bet · G801SfU27 · 1984-12-31 00:00:00 — omflyktingpolitiken (skr. 1984/85:185) I betänkandet behandlas delsregeringens skrivelse 1984/85:185 om flyktingpolitiken, dels ett antal underden allmänna motionstiden /85 väckta motioner rörande såväl frågor omflyktingmottagning som frågor om utlänningslagen. Regeringens skrivelse ger inte anledning till någotsärskilt uttalande från utskottets sida. Utskottet avstyrker bifall tillsamtliga motioner. Reservation har avgivits av m-ledamöterna beträffandeutvisning på grund av brott och av fp-ledamoten beträffande juridisk hjälp vidgränsen. Regeringens skrivelse 1984/85:185 Genom skrivelsen bereds riksdagentillfälle att ta del av vad föredragande statsrådet anfört om Sverigesflyktingpolitik. I skrivelsen redovisas såväl internationellt skydd och biståndtill flyktingar utanför som insatser i samband med flyktingmottagande iSverige. Motioner väckta under den allmänna motionstiden /85 I motion 1984/85:346 av AllanEkström (m) hemställs att beslutar att upphäva andra meningen i 41 §utlänningslagen. I motion 1984/85:1715 av StenAndersson i (m) hemställs ätt hos regeringen begär förslag omatt asylsökande som saknar pass skall avvisas vid gränsen om inte godtagbaraskäl kan anföras för att passet saknas. I motion 1984/85:2440 av GunnelLiljegren m. fl. (m) hemställs att beslutar att hos regeringenanhålla om åtgärder för nordiskt samarbete i fråga om flyktingmottagning. I motion 1984/85:2759 (motivering i1984/85:2758) av m. n. (fp) hemställs 1. att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära förslag om ändring i utlänningslagen avinnebörd att förbud införs mot att placera barn ikriminalvårdsanstalt eller allmänt häkte, 2. att riksdagenbeslutar begära att regeringen tar initiativ till överlägg- 1 1984/85. SfU1984/85:27 2 ningar med övriga nordiska länder om inrättande avflyktingkontor i , 3. att beslutar att som sin mening ge regeringentill känna vad som i motionen anförs om juridisk hjälp vid gränsen. Invandrarpolitiska kommitténföreslog i sitt delbetänkande (SOU 1983:29) om invandringspolitiken att ensamlad redovisning av flyktingpolitik skulle överlämnas tillriksdagen. Till förslaget har regeringen anslutit sig och givit sittbifall (prop. 1983/84:144, SfU 30, rskr. Genom den nu föreligganderegeringsskrivelsen lämnas en sådan redovisning. Redovisningen inleds med en kort sammanfattning av degrundläggande principerna för den samlade svenska flyktingpolitiken, såsom deutformats genom ovan nämnda riksdagsbeslut. I det följande redovisas bl. a.den praktiska tillämpningen av dessa principer med tonvikt pä . Flyktingsituationen i världen är oförändrat svär. Sett urett globalt perspektiv har emellertid en viss stabilisering inträtt undersenare år. Det totala antalet flyktingar i världen beräknas uppgå till 12miljoner. Därtill kommer ett stort antal människor som har hamnat i enflyktingliknande situation pä grund av bl. a. inbördesstrider och svält,faktorer som fått särskilt allvarliga konsekvenser i . De snabba skiftningarna i världens flyktingproblem som harägt rum under har även påverkat inriktningen av FN:sflyktingkommissaries (UNHCR:s) arbete. När UNHCR inledde sin verksamhet år1951, med ett mandat pä tre är, var det för att finna nya hem för tiotalsmiljoner flyktingar i efter . Det europeiskaflyktingproblemet kunde emellertid i huvudsak lösas . Sedan desshar nya flyktinggrupper tillkommit och UNHCR:s mandat förlängts med fem är itaget. UNHCR har fått vidgade arbetsuppgifter, bl. a. genomresolutioner i . Flertalet av dessa har uppmanat tillökade insatser för flyktingar och hemlösa i , vilka tvingats lämna sittland. nådde UNHCR:s verksamhet sin störstaomfattning någonsin med en budget pä nära . harutvecklingen stabiliserats och flyktingflödet avtagit, vilket har möjliggjortför UNHCR att reducera sina program för . ökade emellertidbudgeten igen, och för är 1985 beräknas att medelsbehovet