bet · G801JoU20 · 1984-12-31 00:00:00 — (vpk) yrkande 3 säkerhet skapas för att en äterbeskogningefter kalavverkning är möjlig, annars finns risken att sådana områden blirödelagda . Därför bör ett avverkningsstopp tills vidare beslutasmot kalavverkning ovanför den gamla skogsodlingsgränsen. Det bör också närmareundersökas om det i vissa fall kan tillåtas stamvis blädning inom dessaområden. Om det senare anses möjligt bör regeringen enligt motionärernas meningta initiativ till en ändring av skogsvärdslagen och till läggaförslag därom. 1 motion 1854 av och (båda m)framhålls särskilt samernas intressen i de fjällregioner ovan den s. k.odlingsgränsen, som berörs av den planerade exploateringen för skogsbruksändamäl.Enligt motionärernas mening bör hos regeringen begära utredning omhuruvida avverkning av den fjällnära skogen är tillåtlig enligtnaturvårdslagen. 1 avvaktan pä den sålunda begärda utredningen böravverkningarna inom området inställas. 1 motion 849 (vpk) har också framkastats tanken pä att ivissa fall tillåta s. k. blädning inom den fjällnära skogsregionen. Enligtmotion 680 av och (båda c) skulle det vidarevara intressant att pröva den skogsskötselmetod som mera liknar småskogsbruketsi fjällnära skog, dvs. gallring, viss blädning samt mycket små kalytor. Den nya skogsvårdslag som trädde ikraft innebär bl. a. att enhetliga regler numera gäller förallt skogsbruk inom landet oavsett vem som äger skogsmarken. Med stöd av nämndalag har regering- JoU1984/85:20 II en som tidigare nämnts förordnat vad som skall betecknassom svårföryngrad skog. De fjällnära skogarna faller i sin helhet inom gränsenför vad som enligt nu gällande föreskrifter skall avses som dylik skog. Inom svårföryngrad skog krävs skogsvårdsstyrelsenstillstånd för all avverkning utom röjning och gallring som främjar skogensutveckling. Tillstånd till avverkning får endast ges om betingelserna är sådanaatt tillfredsställande återväxt kan åstadkommas. 1 samband med att tillståndtill avverkning ges kan besluta om åtgärder för attbegränsa eller motverka olägenhet och trygga återväxten. 1 skogsvärdsla-gensinledningsparagraf, som anger de översiktliga riktlinjerna för skogsskötseln,fastsläs den allmänna principen att skogsbruket är skyldigt att ta hänsyn tillnaturvårdens och andra allmänna intressen. Med stöd av skogsvårdsförordningenhar efter samråd med och andra berördamyndigheter, bl. a. , meddelat vissa föreskrifter om denhänsyn som skall tas till naturvärdens intressen vid skötseln av skog, såsom ifråga om hyggens storlek och utläggning, beståndsanläggning, kvarlämnande avträdsamlingar och skogsbilvägars sträckning. Dessutom har i mars1982 efter samråd med lantbruksstyrelsen utfärdat allmänna råd om skogsbruketshänsynstagande till rennäringen, vari bl. a. betonas nödvändigheten av attfasta, ärliga samråd äger rum mellan samebyarna och storskogsbruket rörandeplanerade skogsbruksåtgärder inom renskötselområdet. När det gäller skogsbrukets hänsynstagande tillrennäringens intressen har fr. o. m. föregående budgetår resurser motsvarandeen insats av ca eller . ställts tillberörda skogsvärds-styrelsers förfogande för utveckling av verksamheten. Länsstyrelserna i vederbörande län har vidare i förekommandefall möjligheter att med stöd av naturvårdslagen ingripa mot planerade skogsavverkningar.Tillstånd enligt nämnda lag krävs dock inte såvida ej föreskrifter härommeddelats i samband med reservatsbildning eller liknande. Däremot geslänsstyrelsen möjlighet att i den utsträckning den önskar få till stånd ettsamrädsförfarande enligt naturvärdslagen. Enligt direktiv som domänverket efter samråd medlantbruksstyrelsen utfärdat skall, i de fall enighet inte nås inom ramen församrådsförfarandet mellan samerna och ifrågavarande revir, vederböranderevirförvaltare hänskjuta frågan till regionchefen, som skall inhämta yttrandefrån lantbruksnämnden. skall därvid göra en sakprövning avfrågan om vilken betydelse den aktuella skogsmarken har för rennäringen iområdet. 