bet · G801TU13 · 1984-12-31 00:00:00 — I propositionen framhålls att, förutom de medel somanvisas på ordinarie byggnadsanslag, och regelmässigterhåller stora tillskott av medel för sysselsättningsfrämjandevägbyggnadsåtgärder. Pä senare år har de medel som stått till regeringensförfogande genom den s. k. finansfullmakten använts för nämnda ändamål. Desenaste fem åren har - visserligen med stora årliga variationer - i genomsnittdrygt 500 milj. kr. tillförts vägbyggandet på detta sätt. Från AMS hardessutom medel avsatts för ett stort antal mindre vägbyggnadsobjekt. Regeringenhar vidare enligt föredraganden genom sina anvisningar förflerårs- och fördelningsplanearbetet gjort det möjligt för väghållarna att påett bättre sätt än beakta de särskilda medelstillskotten i sinplanering. Inte minst när det gäller de personella resurserna ochorganisationen för vägplanerings- och byggnadsverksamheten har detta ansettsväsentligt. Ettannat betydelsefullt motiv för att i planeringen beakta de särskildamedelstillskotten är också enligt propositionen att väginvesteringarna härigenomkan inplaceras i planerna enligt den prioriteringsordning som myndigheteroch kommuner i resp. län finner bäst förenlig med de av fastlagdavägpolitiska målen. Eftersom vägplaneringen omfattar en tioårsperiod, kommerett stort antal vägobjekt att få plats inom de av regeringen beslutadeplaneringsramarna. Denya flerårsplanerna har baserats på ordinarie anslag samtdärutöver medel för vägbyggande av sysselsättningspolitiska skäl. Det betyderenligt föredraganden alt för första året i den nya planen kommerväginvesteringar för 1 400 milj. kr. att tas med. uppgår planeringsramentill 1 500 milj. kr. Påmotsvarande sätt har den nya fördelningsplanen för byggande av statskommunvägargrundats på en planeringsnivå som omfattar ordinarie anslag ochsysselsättningsmedel, vilket ger en total planeringsram av 500 milj. kr. Etttillämpande av det av föredraganden angivna systemet är även enligt utskottetsuppfattning till stor fördel för vägbyggandet. Det innebär sålunda att församhället angelägna väginvesteringar förbereds i sådan omfattning och enligtgängse prioriieringsprinciper alt även medel för sysselsättningsskapandeåtgärder kan ställas till förfogande för vägbyggandet som bästamöjliga samhällsekonomiska avkastning tillförsäkras på insatta medel. Sådanainvesteringar medför bl.a. en minskning av trafikolyckorna med minskadefordons- och tidskostnader för individer och näringsliv jämte förbättrad miljöoch markanvändning ävensom positiva effekter för regionalpolitiken. Utskottetvill i anslutning härtill ånyo understryka viklen av att -med hänsyn till resursplaneringen- beslut om sysselsättningsmedel tas införverksamhetsåret. Beträffande investeringsanslagets storlek för nästabudgetår (avseende ) har utskottet med beaktande avföredragandens uttalanden i denna del funnit sig kunna godta regeringensförslag att detsamma tas upp med oförändrat 900 milj. kr. Härav följer attutskottet avstyrker yrkandet i motion 1984/85:2552 (m) om en minskning med 60milj. Ejheller är utskottet berett tillstyrka yrkandet i motion 1984/85:742 (vpk) attunder förevarande anslag - utöver regeringens förslag - anvisa 15 milj. kr. attspecialdestineras för upprustning av mellan och Östavall.Motionen avstyrks följaktligen. Beträffande fördelningen av medlen för byggande avstatliga vägar anser utskottet det nu såsom vara av stor vikt attlänsvägarnas behov i möjligaste rnån beaktas samt att en. rimlig andel avanslaget reserveras härför. Utskottet är dock inte berett att - såsom i motion1984/85:439 (c) begärs - tillstyrka att fördelningen av anslaget skall vara till riksvägar och till länsvägar. Avgörande vid fördelningen de bådagrupperna emellan måste enligt utskottets uppfattning främst varatrafikutvecklingen och härav föranledda behov. Utskottet avstyrker följaktligenoch under hänvisning jämväl till vad som förut anförts angåendeupprustningsbehov m. m. för de olika väggrupperna motionsyrkandet i