bet · G801LU1 · 1984-12-31 00:00:00 — betänkande 1984/85:1 I betänkandet behandlas femmotioner om vissa exeicutionsrättsliga frågor, nämligen två om utmätningsfrihetför vårdbidrag (m och vpk), en om utmätningsfrihet för försäkringsersättningför förlust av kläder och annat personligt lösöre (m), en om indrivning av småbelopp(m) och en om avrundning till helt krontal i mål om enskildas fordringar (m). De fyra förstnämnda motionerna har remissbehandlats. Ensammanställning av remissvaren finns i bilaga till betänkandet. Utskottet avstyrker motionerna om utmätningsfrihet förvårdbidrag. Mot ställningstagandet reserverar sig vpk-ledamoten i utskottet.Motionen om indrivning av småbelopp avstyrks också. När det gällerutmätningsfrihet för försäkringsersättning hemställer utskottet att riksdagenmed anledning av motionen som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anför om en översyn av frågan. Motionen om avrundning till heltkrontal tillstyrks av utskottet. I motion 1983184:487 av AllanEkström (m) yrkas att hos regeringen begär förslag till tillägg till5 kap. 1 § utsökningsbalken av innebörd att försäkringsersättning bedöms likasom den egendom för vilken ersättningen trätt i stället. I motion 1983184:1360 av m. fl. (vpk) yrkasatt regeringen - i avvaktan på förslag om genomgripande reform avsocialförsäkringssystemet - för framlägger förslag som innebär attvårdbidraget skyddas så att det ej kan tas i mät för exempelvis skatteskuld. I motion 1983184:1528 av () yrkas attriksdagen begär att regeringen lämnar förslag om ändring av utsökningsbalken ienlighet med vad som anförts i motionen. I motion 1983184:1533 av och (båda m) yrkas att hos regeringen anhåller om ändrade regler vidskatteindrivning, så att vårdbidragets skattefria merkostnadsdel betraktas somicke utmätningsbar, om en person häftar i skatteskuld. I motion 1983184:2194 av () yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till ändring av lagen (1972:180) omavrundning av vissa fordringar till helt krontal m. m. innebärande att lagenockså bör omfatta enskilda mål vid domstol. LU1984/85:1 2 Enligt 9 kap. 4§ lagen (1962:381)om allmän försäkring (AFL) har en förälder rätt till vårdbidrag för vård avbarn som ej fyllt . En förutsättning är att barnet på grund av sjukdom,psykisk utvecklingsstörning eller annat handikapp är i behov av särskildtillsyn eller vård . Vid bedömningen av rätt tillvårdbidrag skall bl. a. beaktas merkostnader som uppkommer på grund av barnetssjukdom eller handikapp. Bidraget utgår alltefter tillsyns- och vårdbehovetsomfattning och merkostnadernas storlek med hel eller halv förtidspension jämtepensionstillskott, dvs. f. n. med ca 19 250 eller . Av vårdbidragetkan en viss del bestämmas som ersättning för merkostnader och den delen blir dåinte skattepliktig. Beroende på merkostnadernas storlek kan merkostnadsdelenbestämmas till 17, 34, 50 eller av basbeloppet (. Vårdbidraget inkl. merkostnadsdelen är en pensionsförmånoch utfallande belopp kan liksom andra pensioner tas i anspråk för denförsäkrades skulder genom löneutmätning eller införsel. Däremot är självarätten till vårdbidrag och andra pensioner enligt 20 kap. 6§ AFL fredade frånutmätning. Löneutmätning får pågå medan införsel iprincip inte är tidsbegränsad. Införsel får endast beviljas för förfallnaunderhållsbidrag enligt och samt för skatteroch allmänna avgifter, böter och viten. Både löneutmätning och införsel innebärsåvitt nu är av intresse att en viss del av den utgående förmånen - vare sigdet är fråga om lön, pension eller annat periodiskt utfallande belopp - skallinnehållas av den som betalar ut förmånen och tillställas kronofogdemyndigheten.Vid såväl löneutmätning som införsel gäller att gäldenären har rätt att behållaså mycket av utgående belopp som behövs för hans egen och familjens försörjning(s. k. utmätningsfritt belopp vid löneutmätning och förbehållsbelopp vidinförsel). FörbehåDsbeloppet skall bestämmas med ledning av bestämmelserna omexistensminimum i kommunalskattelagen (1928:370). Närmare föreskrifter omutmätningsfritt belopp och förbehållsbelopp meddelas av riksskatteverketenligt utsökningsförordningen (1981:981). I de för gällandeföreskrifterna från (RSFS 1983:69 och 1983:70) har fastställtsvissa normalbelopp som skall vara utgångspunkten vid bestämmandet av detutmätningsfria beloppet resp. förbehållsbeloppet i det enskilda fallet. skall till normalbeloppen göras tillägg för fördyradelevnadskostnader på grund av t. ex. sjukdom inom familjen. I proposition 1975/76:27 framladesförslag till ändring i den dåvarande införsellagen som innebar att sjukpenningoch andra liknande dagersättning- LU1984/85:1 3 ar skulle kunna tas i anspråk också för skatter, allmännaavgifter m. m. I sitt av godkända betänkande i lagstiftningsärendet(LU 1975/76:11) förordade utskottet att även löneutmätning skulle kunna ske isjukpenning och liknande dagersättningar. Beträffande tillämpningen av de i propositionen och avutskottet föreslagna utvidgade möjligheterna till exekution i sjukpenning m.m. underströk utskottet i likhet med departementschefen angelägenheten av attutmätningsmannen vid bestämmande av förbehållsbeloppet tar hänsyn till deökade utgifter som sjukdom eller motsvarande tillstånd ofta för med sig för densom är berättigad till dagersättningen. Vid införandet av utsökningsbalken (prop. 1980/81:8, LU1980/81:23) erinrade departementschefen om de uttalanden som gjorts vidändringen i införsellagen angående hänsynstagande till ökade utgifter vidsjukdom m. m. Som skäl för yrkandet i motion 1360(motiveringen finns i motion 1983/84:1359) anförs att vårdbidraget tillskillnad från barnpension kan tas i mät för föräldrarnas skulder, vilketdrabbar barnet. Enligt motionärerna bör bidragsformer som är så direkt knutnatill ett barn som vårdbidraget är vara fredade från utmätning. I motion 1533 framhålls att vårdbidraget är en ersättningför vård och tillsyn av samt för merkostnaden för ett handikappat barn varfördet kan ifrågasättas huruvida bidraget över huvud taget skall varautmätningsbart. Enligt motionärerna bör i vart fall den skattefriamerkostnadsdelen fredas så att barnets omedelbara behov tillgodoses. Yttranden över motionerna 1360 och1533 har inhämtats från (), , statenshandikappråd samt Föreningen . RSV tar inte direktställning till motionsyrkandena medan övriga remissinstanser avstyrkermotionerna. Samtliga remissinstanser framhåller att erforderlig hänsyn tillmerkostnaderna vid vård av handikappat barn kan tas vid fastställande av detutmätningsfria beloppet resp. förbehållsbeloppet. Beträffande det närmareinnehållet i remissyttrandena hänvisas till betänkandets bilaga. Enligt 5 kap. 1 § UB är vissegendom undantagen från utmätning, gäldenä-rens s.k. beneficium. Gäldenärensbeneficium omfattar bl. a. kläder och 1* 1984/85. LU1984/85:1 4 annan egendom som tjänar uteslutande till gäldenärenspersonliga bruk, möbler, husgeråd och utrustning som är nödvändig för ett hemoch dess skötsel samt arbetsredskap m. m. som behövs för hans försörjning (5kap. 1 § 1). Även pengar, banktillgodohavande och annan fordran ingår ibenefi-ciet om tillgången skäligen fordras för underhåll åt gäldenären (5 kap.1 § 7). Dock gäller beneficiet beträffande pengar m. m. längst till dessgäldenären får inkomst som täcker behovet och inte längre än en månad om intesynnerliga skäl föreligger. Enligt 2 § skall beneficiet bestämmas medhänsynstagande även till vad gäldenärens familj behöver. Någon bestämmelse om att också pengar eller fordran somträtt i stället för fredad egendom ingår i beneficiet finns inte. Frågan omförsäkringsersättning kan undantas från utmätning har prövats av bl. a. Sveahovrätt (Ö 1792/83) och av (Ö319/84). Båda fallenavsåg ersättning för förlust av lösöre för personligt bruk. Båda hovrätternafann att hinder ej förelåg mot utmätning. Båda målen har överklagats tillhögsta domstolen som meddelat beslut i målen (SÖ 508 och509/1984). I de båda besluten anförde högsta domstolen följande: Enligt 5 kap. 1 § \-iutsökningsbalken skall viss egendom undantas från utmätning med hänsyn tillgäldenärens behov, I målet uppkommer frågan om dessa regler kan tillämpas påförsäkringsersättning som avser sådan egendom. Varken lagtexten eller lagensförarbeten ger emellertid stöd för en sådan tillämpning, och det bör inte kommai fråga att i rättstillämpningen utvidga de nämnda undantagsreglerna attomfatta även fordran av detta slag. Det sagda innebär att fordran på försäkringsersättning försakskada inte kan skyddas mot utmätning i vidare mån än som följer av 5 kap. 1§ 7 utsökningsbalken. Enligt denna bestämmelse skall från utmätning undantasbl. a. pengar, banktillgodohavande och annan fordran, i den mån tillgångenskäligen fordras för underhåll åt gäldenären till dess inkomst som täckerbehovet är att vänta, dock ej utan synnerliga skäl än en månad.Regeln kompletteras av bestämmelserna i 2 §, enligt vilka skälig hänsyn skalltas till familjens behov och till den underhållsbörda som kan åvila gäldenären.Bestämmelsen i 5 kap. 1 § 7 överensstämmer med vad som tidigare gällde enligt65 § 1 mom. 7 utsökningslagen. Enligt motiven till detta lagrum kan tillunderhåll räknas inte bara vad som går åt till mat, hyra, kläder och annat sombehövs för livsuppehället. Det är också möjligt att i skälig omfattning beaktamera speciella utgiftsbehov. I motiven anförs vidare att det måste krävas har någon garanti för att medlen kommer till avsedd användning och att detinte bör komma i fråga att undanta medel för någon längre tids behov, knappastmer än ett kvartal (SOU 1967:54 s. 236 f, NJA II 1968 s. 542). I fall då gäldenären genom exempelvis stöld eller brandhar förlorat egendom som han behöver för privat bruk eller för sinyrkesverksamhet bör hans behov av medel för att ersätta den förlorade egendomenkunna beaktas vid tillämpning av undantagsregeln i 5 kap. 1 § 7utsökningsbalken. Om gäldenären inte förfogar över andra medel för atttillgodose detta behov, kan därför fordran på försäkringsersättning somtillkommer honom med anled- LU1984/85:1 5 ning av förlusten undantas från utmätning i erforderligomfattning. När det gäller att bedöma i vilken mån behov av nu berörtslag skall föranleda undantag från utmätning bör övriga bestämmelser omutmätningsfrihet tjäna till ledning. Detta innebär till en början att detskall vara fråga om återanskaffande av sådan egendom som skulle ha varitundantagen från utmätning, om den hade funnits vid utmätningstillfället. Detmåste emellertid också krävas att gäldenären har ett behov av att ganskaomgående ersätta den förlorade egendomen. Huruvida detta är fallet beror bl. a.på den egendom gäldenären har i behåll. Om denna kan anses skäligen tillgodosehans behov för , finns inte förutsättningar för att med stödav 5 kap. 1 § 7 undanta medel för att återanskaffa vad han har förlorat. Högsta domstolens båda beslutinnebar att utmätningarna fastställdes. I det ena fallet ansågs gäldenären intesakna medel för erforderliga nyanskaffningar och i det andra konstateradedomstolen att gäldenären inte saknade kläder m. m. som han behövde. Frågan har också prövats av (Ö865/84). Hovrätten uttalade att även om beneficiereglernas ordalydelse angeratt endast egendom av där angivet slag är fredad från utmätning måste det antasatt inte heller en försäkringsersättning får utmätas om den skall utgå tillgäldenären på grund av att han förlorat egendom som varit undantagen frånutmätning. En motsatt ordning skulle enligt hovrätten medföra att gäldenärenhindrades från att ersätta det förlorade och att borgenärerna gynnades genomförsäkringsfallet. I motion 487 framhålls att omgäldenären får ut försäkringsersättning för förlust av egendom som ingår ibeneficiet blir ersättningen inte fredad från utmätning enligt ett rättsfallfrån . Enligt motionärens mening bör dock sådan försäkringsersättningvara fredad. Motionären framhåller att den ståndpunkt som intagitår 1983 leder till att gäldenären inte har möjlighet att återanskaffa denförlorade egendomen och till att borgenärerna