bet · G801KU35 · 1984-12-31 00:00:00 — Kritiken riktas naturligt nog iförsta hand mot de svenska socialdemokraterna dels därför att de haftregeringsmakten under den allra största delen av de årtionden som det svenskaförsvaret urholkats, dels ock därför att man utomlands är medveten om attsocialdemokraterna har på sitt program att skära ner försvarskostnaderna.Härtill kommer förstås att de senaste årens ubåtsaktiviteter i kommitatt ställa det svenska försvarets otillräcklighet i blixtbelysning också hosen bred allmänhet i främmande länder. När utlänningar ställer frågor kring den svenskaneutralitets- och säkerhetspolitiken slås man av hur sambandet alliansfrihet -starkt försvar hos den utländska samtalspartnern utgör själva kärnan iresonemanget. Ungefär så här kan det låta; "Ni svenskar vill inte genomen militärallians med övriga västeuropeiska demokratier solidariskt förbinda Eratt vid anfall på ett av de allierade länderna gemensamt komma detta tillundsättning. I stället anser Ni att det för Er och även för västvärlden i stortär bättre att håller sig utanför militärallianser och självt backar uppsin neutralitet med ett starkt försvar. Allright, låt gå för det. Men gör Ni ingetdera, d.v.s. Ni varken engagerar Er imilitärt samarbete eller upprätthåller ett eget tillräckligt starkt försvar.Detta i då det militärpolitiska läget i skärpts, främst tillföljd av den kolossala sovjetiska militärkoncentrationen på , och dåSveriges egna gränser kränkts av sovjetiska u-båtar. Och kom inte och tala om kostnader. Ni som har den högstalevnadsstandarden i världen, en materiell vällevnad som nästan ärutmanande." Vad säger man till en sådan salva? Visligen ingenting -åtminstone om man vill behålla heder och trovärdighet. KU1984/85:35 389 Näst efter säkerhetspolitikenkommer biståndspolitiken som skottavla för utländsk kritik mot , ettområde där f. ö. själv varit mycket engagerad. Låt mig genastsäga att självfallet får välförtjänt beröm för att vara bland de allrastörsta bidragsgivande länderna, mätt i bistånd såsom andel avnationalprodukten. Vidare har under socialistisk regim uppskattats avu-länderna såsom grupp för att i de internationella organisationerna visa"solidaritet" genom att rösta för förslag,ofta också då de svenska representanterna säkert insett att förslaget ifrågavore varken välbetänkt eller till varaktig nytta för själva. Densvenska takfiken har likväl otvivelakfigt gett en särskiltu-landsvänlig profil. Det är den här bilden av hållning vi oftast fåttse. Men det betyder inte att den inte genomskådats av såväl experter somvanliga biståndsintres-serade människor, inte bara i i-länderna utan också imånga . Vad som främst förvånar är naturligtvis den svenska u-hjälpensmarkanta inriktning på marxistiskt styrda , somliga hårdföra diktaturermed föga respekt för mänskliga rättigheter, ja t.o.m. i något fall där u-landetägnar sig åt anfallskrig. Man har emellertid utomlandsförvånats inte bara över svensk socialdemokratis starkt ideologiska slagsida iu-landspolitiken utan också över de grova felbedömningar som gjorts av de rentekonomiskt-politiska förutsättningarna för utveckling. , vilka nationaliseratden privata företagssektorn och överhuvudtaget fört en ekonomisk politik somförsvårar eller i prakfiken omöjliggör normal affärsverksamhet och som de factoavskär landet från ett eljest normalt kapitaltillflöde, har ofta getts särskiltvälvillig behandling av socialdemokratiska regeringar. under och under utgörträffande exempel. 1 båda fallen blev det för flertalet bedömare snart noguppenbart att den politik dessa båda herrar proklamerade skulle bli förödandeför de redan fattiga massorna. och hans medarbetare däremot såg härsärskilt gynnsamma förutsättningar för utveckling. Vi känner resultatet. Båda länderna har ekonomiskt utarmats. 