fråga. /85:13 - 13 I motion 1984/85:1969 (m, c, fp) erinras omtidigare uttalanden från regeringens sida om lämpligheten att ersätta färje-och båtförbindelser med broar. Av framlagt utredningsmaterial framgår enligtmotionen att det finns ett antal broprojekt där det ärlönsamt att göra sädana investeringar. Motionärerna vill i enlighet härmed attåtgärder vidtas för byggande av broar inom kommun. Också i motion1984/85:1981 (c, m, fp) om ett brobyggnadsprogram för berörs frågan omersättande av färjeförbindelser med broar genom inbesparing avdriftkostnaderna för färjor. Även möjligheterna till leasingfinansiering börenligt motionärerna prövas. I motion 1984/85:1998 (c) föresläs att vägverketskall fä uppta förhandlingar med entreprenadföretag eller konsortium aventreprenadföretag som är villiga att bygga Vallsunds- och Rödösundsbroarna (iJämtland) och under förslagsvis en tioårsperiod på arrendebasis ställa broarnatill verkets förfogande. Såsomframhålls i propositionen har statsmakterna i skilda sammanhang under senare årunderstrukit vikten av alt på ett smidigt sätt kan genomförarationaliseringar i organisations- och drifthänseende utan att servicenivån påvägverkets olika delar eftersatts eller undergår några väsentliga förändringar.Genom beslut i anledning av budgetproposition har vägverketbemyndigats använda driftmedel för att bygga broar som ersätter färjor. För attytterligare öka rationaliseringen på detta område föreskrev regeringen också idirektiven för vägplaneringen att särskild vikt skulleläggas vid företagsekonomiskt lönsamma objekt utan hinder av det gängsesamhällsekonomiska synsättet i planeringen. I detta sammanhang angavs att detreinvesteringsbehov som föreligger i befintligt brobestånd bör inta enframskjuten plats i flerårsplanerna. Utskottet vill för sin del hänvisa till dessauttalanden och i sammanhanget också erinra om att tidigare ställt sigavvisande till tanken på låne-eller leasingförfaranden av den art somaktualiserats i de två sistnämnda motionerna. Någon anledning till ändratställningstagande härvidlag finner utskottet inte nu föreligga och avstyrkerbl. a. därför motionerna i fråga liksom den förstnämnda motionen i här berörddel. Från anslaget Bidrag till drift av kommunala vägaroch gator utgår i mån av tillgång på medel bidrag av beräknadekostnader. Det ankommer på att efter samråd med bestämma normkostnader för olika driftåtgärder. Den nyabidragsordningen syftar enligt propositionen till en förenkling avbidragsgivningen och därmed en minskad byråkrati. Föredragandenhar vid sin bedömning av anslagsbehovet räknat med att en betydandeanslagsökning erfordras för att täcka kommunernas ökade driftkostnader förväghållningen samt motverka kapitalförluster. En höjning av anslaget med 53milj. föreslås därför, vilket innebär alt för nästa budgetår - avseende1986 års verksamhet - anvisas 751 milj. kr. TU1984/85:13 14 I motion 1984/85:439 (c) anses fördetta anslag en beräkning med utgångspunkt års budget böra ske. Enprutning med 89 milj. kr. Anslaget skulle följaktligen tas uppmed 662 milj. kr. I motion 1984/85:1364 (fp) föreslåsen sänkning med 10 milj., kr. till 741 milj. kr. I motion 1984/85:2552 (m) föreslås- under hänvisning till behovet av en minskning av transfereringarna till denkommunala sektorn - att bidragsprocenten sänks till och alt anslaget somföljd härav för nästa budgetår tas upp med 593 milj. kr. I motion 1984/85:1995 (vpk)slutligen yrkas - under hänvisning till kollektivtrafikens behov - en höjningav anslaget med 120 milj. kr. till 871 milj. kr. Utskottet finner sig -. medbeaktande av tidigare beslut i dessa frågor och vad föredraganden i övrigt anfört - böra godta regeringens förslag och tillstyrker följaktligen detsamma. Härav följer att utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden. I syfte att effektiviseraväghållningsinsatserna på det slatskommunala vägnätet föreslås vidare ipropositionen att fr.o.m. - efter samråd "medSvenska kommunförbundet - skall få använda