bet · G801SfU2 · 1984-12-31 00:00:00 — I motion 1983/84:619 av () ochNils Carishamre (m) hemställs att hos regeringen anhåller om åtgärderägnade att åstadkomma en ny bedömning av ärenden rörande handikappersättningtill psoriasissjuka i enlighet med motionen. I motion 1983/84:780 avLars m.fl. (vpk) föreslås 1. att hemställer hosregeringen om förslag som innebär att bilen erkänns som tekniskt hjälpmedel förhandikappade, 2. att hemställer hosregeringen att därvid även undersöka möjligheterna att sluta upphandlingsavtali enlighet med vad som anförs i motionen. Imotion 1983/84:1200 (yrk. 1) av () och ()hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts beträffande åtgärder för att de psoriasissjukas kostnader isamband med sjukdomen minskas. (Mofionen i övrigt behandlas i betänkande SfU1984/85:1.) Imotion 1983/84:1589 av m.fl. (fp, c, m) hemställs att riksdagenbeslutar begära att regeringen förelägger förslag till förändringaroch förbättringar beträffande handikappades möjligheter att inneha egen bil. Imotion 1983/84:1599 av () hemställs att hosregeringen begär en översyn av samhällets kompensation till diabetiker för demerkostnader de har på grund av sin sjukdom. Utskottethar inhämtat yttranden över motion 1983/84:619 från ,, försäkringsöverdomstolen och . Till Försäkringskasseförbundets yttrande har fogats yttrandenfrån , , , , , ,, , , , ,, , och läns samt och Malmöallmänna försäkringskassor. Vidare har till yttrande fogats yttrande från . Övermotion 1983/84:780 har utskottet inhämtat yttranden från , och handikappinstitutet. 1Riksdagen 1984/85.11 saml. Rättelse:S, 1, rad 3 nedifrån räknat Står: 1983/84:619 Rättat till: 1983/84:780 SfU 1984/85:2 2 Handikappersättning enligt lagen (1962:381) omallmän försäkring (AFL) kan utgå med f.n. 65, 50 eller av basbeloppet perår alltefter omständigheterna i det enskilda fallet. Ersättningen tillkommerförsäkrad som fyllt och som, innan han fyllt , för avsevärd tid fåttsin funktionsförmåga nedsatt i sådan ornfattning att han antingen i sin dagligalivsföring behöver mera tidskrävande hjälp av annan eller - för att kunnaförvärvsarbeta - behöver hjälp av annan eller eljest till följd av handikappetfår vidkännas betydande meruigifter. Ersättningen till blind utgör för tid föreden månad hel ålderspension eller hel förtidspension börjar utgå avbasbeloppet . Därefter utgår av basbeloppet om stödbehovet i detsärskilda fallet inte ger anledning lill högre ersättning. Även den som är döveller gravt hörselskadad har en ovillkorlig rätt till handikappersättning med34 % av basbeloppet. Bidragtill bil till handikappade personer Handikappade som är beroende av bil för sitt arbeteeller studier kan erhålla statligt bidrag enligt arbetsmarknadskungörelsen fillinköp av bil. Inom ramen för sjukvårdshuvudmännens hjälpmedelsverksamhet kanhandikappade vidare utan kostnad erhålla vissa tekniska hjälpmedel. Dessafinns upptagna i den ay handikappinstitutet utgivna hjälpmedelsförteckningen.Handikappmoped utgör ett sådant hjälpmedel. Den som är berättigad tillhandikappmoped kan i stället erhålla ett kontant belopp om f. n. tillinköp av bil. Kontant belopp kan inte utgå om bidrag till inköp av bil utgåttenligt arbefsmarknadskungörelsen. Förutom dessa direkta bidrag förekommerandra stödformer som skattelättnader, färdtjänst och meruigifter inomhandikappersättningen för bil. Bestämmelserna om rätt till handikappersättningträdde i kraft . En redovisning av den praktiska tillämpningenav de nya reglerna lämnades av i betänkande Ds S 1977:6,Erfarenheterna av handikappersättningen. När det gällde frågan om nedsattfunktionsförmåga konstaterade verket att det i den praktiska tillämpningen harvisat sig att personer med vissa handikapp, t. ex. psoriasis, har bedömts inteha sådan nedsättning i funktionsförmågan som erfordras för rätt tillhandikappersättning, trots att de i vissa fall haft stora meruigifter för attkunna upprätthålla sin funktionsförmåga. Enligt verkets mening borde intefunktionsförmågan