1 sammanhanget bör vidare erinras om att regeringen (industridepartementet)utfärdade vissa föreskrifter enligt vilka domänverket, i avvaktanpå resultatet av dä pågående urskogsinventering, före beslut om avverkning avskog och om vägdragningar ovanför den tidigare skogsodlingsgränsen i varjesärskilt fall skulle samräda med berörd länsstyrelse. JoU1984/85:20 12 Vissa inventeringar och andra utredningar m. m. I en rapport (SNV PM 1511) harnyligen presenterats resultatet av den inventering av urskogsartad fjällnärabarrskog, som till utförts inaturvårdsverkets och regi. Inventeringen är ett led i denlandsomfattande.urskogsinventering som pågått . Syftet medifrågavarande delprojekt inom urskogsinventeringen har varit att ge en samlad,länsövergripande redovisning av värdefulla skogar och urskogsartadebarrskogsomräden i zonen mellan domänverkets f. d. skogsodlingsgräns och denbarrskogsbildande gränsen mot fjällen. Rapporten avses ligga till grund förmarkplanering och förslag om skydd av områden. 1 rapporten föresläs att 64 urskogsomräden om tillsaminans374 000 ha produktiv skogsmark och fjällbarrskog undantas frän avverkning.Härav utgörs eller 317 000 ha av mark förvaltad av domänverket. Ca 40 000ha, varav huvuddelen ovanför den tidigare skogsodlingsgränsen, utgörs av tuarksom är skogsindelad och där domänverket avser bedriva skogsbruk. Efteröverläggningar mellan verken avstår domänverket från vidare skogsbruk inom 22100 ha av den skogsindelade arealen, och accepterar fortsaltskogsbruk pä 12 800 ha. Av skogsmark under domänverkets förvaltning undantasdärmed ca 300 000 ha från aktivt skogsbruk. Uppgörelsen innebär att debäda verken kommit överens omatt skydda 52 urskogsomräden med en sammanlagd areal av 248 000 ha. De haremellertid ej kunnat enas om den framtida dispositionen för tre av deföreslagna urskogsomrädena, nämligen i kommun, Dellikälveni kommun och Kirjesålandet i kommun. 1 nyssnämndaurskogsområden har domänverket begärt att få driva skogsbruk inom ensammanlagd areal av ca 5 400 ha. Med hänsyn till dessa områdens såväl storanaturvärden som stora betydelse för ekonomi och sysselsättning har verkenöverlämnat avgörandet om områdenas framtida disposition till regeringen. har regeringen därefter uttalat attskogsområdena. , och Kirjesålandet är av sådan betydelsefrån naturvärdssynpunkt att de skall bevaras för framtiden. 1 beslutet föreskriverregeringen att avverkning av skog inom dessa områden inte får ske. Vidareanförs att regeringen senare kommer att ta ställning till formerna för skyddoch förvaltning av dessa tre områden liksom övriga 52 områden. 1 sammanhanget bör nämnas att domänverket harfattat beslut om att avsätta ca 800 000 ha skogsmark som domänreservat längsfjällkedjan. Omkring 300 000 ha utgörs av s. k. fjällbarrskog närmastbjörkskogsbältet och ca 500 000 ha produktiv skogsmark ovanför den tidigareskogsodlingsgränsen. Gränsdragningsarbetet beräknas vara klart i slutet av1986. Domänreservatet skall samordnas med de naturreservat, som blir följden avurskogsinventeringen. JoU1984/85:20 13 På lantbruksstyrelsens uppdrag harvidare genom berörda lantbruksnämnders försorg genomförts eninventering av de hänglavbärande barrskogarna inom det fjällnära området. Förrenskötseln är tillgängen pä trädlav av stor betydelse som utfodringskälla. Detprimära syftet med trädlavsinventeringen har varit att få ifrågavarande skogarsnabbt kartlagda och därigenom skapa ett säkrare underlag för det ärliga samrådsom skall äga rum mellan skogsbruk och rennäring. Lantbruksstyrelsen seremellertid också hänglavsinventeringen liksom den tidigare avnaturvårdsverket och redovisade urskogsinventeringen (SNV PM1511) som en viktig del i det beslutsunderlag som skall ligga till grund förhur skogsbruket bör bedrivas med hänsyn till andra markanvändningsintressen idet fjällnära området. Resultatet av lantbruksstyrelsens ochlantbruksnämndernas inventering av de hänglavbärande barrskogarna har nyligenredovisats i lantbruksstyrelsens meddelandeserie, 1984:4. 