medel från detta anslag för bidragtill angelägna forsknings- och utvecklingsprojekt för tälortsväghållningen.Därmed kan bidragsmedlen som hielhei utnyttjas effektivare. Det föreslås fåankomma på regeringen att göra det tillägg i förordningen (1982:853) omstatsbidrag till väg- och gatuhållning som föranleds härav. Utskottet har intetatt erinra häremot och tillstyrker alltså regeringens förslag i denna del. Anslaget Bidrag tid byggande avkommunala vägar och gator uppgår för innevarande budgetår till 340 milj. kr.Från detta anslag lämnas , i mån av tillgäng på medel, bidrag med70 % av kostnaderna till byggande av statskommunvägar, cykelleder och väg-eller gatuanläggningar för kollektiv persontrafik. Till byggande avspåranläggningar för lokal kollektiv persontrafik utgår fr. o. m. år 1985bidrag av kostnaderna. Särskilda bidrag till större byggnadsobjektutgår enligt av , fastställd fördelningsplan för tio år.Fördelningsplanen skall förnyas . Till mindre anläggningar,cykelleder m. m. lämnas generella bidrag. Bidragsgivningen regleras genomförordningen (1982:853) om statsbidrag till väg- och gatuhållning m. m. För nästa budgetår föreslås i propositionen ett oförändratanslag om 340 milj. kr. I motion 1984/85:1995 (vpk) föreslås - medhänvisning till kollektivtrafikens angelägna behov - en höjning av regeringensförslag med 60 milj. kr. till 400 milj. kr. I motion 1984/85:2552 (m) däremot föreslås- som ettled i besparingsarbetet - en sänkning av bidragsprocenten till samt en häremotsvarande minskning av det föreslagna anslaget med 97 milj. kr. till 243 milj.kr. Utskottet anser för sin del att bidragsprocentenbör vara oförändrad samt att anslaget i enlighet med regeringens förslag upp med 340 milj. kr. Härav följer att utskottet avstyrker motionsyrkandenai fråga. Det statliga bidraget till de enskilda vägarna har,såsom framhålls i propositionen, tillkommit för att ersätta väghållarna för dekostnader det innebär att enskilda vägar hålls öppna för allmän trafik. Föredraganden erinrar om att i föregående årsbudgetproposition ett nytt differentierat bidragssystem för enskild väghållningföreslogs, som ansågs innebära väsentliga förbättringar för den enskildaväghållningen. beräknas medelsbehovet till 343 milj. kr. Anslaget börenligt propositionen beräknas till 331 milj. kr. Resterande 12 milj. kr. avmedelsbehovet föreslås få finansieras genom att fårutnyttja vissa tidigare uppkomna reservationsmedel under anslaget. Mot förslaget har motionsledes en rad erinringarframförts. I motion 1984/85:439 (c) yrkas sålunda att beslutaråterinföra de bidragsregler som gällde för /83 och attriksdagen till bidrag till drift av enskilda vägar m.m. för nästa budgetåranvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 25 milj. kr. förhöjtreservationsanslag på 356 milj. kr. I motionerna 1984/85:872 (c) och1984/85:2747 (c) yrkas Hkaledes en återgång till de regler som gällde /83. Även i motionerna 1984/85:1523 (c) och 1984/85:2273 (c)begärs en återgång till tidigare gällande procentsatser om i princip . Imotionerna 1984/85:1364 (fp) och 1984/85:2555 (fp) yrkas en höjning av anslagetmed 10 milj. kr. till 341 milj. kr. Imotion 1984/85:1987 (c) begärs i denna del att anslaget till drift av enskildavägar räknas upp så att det i varje fall når upp till planeringsnivåB (dvs. Såsom föredraganden erinrar om beslöts vidföregående på förslag i budgetpropositionen att ett nyttdifferentierat bidragssystem för enskild väghållning skulle införas. Ettsådant differentierat system skulle ge en för den enskilde rättvisarefördelning av medlen som samhällets varierande intresse i de olikavägarna bättre kunde återspeglas. Systemet ansågs även kunna anpassas till ochmöjliggöra förändrade prioriteringar från samhällets sida. Sammantaget ansågsdet innebära väsentliga förbättringar av den enskilda väghållningen i 1*** 1984/85.15saml. TU1984/85:13 16 jämförelse med förutvarande system. Under hänvisninghärtill tillstyrkte utskottet förslaget i fråga saml avstyrkte