1 blevförhållandena under t. o. m. så kaotiska, att folket - ochmed stor svårighet - fick övertala militärerna att gripa in - med de tragiskaföljder vi känner. Lägg därtill Palmes famösa uttalande strax efter Khomeinysmaktövertagande i , då efter ett kort besök i landet ansåg sig hasett levande tecken på en demokratisk utveckling. KU1984/85:35 390 Naturligtvis har också de allrasenaste årens s. k. affärer på utrikespolifi-kens område skadat Palmes ochdärmed utrikespolitiska anseende utomlands. De hör till bilden, menjag avstår likväl från att här rada upp dem, genomtuggade som de redan är. Ett apropå till "affärerna" vill jag dock göra,nämligen att en viktig anledning till att "affärerna" överhuvudtagetkunnat uppstå är att UD:s toppskikt vid Palmes senaste trontillträde fått ensammansättning där yrkeskunnande och diplomatisk erfarenhet, på något enstakaundantag när, lyser med sin frånvaro. Sådant registreras i stormakternasregeringskanslier, i grannländernas och även i . a. noteras att f. n. ingen av UD:s högstabefattningshavare i har erfarenhet av att handskas med Sovjetunionen.Det är vidare uppenbart att sekreterarskap åt i någon internationelldiskussionsgrupp eller socialistinternational inte tål jämförelse medregeringsuppdrag att förvalta direkta förhållande fill främmande makt. Det är märkligt att , som bådevill och kan leda den svenska utrikespolifiken, inte ser till att han på deviktigaste posterna i utrikesförvaltningen har erfarna och erkäntyrkesskickliga tjänstemän. Han skulle då kunna känna sig förvissad om att bliförsedd med professionellt, sakligt underlag för de handlingslinjer han ju tillsist själv utstakar. Han bör vara angelägen om att ha tillgång till yrkesmänsom kan exekvera hans beslut och instruktioner, så att de inte genom blottabristen på diplomafiskt handlag leder till missförstånd eller förlorar i tyngdoch skärpa. Flera av de i utrikespolitiken varmt engagerade personer som nutagits in i UD borde i stället för att fjättras vid sin striktatjänstemannaroll ges chansen att politiskt få påverka vår utrikespolitik, t.ex. såsom ledamöter av eller som fidningsmän. En del av den oro varmed den Palmeska politiken nubetraktas utomlands skulle förmodligen stillas om det praktiska utövandet avutrikespolitiken lades i professionella händer. Åtskilligt skulle kunna sägas omhur klarar balansgången i sina uttalanden om vad som händer i östoch väst, i socialistiska och borgerligt styrda länder. I väst är omdömetalldeles klart. Frekvensen av och intensiteten i Palmes uttalanden för frihet iBaltikum, , och framstår som obetydliga, om ens märkbara,i jämförelse med trumpetstötarna för , och . KU1984/85:35 391 Men detta skulle föra för långt atthär utveckla. Det behövs inte heller. I det här avseendet är respekten förSveriges utrikespolitiska hållning klart på nollpunkten. en fråga som vore värd en separat artikel. Denhar jag inte fått utomlandsifrån utan är min egen, dock säkert delad med mångasvenskar. Kålsuparteorin, d. v. s. uppfattningen om och ansträngningarna attframställa de båda supermakterna, och , som lika goda kålsupare =lika vedervärdiga. Den ställer till mycken oreda i svensk utrikespolitiskdebatt. Regeringen gör ingenting för att skingra missförståndet, snararetvärtom. Det väcker naturligtvis förundran runt om i världen. I taloch skrift drar svenska politiker - och inte bara socialdemokrater - de bådastormakterna över en kam, trots att obestridligen är en hård diktaturutan t. ex. press- och religionsfrihet, medan är en genuin demokrati medgaranterade mänskliga rättigheter o. s. v. Hur härligt befriande vore det inteatt vid något lämpligt tillfälle få höra statsminister lägga ut ensådan text. Den svenska aktivautrikespolitiken, sådan den utövas av regeringen , är nog respekterad påKuba, i , på vissa håll i och förmodligen av en del andrau-landsregeringar som knappast har anledning att närmare följa det svenskautrikespolitiska agerandet i hela dess vidd. Men detta, , utgörendast en mindre del av vår värld. I kan nog handlande ibland uppfattassom en smula naivt. I den västliga världen och i många ärmisstänksamheten påtaglig, efter vad som påstås t.o.m. bland socialistiskabröder i t.ex. och . KU1984/85:35 392 31/7 