bet · G801LU1 · 1984-12-31 00:00:00 — Det övervägande antalet remissinstanser som yttrat sig övermotionen har också ställt sig positiva till motionärens förslag. Principen börsåledes vara att ett försäkringsfall inte skall påverka gäldenärens ochborgenärernas ställning i utmätningshänseende. Genom det av högsta domstolen meddelade beslutettillgodoses motionärens önskemål i viss utsträckning. Med hänsyn till deuttalanden som högsta domstolen gjort synes emellertid en tillämpning avundantagsregeln i 5 kap. 1 § 7 utsökningsbalken inte kunna leda till attgäldenären förbehålls så mycket av försäkringsersättningen som svarar mot helahans behov av nyanskaffning av beneficieegendom. Även i fortsättningen kan detsåledes inträffa att gäldenären förhindras att i skälig omfattning ersätta dethan LU1984/85:1 11 Utskottet anser därför att det finns skäl föratt man i utsökningsbalken inför en uttrycklig regel av innebörd attförsäkringsersättning för förlust av beneficieegendom skall undantas frånutmätning. Det får ankomma på regeringen att i lämpligt sammanhang närmareöverväga hur en sådan regel bör utformas och framlägga förslag till erforderliglagstiftning. Vad utskottet sålunda anfört med anledning av motion 487 bör gesregeringen till känna. I motion 1983/84:1528 (m) framhållsatt kronofogdarnas register i allmänna mål innehåller många obetydligaskuldbelopp understigande . Sådana småskulder tynger registret och orsakaren administrativ omgång då registret samkörs med uppgifter omöverskjutande skatt, en omgång som inte står i rimlig proportion tillskuldbeloppet. Motionären yrkar att utsökningsbalken skall ändras i enlighetmed det anförda. Utskottet erinrar om att skatter, allmänna avgifter ochandra statens fordringar i princip skall drivas in av kronofogdemyndigheternaoavsett beloppens storlek. Som framgår av redogörelsen ovan (s. 6 och 7) fårlänsstyrelsen emellertid besluta om avskrivning avskattefordringar m. m. på belopp som understiger . utan att någonindrivningsåtgärd vidtagits. skall inte hellertas med vid kvittning mot eller utmätning av överskjutande skatt. Avskrivninginnebär att indrivningsarbetet avbryts . Gäldenärens principiellabetalningsskyldighet påverkas emellertid inte. De regler som sålunda numera gäller beträffande indrivningav småbelopp i allmänna mål innebär att motionärens önskemål i huvudsak artillgodosett. Utskottet vill emellertid i sammanhanget peka på att - även omkronofogdemyndigheterna inte behöver vidta några åtgärder beträffandefordringar på småbelopp - fordringarna likväl kvarstår ikronofogdemyndigheternas register. Både och FöreningenSveriges kronofogdar har i remissyttranden över motionen framhållit attskattefordringar m. m. på småbelopp inte bör restföras hoskronofogdemyndigheterna. Enligt utskottets mening skulle en sådan ordningmedföra en viss förenkling för kronofogdemyndigheterna och utskottetförutsätter att regeringen tar upp frågan till närmare överväganden i lämpligtsammanhang. På grund av det anförda anser utskottet att mofion 1528inte påkallar någon åtgärd från sida. Avrundning till helt krontal Enligt lagen (1972:180) omavrundning av vissa fordringar till helt krontal, m. m. skall om inte annat ärföreskrivet domstol eller annan myndighet beträffande fordringar, som kandrivas in i allmänt mål hos kronofogdemyn- LU1984/85:1 12 dighet, bestämma kapital- och räntebelopp till helakrontal. Betalning som inflyter i allmänt mål avrundas också i princip. I motion 1983/84:2194 (m) yrkas att den angivna lagenändras så att den blir tillämplig också på fordringar som kan drivas in ienskilda mål hos kronofogdemyndigheterna, dvs. i huvudsak enskilda personersfordringar. I likhet med motionären anser utskottet att det intelängre är rationellt att enskilda fordringar skall fastställas i örestal.Utskottet vill också framhålla att en lagändring i enlighet med motionärensönskemål knappast kan anses innebära någon nackdel för de enskilda parterna.Enligt utskottets mening bör därför regeringen i lämpligt sammanhang framläggaförslag till en utvidgning av tillämpningsområdet lag. Utskottettillstyrker således bifall till motion 2194. 