motionsledesframförda förslag om ändringar i detsamma. Utskottet finner för sin del inte anledning nu föreliggaatt frångå det tidigare riksdagsbeslutet i denna del och avstyrker därförsamtliga motionsyrkanden härom. Såsom f. ö. framgår av propositionenförekommer förutom det statliga bidraget i betydande omfattning kommunala bidragtill den enskilda väghållningen. I många fall innebär vidare detta att deenskilda väghållarna har samtliga kostnader för väghållningen täckta medbidrag. Beräkningen av medelsbehovet för nästa budgetår tillstyrksockså av utskottet. Härav följer att utskottet avstyrker motionsyrkandena imotsvarande delar. I syfte att effektiviseraväghållningsinsatserna och underlätta planeringen bör enligtföredraganden ha möjlighet att göra mindre justeringar under ett enskilt årmellan drift- och byggandeanslagen för den enskilda väghållningen. Utskottettillstyrker att verket får en sådan möjlighet. Till Bidrag tid byggande av enskddavägar bör i enlighet med föredragandens förslag ett anslag om oförändrat 30milj.' Utskottet avstyrker följaktligen i denna del yrkandet i motion1984/85:1987 (c), vari begärs att anslaget räknas upp så att det i varje fallnår upp till planeringsnivå B (dvs. De i propositionen under härförevarande punkter i övrigt framlagda anslagsberäkningarna m.m. avseendeTjänster tid utomstående och : Försvarsuppgifter har inte gettutskottet anledning till erinran. Utskottet tillstyrker följaktligen attanslagen tas upp med resp. 30,215 och 28,7 milj. kr. samt - beträffande sistnämndaanslag - att lämnas det av föredraganden förordadebeställningsbemyndigandet avseende reservbromateriel. Anslaget till Tjänster till utomstående bör också - ienlighet med föredragandens förslag, vartill utskottet återkommer i detföljande - få användas för väginvesteringar i samband med beslut orriöverföring av trafik från järnväg till landsväg för den händelse attvägupprustningen inte kan finansieras på annat sätt. 2 Motionsyrkanden beträffande vissa planeringsfrågor samtflerårs- och fördelningsplanerna m. m. I motion 1984/85:2288 (m) yrkas altriksdagen hos regeringen begär förslag om avveckling av länsvägnämnderna. Mångaarbetsuppgifter som utförs av de statliga länsorganen kan enligtmotionärerna överföras till lokal nivå eller upphöra. Härigenom kan en mängddubbelarbete undvikas och betydande belopp inbesparas. TU1984/85:13 17 referensorgan åt bör mot bakgrund härav enligtmotionen lämpligen kunna överföras på kommunerna. Utskottet vill med anledning härav erinra om all delenligt gällande väglagstiftning främst ankommer på de centrala, regionala ochlokala vägmyndigheterna att pröva vägfrågorna. Såsom utskottet tidigare i olikasammanhang framhåUit är det en inte minst från planeringssynpunkt kompliceradoch tidskrävande process som i de enskilda fallen föregår dessas lösning. Destora kostnaderna för vägbyggandel och den begränsade medelstilldelningenhärför nödvändiggör noggranna avvägningar mellan olika projekt och mellanalternativa lösningar med avseende på arbetenas utförande m. m. Behov avsamordning med andra planeringssektorer och intressen har därvid medfört ökadekrav på vägplaneringens inordnande i den totala samhällsplaneringen. I vadgäller länsstyrelserna har de ett avgörande inflytande på vägfrågorna delsgenom sitt allmänna planérings-och beslutsansvar på regional nivå, dels genomsina speciella uppgifter avseende bebyggelseplaneringen och natur- ochmiljövårdsområdena och dels genom de befogenheter som väglagstiftningen gerdem. Under alla skeden av vägplaneringen förekommer med kommuner och andraberörda intressenter ett omfattande samrädsförfarande som till sina huvuddragär reglerat i väglagstiftningen. I anslutning härtill har ocksålänsvägnämnderna sin givna och betydelsefulla plats. Det system för planeringen av väghållningen, planläggningoch projektering, som används av tillsammans, medlänsstyrelser och kommuner och även s. k. fasta beredningsgrupper vidlänsstyrelserna är f. ö. konstruerat så