SfU1984/85:2 3 prövas fristående utan tillsammans med de hjälpbehov och meruigiftersom handikappet ger upphov till. I sitt remissyttrande över betänkandetframhöll.försäkringsdomslolen att grunden för avslag inte varit den somriksförsäkringsverket antagit ulan att grunden varit att de av handikappet föranleddagodtagbara merutgifterna eller hjälpbehoven inte varit av den storlek att rätttill handikappersättning förelegat. Mot denna bakgrund konstateradedepartementschefen i proposition 1977/78:100, bilaga 8, att den rådanderättstillämpningen överensstämde med vad verket förordat, och någon lagändringvar således inte erforderlig. Verket uppmanades emellertid att utfärda nyatillämpningsföreskrifter. utfärdade nyatillämpningsföreskrifter i en kungörelse om handikappersättning (RFFS1978:13). Härav framgår att vid bedömningen av funktionsförmågans nedsättningskall utgångspunkten vara den försäkrades funktionsförmåga före behandlandeeller hjälpande åtgärder i anledning av handikappet. Härefter har haft i uppdrag attutreda frågan om vilka meruigifter som bör beaktas vid prövningen av rättentill handikappersättning på grund av olika sjukdomar och handikapp. Enligtuppdraget skulle utredningen bl. a. sikta till att få fram vissa schabloner,som kunde tjäna som underlag för bedömningen av merutgifterna i olikasituationer och där så var möjligt begränsa granskningen i det enskilda fallettill att främst avse handikappets närmare beskaffenhet och vilka slag avmerkostnader detta skulle föra med sig. Resultatet av detta utredningsuppdrag har redovisats ibetänkandet (Ds S 1981:16) Meruigifter m. m. inom handikappersättningen. gav resultatet av utredningen inte anledning att förytterligare några handikapp föreslå införandel av motsvarande garantiregler somför blinda och döva. Grundförutsättningen för tillämpningen av en garantiregel,nämligen att ett visst handikapp bör medföra ett stödbehov av i stort settsamma slag och omfattning för samtliga personer som har samma grad avhandikappet, är-såvitt framgick av den verkställda utredningen-sällan elleraldrig uppfylld. Tvärtom visade resultatet på avsevärda individuella skillnaderi fråga om stödbehovet vid samma slag och svårighetsgrad av ett haridikapp.Detta var bl. a. fallet med psoriasissjuka där verket fann all endastindividuella bedömningar av rätten lill handikappersättning kunde komma ifråga. Såvitt gällde diabetessjuka fann althandikappersättning endast kom i fråga när diabetikerna hade ytterligaresjukdomar som påverkade stödbehovet, såsom exempelvis komplikationer tilldiabetesen. I delta sammanhang bör också nämnas all regeringen ifebruari 1984 i enlighet med vad som tidigare förordats (prop. 1982/83:3, SfU14, rskr 211) uppdragit ål att göra en kartläggning av delekonomiska stödet till handikappade. Enligt direktiven skall kardäggningenvara allsidig och avse såväl stöd från den allmänna försäkringen som statligtoch kommunall stöd, inkl. skattelättnader. 1* 1984/85.11 saml. SfU1984/85:2 4 Bidrag till bil tdl handikappade personer På begäran (SfU1977/78:25) har en parlamentariskt sammansatt kommitté, bilstödskommittén (S1979:04), haft i uppdrag att göra en allsidig utredning av frågan om bilslödlill handikappade, I betänkandet (SOU 1982:44) Nytt bilstöd till handikappadeföreslår kommittén ett enhetligt och samordnat system för att ekonomiskt stödjahandikappades innehav av egen bil. Huvudprinciperna har varit att ett bilstöddels skall läcka de merkostnader för förflyttning soni är en följd avhandikappet, dels ge ett ekonomiskt stöd till dem vars inkomst annars inte gördet möjligt att skaffa bil. Enligt kommittén talar två skäl för att bibehållaoch bygga ul bilslödet som komplement och alternativ till färdtjänsten,nämligen att egen bil ger handikappade större rörlighet och oberoende ochdessutom redan vid en måttlig resevolym medför lägre samhällskostnader.Bilstödet bör vidare, enligt kommitténs mening, vara utformat så att det gerbättre stöd till icke förvärvsarbetande handikappade än . Ett sammanhålletbilstöd för såväl förvärvsarbetande som icke förvärvsarbetande handikappade ärviktigt av principiella skäl men också därför att det ger en enklare och meröverskådlig administration. Förslaget fill bilstöd har från dessautgångspunkter konstruerats som en modell med olika delar enligt följande.Kreditgaranti för inköp av bil som gör det möjligt för alla att utan dröjsmålskaffa bil. Lån skall förmedlas på den allmänna kreditmarknaden, och kommunernaskall genom borgensförbindelse svara för själva kreditgarantin. Garantin skallgälla en lånetid , och lånebeloppet bör som regel inte kunna överstiga3,5 basbelopp. Vidare skall som regel en sjundedel av inköpskostnaden satsas avden handikappade själv. Kapitalkostnadsbidrag, som är ett inkomstprövat stödför alt bidra till lånekostnader för dem som har svag ekonomi. Del skall utgåendast lill den som beviljats kreditgaranti. Driftbidrag som skall utgågenerellt av basbeloppet för att täcka de högre driftkostnader somhandikappet medför. Slutligen specialutrustningsbidrag som är avsett att helttäcka kostnaderna för en anpassning av bilen till den handikappadesförutsättningar. Belänkandet, som har remissbehandlats, är föremål förberedning inom . Remissyttranden över motion 1983/84:619 omhandikappersättning till psoriasissjuka I motion 1983/84:619 begärsåtgärder i syfte att åstadkomma en mindre restriktiv bedömning av ärendenrörande handikappersättning till psoriasis-sjuka. Försäkringsöverdomstolen har i sitt yttrande särskilttagit upp påståendet i motionen om alt domstolen avslagit framställningar omhandikappersättning med motiveringen all den försäkrades funktionsförmåga intevarit nedsatt i tillräcklig omfattning. Domstolen tillbakavisar påståendet ochhänvisar till SfU1984/85:2 5 sitt remissvar över riksförsäkringsverkels belänkande (DsS 1977:6) Erfarenheter av handikappersättning, som är återgivet bl. a. iverkets betänkande (Ds S 1981:16) Meruigifter m.m. inom handikappersättningen.Härav framgår att domstolen grundat sin rättstillämpning på en sammanvägdbedömning av nedsättningen av funktionsförmågan och förekomsten av hjälpbehovoch/eller meruigifter. Att framställningar om handikappersättning intebifallits har som regel berott på att hjälpbehovet och/eller de godtagbaramerutgifterna inte har sådan omfattning att handikappersättning kunnat utgå.Denna rättstillämpning gäller alltjämt i domstolen, och vid bedömningen av rätttill handikappersättning skiljer sig inte mål som gäller psoriatiker från målsom gäller andra handikappade. I yttrande redogör verket för sitttidigare utredningsarbete i frågan. Med hänvisning härtill anför verket allindividuella bedömningar av rätten lill handikappersättning är nödvändigabeträffande psoriasissjuka. Enligt verkets mening skulle en mindre restriktivbedömning, på sätt som förordats i motionen, förutsätta någon form avschablonbedöm-. ning men mot bakgrund av vad ovan anförts är någonschablonisering av rätten till ersättning till psoriasissjuka inteändamålsenlig. Verket avstyrker därför bifall till motionen. har i sitt yttrande anfört attfrågan om handikappersättning till psoriasissjuka har varit föremål förutredning ett flertal gånger, och förbundet anser inte att den behöver utredaspå nytt. Förbundet, som i och för sig är positivt till en mer generös bedömningav rätlen till handikappersättning till psoriasissjuka, anser att för att uppnådelta syfte erfordras en lagändring. Ett sätt skulle enligt förbundet vara attinföra en ytterligare, lägre ersättningsnivå. Denna ersättningsnivå skulle ävengälla andra grupper av handikappade. (), som inhämtatyttrande från , delar motionärernas uppfattning attpsori atiker f. n. diskrimineras vid ansökningar om handikappersättning.Svenska psoriasisförbundet framhåller att psoriatiker har betydandemerkostnader på grund av sin sjukdom och att dessa sammantagna med det ingreppi hvsföringen som den intensiva behandlingen medför borde berättiga lillhandikappersättning. HCK tillstyrker därför