bet · G801KrU1 · 1984-12-31 00:00:00 — betänkande 1984/85:1 Fyramotioner behandlas i betänkandet. Utskottetuttalar sig i betänkandet för en översyn av lagen om anordnande av visstautomatspel men tar inte ställning till tidpunkten för översynen. Övrigamotionsyrkanden avser viss översyn av lotterilagen, en fråga om statligalotterier samt krav på en utredning om spelkasinon i . Företrädarnaför moderata samlingspartiet har avgett två reservationer till betänkandet. I motion 1983/84:634 av () yrkas attriksdagen hos regeringen anhåller om förslag till ändringar i lotterilagen ienlighet med vad i motionen anförs. Motionenavser lotterinämndens verksamhet och avgränsningen av föreningar som skallkunna få lotteritillstånd. I motion 1983/84:1878 av () ochGunnar () yrkas 1. attriksdagen beslutar att hos regeringen begära att lagen om anordnan de av visst automatspel upphävs, 2. attriksdagen beslutar att i övrigt som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen angående en utvidgning av allmänna ordningsstadgan. I motion 1983/84:2122 av () ochJan-Erik () yrkas, såvitt här är i fråga (yrkandena 2 och 3) 2. att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande lotterinämndensverksamhet, 3. att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande statens egnalotterier. I motion 1983/84:2285 av m.fl. (m)yrkas att hos regeringen begär utredning och förslag om statligtinitiativ för tillkomsten av spelkasino i . ]Riksdagenl984/85.13saml.Nrl KrU1984/85:1 2 Motion 1983/84:634 om översyn av lotterilagen Efter viss redovisning förinnehållet i 11 § lotterilagen (se s. 5 nedan) anför motionären att det vidtillämpningen av den nya lagstiftningen visat sig svårt att dra riktiga gränserdels för vad söm är att betrakta som ideell verksamhet, dels i vad mån enorganisation skall anses vara enbart stödförening till förening med ideellverksamhet eller själv alt anse som ideell förening. Organisationer som underen lång följd av år genom lotterier kunnat bedriva en omfattande och uppskattadideell hjälpverksamhet enligt det som bedömts överensstämma med lagens syftehar genom oklarheter i angivna hänseende inte bedömts kunna få nya tillståndtill anordnande av lotterier. Exempel på sådana organisationer - bl. a. - lämnas. Motionären anför vidare att förfarandet för erhållande avlotteritillstånd har blivit onödigt byråkratiskt till förfång för denhjälpverksamhet som organisationerna bedrivit. En översyn av lotterilagen bördärför ske i syfte att förenkla förfarandet och undanröja de oklarheter sompåtalats ovan. Motion 1983/84:1878 om upphävande av lagen om anordnandeav visst automatspel Motionärerna anför att lagen omanordnande av visst automatspel ger mycket stort utrymme för tyckande frånsocialnämndens sida. Definitioner på "olämpliga ungdomsmiljöer","sökandens lämplighet", eller lokalens "ändamålsenlighet"och "belägenhet" är svåra att göra. Lagar som ger utrymme för vittskilda tolkningar bör inte stiftas, eftersom de undergräver rättssäkerheten.För de enskilda näringsidkarna har den nya lagen blivit ett ytterligare inslagi den allmänna byråkratin. Det är, anför motionärerna, nödvändigt att samhället harvissa möjligheter att ingripa mot uppenbart olämpliga ungdomsmiljöer. Den häraktuella lagen har emellertid fått en utformning som innebär tillståndsskyldighetäven för vissa miljöer -1, ex. bensinstationer, kaféer, idrottsklubbar ochliknande - som i allmänhet inte är att betrakta som olämpliga.Bensinstationsföreståndare och kaféinnehavare har blivit oskyldiga offer förlagstiftning som skett i ett helt annat syfte. Under hänvisning till viss statistik från länsstyrelsernaoch hävdar motionärerna att lagtillämpningen inte präglas avenhetlighet och konsekvens. Statistiken visar enligt motionärerna altsocialnämnderna i långt över hälften av de ärenden som prövats av högre instanshar misstolkat lagen. Uppenbart har lagen missbrukats och inte alltid använtsför de syften den var avsedd för. Ett allmänt tyckande om automatspelens varaeller inte vara i största allmänhet har i stället skett. Motionärerna utvecklari anslutning härtill närmare de negativa konsekvenserna för enskildanäringsidkare som KrU1984/85:1 3 De anser som en följd av del anförda attlagen bör upphävas. Som ett alternativ pekar de på alt lagen skulle kunnaändras och få det tillämpningsområde som föreslogs i del betänkande som lågtill grund för lagstiftningen, nämligen endast lokaler med fler än tre spel. Motionärerna anser att ett bättre sätt att komma åt deolämpliga ungdomsmiljöerna vore att se över allmänna ordningsstadgans regler omatt tillstånd krävs för att ordna offentlig tillställning på allmän plats (12§). En utvidgning av stadgan skulle kunna ge samhället önskade möjligheter attingripa mot olämpliga ungdomsmiljöer. En sådan lagstiftning skulle ta fasta påreella missförhållanden och inte ge samma utrymme för godtycke och varieranderättstillämpning som den nuvarande lagstiftningen ger. Det utredningsarbete somskulle föregå en sådan lagändring måste dock närmare definiera innebörden avuttrycket "olämpliga ungdomsmiljöer" eller "olämpliga socialamiljöer". Slutligen anför motionärerna att det är angeläget att mankommer till rätta med sociala missförhållanden. Men det är också angeläget attlagstiftningen sker så att lagarna inte ger utrymme för godtycke och varierandetillämpning. Motion 1983/84:2122 om stödet till ideella organisationer,m. m. såvitt avser lotterinämnden och statens lotterier (yrkandena 2 och 3) Motionärerna anför att förfinansieringen av folkrörelsernas verksamhet anordnande av lotterier har storbetydelse. Det är därför oroande att folkrörelserna upplever den nyligeninrättade lotterinämnden som ett byråkratiskt hinder att ordna sådanverksamhet. har utfärdat skilda anvisningar förtillståndsgivningen, vilket inte torde slå i överensstämmelse med riksdagensuttalande att lotterilagen inte får medföra onödigt betungande eller krångligarutiner. Efter exempel på anvisningar som lotterinämnden utfärdat, anförmotionärerna att "dessa citat vittnar om ett överdrivet byråkratiskt nitfrån lotterinämndens sida". Från folkrörelserna har andra liknandeexempel anförts. Att folkrörelserna har kommit att uppfatta lotterinämnden somett hinder för sin lotteriverksamhet bör föranleda regeringen att se övernämndens rutiner vid beviljande av tillstånd, anför motionärerna. Ett annat hot mot folkrörelsernas viktiga lotterier ärkonkurrensen från statens egna lotterier. Motionärerna anför under hänvisningtill statistiska uppgifter att utvecklingen för folkrörelsernas lotterier ärdyster i jämförelse med statens. Från folkrörelserna upplever man dessutom attmedan de egna lotterierna missgynnas av lotterinämnden, så gynnar TV-monopoletstatens spel genom att exempelvis ha direkt dragning i TV av . Frånfolkrörelsernas sida har man direkt kunnat påvisa att detta har medfört ennedgång i deras lotteri- och bingoverksamhet. Det är angeläget, ansermotionärerna, att staten inte på detta sätt gynnar sina egna lotterier påbekostnad av folkrörelsernas. KrU1984/85:1 4 Motion 1983/84:2285 om kasinon i Motionärerna anger inledningsvisatt omsättningen på totospel, statliga lotterier, tips och under år 1982uppgick till . Härtill kommer omkring 2,5 miljarder iomsättning på bingo, roulett och smålotterier. Hur mycket det illegala speletomsätter i vårt land vet man inte med säkerhet. Motionärerna anser mot bakgrund av den lämnaderedovisningen, att det är en dubbelmoral att säga nej till att kasino avinternationell typ inte öppnas i . Motionärerna uttalar att närkulturutskottet senast behandlade frågan ställde sig utskottet negativt medhänvisning till risken för sociala vådor men att det måste finnas lika storarisker med alla de andra nämnda spelformerna. Motionärerna gör härefter enjämförelse mellan reglerna för de s. k. restaurangrouletterna och förinternationella kasinon. Motionärerna anser att antingen bör allt spel ompengar förbjudas i lag eller också bör statliga kasinon med internationellaspelregler införas. Det senare alternativet skulle ge de svenska spelarna enärlig chans och locka nya skaror av utländska turister till vårtland. Inkomsterna från statliga kasinon kunde förslagsvis delasmellan stat, län och kommun. Beträffande placeringen av svenska kasinon finnsen rad lämpliga platser. Många kommuner kommer säkert att vilja få kasinon medde arbetstillfällen detta medför, såväl direkt som indirekt. träddelotterilagen (1982:1011) i kraft. Lagen bygger i väsentliga delar påbestämmelserna i den tidigare gällande lotteriförordningen (1939:207). Sålundafår traditionella lotterier, automatspel, roulettspel och bingospel m. m. iprincip anordnas endast efter tillstånd. Huvudregeln är alltjämt attbehållningen skall tillfalla ideella ändamål eller gå till det allmänna. I dennya lagen har på olika punkter skrivits in den praxis som har utbildats vidtillståndsgivning enligt de tidigare reglerna. För lokala ideella föreningarinnebar den nya lagstiftningen vissa förenklingar. har fått encentral ställning i fråga om tillståndsgivning enligt lotterilagen.Lotterinåmnden utarbetar, i egenskap av tillsynsmyndighet råd och anvisningarrörande tillståndsgivningen, tillsynen, kontrollen m. m. Nämnden har fåttmöjlighet att meddela verkställighetsföreskrifter, dvs. föreskrifter som utgörnormgivning och är av bindande karaktär [4 § lotteriförordningen (1982:1012)].Nämnden har utfärdat en rad föreskrifter och anvisningar omtillståndsgivningen enligt den nya lagen. I proposition 1981/82:170 med förslag till lotterilag,m.m. underströk föredragande statsrådet vikten av att regleringen rörandelotterier utformas så att den inte innebär eller kan leda till mer långtgåendeinskränkningar för KrU1984/85:1 5 lotterianordnarna eller dem som bistår lotterianordnarnaän som verkligen är nödvändiga för att man på ett effektivt sätt skall kunnauppnå syftena med regleringen. Den får inte heller medföra onödigt betungandeeller krångliga rutiner. Således måste eftersträvas regler som förenareffektivitet med administrativ enkelhet, anförde han. Bestämmelserna i lotterilagenvisade sig snart medföra problem i vissa avseenden. Som en följd härav beslötriksdagen efter förslag i proposition 1983/84:45 om vissa ändringar ilotterilagen, som trädde i kraft (KrU 1983/84:11, rskr1983/84:117). I en ny paragraf i lotterilagen (17 a §) intogs bestämmelser somgör det möjligt att utan tillstånd anordna s. k. tillståndslotterier medefterhandsdragning. I lagstiftningsärendet beslöts vidare bl.a. att insatsernasvärde i s.k. frisektorlotterier (14 §) skulle få uppgå till högst istället för högst . Tillstånd till vissa varulotterier Efter tillstånd av länsstyrelseneller, om lotteriet skall bedrivas inom flera län, av lotterinämnden fåranordnas lotteri som inte är kedjebrevsspel eller liknande spel ellerautomatspel, roulettspel, tärningsspel eller kortspel eller utgör vadhållning isamband med hästtävling (11 och 13 §§). De lotterier som här avses torde nästanuteslutande utgöras av bingospel och traditionella lotterier där antalet insatseroch vinster samt värdet av dessa är bestämda enligt en fastställd plan.Vinsterna får inte utgöras av pengar eller värdepapper (12 §). Lotteri får anordnas av svensk juridisk person som ärideell förening och som har till huvudsakligt syfte att främja allmännyttigtändamål och i sin verksamhet huvudsakligen tillgodose sådant ändamål.Föreningar som har till huvudsakligt ändamål att tillgodose exempelvismedlemmarnas ekonomiska eller därmed jämförbara intressen är därför uteslutnafrån möjligheten att anordna lotteri. I proposition 1981/82:170 (s. 124)uttalas att man allmänt torde kunna säga att begreppet allmännyttigt ändamålkan inrymma ändamål som enligt en utbredd uppfattning är värda att stödja. Detkan exempelvis, anfördes det, vara fråga om religiösa, välgörande, sociala,politiska, konstnärliga, idrottsliga eller därmed jämföriiga ändamål. I principgällde motsvarande enligt lotteriförordningen, enligt vilken förutsattes bl. a.att lotteriet anordnades till förmån för välgörande, kulturellt ellerallmännyttigt ändamål eller för partipolitisk verksamhet. prövade regeringen, efter besvär, tvåärenden som avsåg tillstånd för hantverksföreningar att anordna varulotteri ochdär lotterinämnden lämnat ansökningarna utan bifall med hänsyn till innehålleti de nu redovisade bestämmelserna. Regeringen ansåg att det ej förelåg hinderatt KrU1984/85:1 6 bevilja föreningarna () det begärda lotteritillståndet. Av lotterilagens förarbeten framgår att avsikten är attstödföreningar till ideella föreningar, exempelvis supporterklubbar, inte skallmeddelas lotteritillstånd (prop. s. 45). Med anledning av vad som anförs imotion 1983/84:2122 finns skäl nämna följande. sändes programmet Razzel under åttalördagar i följd i . Två av inslagen, i vilka dragningen gjordes på någotolika sätt, anmäldes till radionämnden. Anmälarna ansåg att TV-dragningenutgjorde otillåten reklam för Lottospelet. uttalade i ettenhälligt beslut - efter hörande av - att enligt nämndens mening deaktuella sändningarna, genom den framträdande plats som själva dragningen fått,framstod som ett klart gynnande av AB Tipstjänst och dess spel . Nämndenanförde vidare bl. - mot bakgrund av vad anfört i sitt yttrande - attdet nyhets- och informationsintresse som förelegat enligt nämndens meningfrämst hänförde sig till resultatet av dragningen, dvs. till den fullständigaLottodragningen. Detta nyhets- och informationsintresse hade, såsom framgick avTV l:s yttrande, tidigare tillgodosetts inom ramen för sedvanliganyhetssändningar. Mot bakgrund av det anförda kunde nämnden inte finna, att detgynnande av AB Tipstjänst och dess spel som skett genom sändningen av deaktuella inslagen uppvägdes av något beaktansvärt nyhets- ellerinformationsintresse. Gynnandet framstod därför som otillbörligt, varigenominslagen stred mot kravet på opartiskhet i radiolagen. I ett annat ärende har radionämnden prövat om sändningarnaav Tipsextra - ett i återkommande program med underrubriken och dagens engelska ligamatch - innebär ett otillbörligt gynnande av denspelverksamhet som bedrivs av AB Tipstjänst och AB Trav och har funnit att programmen utformats så att de inneburit ett sådantgynnande. Enligt nämndens mening har emellertid sändningen av självafotbollsmatcherna och travloppen haft ett betydande nyhets- ochinformationsintresse helt vid sidan om de spel som är knutna till matcherna ochloppen. Gynnandet i fråga uppvägs alltså av de nämnda intressena, har nämndenfunnit. 1 detta sammanhang vill utskottet också nämna attregeringen avslagit en ansökan av /om tillståndtill ett penninglotteri till förmån för inom ramen för programmetRazzel. KrU1984/85:1 7 Frågan om kasino av internationell typ i Frågan om inrättande av kasinon avinternationell typ i har varit föremål för ingående prövning under1970-talet. föreslog i betänkandet (Ds Fi1974:7) Skatt på spel, att ett antal kasinon skulle inrättas i understatligt överinseende. Härigenom skulle den illegala spelverksamhetenmotverkas, turismen främjas, valutautflödet begränsas och det allmännatillföras inte oväsentliga inkomster, ansåg utredningen. En given förutsättningför all kasinoverksamhet skulle tillåtas i vårt land måste vara, anfördeutredningen, att verksamheten bedrivs på sådant sätt att sociala olägenheterundviks och undanröjs i möjlig mån. Det var endast 3 av de 28 remissinstansersom yttrade sig över förslaget som tillstyrkte utredningens förslag i så måttoatt kasino borde inrättas som försöksverksamhet. Kritiken mot förslaget gickfrämst ut på att punktskatteutredningen inte tagit tillbörlig hänsyn till desociala vådor som kan följa av att kasinon etableras. Därtill ifrågasattes omen legal kasinoverksamhet verkligen skulle innebära en minskning av detillegala spelet som utredningen anfört. I sitt huvudbetänkande (SOU1979:29) anförde lotteriutredningen att den inte funnit skäl ansluta sig tilltanken på statlig kasinoverksamhet i vårt land. Frågan om sådan verksamhettogs inte heller upp i proposition 1981/82:170 med förslag till lotterilag, m.m. På hemställan av kulturutskottet i betänkandet KrU1983/84:2 avslog en motion om en snabbutredning omstatligt initiativ för tillkomsten av ett spelkasino i . I betänkandetlämnade utskottet i huvudsak samma redovisning som ovan och erinrade om attfrågan således varit föremål för ingående prövning. Utskottet avstyrktehärefter motionen med följande motivering. Med hänsyn till den så gott somenhälliga kritik som förslaget utsattes för under remissbehandlingen - främstframhölls risken för sociala vådor av att kasinon etableras - anser utskottetatt det inte är motiverat att nu tar initiativ till en sådan utredningsom motionärerna föreslår. En utförligare redovisning förpunktskatteutredningens förslag och för remissyttranden lämnas i betänkandetKrU 1983/84:2 (s. 3 och 4). Lagen om anordnande av visst automatspel trädde lagen(1982:636) om anordnande av visst automatspel i kraft. Lagen innehåller reglerför anordnande av flipperspel och liknande automatspel. Enligt lagen krävstillstånd för anordnande i förvärvssyfte av spel på mekanisk eller elektroniskspelautomat som inte ger vinst eller som ger vinst endast i form av frispel påautomaten. Ansökningar om tillstånd prövas av socialnämnden i den kommun därspelverksamheten skall anordnas. Vid prövning av tillstånd skall socialnämndenbedöma om spelverksamheten kan antas förorsaka bristande ordning eller kommeratt KrU1984/85:1 8 bedrivas i en miljö som är olämpUg för barn eller ungdom.Vid prövningen skall särskilt beaktas sökandens lämplighet, lokalens ändamålsenlighetsamt lokalens belägenhet. Tillstånd får förenas med föreskrifter om lägstaålder för tillträde och om tider när spelverksamheten får bedrivas samt andraföreskrifter som behövs för att motverka att spelverksamheten förorsakarbristande ordning eller bedrivs i en miljö som är olämphg för barn ellerungdom. Om det efter tillståndsbeslutet uppkommer missförhållanden till följdav spelverksamheten, får socialnämnden meddela nya eller ändrade föreskrifter. Den som anordnar automatspel som omfattas av lagensbestämmelser får inte otillbörhgen locka barn eller ungdom att delta i spelet.Tillstånd får återkallas om spelet anordnas i strid mot denna bestämmelse.Detsamma gäller om automatspel anordnas i strid mot föreskrifter somsocialnämnden har utfärdat. svarar för tillsyn över spelverksamheten.Påföljd i form av böter eller fängelse kan ådömas den somuppsåtligen eller av oaktsamhet anordnar automatspel utan att ha tillståndeller bryter mot socialnämndens föreskrifter. beslut enligt lagen får överklagas hoslänsstyrelsen. I de flesta fall får beslut överklagas hossocialstyrelsen. Beslut enligt lagen av denna myndighet får inte överklagas. Regeringen lade fram förslaget till den ovan redovisadelagen, sedan hemställt att regeringen skyndsamt skullelägga fram förslag till lagstiftning om flipperspelverksamheten (NU 1980/81:3,rskr 1980/81:144). Regeringsförslaget grundade sig på promemorian (Ds Kn1981:19) kontroll över spelhallar med olämplig ungdomsmiljö. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen anfördenäringsutskottet (NU 1981/82:54) efter hörande av socialutskottet bl. a.följande (i de nedan angivna motionerna yrkades att tillståndstvånget skulleutvidgas till att avse alla kommersiellt anordnade fritids- ochnöjesinrättningar). Frågan om lagstiftningsåtgärder föratt skydda barn och ungdom mot sociala skadeverkningar som förorsakas avolämpliga ungdomsmiljöer har fått stor uppmärksamhet i densocialpolitiska debatten. Samhället måste naturligtvis ingripa mot miljöer därdet förekommer alkohol- och drogmissbruk samt vandahsering och annankriminalitet. En företeelse som tidigare kritiserats hårt utifrån socialautgångspunkter var spelet på s. k. enarmade banditer. Sådana spel är (om manbortser från spel på fartyg i internationell trafik) numera totalförbjudna iSverige. Till avarterna bland ungdomsmiljöer har ofta hänförts den verksamhetsom bedrivs i de s. k. flipper- och spelhallarna. Från ohka håll har framförtskrav på att även dessa företeelser skall lagregleras. Av utskottets redovisningi det föregående framgår att sådana önskemål har framförts också frånriksdagens sida. Mot bakgrund härav ser utskottet med tillfredsställelseatt regeringen nu har lagt fram förslag till utvidgad lagstiftning angåendeautomatspel. Självfallet löser man inte några fundamentala ungdomsproblem genomen KrU1984/85:1 9 förbudslagstiftning av den typ som föreslås här. Sådanaproblem angrips bättre genom mera generellt inriktade åtgärder. Detta bör dockenligt utskottets mening inte hindra att man nu ingriper mot en företeelse somhar visat sig orsaka missförhållanden. I propositionen har tillståndsskyldigheten som framgåttbegränsats till att avse spel på vissa spelautomater. Som framhålls imotionerna 1981/82:2448 (s) och 1981/82:2493 (s) kan givetvis andra miljöer änspelhallar utgöra olämpliga ungdomsmiljöer. Sådana miljöer kan uppkomma ianslutning till en viss verksamhet som i sig inte behöver vara olämplig, t. ex.verksamhet i en , ett kafé eller ett diskotek. Men det kanockså röra sig om en miljö som främst fungerar som en samlingsplats utan attdärför vara knuten till viss näringsverksamhet, exempelvis ett torg, en parkeller en tunnelbanestation. Det finns över huvud taget åtskilliga exempel påmiljöer som är sådana att de kan motivera samhälleliga åtgärder av skilda slag.Ett problem är emellertid att just mångfalden av miljöer och tänkbara åtgärdergör att en generell förbudslagstiftning av den typ som motionärerna förespråkarinte är möjlig att genomföra utan omfattande utredningar och analyser. framhållit tidigare innehåller dock allmänna ordningsstadganbestämmelser som i viss mån är ägnade att förhindra uppkomsten av olämpligaungdomsmiljöer. Utskottet är med hänsyn till det anförda i likhet medsocialutskottet inte berett att tillstyrka en lagstiftning av så långtgåendenatur som den som motionärerna föreslår. Som socialutskottet anför är det dockangeläget att man noggrant följer utvecklingen och inom ramen för den nuvarandelagstiftningen - exempelvis den nya socialtjänstlagen - vidtar åtgärder i syfteatt motverka förekomsten av olämpliga barn- och ungdomsmiljöer. Givetvis kanockså erfarenheterna av den nu föreslagna lagen ge anledning till ytterligareöverväganden angående en förbudslagstiftnings framtida utformning. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna 1981/82:2448 (s) och1981/82:2493 (s). Beträftande lagens förarbeten iövrigt hänvisas till proposition 1981/82:203 och NU 1981/82:54, vari ävensocialutskottets yttrande redovisats. Vid riksdagsbehandlingen bifölls en vidutskottsbetänkandet fogad reservation, enligt vilken tillståndsplikt skullegälla även när det fanns bara en spelautomat i en lokal eller anläggning; ipropositionen hade föreslagits att tillstånd skulle krävas endast om det fannstvå eller flera automatspel. Justitieminister svarade påen fråga om vilka erfarenheter man har av tillämpningen av lagen om anordnandeav visst automatspel (RD 1983/84:108). Han anförde därvid följande. Lagen har ännu inte varit i kraft . a. på grund av övergångsbestämmelserna har den inte kunnattillämpas fullt ut. Erfarenheterna är därför begränsade. Klart är attsocialnämnden har lagt ned en hel del arbete på att utforma lokala riktlinjer.Vidare har rätt många beslut att vägra tillstånd överklagats. Inte heller detär ägnat att förvåna. Det kan förhoppningsvis bidra till en mer enhetligpraxis inom den ganska vida ram som lagen lägger fast. Vad lagen har inneburit för att motverka uppkomsten avolämpliga ungdomsmiljöer är det svårt att generellt uttala sig om . Jagkan dock nämna att ett par kommuner i skrivelser till har KrU1984/85:1 10 begärt att tillämpningsområdet skall utvidgas. Sedan lagenhar tillämpats ytterligare någon tid kan det finnas skäl alt göra en allmänutvärdering av den. I en replik uttaladejustitieministern vidare bl.