1. beträffandeutmätningsfrihet för vårdbidrag attriksdagen avslår mofion 1983/84:1360 och motion 1983/84:1533, 2. beträffandeutmätningsfrihet för försäkringsersättning attriksdagen med anledning av motion 1983/84:487 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört om en översyn av spörsmålet, 3. beträffandeindrivning av småbelopp attriksdagen avslår mofion 1983/84:1528, 4. beträffandeavrundning till helt krontal attriksdagen med bifall till motion 1983/84:2194 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört om framläggande av förslag till lagändring. Närvarande: (), (), (), (). ()', ()', i (s)'*, (), (), (). ()', ()', SigvardPersson (c), Per (vpk), (), Inga-BrittJohansson (s)*, (), () och iMalmö (m)*. ' Ej närvarande vid mom. 1, 3, och 4. Ejnärvarande vid mom. 2. * Ej närvarandevid betänkandets justering. LU1984/85:1 13 Utmätningsfrihetför vårdbidrag (mom. 1) Per (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 9 som börjar med "Utskottet erinrar" och slutar med"sida" bort ha följande lydelse. Enligt utskottets mening finns det starka skäl som talarför att vårdbidraget i sin helhet bör fredas från utmätning och införsel. Somframhålls i motion 1360 är vårdbidraget liksom barnpensionen direkt knutet tillbarnet. Den senare socialförsäkringsförmånen kan liksom bidragsförskottet intetas i anspråk för betalning av föräldrars skulder. Härtill kommer attvårdbidraget skall ersätta familjens merkostnader på grund av barnets sjukdomeller handikapp. Ett bortfall av vårdbidraget drabbar alltså barnet. På grundav det anförda anser utskottet att regeringen i enlighet med önskemålet imotion 1360 bör framlägga förslag till lagstiftning av innebörd attvårdbidraget skyddas mot exekutiva åtgärder. Ställningstagandet innebär attockså yrkandet i motion 1533 tillgodoses. dels att utskottet under mom. 1bort hemställa 1. beträffande utmätningsfrihet för vårdbidrag att medbifall till motion 1983/84:1360 och med anledning av motion 1983/84:1533 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om framläggande av förslag till lagstiftning. LU1984/85:1 14 Sammanställning av remissyttranden över motionerna1983/84:487, 1360, 1528 och 1533 Utmätningsfrihet för vårdbidrag (motionerna 1983/84:1360och 1533) När vårdbidragets merkostnadsdelingår i den pensionsförmån som kan tas i anspråk tillförsäkras gäldenären[således] kompensation för nödvändiga merutgifter genom ett högreförbehållsbelopp. Motsvarande gäller vid verkställighet i t. ex. gäldenärenssjukpenning (jfr proposition 1980/81:8 s.735n). Det bör påpekas att om en gäldenär i visst fall skulleanse att utmätningsfritt belopp resp. förbehållsbelopp är för lågt kankronofogdemyndigheten ändra sitt beslut (7 kap. 10 § resp. 15 kap. 12 § UB).Därtill finns möjligheten att besvära sig över myndighetens beslut och fåfrågan prövad av överrätt. Med hänsyn till det rättsläge som föreligger är enligtRSV:s mening en specialreglering som undantar endast vårdbidragetsmerkostnadsdel från verkställighet inte erforderlig. Skall gäldenär däremot gesdet skydd som m. fl. föreslår är det nödvändigt med enförfattningsändring som utesluter denna pensionsförmån från löneexekutivverkställighet. Vid bestämmande av vårdbidragetsmerkostnadsdel gör en individuell prövning. Beroende påmerkostnadernas storlek fastställs denna del fill 17, 34, 50 resp. avbasbeloppet. Kostnaderna skall uppgå till lägst det belopp