motionen. Remissyttranden över motion 1983/84:780 om bilstöd tillhandikappad I motion 1983/84:780 begärs förslagfrån regeringen om att bil erkänns som tekniskt hjälpmedel för handikappade. () delarmotionärernas uppfattning om att bil bör erkännas som tekniskt hjälpmedel. HCKsom tidigare beretts tillfälle att yttra sig över bilstödskommitténs förslagvar därvid starkt kritisk på flera punkter. Bl.a. ansåg HCK alt förbättringarför nytillkommande grupper inte fick genomföras på bekostnad av dem som i dagär berättigade lill bilstöd. Motionsförslaget skulle enligt HCK innebära en SfU1984/85:2 6 betydligt bättre lösning av frågan om bilstöd och bordeheller inte medföra någon ytterligare försening av frågans lösning. HCKtillstyrker därför motionen. () anför att motionärernasförslag i stort sett överensstämmer med vad förbundet uttalade i sitt remissvaröver bilstödskommitténs betänkande. Enligt förbundets mening är det angelägetatt bilfrågan för rörelsehindrade får en lösning. stöder däremot bilstödskommitténsförslag och anser att delta bör förverkligas i en eller annan form. Handikappersättning utgår tillförsäkrad som fyllt och som, innan han fyllt . för avsevärd tid fållsin funktionsförmåga nedsatt i sådan omfattning att han antingen i sin dagligalivsföring behöver mera tidskrävande hjälp av annan eller för att kunna förvärvsarbetabehöver hjälp av annan eller eljest till följd av handikappet får vidkännasbetydande meruigifter. Alltefter hjälpbehovets omfattning eller merulgifternasstorlek utgår handikappersättning med 65, 50 eller av basbeloppet . Enligt tillämpningsföreskrifter(RFFS 1978:13) skall vid bedömningen av funktionsförmågans nedsättningutgångspunkten vara den försäkrades funktionsförmåga före behandlande ellerhjälpande åtgärder i anledning av handikappet. I motion 1983/84:619 av och anförs att psoriatiker har betydande merkostnader på grund av sitthandikapp men att de missgynnas vid bedömningen av rätt tillhandikappersättning. Detta beror enligt motionärerna på att besvärsinslansernainte ansett att psoriatikernas funktionsförmåga varit nedsatt i sådanomfattning att rätt till handikappersättning förelegat. Motionärerna begärdärför att åtgärder vidtas i syfte all åstadkomma en mindre restriktivbedömning av ärenden rörande handikappersättning till psoriasissjuka. Såsom framgår av den inledningsvis lämnade redogörelsenhar försäkringsöverdomstolen, . yttrat sig över motionen. Försäkringsöverdomstolenhar tillbakavisat påståendet om att psoriatikers framställningar omhandikappersättning har avslagits med motiveringen alt funktionsförmågan intevarit nedsatt i tillräckhg omfattning. Domstolen har uppgell alt den grundarsin rättstillämpning på en sammanvägd bedömning av nedsättningen avfunktionsförmågan och förekomsten av hjälpbehov och/eller meruigifter, och vidbedömningen av rätt till handikappersättning skiljer sig inte mål som gällerpsoriatiker från mål som gäller andra handikappade. haravstyrkt bifall lill motionen med SfU1984/85:2 7 hänsyn till att motionsförslaget förutsätter någon form avschablonbedömning medan enligt verkets mening individuella bedömningar ärnödvändiga beträffande psoriasissjuka. är positivttill en mer generös bedömning av rätten till handikappersättning förpsoriasissjuka och anser att ett sätt skulle vara att införa en ytterligare,lägre ersättningsnivå inom handikappersättningen. Denna ersättningsnivå skulleäven gälla andra grupper av handikappade. Handikappförbundens centralkommittédelar motionärernas uppfattning och tillstyrker motionen. Enligt utskottets mening framgår det av såväl försäkringsöverdomslolensyttrande som av det inledningsvis redovisade utredningsmaterialet altbedömningen av rätt till handikappersättning för psoriatiker sker enligt sammagrunder som för andra grupper av handikappade. Såvitt gäller frågan om någonform av schablonbedömning för psoriatiker har utskottet tidigare avvisat dennatanke i sitt av godkända betänkande SfU 1982/83:18. Utskottet saknarskäl frångå denna