bet · G801LU27 · 1984-12-31 00:00:00 — Vad som har sagtsberör inte rätten till ersättning för dröjsmål med utlämnandet eller annanersättning som kan grundas på befordringsavtalet. Framställs inte begäran som avses i andra slyckei ellerkrävs inie all gödsel lämnas ul enligt iredje stycket inom den tid som angesdär, får järnvägen förfoga över godset med de inskränkningar som kan följa avtredje mans rält. Ersällningens storlek vid förlust eller minskning av gods 28 § Om järnvägen enligt 22 § första stycket ärskyldig all belala ersäil ning för föriusl eller minskning av gods, beräknas ersällningen efler god sels värde på avsändningsorten vid tiden då gödsel logs emol lill beford ran. Värdel bestäms efler marknadspriset eller, om sådant pris saknas, efler del gängse värdel av gods av samma slag och beskaffenhel. ansvarighet enligi förslå slyckei är begränsadlill per kilo av del förlorade eller felande godsels bruttovikt. är dessutom skyldig att betala ersättning förfrakt och andra ullägg i samband med befordringen. Ulläggen skall ersältashell, om godset har gåll förioral, och annars lill den del som svarar molminskningen. Ersällningens storlek när gods har skadats 29 § Om järnvägen enligt 22 § första stycket ärskyldig att belala ersäil ning för skada på gods och skadan inte har uppkommit till följd av dröjsmål med au lämna ul godset, skall ersällningen molsvara värdeminskningen beräknad efler godsels värde enligi 28 § första stycket. är dess utom skyldig all belala ersäilning för frakl och andra ullägg i samband med befordringen lill den del som svarar mol värdeminskningen. Ersällningen enligt första stycket får inte överstiga vadsom skulle ha betalats om sändningen hade gått förlorad eller, när endast endel av sändningen har minskal i värde lill följd av skadan, denna del hade gållförlorad. 30 § Om järnvägen enligi 22 § första stycket ärskyldig all betala ersätt ning för skada i anledning av dröjsmål med att lämna ul gödsel, däri inbegripet skada på godset, är ersäiiningsskyldigheten begränsad till vad som motsvarar befordringsavgiften. När ersätining för samma gods skall utgå även för minskning av gödsel enligt 28 8 eller för skada på godset enligt 29 8, är järnvägens sammanlagda ersäliningsskyldighel i släl lei begränsad lill vad som skulle ha ulgåtl enligt 28 §, om godset hade gåll förlorat. 31 § Den som vill begära ersättning av järnvägenför all gods har mins kats, skadats eller gått förioral eller för dröjsmål med au lämna ut godset, skall utan oskäligt uppehåll göra anmärkning lill järnvägen om minskning- LU1984/85:27 67 skadan, förlusten eller dröjsmålel. Den som inie gördella har förioral räilen lill ersäilning, om inte järnvägen eller någon somjärnvägen ansvarar för enligt 1 kap, 4 8 har orsakat skadefallet uppsåtligeneller genom grov vårdslöshet. Befordran som utförs av flera järnvägar efler varandra 32§ Om en befordran på grund av ell och samma befordringsavial skall utföras avflera järnvägar efter varandra, ansvarar varje järnväg gentemot avsändaren ochmotiagaren för befordringen i dess helhet enligt avtalet, Befordran av inskrivet resgods 1 § Detta kapitel tillämpas på resgods som har inskrivitsför befordran med järnväg i allmän inrikes trafik. På befordran i trafik med ullandel tillämpas kapitlet endast om annal inte följer av fördragel om internationell järnvägstrafik. Skall befordringen utföras av två eller flera järnvägarefler varandra, gäller kapillei i tillämpliga delar för samtliga järnvägar. 2 § Som inskrivet resgods anses egendom som järnvägen ianslutning lill avial om personbefordran tar emol av den resande för befordran på den slräcka som personbefordringsavtalel omfallar. 