resp. nivå innebär.Vissa merkostnader täcks således inte av den skattefria delen. Även om vårdbidraget är en angelägensocialförsäkringsförmån finner verket det inte motiverat att till skillnad frånandra sådana förmåner generellt undanta vårdbidraget från utmätning. Merkostnadsdelens ställning vid ev. utmätning ivårdbidraget berördes inte i de förarbeten som föregick lagändringen [ommerkostriadsdelen]. Det framhölls emellertid i prop. 1981/82:216 (s. 13) attvårdbidraget även efter den föreslagna reformen var en sammanhållen förmån.Eftersom således även den skattefria delen är en pensionsförmån krävs regleringi lag om denna del skall undantagas från utmätning. I lagen om allmänna barnbidrag och lagen ombidragsförskott har särskilt angivits att barnbidrag och bidragsförskott inteär utmätningsbara. Merkostnadsdelen av vårdbidraget är liksom nämnda förmånerdirekt avsedd för barnets behov. Verket kan ur denna synpunkt instämma i denuppfattning som framförts i motion 1983/84:1533. Verket ställer sig docktveksamt till en specialreglering som avser endast en pensionsförmån. LU1984/85:1 15 pensionsförmåner kan tyckas lika angelägna att genomlagstiftning undantaga från utmätning, t. ex. handikappersättning ochbarntillägg. Dessutom kan merkostnader uppstå på grund av sjukdom ellerhandikapp även när rätt till vårdbidrag eller handikappersättning inteföreligger. Verket ser det givetvis som mycket angeläget att allasådana merkostnader beaktas vid en utmätning. En uttömmande reglering i AFL omundantag från utmätning kan emellertid få avsevärd omfattning. En lämpligareväg att skydda merkostnader från utmätning är enligt verkets mening attkronofogdemyndigheten med tillämpning av vid fastställandeav förbehållsbelopp beaktar merkostnaderna. Det bör sedan ankomma påkronofogden att bedöma om merkostnader på grund av barnets sjukdom ellerhandikapp skall täckas genom att viss del av vårdbidraget förbehålls gäldenäreneller om familjens övriga inkomster förslår till att täcka dessa merkostnader.Detta är också vad beträffar vårdbidragen en bättre och rättvisare lösning änden i motion 1983/84:1533 föreslagna eftersom den skattefria delen endastundantagsvis täcker alla merkostnader. kan inte senågon egentlig anledning som skulle motivera att vårdbidraget speciellt skulleundantas från utmätning fill skillnad från andra angelägnasocialförsäkringsförmåner. Däremot kan man tycka att merkostnadsdelen avvårdbidraget som direkt är avsedd för barnets behov borde varautmätningsskyddat, vilket framhålls i motion 1533. Men även här är statenshandikappråd skeptisk till en speciallagstiftning, eftersom det finns andrapensionsförmåner som kan bedömas vara lika viktiga att undanta från utmätning.Vi tror att ett ökat antal specialregleringar föder nya specialregleringar osv.Detta medför troligtvis mer byråkratiskt krångel och kanske deursprungliga intentionerna ändå helt mist sin betydelse. menar att viktigast i sammanhanget ärbarnets behov. Därför bör alla merkostnader noga gås igenom vid en utmätning.Om kronofogdemyndigheten särskilt beaktar dessa merkostnader vid fastställandetav förbehållsbeloppet bör det vara möjligt att klara denna del av vårdbidragetsom är avsedd direkt för barnets behov ifrån utmätning. Kronofogden bör såledeskunna avgöra om merkostnaderna skall genom att en viss del avvårdbidraget förbehålls eller täcks in på annat sätt. Vi tror att en dyliklösning är enklare och bättre än den som föreslås i motion 1533. Föreningen finner att den somvårdar annans handikappade barn och för detta uppbär vårdbidrag utför en sådanarbetsinsats, för vilken införsel eller löneutmätning får äga rum. Någotbärande skäl för att undanta denna form LU 1984/85:1 16 avarbetsinkomster från löneexekution finner föreningen ej