1984 om den svenska utrikespolitikens anseende Respekt för vilja och förmåga Av I en helsides arfikel på Brännpunktgranskar den svenska utrikespolitiken. Vad som föranlett Lindgrenatt fatta pennan är att i en tidigare artikel påpekat att densvenska aktiva utrikespolifiken är tveklöst respekterad utomlands. Detta är enligt en myt, odlad av vad han med sittspråkbruk kallar Palmes pojkar, men dess värre också "(' TV och åtskilligatidningar, Uksom av många, många människor". Plågad av detta förhållandetar på sig uppgiften att redovisa verkligheten. Så här ser den ut ihans tappning. inlägg: MatsHellström 9/7 och 24/7. 1 västvärlden är man påtagligtmisstänksam mot . Vårt land har nämligen varken velat inträda i enmilitärallians eller velat upprätthålla ett starkt försvar. Lika misslyckad ärbiståndspolitiken. gav t. ex. stöd fill , där förhållandena underAllende blev så kaotiska " att folket tiU sist - och med stor svårighet -fick uppmana militärerna att gripa in". framställning mynnar ut i att allamissförhållanden förklaras av att "de viktigaste posterna iutrikesförvaltningen" inte besatts med "erfarna och erkänt skickligayrkesmän". konstaterande att bildenav svensk utrikespolitik i massmedia och hos "många, många människor"inte stämmer med hans egen leder honom aldrig in på tanken att det kan varahans bild som är felakfig. Förmodligen gör det heller inget intryck på honomatt påpeka att ambassadörer i ohka utländska huvudstäder förmedlarjust den bild som kritiserar. Antagligen har de fallit offer för samma myter som alla deandra som har en från avvikande verklighetsuppfattning. Det måsteemellertid slås fast att inget i rapporterna från svenska beskickningar överensstämmer KU1984/85:35 393 med beskrivning av omvärldens uppfattning omsvensk utrikes-och försvarspolitik. Respekt för svensk vilja ochförmåga både till neutraliteten som sådan och dess försvar är också detbestående intryck jag haft av samtal med Natos utrikesministrar och därvid inteminst vid kontakter med stormakternas företrädare. Man bör kunna utesluta att svenska diplomater ochutländska politiker har en annan kunskap och en annan inställning än vad de förfram i kontakter med officiella svenska företrädare. Att det är en korrekt rapportering som når UD och därmedläggs till grund för regeringens handlande styrks också av en rad faktiskaomständigheter. säger att man utomlands ärmissnöjd med de svenska försvarsansträngningarna. Finns verkligen sakliga skältill detta, när exempelvis det svenska flygvapnet, räknat i stridsflygplan, haren styrka som närmar sig vad eller ställer upp? Och det är ju en viss skillnad mellan ett land med åttamiljoner invånare och de båda andra. Enigheten kring den svenskaförsvarsuppgörelsen bör också ha gjort intryck på utlandet. Visst har det väcktuppmärksamhet utomlands. Vi har ju inte heller precis dolt problemen. Men ingetannat land har påstått sig ha någon bättre teknik än den vi tillämpar iSverige, och svårigheten att bedriva ubåtsjakt i skärgården är allmänt erkändav utländska experter. Den svenska viljan att möta ubåtshot med vapenmakt lärinte förnekas och våra resurser på området håller på att förstärkas. anser att alltförofta tar ställning i internationella tvister. Det föresvävar honom aldrig attfolkrätten är universell. När vi hävdar ett lands rätt till frihet ochoberoende, slår vi vakt om en princip som är grundläggande för egen existens.Minst av allt kan vi acceptera att en stormakt skulle ha en särskild rätt attbestämma över angränsande eller närbelägna stater. Att skyddet av mänskliga rättigheter och att biläggandetav tvister med fredliga medel är en internationell angelägenhet, där alla FN:smedlemsstater har skyldighet att engagera sig, ligger utanför Lindgrenssynkrets. Det är därför som han inte förstår handlande. KU1984/85:35 394 1 anslutning till artikelnpresenteras som internationell rådgivare åt en storbank, för övrigtden som har den starkaste anknytningen till de svenska exportföretagen. NärLindgren vill att vår