3 8 När järnvägen lar emol resgods som den resande lämnarför beford ran, skall järnvägen bekräfta moltagandel genom all ulfärda resgodsbevis. Är resgodset vid inlämningen i brislfälligl skick ellervisar det lydliga lecken på all vara skadat, skall järnvägen anteckna della iresgodsbevisei. Om den resande inte godtar en sådan anteckning, behöverjärnvägen inte fullfölja befordringen. Resgodsei skall i så fall genaslålerlämnas. rätt att avbryta befordran m.m. 4 § Om farligl gods har överlämnats för befordran sominskrivet resgods, är järnvägen inte skyldig all fullgöra befordringen. För sådan egendom gäller 6 kap. 7 §. är inte heller skyldig all som inskrivel resgodsbefordra egendom som inte är farlig men som järnvägen enligt vad den har gettlill känna inte lar emol för sådan befordran på grund av andra särskildaegenskaper hos egendomen. är dock skyldig all befordra egendom somden har lagil emol, om järnvägen vid mollagandel kände lill eller borde hafastslälll all egendomen hade sådana särskilda egenskaper. Är järnvägen inte skyldig all befordra inskrivel resgods,får järnvägen lägga upp resgodsei för förvaring för den resandes räkning.Järnvägen har därvid rätt till ersättning för kostnader och skador somresgodsets inlämning eller befordran har förorsakat. Rätl lill ersäilning förskador föreligger dock inte, om järnvägen har underlålil all vidta lämpligaåtgärder för all förhindra skadorna irols all den insåg eller borde ha insettau de sannolikl skulle uppkomma. LU1984/85:27 68 Utlämning av inskrivet resgods m.m. 5 § Innehavaren av resgodsbeviset är berättigad alt få utresgodset på beslämmelsestaiionen mot alt han lämnar tillbaka beviset. får dock inte lämna ut resgodsei, om del skäligen kan anias alt innehavaren av resgodsbevisei använder bevisei obehörigen. Kan den som begär uilämning inte lämna tillbakaresgodsbevisei, skall järnvägen ändå lämna ut resgodset, om den som begärutlämning visar alt han har räll lill godset. Råder osäkerhet rörande räitenlill gödsel, får järnvägen fordra alt säkerhel siälls. Om järnvägen lämnar ul inskrivel resgods i strid medförsta eller andra stycket, är järnvägen skyldig all ersätta skada somdärigenom uppkommer för den som har rält lill godset. 6 § Har inskrivel resgods iniehämlats vid uigången av fjärde dagen efler ankomsldagen, anses järnvägendärefter inneha resgodset endast för förvaring. I fråga om levande djur fårjärnvägen förbehålla sig en kortare avhärntningsfrisl. 7 § Har järnvägen innehaft inskrivelresgods för förvaring , får järnvägen sälja resgodset eller, omförsäljningsvärdel uppenbariigen inte täcker försäljningskostnaderna,bortskaffa del. Vad som har sagts gäller dock inte, om järnvägen inom dennämnda tiden har fått anvisning om någon annan åtgärd med resgodset somjärnvägen rimligen får anses skyldig all vidla. alt iaktla den tidsfrist som anges i förslå slyckeifår järnvägen sälja eller bortskaffa resgods som är ulsall för snar förstörelseeller vars art eller tillstånd på annat sätt ger anledning lill sådan ålgärd. 1fråga om levande djur får järnvägen även vidla andra åtgärder somomständigheterna kräver. För försäljning gäller 3 kap. 21 § andra och iredjestyckena i tillämpliga delar. Kan den som hade rätt lill resgodsei inte nås ochhör han inte heller av sig från försäljningen, tillfaller docköverskottet av försäljningen järnvägen. 8 § är ansvarig, om inskrivet resgods gårförioral, minskas eller skadas, medan järnvägen har hand om del för befordran. Under den lid då järnvägen innehar resgodsei för förvaringenligi 4 eller 6 § svarar järnvägen för det enligi allmänna regler omförvaring, 1 fråga om preskription av ersättningsanspråk gäller dock 1 kap, 5§, Om järnvägen har uppdragit fötvaringen ål iredje man, svarar järnvägenendast för au denne har valls och gelts inslruktioner med tillbörlig omsorg. är fri från ansvarighel enligt första stycket,om den visar all föriuslen, minskningen eller skadan har orsakals av 1. feleller försummelse av den resande, 2. resgodsels bristfälligabeskaffenhel, eller 