gynnas eftersom de inte kantillgodogöra sig egendomen så länge den finns i behåll eller med andra ord attborgenärerna vinner på att egendomen stjäls eller brinner upp. Enligtmotionären kan man inte dra den slutsatsen av lagreglerna att lagstiftarenvelat undanta försäkringsersättning från beneficiet. Motionären hänvisar tillatt vissa uttalanden i den juridiska litteraturen (, Materiellkonkursrätt s.92, och , Sakrätt avseende lös egendom s. 124)stöder motionärens uppfattning. Eftersom emellertid bedömt sakenannorlunda anser motionären att frågan bör lösas lagstiftningsvägen. LU1984/85:1 6 Yttranden över motion 487 harinhämtats från , , ,, och FöreningenSveriges kronofogdar. påpekar att motionsförslaget om detgenomförs kan medföra praktiska problem. har ihuvudsak samma inställning och ställer sig tveksam till en lagändring. Övrigaremissinstanser ställer sig positiva till en lagändring. Det närmare innehålleti remissyttrandena redovisas i bilaga. Om statlig inkomstskatt,förmögenhetsskatt, kommunalskatt och andra skatter samt allmänna avgifter,böter och viten inte betalas skall de drivas in av kronofogdemyndigheten.Bestämmelser om indrivning av restförd skatt finns i 58-64 §§ uppbördslagen(1953:272) medan bestämmelser om indrivning av statens fordringar i övrigt påt. ex. allmänna avgifter, böter och viten finns i åtskilliga andraförfattningar. Dessa författningar innehåller ofta hänvisningar tilluppbördslagens regler om indrivning. Indrivning av skatt m. m. handläggs somallmänt mål hos kronofogdemyndigheterna (1 kap. 6§ UB). Skattefordringar fårdrivas in på grund av restlängd eller liknande (3 kap. 1, 7 och 24 §§ UB).Restlängd skall upprättas av och senast efter varjeuppbördsmånad lämnas till kronofogdemyndigheten. Förfarandet hos kronofogdemyndigheten i allmänna målinleds vanligen med att gäldenären anmanas betala skulden. Efterkoms inteanmaningen kan införsel eller utmätning i lön eller utmätning av gäldenärenstillgångar ske. Vid kronofogdemyndigheter som är anslutna till REX-systemetblir fordringen också regelmässigt föremål för bevakning mot gäldenärenseventuella rätt till återbetalning av skatt, främst då överskjutande preliminärskatt. Enligt 66 § uppbördslagen får avskrivning avskattefordringar ske i vissa fall. Ett sådant fall är då fordringen inteöverstiger . Avskrivning beslutas av och innebär attindrivningsarbetet avbryts . Gäldenärens betalningsskyldighetpåverkas emellertid inte av ett avskrivningsbeslut och i princip finns måletmot gäldenären kvar hos kronofogdemyndigheten även om det redovisas särskilt.Kronofogdemyndigheten skall göra en anmälan till varje månadbeträffande vilka belopp som bör avskrivas. Sedan beslut fattats avlänsstyrelsen skall handlingarna återställas till kronofogdemyndigheten. Närmare bestämmelser om indrivning och avskrivning avskatt, allmänna avgifter m.m. har meddelats av (RSFS LU1984/85:1 7 Av föreskrifterna framgår att skattefordraneller fordran på allmän avgift som understiger . får avskrivas utan attnågon indrivningsåtgärd vidtagits under förutsättning att restavgift interestförts eller att restförd restavgift understiger . Skattefordran under50 kr. skall inte heller tas med vid kvittning eller utmätning av överskjutandeskatt m. m. Bedömningen av beloppets storlek skall ske med hänsyn till varjefordran vid restföringstillfället och således inte till bl. a. gäldenärenstotala skuld. Reglerna trädde i kraft . I motion 1528 framhålls attkronofogdemyndigheternas register i allmänna mål innehåller många obetydligaskuldbelopp understigande . Skulderna kan ha uppkommit genom någon dags förseningav inbetalning av skatt etc. Restavgift debiteras i registren, men inga kravbehöver f. ö. framställas. Dessa restbelopp betungar enligt motionärenregistren och när sedan kronofogdarnas register samkörs mot länsstyrelsensregister om överskjutande skatt kommer dessa små restbelopp att sätta i gången administrativ process med meddelande till den skattskyldige att skuldenavdragits från den