utrikespolitik skall föras på ett annat sätt, ligger detdärför nära till hands att fråga om han anser att det ligger i näringslivetsintresse att regeringens politik ändras. Skulle en starkare västanknytning i vårt internationellauppträdande gynna det S-E-Banken närstående företag som energiskt arbetar föratt vi också skall ha lite östhandel? Har något att klaga på när detgäller politiska och diplomatiska insatser för de företag som exporterarprodukter med högt teknologiinnehåll? Att döma av handelsstatistiken har inte vår utrikespolitikvarit till förfång för näringsHvet. ökade exporten med 25procent, och mellan första halvåren 1983 och registrerades en exportökningmed . Banat väg för företag Inte heller uttalandet i Lindgrensartikel att anseende skulle vara dåligt i många stämmer medandra iakttagares konstateranden. menar att alltför mycketstöder vid omröstningar i internationella sammanhang. Detta borde iså fall inte minska förtroende för oss. påstående att vår röstning sker mot bättrevetande och att vi i verkligheten skulle anse att vårt handlande är till skadaför är lika falskt sorn kränkande för den som förbereder våraställningstaganden eller utövar vår rösträtt. Att otvetydig statisfik visar att biståndet banat väg försvenska företags rent kommersiella verksamhet är ett annat förhållande omvilket anfingen är okunnig eller anser sig behöva utesluta för atthans resonemang om biståndspolifikens brister skall gå ihop. analys, om uttryckettillåts, går ut på att alla brister som han anser kännetecknar svenskutrikespolitik skulle kunna avhjälpas om departementet hade en merprofessionell ledning. Om han därmed menar att utrikesministern bör varayrkesdiplomat klargörs aldrig. Det bör ändå nämnas att ingen av utrikesministrarna i denordiska länderna kommer ur respektive lands utrikesförvaltning. Avstormakternas utrikesministrar inom Nato och är endast enyrkesdiplomat - Gromyko. måste nog räkna med att UD normalt kommer atttill departementschef ha en person som hämtas från annat håll ändiplomatin. KU 1984/85:35 395 Departementschefensbeslutanderätt sammanhänger med ansvaret inför . Beslutanderätt ochansvar måste följas åt. Säkert är det så också på . Om vill antyda att de opolifiskatjänstemännen i UD undan-trängs av politiskt tillsatta är det inte mer korrektän allt annat som förekommer i hans artikel. UD har som övriga departement enpolitiskt ansvarig ledning, och det stämmer säkerligen också med de opolitiskatjänstemännens önskningar. UDhar i och utomlands lika många tjänstemän som övriga departementfillsammans. De polifiskt tillsatta tjänstemännen räknas i promille. OmLindgren tror att vid regeringsskifte byter UD-personal i någon storomfattning har han kanske förväxlat vårt land med . Där byts vidregeringsskiften också en hel del av landets ambassadörer. KU1984/85:35 396 Utrikesminister bemötandeav min brännpunktsartikel innehöll i de inledande styckena två citerademeningar ur min text. Till min bestörtning fann jag att i bådafallen tillåtit sig att stympa min text så att innebörden blev en annan än denfullständiga meningens. Att behöva påtala sådana metoder hos Sverigesutrikesminister är pinsamt men nödvändigt. är direktör och internationell rådgivare iSkandinaviska . Han har tidigare skrivit 24/7. Övriga inlägg:Mats 9/7 och 31/7. Däremot får man ha överseende meddet främlingskap inför utrikes frågor, vilket oförskyllt ochoundvikligen ännu måste känna och vilket också obarmhärtigt röjs i hans inlägg.