1 utredningen ingick inte att utreda kvantiteten trädlav.En sådan undersökning har numera påbörjats av renförsöksavdelningen vidlantbruksuniversitetet med stöd av medel från skogsnäringen, i första handdomänverket. F. n. pågår arbete med en kvantitativ bedömning avträdlavsförekoms-ten på träden, och vidare undersöks i vilken utsträckningträdlaven faller ned pä snön och blir tillgänglig som bete för renarna. Under innevarande år prövas metoder för framställning avmarkanvändningsplaner i fjäilnära skogar. Av intresse i detta sammanhang ärett på regeringens () uppdrag i påbörjat försöksprojektavseende upprättande av regionala handlingsprogram för fjällnära skogsområden.Vidare kan nämnas att 0,5 milj. kr. detta är satsats pä försöksverksamhet medmarkanvändningsplanering inom skogsvärds-styrelseorganisationen i ochNorrbottens län. Enligt vad utskottet erfarit finns planer pä igångsättning avmotsvarande projekt i . räknar i sinanslagsframställning för /86 med att verksamheten då bör kunnalämna försöksstadiet och övergå till en mera rutinlagd verksamhet för storadelar av de fjällnära skogsområdena. Slutligen kan erinras om den fjälluiredning somnaturvårdsverket alltsedan 1970 pä regeringens uppdrag bedriver. Under åren19751983 har i naturvärdsverketsregi utförts en omfattande faktainsamling om naturför- / hållandenai fjällen och om fjällturismens förhållanden. Detta underlag om fjällen skalltillsammans med andra fakta sammanvägas till en naturvårdsplan som täcker helafjällregionen, från i väster till odlingsgränsen i öster, och frånTranstrand i söder till i norr. kommer enligtuppgift att slutligt redovisas . Inom ramen för denna utredninghar redan framlagts en översiktlig naturvårdsplan jämte åtgärdsprogrambeträffande läns fjälltrakter (SNV PM 1595). JoU1984/85:20 14 Utskottets överväganden beträffande avverkning m. m. i defjällnära skogarna Utskottet vill för sin delunderstryka att de områden som innefattas i vad som allmänt kallas fjällnäraskogar och som i huvudsak är belägna ovanför domänverkets gamlaskogsodlingsgräns eller dess förlängning över icke statlig mark hör till devärdefullare områdena i vårt land. Inte minst det starka intresse som harkommit till uttryck i motioner till , genom statligt initieradeinventeringar, uttalanden från forskarhäll och pä annat sätt visar detta.Områdenas värde är mångskiftande. De utgör ett exempel pä en storslagen, imånga fall förhållandevis orörd och unik natur. De väcker till följd härav ettökande intresse, bl. a. på forskningens område. Områdena har också avgörandebetydelse för den befolkning som skall tjäna sitt uppehälle här. Det gällersärskilt inom skogsbruket och den lokala skogsindustrin samt inom rennäringen.Dessa näringarger inte bara sysselsättning i sig utan medverkar också till attstärka underlaget för annan sysselsättning och för nödvändig service i deglesbygder det här är fråga om. Det är mot denna bakgrund naturligt attintressemotsättningar uppstår. I och för sig är detta inte något unikt för detfjällnära skogsområdet. Utskottet vill erinra om attskogsvårdslagens inledande paragraf uttryckligen stadgar att hänsyn skall tasinte bara till naturvärdens utan också till andra allmänna intressen.Skogsnäringen skall också verka i samspel med andra samhällssektorer. Ienlighet härmed skall hänsyn tas till bl. a. rennäringen. I sammanhanget kan erinras om att det inombostadsdepartementet pågår arbete med ett förslag till en lag om hushållningmed naturresurser. I denna lag avses ingå bl. a. regler som motsvararriktlinjerna i den fysiska riksplaneringen. I den nya lagen avses skogsmarkenliksom jordbruksmarken fä ett skydd mot exploateringsåtgärder. För attunderstryka att stor hänsyn skall tas till jord- och skogsbrukets intressen harbostadsministern i en kommentar till lagförslaget förklarat, att han anser attlagen bör ange att mångsidig användning av marken skall beaktas. Kombineradanvändning av skogsmarken är, enligt bostadsministerns mening, som regel lämplig.Utskottet delar i princip det