överskjutande skatten. Detta arbete, anser motionären,kostar betydligt mer än det belopp som statsverket kan tillgodogöra sig. (81981:02) tillkallades för att se över indrivningslagstiftningen.Utredningen har avlämnat delbetänkandet (DsFi 1984:4) Indrivning av skatt m. m.vari framläggs förslag till bl. a. nya regler om bevakning och avskrivning avfordringar under indrivning. Utredningens förslag, som remissbehandlats, övervägs f. n.inom . Yttranden över motionen 1528 harinhämtats från och Föreningen tillstyrker att skattelagstiftningen ändras så att fordringarpå skatt och allmänna avgifter som understiger visst belopp inte restförs hoskronofogdemyndigheterna. Föreningen anser attriksskatteverkets föreskrifter delvis tillgodoser motionärens önskemål ochifrågasätter om inte restförda småbelopp bör avföras ur REX-systemet. LU1984/85:1 8 Avrundning till helt krontal Enligt lagen (1972:180) omavrundning av vissa fordringar till helt krontal, m. m. skall, om inte annat ärföreskrivet, domstol eller annan myndighet beträffande fordringar, som kandrivas in i allmänt mål hos kronofogdemyndighet, bestämma kapital- och räntebelopptill hela krontal. Betalning som inflyter i allmänt mål avrundas också iprincip. Enligt en ändring i UB som trätt i kraft den 1 januari1984 är kronofogdemyndigheterna numera inte skyldiga att betala ut belopp somunderstiger . I motion 2194 hänvisas till attreglerna om avrundning till helt krontal motiverades med att ADB-tekniken inomexekutionsväsendet krävde vissa förenklingar. Motionären anser att det medhänsyn till penningvärdets fall är motiverat att lagen utsträcks till att gällaäven belopp som drivs in i enskilda mål, dvs. i huvudsak enskildas fordringar. I betänkandet behandlas femmotioner om vissa exekutionsrättsliga frågor, nämligen utmätningsfrihet förvårdbidrag, utmätningsfrihet för försäkringsersättning, indrivning av småbeloppoch avrundning till helt krontal i mål om enskildas fordringar. Enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring (AFL) har en förälder rätt till vårdbidrag för vård av barn som ejfyllt . En förutsättning är att barnet på grund av sjukdom, psykiskutvecklingsstörning eller annat handikapp är i behov av särskild tillsyn ellervård . Vid bedömningen av rätt till vårdbidrag skall bl.a. beaktas merkostnader som uppkommer på grund av barnets sjukdom ellerhandikapp. Bidraget kan utgå med f. n. maximalt . Av vårdbidraget kanen viss del bestämmas som ersättning för merkostnader och den delen(merkostnadsdelen) blir då inte skattepliktig. Vårdbidraget inkl. merkostnad.sdelen är en pensionsförmån.I likhet med vad fallet är beträffande andra pensioner kan löneutmätning ellerinförsel ske i utfallande belopp. Vid såväl löneutmätning som införsel gälleratt gäldenären skall förbehållas så mycket av utfallande belopp som behövs förhans egen och familjens försörjning. Närmare föreskrifter om bestämmande av LU1984/85:1 9 förbehållsbelopp vid införsel och utmätningsfritt beloppvid löneutmätning har meddelats av . I motion 1983/84:1360 (vpk) yrkas att regeringen skallförelägga förslag som innebär att vårdbidraget skyddas mot utmätning.I motion 1983/84:1533 (m) yrkas att vårdbidragets skattefria merkostnadsdelskall fredas mot utmätning. Remissyttranden över motionerna har inhämtats frånriksskatteverket, , och FöreningenSveriges kronofogdar. tar inte ställning till yrkandet imotion 1360 och anser att någon lagändring inte är erforderlig med anledning avmotion 1533. Övriga remissinstanser avstyrker bifall till motionerna. Utskottet erinrar om att vårdbidraget innefattar bådekompensation för inkomstbortfallet då en förälder måste ta hand om sitt barnoch ersättning för merkostnaderna. I likhet med ochhandikapprådet anser utskottet att det saknas skäl för att just vårdbidragettill skillnad från andra angelägna socialförsäkringsförmåner av liknandekaraktär helt skall undantas från löneutmätning och införsel. Beträffandemerkostnadsdelen kan utskottet däremot i princip dela motionärernas