bedömning. Mot denna bakgrund är utskottet således inteberett all förorda någon ändring på sätt som föreslagits i motion 619. Även motionärerna i motion 1983/84:1200 av tar upp frågan om handikappersättning lill psoriasissjuka.Motionärerna pekar på att psoriasis kan medföra höga kostnader för den sjukesåsom exempelvis för resor till och från behandlingsanläggningarna och förinköp av egen ljusanläggning. Vidare påverkas sänglinne och kläder av depreparat som den sjuke måste använda och slits därför onormalt genom tätatvättningar. Enligt motionärerna bör handikappersättning utgå till kronisktpsoriasissjuka dels som kompensation för väsentligt höjda levnadskostnader,dels för höga vårdkostnader. Motionärerna begär därför i yrkande 1 etttillkännagivande om att åtgärder bör vidtas för att minska de psoriasissjukaskostnader i samband med sjukdomen. Utskottet har i betänkande SfU 1982/83:18 avstyrkt enmotion med samma syfte som den förevarande med motiveringen att utskollet inteansåg sig böra göra något generellt uttalande om rätt till handikappersättningför psoriasissjuka. Utskottet vidhåller denna inställning. I sammanhanget villutskottet dock upplysa om alt ultravioletta lampor för psoriasissjuka numerabetraktas som tekniskt hjälpmedel för handikappade. I anslutning till behandlingen av dessa två motioner villutskottei erinra om det inledningsvis nämnda uppdrag harfått i syfte att göra en kartläggning av del ekonomiska stödet tillhandikappade. tar i motion 1982/83:1599 upp frågan omdiabelikers merkostnader på grund av sin sjukdom. Motionären hänvisar till attkonsumentverket beräknat att diabetiker har en årlig merkostnad för mal medmellan 2 000 och . Dessutom tillkommerkostnader för läkarbesök, resor, sjukvårdande behandlingar m. m. Sammanlagtberäknas i motionen att diabelikers årliga merkostnader uppgår till . Enligt motionären är möjligheterna för SfU1984/85:2 8 diabetiker att få handikappersättning lika begränsade sommöjligheterna att få extra avdrag i deklarationen, och han begär därför enöversyn av samhällets kompensation till diabetiker för de merkostnader de harpå grund av sin sjukdom. Den ovannämnda kartläggningen av det ekonomiska stödettill handikappade som fått i uppdrag alt göra skallenligt direktiven vara allsidig och avse såväl stöd från den allmännaförsäkringen som statligt och kommunalt stöd, inkl. skattelättnader. Med hänsynhärtill anser utskottet inte att någon åtgärd med anledning avmotion 1599 är påkallad. Bidrag till bil till handikappade personer Handikappade som är beroende av bilför sitt arbete eller studier kan erhålla statiigt bidrag enligtarbetsmarknadskungörelsen för inköp av bil. Bidraget är inkomstprövat och utgårf. n. med högst . Handikappade kan vidare erhålla vissa tekniska hjälpmedel.Handikappmoped är ett sådant hjälpmedel. Den som är berättigad tillhandikappmoped kan i stället erhålla ett kontant belopp om f. n. tillinköp av bil. Förutom dessa direkta bidrag förekommer andra stödformersåsom skattelättnader, meruigifter för bil inom handikappersättningen och färdtjänst. har, såsom inledningsvis redovisats, isitt betänkande (SOU 1982:44) Nytt bilstöd lill handikappade föreslagit ettenhetligt och samordnat system för att ekonomiskt stödja handikappades innehavav egen bil. Huvudprinciperna har varit att ett bilstöd dels skall täcka demerkostnader för förflyttning som är en följd av handikappet, dels ge ettekonomiskt stöd fill den vars inkomst annars inte gör det möjligt att skaffaegen bil. Förslaget har konstruerats som en modell med olika delar, nämligenkreditgaranfi för inköp av bil, kapilalkostnadsbidrag, driftbidrag och specialutrustningsbidrag.Bilstödskommitténs betänkande har remissbehandlats och är föremål för beredninginom . I motion 1983/84:1589 av m.fl. begärsförslag till förändringar och förbättringar beträffande handikappadesmöjligheter att inneha egen bil. Motionärerna anför en rad skäl för attförverkliga ett förbättrat bilstöd till de handikappade. a. är ettförbättrat