synsättet. Enligt utskottets mening torde detemellertid inte vara lämpligt att lösa förekommande intressemotsättningar genomcentrala direktiv på sätt förordas i flera av motionerna. Sedan riksintressenai fråga om områden som från allmän naturvårdssynpunkt anses skyddsvärda hartillgodosetts t. ex. på sätt som skett i fråga om vissa skyddsvärdaurskogar pä statens mark, måste problemen med lokala intressemotsättningarenligt utskottets mening lösas på annat sätt. Vad gäller eventuella konfliktermellan skogsbruket och rennäringen vill utskottet erinra om dåvarandedepartementschefens uttalanden i proposition 1978/79:110 om riktlinjer förskogspoli- JoU1984/85:20 15 tiken m. m. i fråga om nödvändigheten av att sädanakonfiikter blir lösta på ett effektivt och smidigt sätt, bl. a. lokalt genomdirekt kontakt mellan skogsägare och vederbörande sameby. Det stämmer ocksåöverens med utgångspunkterna för arbetet med att fullfölja den fysiska riksplaneringen. Som i det föregående redovisats har under senare tidåtskilligt nytt framkommit som bör vara ägnat att medverka till att underlättalösningen av lokala intressemotsättningar. De inventeringar som har gjorts ochdet arbete som pågår med utveckling av en modell för markanvändningsplaneringbör sålunda kunna utgöra grund för en mer övergripande bedömning som i sin turkan tjäna som ledning i de avgöranden som i första hand måste ske lokalt. Mängaav de konflikter som lyfts fram som exempel pä oförenliga intressen bordeha kunnat undvikas om ett bättre fungerande lokalt samråd kommit till stånd medutgångspunkt i ett av samtliga parter allmänt accepterat faktaunderlag. anför i betänkandet (SOU 1983:67) Rennäringens ekonomi ären väl fungerande dialog mellan rennäring och konkurrerande markanspräk ettcentralt avsnitt i sökandet efter lösningar pä konflikter rörandemarkanvändningen. Utskottet anser för sin del att tillståndsprövningen enligt19 § skogsvärdslagen exempelvis borde kunna ske enklare och smidigare omskogsägaren alltid först samråder med berörd sameby. Pä så sätt skullerennäringens önskemål i det särskilda fallet kunna stå helt klara redan dåskogsvärdsstyrelsen inleder handläggningen av ärendet. Det har från samehällanförts att samrådsförfarandet i många fall visat sig vara ett bräckligtinstrument när det gäller att lösa konflikter. harsålunda framhållit att samrådet kommit för sent i hanteringen och pä denlokala nivån oftare haft karaktären av delgivning/information från skogsbruketssida än verkligt samråd. En sådan ordning är självfallet inte tillfredsställande.Som framgår av det föregående har medel anvisats för ytterligare utveckling ocheffektivisering av samrädsförfarandet mellan skogsbruket och rennäringen.Utskottet finner för sin del naturligt att samrådsförfarandet utvecklas tillatt omfatta alla skogsägare och inte enbart storskogsbruket samt i principgörs obligatoriskt inom renskötselns åretruntmarker. Hur detta praktiskt skallanordnas bör det ankomma pä berörda myndigheter att avgöra med hänsyn till dei vissa fall splittrade äganderättsförhållandena. Med ett utförligtfaktaunderlag som grund bör det kunna vara möjligt att undvika en för ensamebys renskötsel i tiden och geografiskt alltför koncentreradskogsbruksverksamhet. uttalade sig för att domänverket ochövriga skogsägare iakttar restriktivitet vid utförande av skogsarbeten, bl. a.inom de områden varom nu är fråga, i avvaktan på utredning och beslut om användningenav berörda arealer(NU 1982/83:49). 