bet · G801KU7 · 1984-12-31 00:00:00 — a. sinadataregister tillgängliga för allmänheten och slutligen att assistera denenskilde när han vill ta del av dataupptagningar. Motion1982/83:1137 av m.fl. (m) behandlar frågan om vilken statligmyndighet som skall ha ansvaret för att ADB-frågorna bevakas och följs inom denoffentliga sektorn. Det är enligt motionen viktigt att ansvaret för denjuridiska bedömningen ligger på en myndighet och att ansvaret för den tekniskaanpassningen av genomförandet läggs på en annan. KU 1984/85:7 11 Somdet är nu ligger hela ansvaret på statskontoret som, när det så finnerlämpligt, skall inhämta datainspektionens yttrande. Isamband med riksdagsbehandlingen av propositionen om ADB och offentlighet(prop. 1981/82:37) anförde konsfitufionsutskottet i anledning av ensocialdemokratisk motion följande i frågan: Utskottet ansluter sig till vad som anförts imotion 144 om vikten av en uppföljning från statsmakternas sida av utvecklingenpå ADB-området från i första hand offentlighetssynpunkt. Det är därförangeläget att regeringen tar ställning till vilken myndighet som böranförtros denna uppgift. Med hänsyn till den olika kompetens som de båda isammanhanget aktuella myndigheterna - datainspektionen och statskontoret -besitter, kan det enligt utskottets mening ifrågasättas om inte båda dessamyndigheters kunskaper och erfarenheter bör tas i anspråk. Övervakningsuppgiftenbör självfallet kompletteras med sådant skriftligt informationsmaterial sompropositionen aviserar. Vad utskottet nu anfört bör ges regeringen till känna.Därmed är yrkandet i den socialdemokratiska motionen tillgodosett. I förordningen (1965:703) med instruktion förstatskontoret förelade efter riksdagsbehandlingen av nyssnämnda propositionregeringen statskontoret att inom ramen för tillgängliga resurser ge destatliga myndigheterna råd och upplysningar i fråga om automatiskdatabehandling. Statskontoret fick också en rådgivande funktion på området närdet gäller kommunerna. Det åligger vidare statskontoret enligt förordningen atti rådgivningsverksamheten samråda med datainspektionen i den utsträckning sombehövs med hänsyn till inspektionens uppgifter enhgt datalagen. Motion1983/84:1401 av och (båda s) tar uppfrågan om datainspektionens tillsyn av den privata sektorns databehandling. Detframhålls i motionen att datainspektionens tillsyn i praktiken kommit att koncentreraskring den offentliga förvaltningen men lämnat det privata näringslivets systemutan tillsyn. Enligt motionen upplever många anställda inom den privatasektorn att personaladministrativa system och produktionsstyrningssystemmedför starka intrång i deras personliga integritet. Detta kan, anförs det,vara långt mer styrande för enskilda människors dagliga arbete än denoffentliga förvaltningens databehandling. Somframhålls i motionen omtattar datainspektionens oefogenheter alla typer av personregister,såväl offentliga som privata. Motion1983/84:1393 av m. fl. (c) innehåller slutligen eU yrkande om ettintensifierat samarbete mellan de nordiska länderna på data-ochelektronikområdet. Det framhålls att en särskild arbetsgrupp under , Datateknologigruppen, har utrett dessa frågor. Enligt motionenär det viktigt att man från svensk sida nu följer upp samarbetet. Detbör nämnas att i personnummerutredningens direktiv ingår att studeraanvändningen av personnummer i andra länder. KU 1984/85:7 12 Flertalet av de motioner som behandlas i dettabetänkande syftar till åtgärder som kan stärka skyddet för människorsintegritet i datasamhället. Det är problem som under en följd av år i olikasammanhang prövats av och bl. a. lett till lagstiftning. Utskottetvill särskilt peka på tillkomsten av datalagen och på de frånintegritetssynpunkt viktiga ändringar som därefter gjorts i datalagen (se t.ex. KU 1976/77:21, 1978/79:37 och 1981/82:33). Vidare bör nämnas de ändringarav tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen som antogs 1982 och som bl. a.innebar en förstärkning av offentlighetsprincipen i vad gäller