uppfattningatt den inte bör kunna tas i anspråk vid indrivningsåtgärder. Enligt utskottetsmening finns det emellertid flera skäl som talar mot att merkostnadsdelenuttryckligen fredas från löneutmätning och införsel i enlighet med förslaget imotion 1533. Sålunda finns det andra socialförsäkringsförmåner som innefattarersättning för merkostnader och beträffande vilka man på lika goda grunder kanhävda att de bör undantas. Vidare täcker merkostnadsdelen endast undantagsvisalla familjens merkostnader. Som påpekat kan också ifall när vårdbidrag inte utgår merkostnader uppkomma därför att ett barn ärsjukt eller handikappat. I likhet med samtliga remissinstanser anser utskottetatt problemet bör lösas så att det belopp som skall förbehållas gäldenären vidlöneutmätning och införsel bestäms under hänsynstagande till merkostnaderna.Som framgår av redogörelsen ovan (s. 2) skall också ett sådant hänsynstagandeske enligt de föreskrifter som utfärdat beträffandeförbehållsbelopp och utmätningsfritt belopp. Utskottet vill understryka viktenav att reglerna tillämpas så att de i praktiken leder till en godtagbar ordningför gäldenärer med handikappade eller sjuka barn. På grund av det anförda anser utskottet att motionerna1360 och 1533 inte bör föranleda någon åtgärd från sida. Enligt 5 kap. 1 § utsökningsbalkenär viss egendom, gäldenärens s. k. beneficium, undantagen från utmätning.Beneficiet omfattar bl. a. kläder och annat för gäldenärens och hans familjspersonliga bruk, samt möbler, husgeråd och annan utrustning som behövs för etthem och dess skötsel (5 kap. 1 § 1-4). Också pengar och fordringar ingår ibeneficiet om tillgången LU1984/85:1 10 skäligen fordras för gäldenärens och hans familjsunderhåll (5 kap. 1 § 7). Pengar och fordringar skyddas dock i princip underlängst en månad. Någon bestämmelse om att också pengar eller fordran som trätti stället för beneficieegendom är fredad finns inte. Som framgår av redogörelsen ovan (s. 4 och 5) har fråganom försäkringsersättning för förlust av personligt lösöre kan undantas frånutmätning prövats av högsta domstolen i bl. a. ett från hovrättöverklagat mål. Hovrätten hade inte funnit hinder mot utmätning föreligga. Ibeslutet fann högsta domstolen att reglerna i 5 kap. 1 § 1 utsökningsbalkeninte kunde utsträckas till att gälla för försäkringsersättning. I fall dågäldenären genom exempelvis stöld eller brand förlorat egendom som han behöverför privat bruk bör emellertid enligt högsta domstolen hans behov av medel föratt ersätta den förlorade egendomen kunna beaktas vid tillämpningen avundantagsregeln i 5 kap. 1 § 7 utsökningsbalken. Om gäldenären inte förfogaröver andra medel för att tillgodose detta behov, kan därför fordran påförsäkringsersättning som tillkommer honom med anledning av förlusten undantasfrån utmätning i erforderlig omfattning. Enligt högsta domstolen är det dock enförutsättning att gäldenären har ett behov av att ganska omgående återanskaffaegendom och att denna är av sådan art att den omfattas av beneficiereglerna. Idet överklagande målet befanns gäldenären inte sakna egendom som han behövde,varför utmätningen fastställdes. I motion 1983/84:487 (m), som väckts före högstadomstolens beslut, framhålls att hovrättens ståndpunkt leder till attgäldenären inte har möjlighet att återanskaffa förlorad egendom och till attborgenärerna gynnas genom försäkringsfallet. Motionären anser attförsäkringsersättning som avser beneficieegendom uttryckligen bör fredas frånutmätning och yrkar att 5 kap. 1 § utsökningsbalken skall ändras. I likhet med motionären anser utskottet att det finnsstarka skäl för att försäkringsersättning för förlust av egendom som ingår ibeneficiet bör vara undantagen från utmätning i de fall ersättningen behövs föratt gäldenären och hans familj skall kunna skaffa ny sådan egendom. En annan ordningkan nämligen som motionären påpekar medföra att gäldenären blir förhindrad attersätta den skyddade egendom som förlorats och att borgenärerna gynnas genomförsäkringsfallet.