs det i motionen. borde dessutom medverkatill skapandet av mångnatio-nella krav och standarder (t. ex. inom ) elleransluta sig till i utlandet uppställda krav (t. ex. inom EG eller i ). Utskottet har i den inledande framställningen redogjortför hur ett förenklings- och harmoniseringsarbete när det gäller tekniska ochadministrativa handelshinder äger rum i det meUanstatliga samarbetet både inomNorden, i förhållandet EFTA-EG och inom (s. 11). Ett nära samarbete ägerrum också direkt mellan de standardiseringsorgan som arbetar inom skildaproduktområden. Särskilt kan uppmärksammas de initiativ som har tagittill ökat nordiskt samarbete. Utskottet vill också erinra om att regeringennyligen har tillkallat en särskild utredare för NU1984/85:2 46 att fortsatta medverkan i det internationellasamarbetet rörande handelshinder skall kunna koordineras. De önskemål som framställs i motion 1983/84:851 (m) synesutskottet vara väl tillgodosedda genom den uppmärksamhet som ägnas frågan omtekniska och administrativa handelshinder från svensk sida. Tillkallandetnyligen av en särskild utredare enligt vad som har nämnts är ytterligareett uttryck för den vikt som lägger vid att hindren för de fria handelsutbytetundanröjs. Något tillkännagivande av den innebörd som förordas i motion1983/84:851 (m) anser utskottet därför inte påkallat. Motionen avstyrks såledesi denna del. Bland de riktlinjer för Sverigeshandelspolitiska agerande som anges i motion 1983/84:851 (m) ingår att Nordenmåste utvecklas till att bli en hemmamarknad för företag i alla de nordiskaländerna. Härigenom underiät-tas, säger motionärerna, en framgångsrikkonkurrens med utomnordiska producenter. Också i motion 1983/84:908 (fp)understryks, mot bakgrund av att de nordiska länderna utgör varandrasviktigaste handelspartner inom ett flertal områden, vikten av ett intensifieratnordiskt samarbete. Det yrkande i ämnet som framförs i motionen har behandlatsi näringsutskottets betänkande NU 1983/84:42 (s. 45 och 93). Utskottet ansluter sig till bedömningen i motion1983/84:851 (m) att det är viktigt att utvecklas till att bli enhemmamarknad. En betydelsefull komponent i detta arbete är undanröjandet avtekniska och administrativa hinder för handeln mellan länderna. Denna aspekt pådet nordiska samarbetet har utskottet redan behandlat (s. 45), eftersom denuppmärksammas särskilt i motionen. I övrigt pågår, vilket framgår av denföregående redogörelsen (s. 13 f.), inom en rad områden ett arbete inriktat påatt de nordiska företagen skall ges fri tillgång till den nordiska marknaden.Arbetet rör bl. a. valutamässiga hinder för industriellt samarbete i ,näringsrättslagstiftning samt investeringar och etableringar över gränserna.Utskottet noterar med tillfredsställelse att en aktivering av samarbetet delvisredan har skett och att en fördjupning av det också är aviserad. Konkretaförslag syftande till att främja arbetet med som hemmamarknad förväntasbli presenterade vid session , då också förslag till ennordisk handlingsplan för att öka sysselsättningen och trygga den ekonomiskautvecklingen beräknas bli framlagd.