1 enlighet med vad jordbruksutskottet isaminanhanget anförde (JoU 1982/83:2 y) borde detta gälla såväl avverkningarsom vägarbeten. Såvitt avser sistnämnda typ av arbeten vill utskottet framhållaatt en bedömning av vägprojekten ingår i skogs- JoU1984/85:20 16 värdsstyrelsernas tillståndsprövning enligt 19 §skogsvärdslagen. Enligt utskottets mening finns det alltjämt anledning attiaktta stor återhållsamhet med bedrivande av skogsbruk i de s. k. fjällnäraskogarna. Regeringens gjorda uttalande om att skogsområdenaPärlälven, och Kirjesålandet skall bevaras för framtiden geruttryck för samma synsätt. Hur en mera återhållsam inriktning av skogsbruket inverkarpå sysselsättningen i de fjällnära skogsområdena är inte helt entydigt.Utskottet vill i förevarande sammanhang dock peka pä det behov av skogsvårdandeåtgärder som föreligger, såväl ovanför som nedanför domänverkets tidigareskogsodlingsgräns. Det kan nämnas att domänverket i sina bokslutsdispositionerför tagit upp 100 milj. kr. i avsättning till en särskild skogsvårdsfond. Utskottet vill i anslutning till vissa i motionerna 849(vpk) och 680 (c) framförda förslag om s. k. blädning samt om prövning avsmåskogsbrukets skogsskötselmetoder i fjällnära skog anföra följande.Föryngring av skog ställer stora krav pä kunskaper och noggrannhet beroende pämarkförhållanden, klimat, geografisk belägenhet, beständshistorik m. m. i detenskilda fallet. Inte minst krävs ingående kunskaper om klimatfaktorernas inverkani sammanhanget. I de områden det här är fråga om måste angivna krav särskiltbeaktas. Sä har inte alltid skett. Schablonmässigt handlande kan georeparabla skador i de fjällnära områdena. Insikten härom har ökat under senaretid, bl. a. som följd av de närmare studier som forskare och andra har gjort avföryngringsförhållandena i de trakter som har aktualiserats för avverkning.Allmän enighet synes nu råda om behovet av ett mera s. k. ståndortsanpassatskogsbruk. Häri ligger t. ex. en anpassning av hyggesstorleken, hänsyn äventill lokalklimatet, val av rätt föryngringsmetod, trädslag och plantsort m. m.Som angetts i det föregående ger nuvarande skogsvårdslag möjlighet att i nuifrågavarande områden i vissa undantagsfall tillämpa s. k. fjällskogsblädningom detta befinns vara det lämpligaste tillvägagångssättet. Som i det föregående redovisats inbjöd domänverket ibörjan av detta år ett antal forskare att studeraföryngringsmöjligheterna inom vissa av verket indelade områden ovan dentidigare skogsodlingsgränsen. Forskarna har redovisat sina synpunkter pä detframtida föryngringsarbetet i fjällnära områden i en rapport till domänverket ioktober 1984. Det påpekas i rapporten att osäkerheten är stor vid skogsförnyelsei dessa områden. Forskarna anser dock att det bör vara möjligt att få ny skogpå huvuddelen av de för skogsbruk indelade områden ovan tidigare skogsodlingsgränssom forskargruppen besökt. Vid beslut om i vilken takt dessa områden böravverkas framhålls i rapporten att kunskaperna om föryngring i svära lägen kanökas genoin forskning. Bland de mera detaljerade rekommendationer som forskarnalämnar kan nämnas förord för en begränsning av hyggesstorleken till maximalt 40ha inom det JoU1984/85:20 17 Från allmänekologisk synpunkt anses detnämligen önskvärt att hyggesstorleken minskas så att en mosaik av skog i olikasuccessionstillständ skapas. Det har i sammanhanget ansetts viktigt att betonaatt markberedning i form av hyggesplogning bör minimeras och att andra meraskonsamma metoder bör användas. Utskottet vill för sin del understryka skogsvårdslagensstadgande om att avverkning inte får ske på annat sätt än genom röjning ellergallring som främjar skogens utveckling eller genom slutavverkning som ärändamålsenlig för anläggning av ny skog. Utskottet anser i enlighet härinedatt forskarnas återgivna uttalanden bör bli vägledande för skogsbruket ihär ifrågavarande områden. Som också framhålls i rapporten skulle en minskningav hyggesstorleken och den fullständiga hyggesrensningen samt tillskapandet aven mosaik med skog i olika utvecklingsfaser också starkt gynna spridningen avde för rennäringen så viktiga hänglavarna i detta område. Forskarna framhålleri sammanhanget att ett blädnings-skogsbruk naturligtvis skulle ha en änpositivare inverkan på hänglavspro-duktionen. Utskottet delar denna uppfattningmen vill starkt understryka att denna avverkningsform bör användas endast omden medger godtagbar föryngring. Som lantbruksstyrelsen bl. a. framhållitutgör hänglavsinventeringen, liksom den tidigare redovisadeurskogsinventeringen, en viktig del i det beslutsunderlag som skall ligga tillgrund för hur skogsbruket bör bedrivas med hänsyn till andramarkanvändningsintressen i det fjällnära området. Enligt lantbruksstyrelsensmening bör det för områden ovanför skogsodlingsgränsen där motstridiga markanvändningsintressenföreligger vara möjligt att avvakta med ingripande skogsbruksåtgärder intilldess sådan planering genom'förts. 