Åtskilliga av hans utläggningar behandlades (1/8) på SvD:sledarsida. För egen del skall jag därför endast göra några korta preciseringar. Avsikten medmin artikel var främst att till läsekretsen förmedla åsikter och omdömen omsvensk utrikespolitik - sådan denna bedrivs av och utrikesledningen - sominte sällan kommer fram vid samtal med kvalificerade bedömare ute i världen.Det gäller alltså inte mina egna åsikter, som givetvis är ointressanta. Låt migockså för säkerhets skull framhålla att de kvalificerade bedömarna inte barabestår av bankdirektörer utan främst av tjänstemän i främmande ländersförvaltningar och i internationella organisationer samt pressfolk ochakademiker. ur min artikel ha utläst önskemål om ändring av den svenska politiken,starkare västanknytning m.m. Detta trots att jag redan i början av min artikelsade: "En sak är att de grundläggande principerna för vår utrikespolitik,varom full enighet råder mellan de svenska demokratiska partierna, respekterasvärlden över (här kursiverat av mig); en annan är att utövandet, självafillämpningen av dem, kommit att väcka undran, oro och inte så sällanolust." Det ärnästan genant att behöva påpeka det självklara i att utlänningar i KU1984/85:35 397 samtal med utrikesminister eller dessambassadörer håller sig till huvudlinjerna i utrikespolitik och intetar sig för att betygsätta hanteringen av densamma. Det är alltså naturligt attdet officiella företrädare mestadels förskonas från direkt utländskkritik i sistnämnda hänseende. När jag talarom UD:s högsta befattningshavare eller de viktigaste posterna iutrikesförvaltningen, avses självfallet inte utrikesministerposten. Det framgårju också av att jag i det sammanhanget använde ordet tjänstemän och betonadedessas tjänstemannaroll. Medpåståendet att jag skulle anse "att alltför ofta tar ställning iinternationella tvister", något som jag alls icke sagt i min arfikel (! ),inleder ett avsnitt med några invändningsfria självklarheterunder rubriken . Låt mig till detta bara sägaföljande. För den som likt undertecknad skolats av två så internationellterkända folkrättsexperter som och vore det osportsligtatt ta upp en diskussion i det ämnet med . KU 1984/85:35 398 Underbilaga 5 PA 1:3 I Herzog Dep. Vid personligt sammanträffande den 13 november 1984i UD blev jag av utrikesminister fillfrågad, om jag skullekunna acceptera att lämna mitt uppdrag såsom ledamot av UD:s antagningsnämnd.Med anledning därav och oaktat nu gällande treårsförordnande ej utlöper förränden 30 augusfi 1986, får jag härmed anhålla om befrielse från uppdraget frånoch med datum, som av må befinnas lämpligt. Skandinaviska EnskildaBanken 106 40 KU1984/85:35 399 Administrativaavdelningen Handläggare: ds I Herzog Entledigande och förordnande av ledamöter iutrikesdepartementets antagningsnämnd entledigar påbegäran ledamöterna i antagningsnämnd expeditionschefenBo Kjellén, bankdirektören och departementssekreteraren med verkan fr. o. m. . förordnar ambassadörenHåkan , marknadschefen och departementssekreteraren att fr. o. m. tills vidare, dock längst fören tid av , vara ledamöter i antagningsnämnd. Beslutethar fattats av departementschefen, statsrådet '. Ku1984/85:35 400 PM om u-kreditgivningen till Beredningen för internationellttekniskt samarbete (BITS) tillskapades för att medverka till en utveckling avsamarbetet med bl. Verksamheten var inledningsvis inriktat på stödtill utbildningsinsatser och har sedermera breddats till stöd också förförinvesteringsstudier och institutionssamarbete under beteckningen teknisktsamarbete. Samarbete med har pågått /76. Hitfills har ca 10milj. utbetalats för tekniskt samarbete ined . Dessutom harstipendier lämnats för 22 deltagare från i beredningensinternationella kurser. BITS fick då i uppdrag attbedöma vilka projekt som kan anses möjliga att stödja med u-krediter.Beredningens beslut grundar sig på en bedömning av projektensutvecklingseffekt. Utfästelser omu-krediter till har lämnats alltsedan u-kreditsystemet infördes. Framtill hade utfästelser för sju u-krediter på sammanlagt ca 350 milj.kr. lämnats för olika projekt i . Endast en av dessa u-krediter harlett till kontrakt, medan övriga fallit bort, sannolikt i de flesta fallberoende på att erhållit bättre erbjudanden från andra länder. AB SvenskExportkredit erbjöd 1981 en ramkredit (andra och mindre förmånligavillkor än i u-kreditsystemet). I samband med blandkommissionsmötet i iseptember 1983 noterades att denna kreditram hade utnyttjats helt. På algerisksida framfördes önskemål om en ny kreditram på förmånliga