att erforderliga kompromisser kankomma till stånd och anpassningar till regional trafikplanering och fysisksamhällsplanering kan tillgodoses. Utskottet vill också erinra om att nu gällandeplanerings- och beslutsordning på detta område tillkommit efter ett omfattandeutredningsarbete och en rad beslut från statsmakternas sida samt fått enutformning som ur många synpunkter ansetts förebildUg. Den kännetecknas också,som utskottet framhållit, av stor flexibilitet,som är av betydande värde inte minst i nuvarande arbetsmarknadssituation. Frågan om bl. a. länsvägnämndernas ställning i det angivnasystemet har emellertid i oHka sammanhang aktualiserats.Förslag har sålunda framlagts om både en förstärkning av deras ställning ochderas avskaffande. Förslag i sistnämnda riktning har senast framförts avstatskontoret i dess utredning om länsförvaltningens organisation ibetänkandet (se statskontorets utredningsserie 1985:10 och11). Med anledning av nämnda förhållanden har enligt vad utskottet erfaritkommunikationsministern för avsikt att tillkalla en särskild sakkunnig förytterligare utredning av frågan härom. Utredningsarbetet skall bedrivasskyndsamt. Under hänvisning härtill och i avvaktan på resultatet avutredningsarbetet samthärav föranledda ställningstaganden avstyrker utskottet nu motionen i fråga. I en rad motioner, som närmare anges i detföljande, har yrkanden framställts om åtgärder i en eller annan form frånriksdagens sida beträffande projektering och byggande samt prioritering iflerårs- och fördelningsplaner av skilda väg- och broprojekt i landets olikadelar. Som skäl härför åberopas den stora angelägenheten - inte minst frånarbetsmarknadsmässiga samt trafik-och regionalpolitiska synpunkter - att resp.företag kommer till utförande. är väl medvetet om samt understryker vikten och önskvärdheten urskilda synpunkter att så sker samt förutsätter att såväl de centrala somregionala vägmyndigheterna vederbörligen uppmärksammar och beaktar frågornahärom. Detta gäller särskilt de fall där det rör sig om projekt som aktualiseratsi samband med järnvägsnedläggningar, utbyggnad av flygplatser, industriområdeno. d., berör kommunikationsförhållandena för befolkningen på öar ellervägbyggnader över länsgränser, m. m. Möjligheterna att genomföra de imotionerna aktualiserade projekten torde också förbättras genom den aviseradeökning av vägbyggandet som utskottet tidigare nämnt. Att som motionärerna förutsatt skulle taställning till de i motionen angivna enskilda objekten finner utskottet heltolämpligt med hänsyn till den decentraliserade planerings- och beslutsprocesssom här gäller och avvisar därför - nu såsom tidigare - bestämt förslagenhärom. har inte att ta ställning till frågor av detta slag och börinte heller göra det. Frågor om projektering samt byggande och drift avallmänna vägar regleras som förut nämnts genom föreskrifter i väglagen ochvägkungörelsen. Vid fördelningen av medel, som i statsbudgeten anvisas förbyggande av vägar, skall hänsyn tas till vägbehoven i olika delar av riket. Deför väg- och gatubyggandet gällande flerårs- och fördelningsplanerna upprättasi enlighet med vägkungörelsens bestämmelser och vissa andra bidragsföreskrifterför tioårsperioder och förnyas . Planerna kan dessutom ändrasmellan de normala revideringstillfällena. Fördelningen av investeringsmedel deskilda landsdelarna och väggrupperna emellan sker vidare på grundval av ennoggrann angelägenhetsgradering och efter vederbörande regionala och lokalavågmyndigheters hörande - allt i syfte att åstadkomma en så likformig ochrättvis fördelning av vägmedlen som möjligt. Flerårs- och fördelningsplanernaför det statliga resp. statskommunala byggandet avser nu . De nyaplanerna innebär en avsevärt högre ambitionsnivå i fråga om vägbyggandet änunder senare år. Detär enligt utskottets uppfattning av stor vikt att vägbyggnadsobjektentillkommer i den prioriteringsordning som de regionala och kommunalainstanserna i samverkan med uppställt. Länsstyrelserna har