allmänhetenstillgång till myndigheternas upptagningar för automatisk databehandling (KU1981/82:21). Trotsde insatser som gjorts finns det utan tvivel en oro i samhället på grund avdatorernas förmåga att lagra information orn den enskilda människan. Denna oroåterspeglas i motionerna. Mot denna bakgrund är det tillfredsställande attregeringen nu tillsatt en parlamentarisk utredning om användningen avpersonnummer (Dir. 1984:27). Utredningen, som bör vara färdig ,skall belysa de fördelar och nackdelar som är förenade med bmket av personnummeroch granska om detta bruk kan medföra otillbörligt intrång i den personligaintegriteten. I utredningsarbetet skall bl. a. ingå att studera användningen avpersonnummer i de andra nordiska länderna. Dekrav som framförs i mofionerna 1982/83:511, yrkande 2, av m. (fp), 1982/83:1669, yrkandena 1 och 2, av m. fl. (c),1983/84:433, yrkandena 2-A och 6, av m. fl. (m), 1983/84:937,yrkandena 1 a, c och d, av m. fl. (fp), 1983/84:1391 avGunnar (), 1983/84:1393, yrkandena 1-4 och 7, av m. (c) samt 1983/84:2069 av m. fl. (c) har alla enligtutskottets mening en klar anknytning till de utredningsuppgifter som ålagtspersonnummerkommittén och får således anses tillgodosedda. Motionsyrkandena ärhärmed besvarade. Iseptember 1984 tillkännagav regeringen att tilläggsdirektiv till personnummerkommitténhåller på att utarbetas i . Avsikten är att ge kommittén iuppdrag att belysa de problem som är förenade med offentlighetsprincipensförhållande till ADB-upptagningar och undersöka om reglerna i 2 kap.tryckfrihetsförordningen är fillräckligt anpassade till hanteringen avADB-upptagningar. Kommittén kan därvid föreslå de grundlagsändringar som kanvara befogade. Som framhålls i regeringens pressmeddelande fillgodoses härmedett önskemål som utskottet uttalade i samband med beredningen av nyssnämndaproposifion om offentlighet och ADB. Vidare pågår enligt vad utskottet erfaritett beredningsarbete inom jusfitiedepartementet som syftar till att ytterligarebredda kommitténs uppdrag. De frågor utöver de nämnda som sålunda skall ingå iutredningsuppdraget är bl. a. myndigheternas försäljning av uppgifter frånADB-register och ohka problem hänförliga fill rättelse av datauppgifter. KU1984/85:7 13 innebär enligt utskottets mening att även de frågor somtas upp i motionerna 1982/83:364 av och (bådac), 1982/83:511, yrkande 1, av m. fl. (fp), 1982/83:1669, yrkande3, av m. fl. (c), 1983/84:333 av i (m),1983/84:433, yrkande 5, av m. fl. (m), 1983/84:937, yrkande 1 eoch yrkande 3, av m.fl. (fp), 1983/84:1393, yrkandena 5 och6, av m. fl. (c), 1983/84:2112 av och (båda m) samt 1983/84:2136 av och (båda fp) kommeraft behandlas av kommittén. Även dessa motionsyrkanden bör följaktligen ansesbesvarade. Enligt motion 1982/83:274 av m. fl. (m) börregeringsrätten och inte regeringen vara besvärsinstans vid besvär överdatainspektionens beslut. Vid datalagens tillkomst uttalade föredragande statsrådetviss sympati för att överprövningen skulle ligga hos regeringsrätten, men ansågdock att datainspektionens beslut hade sådan politisk betydelse både när detgällde att förebygga risker för otillbörliga intrång i personlig integritet ochnär det gällde att göra avvägningar mot samhällsekonomiska intressen attregeringen (Kungl. Maj:t) borde vara besvärsinstans. Detta var också den åsiktsom företräddes av flertalet remissinstanser. Enligt utskottets mening finns det ofta ett betydandepoUtiskt inslag i den bedömning som måste göras vid en överprövning avdatainspektionens beslut. Utskottet anser det därför motiverat att behållaregeringen som besvärsinstans i dessa frågor. Motion 1983/84:937 av m, fl. (fp) tarförutom de i det föregående besvarade yrkandena upp några frågor med anknytningtill utbildning och information i datafrågor. Utskottet vill erinra om attdessa frågor är eller har varit föremål för studier i olikautredningssammanhang, t. ex. i datadelegationen, dataeffektutredningen,dataelektroniska kommittén och riktlinjekommittén. har isitt slutbetänkande