villkor från Sverige.Vid blandkommissionsmötet angavs bl. a. telekommunikationer som särskiltprioriterat för samarbete mellan och . Beredningen harunder tiden lämnat utfästelser om två u-krediter tillAlgeriet. Det ena av dessa projekt avser utbyggnad av Algerietseltransmissionssystem. Det aktualiserades för BITS i början av augusti 1983.BITS lät genomföra en granskning och beslöt i oktober1983 att tillstyrka u-kreditgivning för finansiering av projektet. Det andraprojektet som gäller utbyggnad av landets telekommunikationer aktualiserades islutet av september. Projektet granskades av BITS under oktober- november.Beslut om u-kreditgivning togs . Det kan nämnas att Världsbankenungefär beslutade om ett mycket omfattande lån (drygt I miljardkronor) till andra delar av det algeriska utvecklingsprogrammet förtelekommunikationerna. Det bör vidare noteras att de två besluten avser utfästelsersom ännu ej lett till avslut. I båda fallen är det fråga om internationellupphandling där anbudsutvärdering pågår och där beslut om kontrakt ännu ejtagits på den algeriska sidan. U-kreditutfäs-telserna för dessa två projektuppgår till sammanlagt ca 350 milj. kr. och gåvoelementen till ca 130 milj. kr. KU1984/85:35 401 I samband medstyrelsemöte informerades beredningen om att ambassaden iAlger ställt en kreditram på . i utsikt för dealgeriska myndigheterna och att gåvoelement på 250 milj. kr. Den 8-10februari 1984 kom en delegation från det algeriska finansministeriet tillSverige för att diskutera det svenska krediterbjudandet. Under diskussionernapreciserades från BITS att beslut om u-krediter kunde tas först när konkretaprojektförslag förelåg, att det angivna beloppet på 250 milj. kr. i gåvoelementkunde ses som en indikation på möjligheterna under en period och attbeloppet kunde räcka fill en u-kreditvolym på 600-650 milj. kr. inkl. de underpunkten 3 nämnda u-krediterna. Som framgår av ovanstående harberedningen behandlat de aktuella u-krediterna till som ett led i ettlöpande samarbete. andel av hitfillsvarande u-krediter är och denna andel kan anses rimlig. Den ligger i nivå med vad som lämnats iutfästelser till vissa andra . Inte heller den under punkt 5 indikeradeu-kreditvolymen på 600-650 milj. kr. under en period kan anses hög. 26 1984/85. KU1984/85:35 402 Bilaga B 21 INDUSTRIDEPARTEMENTET PM angående regeringens befattning med det statligaengagemanget i och avvecklingen av detsamma Det statliga engagemanget i (Bolaget) tillkom . detta år träffade statenoch , ekonomisk förening (Skogsägarna) avtal - ett s.k.Huvudavtal och ett konsortialavtal - om detta statliga engagemang, m. m. Uppgörelsen innebar i huvudsak - för statens vidkommande -att staten inträdde som aktieägare i genom ett tillskott av 500 milj.kr. Härigenom erhöll staten av aktierna i medan Skogsägarnas andelblev . Bakgrunden till statens insatser var att företaget genomsvaga resultat och 1978 och genom ett mycket omfattandelånefinansierat investeringsprogram i en ny massafabrik i fått enansträngd likviditet och soliditet. En ökning av det egna kapitalet av denangivna storleksordningen bedömdes säkerställa likviditeten och soliditeten iBolaget. I förutsättningarna för det statliga engagemanget ingick också attdet påbörjade strukturarbetet inom koncernen skulle fortsätta för att enlångsiktig konkurrenskraft och lönsamhet skulle uppnås. Som en del i det nämnda avtalskomplexet ingick enbestämmelse med följande lydelse: "Det är parternas avsikt att Skogsägarna skallförvärva Statens aktier i så snart det kan ske så att detta på nyttblir ett helägt dotterbolag till . Skogsägarna äger därför när som helst begära inlösen avStatens aktier i till (ett på visst sätt angivet värde, se nedan).Denna rätt må utövas med avseende på statens hela aktiepost eller del därav,dock icke med avseende på mindre aktiepost än som motsvarar en tiondel avaktiekapitalet i ". Det värde till vilket inlösen skulle ske var"aktiernas värde" dock lägst . per aktie (totalt 500 milj.kr. för statens samtliga aktier i ).