f. ö.numera bemyndigande att fastställa de nya flerårsplanerna för byggande av länsvägar,dvs. för det vägnät som betjänar företrädesvis de regionala och lokalatransportuppgifterna. I fråga om anslag för vägbyggande som tillkommer avsysselsättningspolitiska skäl är det enligt utskottets mening likaså av storvikt att vägobjekten som regel utväljs av de berörda myndigheterna inom denramplanering som finns redovisad i flerårs- och långtidsplanerna. Dock börprojekt som redan påbörjats med anlitande av beredskapsmedel fullföljas. Underhänvisning till vad utskottet i nu berörda planerings- och anslagsfrågoranfört och då även de av motionärerna aktualiserade projekten enligt utskottetsuppfattning bör prövas i den för handläggning av vägärenden m. m. stadgadeordningen avstyrks här berörda motionsyrkanden. Det gäller förslagen i motionerna 1984/85:388 (fp)om en bro mellan och , 1984/85:525 (s) om upprustning av riksväg31, 1984/ 85:873 (c) om en bro över vid Hovnäs, 1984/85:876 (s) omnybyggnad av vid , 1984/85:1369 (s) i vad motionen avserombyggnad av väg 173 m. m. i , 1984/85:1375 (s) om ombyggnad avväg 44 och 1984/85:1369 (s) i vad motionen avser upprustning av samma väg,1984/85:1378 (s) om utbyggnad av inom , 1984/85:1381 (s)om upprustning av den 5. k. samt 1984/ 85:1382 (s) om envägförbindelse för sameby. Det gäller vidare motionerna 1984/85:1523 (c)yrkandena 1 och 2 om vissa väg- och broförbindelser i ,1984/85:1958 (s) om bro över Östersundet till Torso i ,1984/85:1959 (m) om vägen , 1984/85:1969 (m, c, fp) om ettbrosystem i kommun i vad motionen avser flerårsplanerna, 1984/85:1971(s) om utbyggnad av Östra leden i , 1984/85:1973 (c) i vad avserförbättrade vägkommunikationer i , 1984/85:1981 (c, m, fp) omett brobyggnadsprogram för i vad motionen avserflerårsplanerna, 1984/85:2206 (vpk) yrkande 2 om vägutbyggnader i Stockholmslån, 1984/85:2256 (c) yrkande 2 om förbindelserna mellan och ,1984/85:2702 (s) om trafikförbättrande åtgärder i till den del motionenavser upprustning av vägnätet och 1984/85:2775 (c) om väganslagen tillVästernorrlands lån. Vadspeciellt gäller överföring av trafik från järnväg till landsväg kan dennaenligt vad föredraganden i budgetpropositionen framhåller ibland ställa krav påupprustning av vägnätet i berörda regioner. Det ankommer härvid på regeringenatt i lämpligt sammanhang överväga behovet av och besluten om medel för sådanaåtgärder. Enligtföredragandens mening bör den behövliga vägupprustningen -förutsatt att denfinns upptagen i flerårsplanerna - i första hand komma till utförande genom enomprioritering i planerna. I andra hand kan regeringen om det blir aktuelltsöka finansiera den nödvändiga vägupprustningen i samband med att regeringenanvisar medel för sysselsättningsfrämjande TU1984/85:13 20 Det kan bli aktuellt att finansiera envägupprustning även om de två finansieringssätt som sålunda redovisats vidnågot tillfälle inte går att tillämpa. I sådana fall föreslås anslaget B 8.Tjänster till utomstående kunna användas för ifrågavarande vägupprustningar. Utskottet har redan under 1 i det föregående tillstyrktförslagen härom. Under hänvisning jämväl till det nu anförda avstyrkerutskottet även motionerna 1984/85:440 (vpk) yrkande 1 om upprustning av vägnäteti anslutning tid bandelen , 1984/85:623, (s) om en samordning avregionalpolitiska åtgärder och upprustningen av vägnätet, 1984/85:872 (c)yrkande 1 om upprustning av vägnätet i län, 1984/85:923 (c) yrkande 2 omupprustning av vägnätet i anslutning tid bandelen , 1984/85:1376 (s) om ny sträckning av väg 46. Av samma skäl som förut nämntsavstyrks motionerna 1984/85:745 (c) och 1984/85:1956 (fp), båda om upprustningav . 3 Vissa övriga frågor I motion 1984/85:302 (c) yrkas altriksdagen hos regeringen begär åtgärder för att intensifiera forskning omkringanvändning av andra medel än vägsalt för att på ett bättre sätt klaravintervägar. I motion 1984/85:528 (m) yrkas att hos regeringen begärförslag om att vägsallningen omgående skall upphöra.