3. någon omständighet som inte kanhänföras till befordringen och som järnvägen inie hade kunnai undgå eller förebyggaföljderna av även om den hade vidtagii alla ålgärder som rimligen hade kunnatkrävas av den. är vidare fri från ansvarighel, om den görsannolikl att förlusten, minskningen eller skadan har orsakals av resgodselssärskilda beskaffenhet eller av att resgodset har saknat förpackning ellervarit brislfälligl förpackal. LU1984/85:27 69 9 § Om järnvägen inte är beredd all på den resandesbegäran lämna ut resgodset på beslämmelsestaiionen då järnvägen skäligen borde ha hållit del lillgängligl, är järnvägen ansvarig för skada som upp kommer för den resande genom dröjsmålel. är dock fri från ansvarighet, om den visar attdröjsmålel har orsakals av något förhållande som anges i 8 § tredje stycket. 10 § Är järnvägen inte beredd alt lämna utinskrivet resgods på bestäm melsestationen före uigången av fjärde dagen efter den dag då resgodset borde ha anlänt dit, får den resande begära ersättning som om godset hade gått förioral. Har den resande fått ersättning som avses i första stycketoch kommer resgodset lill rätla, tillämpas 3 kap. 27 § andra-fjärde styckena. 11 § Om järnvägen i annal fall än somavses i 5 § iredje stycket eller 8 § andra stycket är ansvarig för altinskrivel resgods har gåll förlorat, minskals eller skadats, är järnvägensansvarighet begränsad lill ell belopp som för vaije kolli motsvarar hälften avbasbeloppet enligt lagen (1962: 381) om allmän försäkring när denhändelse som orsakade skadan inlräffade. är dessutom skyldig allbetala ersättning för hela resgods-avgiften, om resgodsei har gåll förlorat,och i annal fall för så myckel av avgiften som svarar mot minskningen ellervärdeminskningen. 12 § Om en resande har lidit skada somjärnvägen är ansvarig för enligt 9 §, är järnvägens ansvarighel begränsad till100 kronor för varje påbörjat dygn som järnvägen har dröjt rned ullämningenefler del att resgodsei har begärts utlämnat. är dock inte skyldigall för resgods som omfattas av ett och samma resgodsbevis lämna högreersätining än . 13 § Om den resande vill begära ersättning avjärnvägen för alt resgods har minskats, skadats eller gått förioral eller för dröjsmål med att lämna ut godset, skall han utan oskäligt uppehåll göra anmärkning till järnvägen om minskningen, skadan, föriuslen eller dröjsmålet. Gör han inte del, har han föriorat rätten till ersättning, om inte järnvägen eller någon som järnvägen ansvarar för enligt 1 kap. 4 8 har orsakat skadefallet uppsåtligen eller genom grov vårdslöshel. 5 kap. Ansvarighet i annat fall än vid befordran 1 § Om någon i annal fall än somförut har nämnts i denna lag har tillfogats personskada eller sakskada tillföljd av järnvägsdriften, skall järnvägen ersätta skadan med de undantag somanges i andra slyckei och i är fri från ansvarighel enligi första slyckei,om skadan har orsakats av omständigheter som inie kan hänföras till självajärnvägsdriften och som järnvägen inie hade kunnai undgå eller förebyggaföljderna av även om den hade vidlagil alla ålgärder som rimligen hade kunnaikrävas av den. LU1984/85:27 70 2 § Skadas förare eller passagerare iell motordrivei fordon som är i irafik eller skadas elt sådanl fordon elleregendom som befordras med elt sådanl fordon, är järnvägen ansvarig endast omskadan har orsakals genom fel eller försummelse på järnvägens sida eller genombrislfällighel i någon anordning för järnvägsdriften. 3 § I fråga om skadeslånd enligtdetta kapitel gäller 5 kap. och 6 kap. 1 -3 88 skadeslåndslagen (1972: 207). Har vållande på den skadelidandes sida medverkat tillskador på nötkreatur eller hästar under belesgång eller på renar, fårskadeståndet jämkas endast om medverkan har skelt uppsåtligen eller genom grovvårdslöshel. Skadas ett motordrivet fordon som är i irafik elleregendom som befordras med ett sådant fordon, skall medverkan lill dennasakskada anses föreligga, om vållande i samband med förandel av del skadadefordonet eller del fordon som den skadade egendomen befordrades med eller brislfällighelpå fordonet har medverkat lill skadan. 