kommer att överstiga500 . Det är framför allt utvecklingen i , i synnerhet itorkbältet, som tvingar fram budgetökningar. totala bidrag till FN:s flyktingkommissariesverksamhet uppgick är 1984 till ca 95 milj. kr. Därmed ligger påsjunde plats bland SfU1984/85:27 3 Det svenska bidraget till FN:s organisationför palestina-flyktingar (UNRWA) uppgick är 1984 till 60 milj. kr., vilket görSverige till den tredje största bidragsgivaren. Därutöver har under år 1984från biståndsanslaget drygt 250 milj. kr. tagits i anspråk för bistånd tillflyktingar och hemlösa genom andra organisationer med humanitär inriktning. Sverigessamlade bidrag under är 1984 till flyktingar och hemlösa utanför Sverigeuppgick därmed till drygt 400 milj. kr. har flera iiiitiativ tagits i flyktingfrågorpå det internationella planet. FN:s flyktingkommissarie har i en skrivelsetill.utrikesministern gjort en framställning om att få upprättaett regionalt kontor i med de fem nordiska länderna som verksamhetsområde.Alla kostnader för kontoret skulle täckas av UNHCR:s administrativa budget.Flyktingkommissariens initiativ fick ett positivt mottagande från svensk ochnordisk sida, och förberedelser för kontorets upprättande har inletts.Vidare har regeringen tagit kontakter med andra europeiska länder i syfte attbl. a. diskutera ansvarsfördelningen för flyktingproble-men. Den andraflyktingkonferensen för , ICARA II, som hölls var ettviktigt steg mot bestående lösningar av flyktingproblem i . Vidareplanerar UNHCR, med aktivt stöd frän bl. a. , att hålla konsultationeri om det ökande antalet asylsökande i . 1 de flesta länder i har antalet asylsökande ökat.Sammanlagt sökte ca 100 000 personer, främst från länder i , asyli , varav drygt en tredjedel i . I Sverigesökte drygt 7 000 personer asyl, främst iranier, irakier, libaneser ochpakistaner. Med anledning av det ökade antalet asylsökande har polisen,invandrarverket och fått förstärkningar för att intehandläggningstiderna skall förlängas. Sedan regeringen fattat vägledandebeslut om bl. a. pakistaner och libaneser har emellertid antaletasylansökningar minskat. För att motverka medhjälp till illegal invandring ivinningssyfte har nya bestämmelser införts. Vidare har åtgärder vidtagits föratt förhindra att pass och andra resedokument förstörs före ankomsten tillSverige och för att kunna utföra passkontroll på färjor. Sammanlagt fick 4 600 utlänningar stanna i Sverigesom flyktingar eller därmed jämställda (3, 5, 6 §§ i utlänningslagen). Dettaär mindre än (6 200) men något mer än (3 800).Därav fördes drygt 1 000 hit inom ramen för flyktingkvoten. Av dessa komhälften från Syd- och , 300 från östeuropeiska stater och 200från . Ett nytt system för kommunalt mottagande av flyktingarträdde i kraft den . övertog statens invandrarverk() ansvaret för flyktingöverföringen frän (). Etthytt system för utredning och tillfälligt mottagande av asylsökande har äveninförts. I* 1984/85. SfU1984/85:27 4 Efter regeringens bemyndigande harföredragande statsrådet tillkallat en flyktingpolitisk beredning.Beredningen är ett organ för informationsutbyte och samråd om samladeinsatser pä flyktingomrä-det inkl. möjligheter att ta emot flyktingar.1 beredningen ingår företrädare för samtliga riksdagspartier samt för berördafrivilligorganisationer och FN :s flyktingkommissarie. Vidare har regeringen ioktober 1984 tillsatt en utredning om asylförfarandet vid gränsen och omklagorätt i verkställighetsärenden. Den särskilde utredaren skall inom ramenför den invandrings- och flyktingpolitik som har lagts fast i proposition 1983/84:144 bl. a. klargöra hur utlänningslagens bestämmelser om polismyndigheternasskyldighet att i vissa fall överlämna ärenden om asylansökningar till SIVtillämpas i praktiken och om gällande regler bör ändras. Utredaren skall ocksåpröva om det bör införas klagorätt över en polismyndighets beslut att inteöverlämna ett visst verkställighetsärende