Datorer och arbetslivets förändring (SOU 1984:20) fleraförslag om utbildning på dataområdet. avlämnade 1983betänkandet Politiska styrmedel (SOU 1983:40), där konsumentinformationen ingårsom ett viktigt led. Betänkandena har ännu inte lett till lagstiftning.Dessutom pågår i skolor och på arbetsplatser, såväl privata som offentliga, enintensiv utbildning i datafrågor. Som framgått är informations- och utbildningsfrågornaföremål för så stor uppmärksamhet från statsmakternas sida att något nyttriksdagens initiativ på området inte kan anses nödvändigt. Datainspektionens tillsyn av den privata sektornsdatabehandling tas upp i motion 1983/84:1401 av och Wivi-AnneCederqvist (båda s) och det påtalas att inspektionens tillsyn kommit attkoncentreras på den offentliga sektorn. Enligt motionen upplever mångaanställda inom den privata sektorn att personaladministrativa system ochproduktionsstyrnings- KU1984/85:7 14 system konstruerats på ett sätt som inneburit ett starktintrång i de anställdas personliga integritet. har i sitt i det föregående omnämndaslutbetänkande berört problem som sammanhänger med datatekniken och deanställdas integritet. a. har utredningen förordat en viss skärpning avdatalagen för att tillgodose integritetsbehoven. Förslaget går ut på att manlokalt i företagen skall få möjlighet att ta ställning till om den typ avuppgifter det här kan vara fråga om skall få registreras och utnyttjas vidbedömning och värdering av enskilda anställda. Det är enligt utskottets mening ett viktigtintegritetsproblem som behandlas i motionen. Datateknikens användning måsteutformas med full respekt för den enskildes integritet. Detta gäller både deoffentliga och de privata datasystemen. System som leder till otillbörligkontroll av de anställda bör givetvis inte förekomma. Tekniken på enarbetsplats får aldrig drivas så långt att de anställdas integritet sätts ifara. har tagit ställning till en liknande fråga som den sombehandlas i motionen med anledning av en motion av (vpk)och (vpk). ansåg i sitt av riksdagengodkända betänkande (AU 1984/85:3) att statsmakternas ställningstagande tilldataeffektutred-ningens förslag borde avvaktas. Utskottet ansluter sig tilldenna uppfattning. Motionen får anses besvarad härmed. Motion 1983/84:2133 av m. fl. (m) tar uppfrågan om rätt för den enskilde att begära "dataundantag" beträffandeuppgifter inom sjuk-och socialvården, dvs. förbjuda att sådana uppgifteröverförs till dataregister. Utskottet vill erinra om att enligt 4 § datalagen fårtillstånd att inrätta och föra register som innehåller uppgifter om t. ex.sjukdom eller socialvård endast om särskilda skäl föreligger meddelas annan änden som enligt lag eller författning har att föra förteckning över sådanauppgifter. Det bör i sammanhanget också nämnas att för sjukvårds- ochsocialuppgifter gäller stränga sekretessregler. Att därutöver införamöjligheter fill s. k. dataundantag är enligt utskottets mening ägnat attonödigt komplicera rutinerna, vilket i sin tur kan få negativa effekter för denenskilde. Utskottet avstyrker därför motionen. Frågan om vilken statlig myndighet som skall ha ansvaretför att ADB-frågorna följs och bevakas inom den offentliga sektorn tas upp imotion 1982/83:1137 av m, fl. (m). Enligt motionen är detlämpligast om det juridiska ansvaret ligger hos en myndighet och ansvaret förden tekniska anpassningen och genomförandet på en annan. Enligt förordningen (1965:703) med instruktion förstatskontoret åligger det statskontoret att inom ramen för tillgängligaresurser ge de statliga myndigheterna råd och upplysningar i frågor omautomatisk databehandling. Statskontoret har enligt sin instruktion också enrådgivande funktion på området när det gäller kommunerna. I instruktionenföreskrivs vidare att KU1984/85:7 15 statskontoret i sin rådgivningsverksamhet skall samrådamed datainspektionen i den utsträckning som behövs med hänsyn fillinspekfionens uppgifter Nämnda bestämmelser i statskontorets instruktion tillkomefter riksdagsbehandlingen av proposifionen