1 anslutning härtill vill utskottet för sindel förorda största möjliga återhållsamhet med skogsbruksåtgärder i de av samebyarnai hänglavsinventeringen utpekade särskilt viktiga områdena i avvaktan påresultatet av den markanvändningsplanering som igångsatts inom olika delar avrenskötselområdet. Vad gäller inhämtande av utökat kunskapsunderlag villutskottet betona angelägenheten av fortsatta insatser på förevarande område.Det kan nämnas att forskningsnämnd inom området för tillämpadskogsproduktionsforskning också angivit att en prioriterad inriktning bl. a.bör vara "Skogsförnyelse i svåra klimatlägen". Utskottet får i sammanhanget erinra om vad som i 7 §förordningen (1979:792) om statligt stöd till skogsbruket föreskrivs i fråga omhänsyn till naturvärdens och andra allmänna intressen i samband med prövning avfrågor om stöd. Denna bestämmelse har tillkommit bl. a. för att effekterna avden i skogsvårdslagstiftningen föreskrivna hänsynen inte skall bli verkningslösagenom att staten ger ekonomisk stimulans. Så t. ex. skall skogsvårdsstyrelsennumera inte bevilja bidrag till dikningsföretag och återväxt-åtgärder på markersom har särskilt värde från naturvårds- eller kulturminnesvårdssynpunkt.Motsvarande princip gäller givetvis även för det JoU1984/85:20 18 statliga stödet till skogsbruket i nu ifrågavarandeområden. Samma princip bör tillämpas även pä marker som är av särskildbetydelse för rennäringen, exempelvis fiyttled eller nattbetesplats. Självfallet bör principen tillämpas även i samband medprövning av fråga om en åtgärd skall stödjas av sysselsättningspolitiska skäl. Av den lämnade redogörelsen torde emellertid framgå attsyftet med de motionsyrkanden om avverkningsstopp, m. m. som behandlats kommeratt i hög grad tillgodoses utan att behöver företa någon åtgärd avdet slag som anges i motionerna. Flera av motionsyrkandena är vidare sädana,att ett biträdande av desamma skulle förutsätta ingripanden som är främmandeför nuvarande äganderättsbegrepp. Utskottet föreslår därför med hänvisningtill det anförda att motionerna 452 (c), 504 (m) yrkande 3, 847 (s), 849(vpk) yrkande 3 i förevarande del, 902 (fp) yrkande 5 och 1854 (m) lämnas utanytterligare åtgärd frän sida. Även motion 849 (vpk) yrkande 3,såvitt avser fjällskogsblädning m. m., och motion 680 (c) bör lämnas utanriksdagens ytterligare åtgärd. Vad utskottet i övrigt under detta avsnitt anfört omnödvändigheten av att iaktta stor återhållsamhet med bedrivande av skogsbruk ide s. k. fjällnära skogarna och de synpunkter utskottet lagt pä frågan omförbättrat samrädsförfarande, skonsammare skogsskötselmetoder m. m. bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna. Förvaltningen av fjällnära skogar Enligt motion 680 (c) bör riksdagenuttala sig för att domänverket genom ägande och längtidsarrende upplåter defjällnära skogarna till ortsbefolkningen och att skogarna bör skötas medsmåskaliga metoder. Utskottet vill framhålla att det instruktionsenligtankommer pä domänverket att i sin verksamhet vidta de åtgärder för förvärveller avyttringar av mark, m. m. som lämpligen erfordras. Verket har därvid bl.a. att fullfölja såväl uppgiften att pä lång sikt åstadkomma bästa möjligasamlade ekonomiska utbyte som uppgiften att därvid prestera ett frånföretagsekonomisk synpunkt rimligt årsresultat. För domänverket såsom förandra skogsägare gäller därvid såväl skogsvårds- som naturvårdslagstiftningenskrav. Utskottet anser sig under angivna förhållanden inte böra förorda någonriksdagens åtgärd med anledning av motion 680 (c) i denna del. I.beträffandeavverkning m. m. i de jjällnära skogarna