till . Utredarens arbete beräknaspågå . Vad som framhållits i skrivelsenger inte anledning till något särskilt uttalande från utskottets sida. i anför imotion 1715 att det måste anses som klart bevisat att passhandlingar förstörsav det skälet att ett uppvisat pass skulle ha minskat möjligheten för att fåasyl i vårt land. Många av dem som söker asyl och som saknar pass avslöjarunder polisförhör att skälet till att de söker asyl i inte i förstahand beror på förtryck och förföljelse i hemlandet, utan asylskälet är i mångafall vår sociala standard. Motionären begär därför förslag om att asylsökandesom saknar pass skall avvisas vid gränsen om inte godtagbara skäl kan anförasför att passet saknas. Enligt utskottets mening skulle ett införande av en regelom att asylsökande som saknar pass skall avvisas vid gränsen om integodtagbara skäl kan anföras för att passet saknas strida motflyktingkonventionen. Däremot anser utskottet att det är viktigt att storaansträngningar görs för att hindra utlänningar från att förstöra sina passunder resan till . Såsom framgår av regeringens ovan redovisadeskrivelse har regeringen efter överläggningar med Tyska Demokratiska Republikeni åstadkommit ett arrangemang som syftar till att förhindra förstöringav pass under överfarten från till . Justitiekanslern ()har också i ett beslut redogjort för vad som gäller ifråga om passkontroll i färjetrafiken mellan och och därvidinte funnit anledning till någon kritik mot de särskilda kontrollåtgärderpolisen företagit i början av detta år. Problemet med passförstöring har ävendiskuterats med bl. a. FN:s flyktingkommissarie. Frågan har vidare tagits uppinom () av en SfU1984/85:27 5 arbetsgrupp där innehar ordförandeskapet.Utskottet vill i detta sammanhang också erinra om den av regeringen tillsattautredningen om asylförfarandet vid gränsen, vars arbete beräknas pågå underhela . Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion 1715. I motion 2759 av m.fl. tas upp frågan om juridisk hjälp vid gränsen. Motionärernas principiellainställning är att den som ansöker om politisk asyl skall kunna fä juridisktbiträde redan vid gränsen och vidare möjlighet att överklaga ett eventuelltbeslut om avvisning. Motionärerna hänvisar till den av regeringen tillsattautredningen om asylförfarandet vid gränsen och utgår från att denna översynleder fram till förslag frän regeringen i enlighet med det ovan anförda, och debegär i yrkande 3 ett tillkännagivande härom. När utskottet i sitt av godkända betänkande SfU1983/84:30 avstyrkte ett likartat motionsyrkande förutsatte utskottet attfrågan om advokatberedskap i samband med asylprövning vid gränsen kunde kommaatt aktualiseras i den aviserade utredningen om asylförfarandet vid gränsen.Utskottet saknar anledning att nu frångå denna ståndpunkt. Vad särskilt gällerfrågan om rätt till offentligt biträde i samband med att utlänningen vidankomsten tas i förvar har denna behandlats av rättshjälpskommittén i detnyligen avgivna betänkandet (SOU 1985:4) Rättshjälp. Kommittén har därvidföreslagit att den tid om minst en veckas förvarstagande som sätts somgräns för när rättshjälp skall kunna beviljas sänks till tre dagarsförvarstagande. Betänkandet är föremål för beredning inom . Utskottet anser sig inte böra föregripa nämnda utrednings-och beredningsarbete, och yrkande 3 i motion 2759 bör därför inte föranledanågon åtgärd. I motion 2759 av m.fi. tas också upp frågan om inrättande av ett flyktingkontor i , ochmotionärerna begär i yrkande 2 att regeringen tar initiativ till överläggningarmed övriga nordiska länder i nu angivet syfte. Såsom ovan redovisats har FN:s flyktingkommissarie i enskrivelse till utrikesministern hemställt om att få upprätta ettregionalkontor i för . Förslaget har mottagits positivt, ochförhandlingar pågår om de praktiska detaljerna för inrättandeav ett sådant kontor. Enligt utskottets mening får yrkande 2 i motion 2759härigenom anses vara tillgodosett. m. fl. begär imotion 2440 åtgärder för nordiskt samarbete i fråga om flyktingmottagning.Motionärerna anför att den harmo-nisering av utlänningslagarna i somskett borde leda till en likartad tillämpning av reglerna, och regeringen börgenom sina organ, främst invandrarverket, ta initiativ till ett samarbete medberörda myndigheter i SfU1984/85:27 6 , och i syfte att uppnå en likartadtillämpning av utlänningslagarna i länder och ett samråd beträffandeflykting- kvoterna. har utlänningslagstiftningen varit föremålför översyn i , , och . De utredningar som i resp.nordiskt land har arbetat fram förslag till ny lagstiftning har bedrivit sittarbete mot bakgrund av en rekommendation av om en harmoniseringav utlänningslagstiftningen mellan de nordiska länderna. Eftersom länderna iNorden bl. a. utgör ett gemensamt passkontrollomrä-de är det enligt utskottetsmening angeläget att länderna har en så likartad utlänningslagstiftning sommöjligt. De ansträngningar som har gjorts för att harmonisera lagstiftningenhar dock visat att det är svårt att nå en fullständig överensstämmelse. Deskillnader som finns kvar är emellertid på flera punkter mer av formell änmateriell natur. Ett organiserat samarbete på myndighetsnivå förekommer mellande nordiska länderna beträffande flyktingfrågor. I det s. k. nordiskautlänningsutskottet bedrivs nämligen fortlöpande ett samarbete och utbyte averfarenheter mellan de nordiska länderna på utlänningslagstiftningens område.Vid dessa möten, som har ägt rum , har gemensammafrågor diskuterats. Nästa möte kommer att hållas innevarande år i . Äveni detta sammanhang vill utskottet erinra om att förberedelser pågår förinrättande av ett flyktingkontor i med de fem nordiska länderna somverksamhetsområde. Utskottet anser med hänsyn till det anförda att någonriksdagens åtgärd med anledning av motion 2440 inte är påkallad, och utskottetavstyrker följaktligen bifall till motionen. En utlänning kan enligtutlänningslagen (4042 §§) utvisas ur riket om han har begått ett brott påvilket kan följa fängelse . Som ytterligare förutsättning gälleratt det skall föreligga risk för fortsatt brottslig verksamhet eller attbrottet är så allvarligt att han inte bör få stanna kvar. Utvisning på grund avbrott beslutas av den domstol som handlägger brottmålet. När domstolenöverväger utvisning skall den ta hänsyn till utlänningens levnads- ochfamiljeförhållanden samt till hur länge han har vistats i . En utlänning som hade permanent uppehållstillstånd sedanminst när åtalet väcktes eller som då var bosatt i riket sedan minst treår får utvisas bara om det föreligger synnerliga skäl. För medborgare i ettannat nordiskt land har vistelsetidens längd satts till innan denbegränsning inträder som ligger i synnerliga skäl. Ett sådant skäl kan varaatt brottsligheten är särskilt allvarlig. anför i motion 346 att den naturligautgångspunkten borde vara att en utlänning som begått ett allvarligt brottförlorar sin rätt att uppehålla sig i . Motionären hänvisar till att detav en rapport frän brottsförebyggande rådet framgår att av de personer som satti fäng- SfU1984/85:27 7 else 1981 medutdömdastraff på två är eller mer vårentredjedel utlänningar, och av dem som dömts till var varannanutlänning. Enligt motionären visar högsta domstolens praxis att nuvarande utvisningsreglerinte är tillräckliga, och motionären anser därför att det skulle vara bättre omden utlänning som begått ett allvarligt brott skulle vara skyldig att åberopade skäl som bör föranleda att han likväl skall ha rätt att få bo kvar iSverige. En sådan ändring kan åstadkommas genom att andra meningen i 41 §utlänningslagen utgår, och motionären begär ett beslut i enlighet härmed. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden med sammasyfte som det nu förevarande (se senast SfU 1983/84:30). Utskottet har därvidansett att de invandrarpolitiska skälen mot att införa särregler för invandrare som var vägledande vid utarbetandet av nuvarande utlänningslag alltjämt harstor bärkraft. Utskottet har dock framhållit att det är viktigt att regeringenföljer utvecklingen av praxis på området. Utskottet har vidare ansett att maninte kan dra några generella siutsater av den hittillsvarande tillämpningen avlagstiftningen, eftersom det i varje mål där domstolen överväger utvisning skeren prövning av mänga omständigheter som kan påverka utvisningsfrågan. Utskottet finner inte anledning för att frångåsitt tidigare ställningstagande i frågan, och utskottet avstyrker bifall tillmotion 346. En utlänning får enligt 50 §utlänningslagen under vissa förutsättningar tas i förvar i avvisnings- ochutvisningsärenden eller när det är fråga om verkställighet av ett sådantbeslut. Fr. o. m. får barn och en av barnetsvårdnadshavare inte tas i förvar utan att synnerliga skäl föreligger. Den somhar tagits i förvar får enligt 81 § utlänningsförordningen tas in ikriminalvårdsanstalt, allmänt häkte eller polisarrest. Barn fårenligt dessa bestämmelser inte tas in i sädana förvarslokaler utan att detföreligger synnerliga skäl. I motion 2759 av m. fl. begärs i yrkande 1att ett förbud mot att placera barn i kriminalvårdsanstalt ellerallmänt häkte införs i utlänningslagen. Frågan om förvar av barn i utlänningsärenden behandladesav under föregående (prop. 1983/84:144, SfU 30 och rskr.410). I propositionen föreslogs att barn och en av barnets vårdnadshavareinte utan synnerliga skäl skulle få tas i förvar. En uttrycklig bestämmelse omdetta föreslogs intagen i utlänningslagen. Dessutom föreslogs att barn under 16år och barnets vårdnadshavare i de fall ett förvarsbeslut i undantagsfallfattats inte skulle få tas in i kriminalvårdsanstalt eller allmänt häkte. Iundantagsfall kunde dock ett omhändertagande i polisarrest fä ske under någratimmar, t. ex. i samband med direktavvisning. Utskottet behandlade i dettasammanhang även ett motionsyrkande av samma innehåll som det nu aktuella.Därvid fann utskottet att det självfallet var SfU1984/85:27 8 önskvärt att utlänningar, vuxna såväl som barn, i nuberörda situationer över huvud taget inte skulle tas in i lokaler som varavsedda för helt andra ändamål. Emellertid fanns det i huvudsak inga andralokaler att tillgå, och enligt propositionen gick det inte heller av resursskälatt ordna särskilda förvarslokaler även om det var önskvärt att denna frågalöses . Utskottet erinrade om att behovet av att omhänderta barn i en sånormal miljö som möjligt i viss utsträckning hade kunnat tillgodoses, även omde hittillsvarande lösningarna pä detta problem inte var idealiska. Fram tilldess att andra förvarslokaler har anskaffats var det emellertid enligt utskottetsuppfattning nödvändigt att med kraft fortsätta ansträngningarna att för deundantagsfall där barn tas i förvar finna en så normal miljö sommöjligt för barnen och för åtminstone en av värdnadshavarna. Det fick ankommapå berörda myndigheter att i detta senare hänseende ta erforderliga initiativ.Utskottet ansåg att det i yttersta undantagsfall tills vidare måste accepterasatt barn tas in tillsammans med värdnadshavarna i polisarrest under någratimmar och att det av rent praktiska skäl inte torde vara möjligt att vid t. ex.direktavvisning lösa lokalproblemen pä annat sätt. Enligt utskottets mening är det mycket angeläget att sålångt möjligt undvika att placera barn, som tagits i förvar enligtutlänningslagen, i kriminalvårdsanstalt, allmänt häkte eller polisarrest.Utskottet anser att ansträngningarna för att anskaffa andra förvarslokalermåste intensifieras. I yttersta undantagsfall måste det dock accepteras att barn exempelvis i samband med en direktavvisning tas intillsammans med vårdnadshavare i polisarrest . Mot dennabakgrund kan utskottet inte ställa sig bakom ett absolut förbudpä sätt som begärts i motionen, och utskottet avstyrker bifall till motion 2759yrkande 1. 1. att riksdagenlägger regeringens skrivelse 1984/85:185 till handlingarna, 2. beträffandeasylsökande som saknar pa.9s att avslår motion 1984/85:1715, 3. beträffandejuridisk hjälp vid gränsen attriksdagen avslår motion 1984/85:2759 yrkande 3, 4. beträffandeinrättande av flyktingkontor i attriksdagen avslår motion 1984/85:2759 yrkande 2, 5. beträffandenordiskt samarbete ifråga om flyktingmottagning att avslår motion1984/85:2440, 6. beträffandeutvisning på grund av brott att avslår motion 1984/85:346, SfU1984/85:27 9 7. beträffande/ö>va/-ÖV 6<7rn att avslår motion 1984/85:2759 yrkande 1. Närvarande: (), (), RalfLindström (s), (), (), (),(), (), (), Margö (vpk), i (m), (), (), RuneBacklund (c) och (). Juridisk hjälp vid gränsen (mom.3) () anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 5 som börjar med "När utskottet" och slutar med"åtgärd." bort ha följande lydelse: Utskottet delar den principiella uppfattning som förs frami motion 2759 om att den som söker politisk asyl bör kunna få juridiskt biträderedan vid gränsen och dessutom möjlighet att överklaga ett eventuellt beslut omavvisning. Enligt utskottets mening bör den numera tillsatta utredningen omasylförfarandet vid gränsen och om klagorätt i verkställighetsärenden ta uppdessa frågor i syfte att lägga fram förslag i enlighet med det anförda. med bifall till motion 2759 yrkande 3 således anfört bör gesregeringen till känna. dels att utskottet under moment 3bort hemställa 3. belråffande juridisk hjälp vid gränsen attriksdagen med bifall till motion 1984/85:2759 yrkande 3 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. Utvisning på grund av brott (mom. 6) , ochBarbro i (alla m) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Utskottet finner" och slutar med "motion 346." bort haföljande lydelse: Såsom framhållits i motion 346 kan en utlänning som vistats iSverige minst tvä år och som begär ett allvarligt brott utvisasendast om synnerliga skäl föreligger. Utskottet delar motionärens uppfattningom att en sådan ordning är klart otillfredsställande. Den naturligautgångspunkten borde i stället vara att den utlänning som förövar ett allvarligtbrott skulle vara skyldig att åberopa de skäl som bör föranleda att han likvälskall ha rätt att få bo kvar i . Mot denna bakgrund tillstyrkerutskottet bifall till motion 346. dels att utskottet under moment 6bort hemställa 6. beträffande utvisning på grund av brott attriksdagen med bifall till motion 1984/85:346 antar följande såsomReservanternas förslag betecknade Lag omändring i utlänningslagen (1980:376) Härigenomföreskrivs i fråga om utlänningslagen (1980:376) att 41 § skall ha nedanangivna lydelse: När en domstol överväger om enutlänning bör utvisas enligt 40 §, skall den ta hänsyn till utlänningenslevnads- och familjeförhållanden samt till hur länge han har vistats i Sverige.En utlänning, som hade vistats i med permanent uppehållstillståndsedan minst två år när åtalet väcktes eller som då var bosatt i sedanminst tre är. eller, ifråga om medborgare i annat nordiskt land. , får utvisas endast om det föreligger synnerliga skäl. Den som har enflyk-tingförklaring eller den som annars uppenbart är att anse som flykting ochhar behov av i får utvisas endast om han har begått sådanahandlingar som anges i 78 §. En utlänning som kom till innan han och som när åtalet väcktes hade vistats här fårinte utvisas. När en domstol överväger om enutlänning bör utvisas enligt 40 §, skall den ta hänsyn till utlänningens levnads-och familjeförhållanden samt till hur länge han har vistats i . Densom har en flyktingförklaring eller den som annars uppenbart är att anse somflykting och har behov av i får utvisas endast om han harbegått sådana handlingar som anges i 78 §. En utlänning som kom till Sverigeinnan han fyllde och som när åtalet väcktes hade vistats här sedanminst får inte utvisas. Denna lag träder i kraft .