föreligga. medveten om att det är förenat med extra kostnader för att tahand om ett handikappat barn. För detta erhåller vårdnadshavaren en särskildskattefri kostnadsersättning. Föreningen förutsätter att vid bestämmande avförbehållsbelopp/utmätningsfritt belopp skall vårdnadshavarens ökadeförsörjningsbörda och särskilda kostnader individuellt prövas. Vid sådantförhållande finns ej anledning att generellt undanta någon del avvårdnadsbidraget från införsel eller utmätning. Hovrätten instämmer i motionärens mening attundantag från utmätning bör medges av sociala skäl i fall som det angivna. Sommofionären anmärkt ger emellertid ett studium av doktrinen (utöver vad somangivits i motionen, särskilt vad uttalat i Separationsrätt, 1975, s.162ff och i för , 1950, s. 532 ff) visst stöd för antagandeatt gällande rätt skulle tillåta surrogafion i ett fall som det åsyftade, dvs.när det är utrett att försäkringsersättningen härrör från egendom som omfattasav beneficiereglerna och ersättningsbeloppet kan avskiljas. Frågan, som dockmåste bedömas som tveksam, ärf n. föremål för högsta domstolens prövning (mål Ö1254/83:25). Rättsläget kan således antas bli klarlagt inom en snar framtidgenom ett avgörande av högsta domstolen. Om innebörden av nu gällande rättdärvid skulle anses vara att försäkringsersättning inte omfattas avbeneficiereglerna, vill hovrätten tillstyrka att en översyn av reglerna kommerfill stånd i det av motionären angivna syftet. Vid utformningen av nya reglerbör övervägas att införa begränsningar av Hknande art som i fråga om skadeståndär uppställda i 5 kap. 7§ utsökningsbalken. Om ersättningen skall bedömas ur beneficiesynpunktpå samma sätt som den egendom den avser, kan i vissa fall praktiska svårigheteruppstå. Vidutmätning har förrättningsmannen att bedöma om undantag enl. 5 kap. 1§ \-4 p:aUB skall ske. Denna bedömning sker på grundval av förhållandena i det enskildafallet. Så skall exempelvis inte möbler generellt undantas utan enbart "iden mån egendomen är nödvändig för ett hem och dess skötsel" (2p.). Dennabedömning kan enbart göras vid ett besök i gäldenärens bostad. Frågan om t. ex.en TV-apparat eller soffa kan undanskiftas är m. a. o. beroende av bostadenstotala möblering. På samma sätt förhåller det sig vid utmätning avarbetsredskap. Denna nödvändiga bedömning synes enligt RSV omöjlig att görabara med ledning av försäkringstagarens uppgift till försäkringsbolaget om detgods anspråket LU1984/85:1 17 tillstyrkermotionen på skäl som anförs av motionären. Utan att ta ställning till fråganom 5 kap. 1 § utsökningsbalken ger utrymme för den tolkning som motionärenförespråkar, vill riksförbundet ansluta sig till hans ställningstagande i sak.Med tanke på beneficiets karaktär av "livsnödvändigheter", framstårdet som naturligt att ett klart separabelt surrogat för beneficiet somförsäkringsersättning skall kunna undantas från utmätning. 5 kap. 4 §utsökningsbalken får anses ge visst stöd för denna tankegång. Där stadgas attgäldenären i vissa fall när egendom ingående i beneficiet försålts, skall avden behållna köpeskillingen få ut visst skäligt belopp för att kunna anskaffavad han behöver i den sålda egendomens ställe. vill således tillstyrka att 5:1 UB försesmed erforderligt fillägg av innebörd att försäkringsersättning behandlas påsamma sätt som den egendom för vilken den trätt i stället. Föreningen konstaterar attföreningens medlemsföretag såvitt kunnat utrönas inte har någon egen erfarenhetav den typ av problem i samband med utmätning som aktualiserats i motionen,vilket givetvis sammanhänger med att borgenären normalt inte har någonanledning att lägga sig i hur kronofogdemyndigheten handlägger de enskildaärendena. Föreningen vill dock anlägga vissa allmänna synpunkter i frågan. Till en