om offentlighet ochADB (prop.1981/82:37). I sitt yttrande över propositionen underströkkonstitutionsutskottet (KU 1981/82:21) vikten av att utvecklingen påADB-området från i första hand offentlighetssynpunkt följdes upp avstatsmakterna. Utskottet uttalade därvid bl, a. att det med hänsyn till denolika kompetens som de båda i sammanhanget aktuella myndigheterna -datainspektionen och statskontoret- besitter kunde ifrågasättas orn inte bådadessa myndigheters kunskaper och erfarenheter borde tas i anspråk. Utskottetsuttalande ledde till ett tillkännagivande till regeringen. Utskottet harfortfarande sampa uppfattning i frågan och utgår från att den nuvarandeordningen innebär att intentioner följs. Någon åtgärd ärdärför inte påkallad. 1. beträffande datafrågor medanknytning till personnummerfrågan att förklarar motionerna1982/83:511, yrkande 2, 1982/ 83:1669, yrkandena 1 och 2, 1983/84:433,yrkandena 2-4 och 6, 1983/84:937, yrkandena 1 a, c och d, 1983/84:1391,1983/84:1393, yrkandena 1-4 och 7 samt 1983/84:2069 besvarade med vad utskottetanfört om personnummerkommitténs arbete, 2. beträffande myndigheternasförsäljning av datauppgifter och om rättelse av databesked attriksdagen förklarar motionerna 1982/83:364, 1982/83:511, yrkande 1, 1982/83:1669,yrkande 3, 1983/84:333, 1983/84:433, yrkande 5, 1983/84:937, yrkandena 1 e och3, 1983/84:1393, yrkandena 5 och 6,1983/84:2112 samt 1983/84:2136 besvarade medvad utskottet anfört om tilläggsdirektiv till personnummerkommittén, 3. beträffande besvärsinstans vidbesvär över datainspektionens beslut att avslår motion 1982/83:274, 4. beträffande utbildning ochinformation om datafrågor attriksdagen avslår motion 1983/84:937, yrkandena 1 b, f, g och h samt 2, 5. beträffanderegistreringsfrågor på den privata sektorn attriksdagen förklarar motion 1983/84:1401 besvarad med vad utskottet anfört, 6. beträffande"dataundantag" inom sjukvården att avslår motion 1983/84:2133, KU 1984/85:7 16 7. beträffande ansvarig myndighet för bevakningenav ADB-frågor inom den offentliga sektorn att avslår motion1982/83:1137. Närvarande:Olle (), (), (), (), (), (), i (m),(), (), (), (),(), (), () och (vpk). 1.Besvärsinstans vid besvär över datainspektionens beslut (mom. 3) avAnders , i , och (alla m), vilka ansett dels att utskottet på s. 13 fr. o. m. det styckesom börjar "Enligt motion 1982/83:274" t.o.m. det stycke som slutar"avstyrks följaktligen" bort anföra följande: Enligtmotion 1982/83:274 av m. fl. (m) bör regeringsrätten och interegeringen vara besvärsinstans vid besvär över datainspektionens beslut. Viddatalagens tillkomst uttalade föredragande statsrådet viss sympati för attöverprövningen skulle ligga hos regeringsrätten, men ansåg dock attdatainspektionens beslut hade sådan politisk betydelse både när det gällde attförebygga risker för otillbörliga intrång i personlig integritet och när detgällde att göra avvägningar mot samhällsekonomiska intressen att regeringen(Kungl, Maj;t) borde vara besvärsinstans. mening talar starka skäl för att flytta besvärsprövningen avifrågavarande ärenden till regeringsrätten, som med hänsyn till sin övrigaverksamhet har särskild kompetens att bedöma frågorna. Somanförs i motionen får det också anses olämpligt att frågor om mänskliga fri-och rättigheter, dit besvär över datalagen kan höra, blir föremål förbedömningar av regeringar med växlande politiska åsiktsinriktningar. Genom attlägga besvärsprövningen hos regeringsrätten undviker man varje antydan tillmisstanke om att ovidkommande synpunkter tillåtits påverka avgörandet av ettbesvärsärende på ifrågavarande område. Motion 1982/83:274 bör därför bifallas. dels att utskottets hemställan i mom. 3 bort ha följandelydelse: 3. att med bifall tillmotion 1982/83:274 antar följande som utskottets förslag betecknade lydelse av a) 25 § datalagen(1973:289), b) 23 §kreditupplysningslagen (1973:1173) och c) 19 §inkassolagen (1974:182): a) Förslag till lag om ändring i datalagen (1973:289) Härigenom föreskrivs att 25 § datalagen (1973:289) skall ha nedanangivna lydelse. Talan mot datainspektionens beslutföres hos regeringen genom besvär. Justitiekanslern får föra talan för atttillvarata allmänna intressen. Talan mot datainspektionens beslutföres hos regeringsrätten genom besvär. Justitiekanslern får föra talan föratt tillvarata allmänna intressen. Denna lag träder i kraft . b) Förslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen(1973:1173) Härigenom föreskrivs att 23 § kreditupplysningslagen (1973:1173) skallha nedan angivna lydelse. Talan mot datainspektionens beslutföres hos regeringen genom besvär. Justitiekanslern får föra talan för atttillvarata allmänna intressen. Talan mot datainspektionens beslutföres hos regeringsrätten genom besvär. Justitiekanslern får föra talan föratt tillvarata allmänna intressen. Denna lag träder i kraft . KU1984/85:7 18 c) Förslag till lag om ändring i inkassolagen (1974:182) Härigenom föreskrivs att 19 §inkassolagen (1974:182) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Av utskottet föreslagen lydelse 19 § 19 § Talan mot datainspektionens be- Talan mot datainspektionens be- slut föreshos regeringen genom be- slut föres hos regeringsrätten genom svär.Justitiekanslern får föra talan besvär. Justitiekanslern får föra ta-föratt tillvarata allmänna intressen. lan för att tillvarata allmänna intressen. Denna lag träder i kraft . Rätt till dataundantag (mom. 6) av , i , ElisabethFleetwood och (alla m), vilka ansett dels att utskottets yttrande på s.14 fr. o. m. det stycke som börjar "Motion 1983/84:2133" t. o. m. detstycke på samma sida som slutar "därför motionen" bort ha följandelydelse: Motion 1983/84:2133 av m. fl. (m) tar uppfrågan om rätt för den enskilde att begära "dataundantag" beträffandeuppgifter inom sjuk-och socialvården, dvs. förbjuda att sådana uppgifteröverförs till dataregister. Enligt datalagen är det endast under särskildaförhållanden tillåtet att inrätta och föra dataregister som innehålleruppgifter om t. ex. sjukvård. Sådant tillstånd får således endast om särskildaskäl föreligger meddelas annan än den som enligt lag eller författning har attföra förteckning över uppgifterna. Vidare gäller stränga sekretessregler försjukvårds- och socialuppgifter. För skyddet av den enskildes integritet är dettaviktiga regler. Men enligt utskottets mening måste man i det modernadatasamhället ställa kraven högre. Den enskilde kan som patient inom sjukvårdeneller klient inom socialvården bli föremål för mycket ingående utredningar somett led i vården eller behandlingen. Det är ofta av vikt i den akutabehandlingssituationen att sådana utredningar görs. Överförs alla dessauppgifter och iakttagelser på data kan de emellertid upplevas som ytterstintegritetskrän-kande och dessutom få en betydelse som sträcker sig långtutöver vad som är nödvändigt för den pågående vården eller behandlingen.Utskottet anser det därför motiverat att som föreslås i motionen införa enlaglig möjlighet för den enskilde att begära s. k. dataundantag. Lagstiftningenhärom bör innehålla regler om att en enskild har rätt att begära att uppgifterav ifrågavarande art inte överförs till data, att begäran om dataundantag skallantecknas i journal KU1984/85:7 19 eller personakt och att myndigheter inom social- ochsjukvård skall ha skyldighet att underrätta de berörda om möjligheten tilldataundantag. dels att utskottets hemställanunder mom. 6 bort ha följande lydelse: 6. beträffande dataundantag inomsjukvården att med bifall till motion 1983/84:2133 hos regeringenbegär förslag fill lagstiftning om införande av s. k, dataundantag inom hälso-och sjukvården samt socialvården. av , i , ElisabethFleetwood och (alla m). I motion 1983/84:433 har framställts en rad yrkandenavseende problem sammanhängande med användningen av datorer, framför allt ioffentlig verksamhet. Utskottet har ansett samtliga yrkanden besvarade medhänvisning till pågående eller aviserat utredningsarbete i personnummerkommittén.Vi har accepterat att frågorna behandlas i denna parlamentariskt