bilstöd ett viktigt social- och arbelsmarknadspolitiskl instrument,och dessutom kommer ett sådant stöd att minska kostnadstrycket på den allmännafärdtjänsten. Motionärerna, som hänvisar till bilstödskommitténs förslag, anseratt alltför förflutit sedan betänkandet avlämnades, och regeringen bördärför med förtur lägga fram ett förslag. Även motionärerna i motion 1983/84:780 av m.fl. tar upp frågan om bilstöd till handikappade. De anser dock attbilstödskommitténs förslag är behäftat med en rad brister och vill ha en annanutformning av SfU 1984/85:2 9 stödet.I motionen hävdas att den bästa lösningen är all erkänna bil som tekniskthjälpmedel för handikappade. En sådan lösning skulle enligt motionärerna inteheller behöva skilja sig kostnadsmässigl särskilt myckel frånbilstödskommitténs förslag. Enligt beräkniiigar i motionen skulle densammanlagda kostnaden för bil som tekniskt hjälpmedel uppgå till 172 milj. kr.per år. Mot denna bakgrund begärs i yrkande 1 förslag från regeringen sominnebär att bil erkänns som tekniskt hjälpmedel för handikappade. I yrkande 2begärs att regeringen därvid även undersöker möjligheterna att slutaupphandlingsavtal med svenska biltillverkare i syfte att nedbringa kostnadernaoch utveckla bättre anpassade fordon. Avremissyttrandena över motion 780 framgår att och delar motionärernasuppfattning medan handikappinstitutet anser att bilstödskommitténs förslagsnarast bör förverkligas. Utskottetförutsätter att regeringen lägger fram ett förslag omförbättrat bilstöd till handikappade. I avvaktan härpå är utskottet inte berettatt ta ställning till den närmare utformningen av ett sådant stöd. Det anfördainnebär att utskottet avstyrker bifall till motionerna 1589 och 780. 1. beträffanderätt till handikappersättning att avslårmotionerna 1983/84:619, 1983/84:1200 yrkande 1 och 1983/84:1599, 2. beträffande förbättrat bilstödtill handikappade att avslår motion 1983/84:1589, 3. beträffande bil som tekniskthjälpmedel för handikappade att avslår motion 1983/84:780. Närvarande:Sven Aspling (s), (), Ehs (), (),(), (), (), (), (), (), Margö (vpk),(), i (m), () ochInger Hestvik (s). SfU1984/85:2 10 Rätt till handikappersättning (mom. 1) , ,och i (alla m) och Margö (vpk)anser dels att den del av utskoltetsyttrande på s. 7 som börjar med "Enligt utskottets" och slutar med"motion 619." dels att den del av utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Utskottet har" och slutar med "till handikappade." dels att den del av utskoltets yttrande på s. 8 som börjarmed "Den ovannämnda" och slutar med "är påkallad." bort haföljande lydelse: Utskottet anser att även om bedömningen av rätt tillhandikappersättning för psoriatiker teoretiskt sker enligt samma grunder somför andra grupper av handikappade så missgynnas i praktiken ändå psorialikerna.Detta är enligt utskottets mening beklagligt med hänsyn till att psoriatikerofta har betydande merkostnader på grund av sin sjukdom. Regeringen bör därförvidta åtgärder som är ägnade all åstadkomma en ny bedömning av ärenden rörandehandikappersättning till psoriasissjuka. Enligt utskottels mening skulle, såsomframhållits i yttrande, en sådan åtgärd kunna varaatt införa en ytterligare, lägre ersättningsnivå inom handikappersättningen.Denna ersättningsnivå skulle då även gälla andra grupper av handikappade. Meddet anförda tillstyrker utskottet bifall till motionerna 619 och 1200 yrkande1. Härigenom får även motion 1599 i huvudsak anses vara tillgodosedd. dels att utskottet under moment 1bort hemställa \. beträffande rätt till handikappersättning att medbifall till motionerna 1983/84:619 och 1983/ 84:1200 yrkande 1 och medanledning av motion 1983/84:1599 som sin mening ger regeringen till känna vadulskotiet anfört om rätt till handikappersättning för psoriasissjuka m.fl. Bd som tekniskt hjälpmedel förhandikappade (mom. 3) Margö (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 9 som börjar med "Utskottet förutsätter" och slutar med"och 780." bort ha följande lydelse: