bet · G801SkU49 · 1984-12-31 00:00:00 — Det finns därför enligt finansministernsmening inte någon anledning att nu ändra schablonen. Enligt vårt uppbördssystem gäller som en allmänregel att en skattskyldig i vanlig tid och ordning skall betala detskattebelopp som har debiterats på grund av taxeringen, även om han haröverklagat denna. Under vissa förutsättningar kan dock den lokalaskattemyndigheten (LSM) eller medge anstånd med inbetalningen.År 1979 förenklades och förbättrades förfarandet i anståndsärendena hos LSM(prop. 1979/80:35, SkU 1979/80:16). LSM kan i många enkla fall meddela anståndenligt 49 § 1 mom. uppbördsjagen (1953:272) utan att yttrande först inhämtasfrån taxeringsintendenten, nämligen om myndigheten vid en bedömning avtaxeringsbesvären själv finner att det med hänsyn fill omständigheterna kanantas att taxeringen kommer att sättas ned. I tveksamma fall skaU LSM liksomhittUls begära yttrande från taxeringsintendenten, och dennes uppfattning ifrågan blir då utslagsgivande. Taxeringsintendenten kan i sitt yttrandebegränsa sig till att redovisa sin uppfattning i själva anståndsfrågan. Vidarefår enligt 49 § 2 mom. meddela anstånd med betalningen avskatten bl. a. om den skattskyldige anfört besvär över taxeringen SkU1984/85:49 11 och erläggandet av skatten skulle medföra betydande skadeverkningarför den skattskyldige eller av annat skäl framstå som obilligt. Anstånd enligtdetta moment får medges endast om den skattskyldige ställer nöjaktig säkerheteller om det med hänsyn till anståndstidens varaktighet, den skattskyldigesförhållanden och omständigheterna i övrigt kan antas att skattebeloppet ändåkommer att erläggas i behörig ordning. Utskottet konstaterade (SkU 1984/85:4) attfrågan rörande taxeringsintendentens ställning i anståndsärendena föll inomskatteförenklingskommitténs uppdrag och avstyrkte en motion i ämnet i avvaktanpå kommitténs förslag. Frågor rörande deklaration och taxeringsprocessen m. m. Egenavgifter är avdragsgilla vidinkomsttaxeringen. Den som driver jordbruk eller rörelse får fr. o. m. 1983 årstaxering (prop. 1981/82:10, SkU 1981/82:9) avdrag för det belopp som han sattav i sin bokföring eller deklaration för att täcka det löpande åretsegenavgifter. Avsättningen får uppgå till högst av avsättningsunderlaget,dvs. nettointäkten av förvärvskällan med vissa justeringar. Det avsattabeloppet återförs till beskattning nästa beskattningsår och avräknas då mot deslutligt fastställda avgifterna. Den som enligt jordbruksbokföringslagen (1979:14) ellerbokföringslagen (1976:125) är skyldig att upprätta årsbokslut skall enligtuttryckliga bestämmelser ha satt av ett mot avdraget svarande belopp iräkenskaperna (punkt 2 a av anvisningarna till 22 § och punkt 9 a avanvisningarna till 29 § kommunalskattelagen 1928:370). Avsikten med de nya reglerna var att avsättningen tillskillnad mot vad som var fallet med det tidigare schablonavdraget - skullekunna godtas även om den framstod som något för hög eller låg. Avdraget skulledärmed inte behöva räknas om vid smärre ändringar av nettointäkten. Självdeklarationen skall iallmänhet lämnas året efter beskattningsåret. Om den15:e infaller eller söndag får enligt 2 § lagen (1930:170) omlagstadgad tid deklarationen lämnas in senast nästa vardag. Om deklarationen avlämnas för sent skall förseningsavgiftutgå med en procent av den beskattningsbara inkomst, dock högst 300 kr.Avgiften utgår med dubbelt belopp om den skattskyldige trots anmaning inteavgivit sin deklaration inom föreskriven tid (116 g§ taxeringslagen 1956:623 -TL). Enligt 116 h § TL får avgiften efterges om underlåtenheten på grund avvissa särskilt angivna förhållanden kan anses ursäktlig. I samband med att reglerna infördes underströkutskottet (SkU 1971:16) att förseningsavgift enligt uttalande i proposition1971:10 inte borde påföras när skäl för anstånd med deklarationsavlämnandet ärför handen. SkU1984/85:49 12 Vidare underströks att tillämpningen av befrielsegrundernai vart fall i initialskedet borde göras så generös som möjligt, något som iförening med det förhållandet att hade att utfärda närmareanvisningar rörande befrielsegrunderna - enligt utskottets uppfattning innebargarantier för att man i den praktiska tillämpningen skulle komma att ta skälighänsyn till vad som rimligen kunde begäras av de skattskyldiga. I praxis har bestämmelserna i enlighet med särskildaföreskrifter från tillämpats så att förseningsavgift intepåförs om deklarationen inkommer viss angiven efter . Anmaning att avlämnasjälvdeklaration eller andra uppgifter skall innehålla föreläggande för denanmanade att inkomma med uppgifterna inom viss efter omständigheterna lämpadtid, minst (52 § TL). Tre av de motioner som utskottetbehandlar i detta betänkande innehåller yrkanden om att den genomfördalagstiftningen om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissauppdragsersättningar slopas, nämligen motionerna 455 och 2754 av . (m) och motion 576 av () och (). Desistnämnda motionärerna vänder sig särskilt mot att villaägarna riskerar attådra sig betalningsansvar för anlitade hantverkares skatt på ersättningar förrenoveringar av bostaden och anser alt man i stället bör lösa kontrollfrågornagenom en avdragsrätt för de utförda arbetena. Motionärerna anför också attbestämmelserna har haft mycket begränsad effekt. Som utskottet anfört vid tidigare års prövning avmotsvarande frågor har de ifrågavarande reglerna tillkommit som ett led iförsöken att komma till rätta med den s. k. grå arbetskraften. Reglerna riktarsig inte speciellt mot villaägare utan gäller generellt för vissa typer avarbeten. Reglerna utsattes tidigt för kritik från olika håll, och genomändringar i den ursprungliga lagstiftningen har stor hänsyn tagits till dennakritik. Beträffande möjligheterna att lösa kontrollproblemen genomen lämpligt utformad avdragsrätt vid beskattningen har utskottet tidigare årframhållit att detta är frågor som kommer att tas upp av bostadskommittén.Eventuella ändringar av villaschablonen förutsätter ingående överväganden, ochenligt utskottets uppfattning bör kommitténs förslag, som förväntas ,avvaktas innan ställning tas till detta alternativ. Enligt utskottets uppfattning är det ännu för tidigt attuttala sig om effekterna av den nuvarande lagstiftningen. Att uppdragsgivarna idessa fall blir medansvariga för uppdragstagarnas skatter, om de underlåter attfuUgöra sina skyldigheter, innebär emellertid effektiva möjligheter att ingripamot osolidariska förfaranden och att benägenheten att anlita grå arbetskraftkan antas minska. Utskottet finner således inte anledning att nu ompröva sintidigare SkU1984/85:49 13 ståndpunkt i dessa frågor utan avstyrker motionerna 455yrkande 3, 2754 yrkande 34 och 576 yrkandena 1 och 2. 1 motion 1672 riktar sig KnutWachtmeister (m) mot vissa särskilda problem för styrelseledamöter i ett aktiebolagmed betalningssvårigheter, nämligen att de kan bli personligt ansvariga förinnehållna men ej erlagda källskatter och också för arbetsgivaravgifter. Enligtmotionären kan detta leda till att styrelseledamöterna föredrar att låta ettföretag gå i konkurs framför att inställa betalningarna och söka restaureraföretaget. Som anförs i motionen innebär praxis på detta område attstyrelseledamöterna, om bolaget inställer betalningarna och saintligaborgenärer underrättas om betalningsinställelsen, kan undgå ansvar för skattsom förfaller till betalning efter betalningsinställelsen. De särskildasvårigheter som föreligger i denna situation torde hänga samman medatt bolaget om styrelseledamöterna skall undgå betalningsansvar - efterbetalningsinställelsen i praktiken har begränsade möjligheter att betala lönereller andra löpande utgifter utan att också betala de anställdas skatter. 1sammanhanget kan nämnas att styrelseledamöterna kan bli ansvariga föruppkommande skulder i bolaget också om de åsidosätter reglerna iaktiebolagslagen om tvångslikvidation. Utskottet har förståelse för motionärernas syfte attunderlätta möjligheterna att restaurera bärkraftiga företag som råkat itillfälliga svårigheter. De åtgärder som kan komma i fråga i denna riktninguppmärksammas i olika sammanhang men ligger enligt utskottets uppfattning iallt väsentligt utanför skatteutskottets ämnesområde. Motionären har ej heller vänt sig mot nuvarande praxis ifråga om företrädaransvaret utan anser tvärtom att praxis i den nuifrågavarande situationen bör lagfästas. Frågan om företrädaransvaret inrymmeremellertid många andra aspekter, och mot den angivna bakgrunden saknas detenligt utskottets uppfattning tillräckliga skäl för en specialreglering av detnu aktuella fallet. Utskottet avstyrker således motion 1672. Frågan om avskrivning av skatt ochom ackord rörande skattefordringar prövas enligt gällande bestämmelser avlänsstyrelsen. Enligt motion 1206 av () bör dessa frågor ocksåkunna prövas av kronofogdemyndigheten. Syftet med motionen är att kronofogdenskall kunna godta en engångsbetalning, som exempelvis finansierats genom låneller tillskott från en anhörig, mot att resterande skatteskulder avskrivs förgott. Enligt motionärens uppfattning är det en misshushållning med resurser attkronofogden inte kan förhandla om skatteskulder i tillräcklig omfattning. Nuvarande regler om avskrivning av skatt innebär inte attstatens skattefordran bortfaller utan endast ett konstaterande att utsiktertill indrivning av skattebeloppet inte föreligger. Skulle den skattskyldigesekonomiska situation ändras, kan indrivningen av den avskrivna skattefordringenåterupptas. Avsikten har inte heller varit att reglerna om ackord skall SkU1984/85:49 14 kunna utnyttjas på det sätt som motionären avser. Utskottet vill inte bestrida att det kan vara möjligt attförenkla och förbättra reglerna. Hithörande frågor faller emellertid underskatteindriv-ningsutredningens utredningsuppdrag, och utskottet anser att någonåtgärd från sida inte erfordras med anledning av motionen. Utskottetavstyrker därför densamma. Mot bakgrund av konstateradeeftersläpningar i fråga om B-skatteuppbörden ändrades reglerna om debiteringav B-skatt . I allmänhet skall B-skatten numera fastställas till av den slutliga skatten året före uppbördsåret mot tidigare . I motionerna 655 av m.fl. (c) och i 1238av m.fl. (m) yrkas en återgång till tidigare regler. Vid sin behandling av denna fråga åberopadeutskottet att skulle lämna en närmareredovisning av utfallet av reformen. Utskottet utgick från att en snarutvärdering skulle komma till stånd och fann i avvaktan härpå inte skäl att nuompröva denna fråga. De uppgifter som föreligger angående debiterad slutligskatt och preliminär skatt från B-skattebetalare vid taxering visaratt den kvarstående skatten i dessa fall generellt sett uppgår till i runt tal10 % och den överskjutande skatten till av den slutliga skatten.Såvitt framgår av dessa siffror har alltså B-skatteuttaget inte varit för högt.Riksskatteverket har inte heller erfarit att antalet ansökningar om justeringav debiterad B-skatt påverkats i märkbar grad. Skälet härtill torde delvis varaatt söka i att utvecklat vissa automatiska och manuellarutiner för utsortering av vissa typfall där erfarenhetsmässigt ett oförändratskatteuttag fortfarande kan anses tillräckligt. De uppgifter som utskotteterhållit från verket visar att erfarenheterna av reglerna är positiva. Någon anledning att nu ompröva denna fråga föreligger såledesinte enligt utskottet uppfattning. Utskottet avstyrker de nu aktuellamotionsyrkandena men utgår från att regeringen noga följer denfortsatta utvecklingen. De nya reglerna angående ensamordnad uppbörd från arbetsgivare av källskatt och arbetsgivaravgifter tasupp i motion 313 av (c) och () och i motion 1487av () och (). Enligt dessa regler skall enarbetsgivare senast den 18:e avge en uppbördsdeklaration med redovisningav dessa skatter och avgifter. Enligt motionärerna är dessa regler ohanterligaoch medför ett oproportionerligt merarbete med svårbedömbara frågor för mångaidrottsföreningar med ett stort antal smärre utbetalningar och ersättningar iolika former till funktionärer och idrottsutövare av olika slag. Som motionärerna åberopar tillämpas enligtriksskatteverkets anvisningar RSV Dt 1980:10 särskilda schabloner förinkomstbeskattningen. SkU1984/85:49 15 anvisningarna kan avdrag för omkostnader under vissaförutsättningar medges med 20003000kr. beroende på ersättningens storlek.Dessa schabloner gäller emeUertid i princip endast för funktionärer m.fl. somhar sin huvudsakliga inkomst på annat håll. Eftersom föreningen i sådana fallknappast kan anses som huvudarbetsgivare, blir det inte heller aktuellt mednågra skatteavdrag för sådana smärre ersättningar som avses i motionerna. Dessaschabloner tillämpas f. ö. inte längre i fråga om arbetsgivaravgiften. Härgäller i stället andra anvisningar (RSV Du 1984:11) enligt vilkaidrottsföreningarna vid beräkningen av arbetsgivaravgifter är berättigade tillett kostnadsavdrag av ersättningen (arvodet) till tränare och domare.Därtill kommer att arbetsgivaravgifter inte tas ut på ersättningar till ickeprofessionella idrottsmän och enUgt nya avgöranden från regeringsrätten ejheller på ersättningar till domare, tränare och liknande för insatser av ideellkaraktär. De problem som tas upp i motionerna torde således numera i alltväsentligt ha fallit bort. Vissa gränsdragningsproblem och andra tillämpningsfrågortorde kvarstå olösta. Enligt vad utskottet erfarit följer man emellertidutvecklingen uppmärksamt såväl inom och socialdepartementetsom inom . Det anförda innebär att motionerna enUgt utskottetsuppfattning i allt väsentligt torde vara tillgodosedda. I den mån så inte ärfallet avstyrker utskottet desamma i nu angivna delar. I den förstnämnda motionen yrkas också ettriksdagsuttalande av innebörd att förslag om preliminärskattpå extrainkomster infe skall tillämpas i fråga om idrottsrörelsen. I avvaktan på regeringens prövning av verkets förslagfinner utskottet inte skäl tiU något ställningstagande i denna fråga. Utskottetavstyrker således motion 313 även i denna del. I motion 655 begär ThorbjörnFälldin m. fl. (c) åtgärder för att förenkla företagens inbetalning av skatteroch avgifter. En arbetsgivare kan på samma sätt som den skattskyldigesjälv efter eget val betala innehållen skatt på post- eller bankkontor eller påpostgiro eller bankgiro. Samma ordning bör enligt motionärernas uppfattningkunna tillämpas även i fråga om arbetsgivaravgifter och mervärdeskatt. Som utskottet konstaterade vid sin prövning av motsvarandefråga är detta krav såvitt avser arbetsgivaravgifter tillgodosett,eftersom uppbörden av denna skatt samordnas med arbetsgivarnasredovisning av innehållen källskatt. Mervärdeskatt och olika punktskatter kan däremotfortfarande inbetalas endast på postgirokonto. Här bortses då från möjlighetenatt låta en bank ombesörja inbetalningen som ett uppdrag. Som framgår avtidigare års riksdagsbehandling har frågan tills vidare fått anstå i avvaktanpå den översyn som pågått angående hanteringen av de statliga betalningarna ochuppbörden i postgirosystemet. Utskottet har i och för sig förståelse försyftet med SkU1984/85:49 16 De skatteinbetalningar som det här är fråga omskall under alla omständigheter överföras till länsstyrelsernasskattepostgirokonton via bokföring hos postgirot. Oavsett om den skattskyldigebetalar på posten genom girering från eget konto eller genom inbetalning hosbank, överförs medlen på samma sätt till länsstyrelserna via postgiro.Postgirot torde därför i samtliga fall få tillgodoräkna sig ränta , oavsett hur de angivna betalningarna sker. För den skattskyldigeuppkommer dock den konsekvensen i fråga om mervärdeskatt att restavgift utgårom överföringen till postgirot fördröjs genom något missöde på banksidan, medandetta saknar betydelse i fråga om inkomstskatt och arbetsgivaravgift. Med hänsyn till det anförda bör den nu aktuella fråganenligt utskottets uppfattning kunna avgränsas och prövas för sig. Utskottetförutsätter att frågan kan lösas utan att nuvidtar någon särskild åtgärd med anledning av motionen. Med det anfördaavstyrker utskottet densamma i den mån den inte är tillgodosedd. I motion 655 yrkar ThorbjörnFälldin m. fl. (c) också att företagens skyldighet att lämna uppgifter av olikaslag bör begränsas och att begär en översyn av skyldigheten förfåmansföretagare att avge deklarationsblankett 10. Utskottet har vid tidigare års prövning av dessa frågorinstämt i att regeringen uppmärksamt borde följa utvecklingen i fråga om kravenpå olika uppgifter från företagen och att uppgiftsskyldigheten i möjligaste månborde förenklas. Vidare utgick utskottet från att alla uppslag tillförenklingar av deklarationsblanketterna skulle tas till vara i pågåendeutredningsarbete. Utskottet finner inte anledning att nu ompröva sinaställningstaganden i dessa frågor utan avstyrker nu liksom tidigare de aktuellayrkandena. () begär i motion1646 att arbetsgivaren skall informera de anställda om den sammanlagdalönekostnaden, inkl. arbetsgivaravgifter, på kontrolluppgiften. Som utskottet framhållit vid sin prövning av likartadefrågor är arbetsgivarna oförhindrade att till sina anställda lämnainformation i sådana frågor som anges i motionen. Enligt utskottets uppfattningbehövs inga särskilda åtgärder för att underlätta detta. Utskottet avstyrkersåledes motionen. De yrkanden som framställs i motion960 av () och () innebär att den skattskyldigeskall få skälig tid att inkomma med svar på förfrågningar och besked frånskattemyndigheterna. Enligt gällande bestämmelser skall den som anmodas attinkomma med uppgifter erhålla att inkomma med svar. Tidsfristen skallbestämmas till vad som är lämpligt med hänsyn till omständigheterna och tillminst . Normalt bör en tidsfrist tillämpas. Med anledning avvad som anförs i motionen vill utskottet framhålla vikten av att dessa reglerföljs i SkU1984/85:49 17 praktiken, och att den som så önskar om möjligt fåranstånd med svaret så som kan anses behövligt. Utskottet är medvetetom att det givetvis inte helt går att undvika att ett ärende kan behövakompletteras i sista stund före taxeringsperiodens utgång. Att en skattskyldigi ett sådant undantagsfall får alltför för att hinna inkomma med svarkan emellertid inte läggas honom till last. Kvarstående utredningsfrågor bör dåregelmässigt i stället tas upp efter taxeringsperiodens utgång. I allmänhet bördock utredningsfrågor kunna av . Utskottet villockså erinra om att den skattskyldige efter det att taxeringsnämnden fattatsitt beslut rörande hans taxering numera kan komma in med nya uppgifter ochbegära att nämnden före taxeringsperiodens utgång omprövar sitt beslut.Hithörande frågor ingår också i skatteförenklingskommitténs utredningsuppdrag. Reglerna på detta område har enligt utskottets uppfattningsåvitt möjligt utformats i enlighet med motionärernas intentioner, ochutskottet utgår från att beskattningsmyndigheterna i allas intresse vinnläggersig om att syftet med reglerna tillgodoses i den praktiska tillämpningen.Utskottet finner därför att någon åtgärd inte erfordras med anledning avmotionen utan avstyrker densamma. I motion 1197 yrkar () att handläggningen i länsrätterna och kammarrätterna tidsbegränsas så attmålen blir avgjorda inom sammanlagt . Som utskottet anförde vid sin behandling av vissataxerings- och uppbördsfrågor är det att beklaga att skatteprocessen trots allasträvanden att begränsa väntetiderna fortfarande framstår som alltförlångdragen, något som givetvis kan medföra allvarliga olägenheter inte minstför de skattskyldiga. Enligt utskottets uppfattning är det av vikt attansträngningarna att lösa detta problem fortsätter, men det kan inte anseslämpligt att införa sådana tidsfrister för handläggningen i länsrätt ochkammarrätt som yrkats i motionen. Det bör framhållas att kammarrätterna numerai praktiken är slutinstans i flertalet skattemål. Detta förutsätter bl. a. attmålen redan i länsrätten kunnat beredas på ett tillfredsställande sätt. a. mot den bakgrunden man bör se ansträngningarna attförbättra handläggningen av taxeringen i första instans. Utskottet vill ocksåframhålla att resultatet av skatteförenklingskommitténs arbete kan bli attlänsrätterna avlastas. Det kan också nämnas att en utredning tillsattsför skatteförvaltningens organisation och styrformer. Utskottet förutsätter att regeringen även i fortsättningenskyndsamt driver sitt arbete med de problem som onekligen föreligger på dettaområde men finner inte skäl att tillstyrka åtgärder av den art som föreslås imotionen. Utskottet avstyrker således motion 1197. 1 motion 2754 yrkar m.fl. (m) att reglerna om anstånd med inbetalning bör ses över så att denskattskyldiges motpart i taxeringsprocessen inte blir den som genom sittyttrande i realiteten avgör skattefrågan. SkU1984/85:49 18 Vid sin prövning av denna fråga ihöstas konstaterade utskottet att den nu aktualiserade frågan ingår iskatteförenklingskommitténs utredningsuppdrag. Eftersom frågan således ärunder översyn avstyrker utskottet motion 2754 yrkande 32. () yrkar imotion 579 att reglerna om avsättning för egenavgifter ändras så att den som ärskyldig att göra årsbokslut inte längre skall vara skyldig att ta in dessauppgifter i räkenskaperna. Enligt motionärens uppfattning bör det även i dessafall vara fillräckligt att redovisa denna fråga direkt i självdeklarationen. Avsikten med de nya regler om avsättning för egenavgiftersom införts års taxering var att förenkla reglerna. Enligt vadutskottet erfarit har man inom tagit upp detaljutformningen avde nya reglerna inom en särskild förenklingsgrupp. Om reglerna om företagarnasavdrag för egenavgifter fortfarande kan anses behäftade med sådana problem atten ändring av lagstiftningen kan anses påkallad finns det alltså anledning attanta att förslag härom kommer att läggas fram utan att nu vidtarnågon åtgärd med anledning av motionen. Med hänvisning till de överväganden somredan pågår inom verket avstyrker utskottet motionen. Tredje vice talmannen () och () anför i motion 1594 attskattemyndigheterna sett genom fingrarna om självdeklarationen inkommit någotför sent efter . De har ingenting att erinra mot detta men anseratt frågan bör regleras särskilt i lagstiftningen. Den påföljd som kan komma i fråga vid förseningar av dettaslag är en förseningsavgift på högst . Enligt förarbetena skall i dessafall en eller annan dags försening inte leda till att förseningsavgift påförs.Riksskatteverket har i sina tillämpningsföreskrifter till lagstiftningenangivit att förseningsavgift inte skall utgå om deklarationen inkommit senasten viss angiven dag efter . Enligt utskottets uppfattning ärdetta en praktisk och lämplig ordning som lätt har kunnat anpassas tillförhållandena varje särskilt år. Det anförda innebär att tillämpningen ienlighet med motionärernas syfte blir enhetlig i hela landet. Med det anfördaavstyrker utskottet motionen. I detta sammanhang behandlarutskottet också motion 2369 av (). Yrkandet i motionen gårut på att reglerna för arbetsgivaravgifterna ändras så att de i likhet medmervärdeskatten tas ut på importerade varor och tjänster. Motionerna grundas på uppfattningen att nuvarande reglerför dessa avgifter gynnar importen, eftersom svensktillverkade varor i motsatstill importerade belastas med arbetsgivaravgifter på tillverkningskostnaden. Med anledning av vad som anförs i motionen bör framhållasatt en sådan åtgärd som föreslås i motionen i princip skulle få sammaverkningar som en SkU1984/85:49 19 skyddstull för inhemska varor. Förslaget strider såledesmot internationella åtaganden, och det kan förutses att en åtgärd avdetta slag skulle stöta på allvarliga erinringar från våra handelspartners. Detbör framhållas att man vid en jämförelse med vad som gäller i fråga ommervärdeskatt bör hålla i minnet att denna skatt är en accepterad form för denindirekta beskattningen och att den avsedda neutraliteten för import och exporti princip åstadkoms genom att skattebeläggningen resp. avlyftningen av skattenvid utrikeshandeln motsvaras av att också det andra landet kan tillämpa ensådan behandling. Några möjligheter att åstadkomma en likartad ömsesidighet ifråga om arbetsgivaravgifterna torde inte föreligga.