6 kap. Ordning och säkerhet vid järnvägstrank ) 8 irafikföreiagets tillstånd får inte någon beliädaspårområden för järnväg eller lunnelbana ulom på platser där det av skyltar,utjämning av höjdskillnaden mellan spåren och markplanel, gångfållor ellerandra anordningar klart framgår all allmänheten har tillträde. Utan spårvägens lillslånd får inie någon belräda en sådandel av en spårvägs spårområde för vilken det genom stängsel eller skyltar ellerpå annal liknande sätl klart framgår alt allnhänheten inte har tillträde. Den som bryter mol förbudet i första eller andra stycketdöms lill böter, högst I , om inte gärningen är belagd med straff ibrottsbalken eller lagen (1951:649) om slraff för vissa irafikbroll. 2 § Om någon har fört ell maskindrivet spårfordon påjärnväg eller lunnelbana och därvid har varil så påverkad av alkoholhaltigadrycker eller annal berusningsmedel att del måsle anias all han inie kunde förafordonei på belryggande säli, skall han dömas till fängelse i högsl ell åreller, om omständigheterna är mildrande, till böter. Den som har fört ell sådant maskindrivet spårfordon somavses i första stycket efter att ha förtärt alkoholhaltiga drycker i sådanmängd au alkoholkoncentrationen i hans blod under eller efler färden uppgicktill eller däröver, skall anses ha varit så påverkad under färdensom anges i första stycket. År del inte styrkt alt den som har förl ell sådanlmaskindrivel spårfordon som avses i första stycket har varil så påverkad somanges där. men har han förl fordonet efler alt ha förtärt alkoholhaltigadrycker i sådan mängd alt alkoholkoncentrationen i hans blod under eller efterfärden uppgick lill 0.5 men inie , skall han dömas till böter ellerfängelse i högsl . Vad som siigs i forsla stycket gäller också den som iannal fall vid järnväg eller tunnelbana har fullgjort tjänst, i vilken ingåruppgifier av väsentlig betydelse för säkerheten, och därvid har varil såpåverkad av berusningsmedel all del måste anias au han inie kunde utföra dessauppgifter på betryggande sätt. LU1984/85:27 71 3 8 En befauningshavare i säkerhels-eller ordningstjänst vid järnväg får från järnvägens område avlägsna den somöverträder förbudet i 1 8 första stycket, den som uppträder berusad eller slorordningen och den som genom silt uppträdande äventyrar säkerheten ijärnvägsdriften. Om det är oundgängligen nödvändigt, får han omhänderta ensådan person. Om så sker, skall polisen underrällas. Denomhändertagne får hållas kvar till dess alt han har överlämnais lill enpolisman eller det inte längre finns skäl lill omhändertagande, dock längst sexlimmar. 4 § För alt verkställa en åtgärdenligt 3 8 får befaliningshavaren inte använda strängare medel än förhållandenakräver. Han bör i första hand försöka tala personen till rätla genomupplysningar och anmaningar. Våld får tillgripas endasi när andra medel inte hjälper.Om våld tillgrips, skall den lindrigaste form användas som kan förväntas ledalill del avsedda resullalél. Våld får inte brukas längre än som är absolutnödvändigt. 