början må framhållas att rättsläget när det gällerutmätning av surrogategendom "inom beneficiet" ej kan anses heltklart. Detta följer redan därav att hovrättens avgörande i det aktuella ärendetfattades med röstsiffrorna 2-2 (ordförandens utslagsröst). I ett ungefärsamtidigt härmed av avgjort ärende (ärende Ö1106/83; beslutnrl2:SÖ70) hade kronofogden utmätt en gäldenärs rätt till försäkringsersättningför stulna kassettbandspelare m.m. Gäldenären, som påstod sig ha anställning somdiscjockey, invände att utrustningen hade utgjort hans arbetsredskap och attförsäkringsersättningen därför borde fredas från utmätning (jmfr 5 kap. 1 § 3p.utsökningsbalken). Hovrätten fann dock att gäldenären "icke för sinförsörjning är beroende av den förlorade egendom, som den utmättaförsäkringsersättningen avser" och lämnade därför besvären utan bifall. Econtrario kan möjligen utläsas att hovrätten inte såg några principiella hinderför att freda ersättningen från utmätning. De uttalanden i den juridiska doktrinen vartill hänvisas imotionen avser visserligen inte surrogat för beneficieegendom, men de pekardock i riktning mot att surrogatet i allmänhet jämställs med den egendom detersätter (jmfr bl. 54 § försäkringsavtalslagen). Föreningen vill i dettasammanhang också peka på att företagsinteckningsutredningen i betänkandet (SOU1981:76) LU1984/85:1 18 Företagshypotek (s.78f) har föreslagit att s. k.surrogatvärden skall ingå i den egendom vari företagshypotek kan meddelas. Enligt föreningens uppfattning talar dessa omständighetersamt det förhållandet att borgenären till följd av att en försäkringsersättningutbetalas inte bör komma i ett bättre läge än om egendomen finns kvar närmastför att sådan ersättning ej bör kunna utmätas, i den mån försäkringsbeloppetverkligen används för att ersätta det förlorade godset och icke fill andraändamål. Det kan emellertid innebära praktiska problem att konstatera att såverkligen sker i det enskilda fallet. Med hänsyn härtill och till att fallsådana som det som beskrivs i motionen torde vara relativt sällsynta kännerföreningen viss tveksamhet inför tanken att det införs en generell regel av deninnebörd som motionären föreslår i utsökningsbalken. Det bör enligt föreningensmening ligga närmare till hands att rättsbildningen i detta hänseende överlåtspå domstolarna. Föreningen finner attbeneficiereglerna bör omfatta även försäkringsersättning som avserbeneficieegendom. Då kronofogdemyndigheterna numera ofta genom samverkan medförsäkringsbolag erhåller upplysningar om gäldenärer, som harförsäkringsersättning att vänta, är det av vikt att frågan om beneficium även idessa fall efter en lagändring prövas ex officio. RSV tillstyrker en lagreglering sominnebär att obetald skatt eller allmän avgift samt restavgift som understigervisst belopp inte restförs hos kronofogdemyndigheterna. RSV anser dock inte att regleringen skall ske iutsökningsbalken. Det lägsta belopp som skall lämnas för indrivning bör istället regleras i skattelagstiftningen. Föreningen finner att motionärensförslag om ändring i utsökningsbalken är till viss del besvarat genomriksskatteverkets anvisningar. Mot att införa motsvarande bestämmelser iutsökningsbalken har föreningen inget att invända. om inte sådana småbelopp, som över huvud taget inte skallverkställas, också skulle avföras ur REX-systemet. Detta kan lämpligen skegenom avkortning. Hur stora kostnader en sådan rutin skulle medföra kan intemed exakthet beräknas. Då kronofogdemyndigheterna genom REX-systemet tillförsuppgifter om bl. LU 1984/85:1 19 bilinnehavoch försäkringskasseersättningar för alla gäldenärer, så kan å andra sidanstora besparingar göras genom att sådan information begränsas fill att avsegäldenärer med relevanta skuldbelopp. mInab/gotBb78952 1984