sammansattakommitté. Vi anser det dock nödvändigt att närmare precisera våra önskemål omutredningsarbetets inriktning. En central fråga för kommittén bör vara att utredaomfattningen av myndigheternas uppgiftsinsamlande. Det behövs en klararereglering av vilken typ av uppgifter om den enskilde som en viss myndighet harrätt att begära. Myndigheterna skall inte automatiskt ha rätt till informationom enskilda människor. Det är enligt vår mening närmast en självklarhet att denenskilde själv skall ha stor rådighet över uppgifter hänförliga till honomsjälv. Den ökade användningen av datorer gör omfattningen av uppgiftslämnandettill en mycket aktuell fråga. Likaledes är det viktigt att utreda varje myndighets rättatt själv avgöra vilka uppgifter om den enskilde som skall registreras. Ävenhär måste man kräva klara och entydiga regler som anpassas efter varjemyndighets verksamhet. En tredje viktig fråga som utredningsarbetet måsteinriktas på är möjligheten till uppgiftsutbyte mellan olika myndigheter. skall i princip inte ha rätt att vidarebefordra uppgifter till enannan myndighet. Det är ett oavvisligt krav att varje myndighet i första handskall beakta den enskildes rätt till integritet. Som en följd härav bör iprincip samkörningar av dataregister, innehållande olika slags information,vara förbjudna och undantag från förbudet endast kunna medges av datainspektionen,såvitt samköming inte är direkt medgivet i lag. Detta leder till att s. k.storregister som baseras på samkörningar inte bör få förekomma. Men frågan börockså ställas om hur stor mängd uppgifter som bör finnas i ett register liksomhur många individer som skall få förekomma i ett register. För attmöjliggöra en snabb rättelse av felaktiga databesked bör varje KU1984/85:7 20 dataregister ha en särskilt utsedd registerförare med ettansvar gentemot den enskilde. Beträffande användningen av personnummer bör utredningensutgångspunkt vara en ökad restriktivitet. Det bör vara förbehållet vissamyndigheter att utnyttja personnummer som registerbegrepp, och rätten att lämnaut personnummer bör begränsas. Slutligen är det enligt vår mening av utomordentligbetydelse att utredningen hittar en lösning på de problem som är förenade medoffentlighetsprincipen i förhållande till automatisk databehandling. Det är ettvitalt intresse att den offentliga verksamheten blir föremål för insyn och attden enskilde kan kontrollera myndigheternas verksamhet. måste denenskilde skyddas från insyn i personligt känsliga uppgifter. Möjligheter tillsekretess för integritetskänsliga uppgifter måste således ytterligare penetreras. Det är vår allmänna utgångspunkt att nu angivna problemkommer att behandlas av personnummerkommittén, vars arbete enligt nuföreliggande direktiv bör vara avslutat . Vi utgår från att deytterligare uppgifter som kommer att läggas på kommittén inte skall behövaförlänga utredningsarbetet. av (vpk). I detta betänkande hänvisas flertalet motioner angåendedatateknik och personlig integritet till den s. k. personnummerkommittén. kommer genom tilläggsdirektiv att få nya uppgifter. Det kan nukonstateras att kommittén kommer att utreda en mängd frågor av centralbetydelse för den personliga integriteten i samband med dataregistrering. Bl.a. har kommittén till uppdrag att föreslå erforderliga grundlagsändringar. Jagvill mot bakgrund av detta påpeka det anmärkningsvärda i att inte samtligariksdagspartier beretts tillfälle att delta i kommitténs arbete. Vänsterpartietkommunisterna är således inte representerat i personnummerkommittén. Det bordeenligt min mening ligga i alla parters intresse att denna typ av frågor beredsav en så brett sammansatt parlamentarisk utredning som är möjligt. Rätt till s. k. dataundantag av (). Jag medger att sådant dataundantag som föreslås i motion1983/84:2133 skulle kunna vara av värde från integritetssynpunkt. Jag befararemellertid att en regel av denna innebörd skulle medföra risker för att olikavårdbehö-vande behandlades olika, beroende på vederbörandes egen insikt.