5 § får undersöka innehållet i resgodskollineller godssänd ningar, om innehållet är okänl för järnvägen och del finns skäl all misslän ka all de innehåller någol som kan äveniyra säkerhelen i järnvägsdriften. Kan del med fog anias all resgods innehåller någol somjärnvägen har förklaral all den inie befordrar på del sätt som är i fråga elleratt innehållet i en godssändning inte motsvarar de uppgifier som avsändaren harlämnal om del, får järnvägen undersöka resgodsels eller sändningens innehåll.Della gäller även om järnvägen inte har förbehållit sig del i befordringsavtalet. Undersökningar bör föreläs i vittnes närvaro. Vid enundersökning enligi andra slyckei skallom möjligl den resande eller, omundersökningen avser gods, avsändaren eller moitagaren beredas tillfälle allnärvara. För befordran av inskrivel resgods i sådan trafik medutlandet som avses i bihang A till fördraget om internationelljärnvägstrafik gäller i stället vad som sägs där. 6 § Om en resande i eu järnvägsfordonhar med sig egendom som inie får medföras som handresgods och om den resande påjärnvägspersonalens uppmaning inie avlägsnar egendomen, får järnvägen la handom den. Om del är nödvändigt med hänsyn lill egendomens farlighel, fårjärnvägen la hand om egendomen ulan all först anmoda den resande all avlägsnaden. 7 § Har järnvägen tagit hand omegendom enligt 6 8 eller lagil emol egendom för befordran som inskrivel resgodsoch är egendomen av farlig beskaffenhel, får järnvägen avlägsna, oskadliggöraeller förstöra egendomen, om det inte skäligen kan antas all faran kanavvärjas genom mindre långtgående ålgärder. Första stycket skall också tillämpas på gods som järnvägenhar lagil emol under omständigheter som anges i 3 kap, 11 § andra slyckei. är inie skyldig all ersälla den skada somtillfogas den resande eller avsändaren eller mollagaren genom ålgärder som fårvidtas enligi första eller andra stycket. Denna lag träder i kraft , Genom lagenupphävs I, lagen (1886: 7 s, I) angåendeansvarighet för skada i följd av järnvägs drift. LU1984/85:27 72 2. lagen (1916:238) angåendetillämpning med avseende å elektrisk järnväg av bestämmelserna i lagen den 12mars 1886 (nr 7 s,l) angående ansvarighet för skada i följd av järnvägs drift. 3. lagen (1975:89) om ordning ochsäkerhet inom järnvägsområde, 4. lagen (1976: 58) om järnvägsansvarighel vid befordran av resande, 5. järnvägstrafiksladgan (1966: 202). 1 fråga om en befordran som har påbörjats föreikraftträdandet tillämpas dock fortfarande äldre beslämmelser. LU1984/85:27 73 Innehållsförteckning Sammanfattning ........................................................... ....... 1 Propositionerna............................................................. ....... 2 Motionsyrkandena ....................................................... ....... 2 Utskottet........................................................................ ....... 3 Propositionernashuvudsakliga innehåll ........................ 5 Järnvägensansvarighet vid personbefordran................ 7 Järnvägensulomobligaloriska ansvarighet..................... ..... 12 Trafiknykterhetsbrottvid spårtrafik ............................. ..... 16 Propositionernai övrigt ................................................ 19 Utskottetshemställan.................................................... ..... 19 Reservationer................................................................. ..... 21 1 Skada tillföljd av dröjsmål vid personbefordran (2 m) 21 2 Promillereglervid spårtrafik (c, vpk) ........................ 22 3 Järnvägstrafiklagen(c, vpk) (följdreservation)......... 23 4 Obligatoriskamiljöskydds-och kemikalieförsäkringar m. m. (c) 24 Lagförslageni proposition 1983/84:117........................ ..... 26 1 Järnvägstrafiklag ................................................... ..... 26 2 Lag om ändringi trafikskadelagen (1975:1410)...... 42 3 Lagomändringilagen(1951:649)omstraffförvissatrafikbrott 44 4 Lagomändringilagen(1976:1090)omalkoholutandningsprov 45 5 Lag om ändringi körkortslagen (1977:477) ........... ...... 46 Lagförslageni proposition 1984/85:33.......................... ...... 49 1 Lag om ändringi järnvägstrafiklagen (1985:000) . 2 Lag om ändringi körkortslagen (1977:477) ....... .......... 54 Pågrundval av propositionerna 1983/84:117 och 1984/85:33 upprättat förslagtill järnvägstrafiklag ........................................... ...... 56