bet · G801FöU6 · 1984-12-31 00:00:00 — om beredskapslagring av olja och kol m. m. (prop.1984/85:53) I betänkandet behandlas vissa av deförslag som regeringen (industridepartementet) - efter föredragning avstatsrådet - har förelagt i proposition 1984/85:53.Vidare behandlas motionerna 1984/ 85:238-240 som har väckts med anledning avpropositionen. har yttrat sig över nämnda tre motioneroch därtill hörande delar av propositionen (se bilaga). Ett av förslagen i proposition 1984/85:53 behandlas avskatteutskottet (SkU 1984/85:23). I betänkandet föreslår utskottetatt skall stifta en lag om beredskapslagring av olja och kol. Lagenskall träda i kraft , då lagen (1957:343) om oljelagring m.m. och förordningen (1957:344) om oljeavgift m. m. skall upphöra att gälla. Enligt den nya lagen skall importörer, återförsäljare ochstorförbrukare av olja och s. k. ångkol hålla beredskapslager. Storleken pådessa lager bestäms av tillsynsmyndigheten (liksom hittillsöverstyrelsen för ekonomiskt försvar, ÖEF) på grundval av de lagringsskyldigasförsäljning eller förbrukning föregående kalenderår och föreskrifter avregeringen om hur stor andel av de lagringsskyldigas s. k. basmängder för olikavaruslag som skall lagras. I fråga om olja innebär lagen inga större ändringar iförhållande till vad som gäller. Beträffande kol finns f. n. ingenlagringsskyldighet. har dock tidigare ställt sig bakom att enlagringsskyldighet införs enligt samma principer som för olja.Sanktionssystemet bygger liksom förut på att en avgift tas ut vid försummelseatt lagra. Vidare föreslår utskottet att skall godkännariktlinjer för beredskapslagring av olja, kol och kärnbränsle. I likhet med vadsom nu gäller skall det för krig, avspärrning och fredskris finnas enförsörjningsberedskapsreserv av olja. Dess storlek planeras med utgångspunkt ilandets totala beredskapsbehov av olja. För kol föreslås enförsörjningsberedskapsreserv för krig och avspärrning. Riktlinjerna i övrigtär desamma som för olja. För kärnbränsle föreslås att beredskapslagringenbehålls på nuvarande nivå. bör även ifortsättningen svara för att lagret upprätthålls. Utskottet stöder regeringens förslag till ny lagstiftning.I en reservation (m, c, fp) yrkas att skall uttala sig om motiventill en bestämmelse i den nya lagen om befrielse från lagringsskyldighet. 1 1984/85.10 saml. FöU1984/85:6 2 Bakom förslagen till riktlinjer förberedskapslagringen av olja, kol och kärnbränsle står ett enigt utskott. I propositionen finns redogörelser för de bedömda behovenav beredskapslagring av olja och kol lagringsåren 1985/86 och 1986/87. Enreservation (m, c, fp) gäller den omstrukturering av lagren som regeringenförutsätter. Reservanterna anser att konsekvenserna härav inte är tillräckligtundersökta. En annan reservation (c) innehåller förslag om en utredningangående det svenska energisystemet från beredskapssynpunkt. Ända sedan harSverige sökt kompensera sin sårbarhet när det gäller olja och oljeprodukter medberedskapslagring. Utskottet har i betänkande FöU 1980/81:21 och i yttrande FöU1983/84:2 y lämnat översiktliga redogörelser för denna alltmer omfattandeberedskapslagring. har tagit ställning till beredskapslagringen avolja på olika sätt. har lagringen skett enligt riktlinjer i olikaprogram som har godkänt. Oljelagringsprogrammen innefattar även denstatliga lagringen, för vilken också anvisar medel. Tvångslagringenav olja utgör en väsentlig del av våra beredskapsåtgärder på området. Denregleras av en lag, lagen (1957:343, omtryckt 1984:636) om oljelagring m.m.Riksdagen har godkänt grunder för regeringens beslut enligt nämnda lag när detgäller lagringsmängder m.m. Sanktionen (oljeavgift) för försummelse att iakttalagringsskyldighet utgår enligt förordningen (1957:344, omtryckt 1969:756,ändrad senast 1984:637) om oljeavgift m. m. Bestämmelserna om oljeavgift harsådan rättslig karaktär att ändringar av dem beslutas av genom lag. I proposition 1984/85:53 läggs fram förslag till lag omberedskapslagring av olja och kol. Den avses ersätta nämnda lag om oljelagringm.m. och förordning om oljeavgift m.m. Vidare föreslås godkännariktlinjer för beredskapslagring av olja, kol och kärnbränsle. Riktlinjernaavses ligga till grund för regeringens beräkning av beredskapslagringsbehovet,bl. a. vid tillämpning av den föreslagna lagen. Genom de i propositionenframlagda förslagen skall beslutsfördelningen mellan och regeringennär det gäller här behandlade lagringsfrågor klargöras bättre än tidigare(prop. 1984/85:53 s. 19). Detta ligger i linje med utskottets uttalande (FöU1983/84:2 y) att i samband med förslag till ny lagstiftning borde fördelningenav beslutskompetens mellan riksdag och regering klart belysas, en uppfattningsom också delades av näringsutskottet (NU 1983/84:43 s. 23). Lag om beredskapslagring av olja och kol Regeringen har i proposition 1984/85:53 föreslagitriksdagen att anta vid propositionen fogat förslag till lag omberedskapslagring av olja och kol. Förslaget är utformat efter granskning avlagrådet och har följande lydelse: FöU1984/85:6 3 Lag om beredskapslagring av olja och kol Härigenom föreskrivs följande. 1 § För att trygga tillgången inom landet på olja och kolför energiförsörj ningen under krig och andra allvariiga försörjningskriser skall säljare och förbrukare hålla beredskapslager av bränslen enligt vad som föreskrivs i denna lag. Omstatliga myndigheters beredskapslagring beslutar regeringen. 2 § Tillsyn överefterlevnaden av denna lag och med stöd av lagen meddelade föreskrifter utövasav den myndighet som regeringen bestämmer (tillsynsmyndigheten). 3 §Skyldigheten att hålla beredskapslager fastställs för ett är i taget från ochmed (lagringsåret) och grundas på försäljningen eller förbrukningenunder det närmast föregående kalenderåret (basåret). För vissaanläggningar gäller särskilda bestämmelser enligt 18-21 §§. 4 § Lagringsskyldighet på grund av förbrukning vid enanläggning åligger den som innehade anläggningen vid basårets utgång. Skyldigheten grundas på hela förbrukningen vid anläggningen under basåret. Överläts anläggningen efter basårets utgång, fårtillsynsmyndigheten medge att lagringsskyldigheten övergår på den nyeinnehavaren. 5 § Beredskapslagringen skall omfatta följande bränslen(lagringsbräns len). sådantkolpulver som malls för vidareförsäljning och 2. kol-vätskeblandningar ur 27.10 Moiorbensinutom flygbensin och jetbensin Fotogenutom flygfologen Dieselbrännolja och eldningsolja 1 och 2 Övriga slag aveldningsoljor 6 § Denna lag tillämpas inte pä 1. kol som säljs eller förbrukas för annat ändamål änenergialstring eller som förbrukas eller säljs för förbrukning i metallurgiska processer, 2. bränsle somutvinns inom landet eller framställs ur råvara som har utvunnits inom landet, 3. bränsle somsäljs för export eller som förbrukas utom landet, 4. bränsle somförbrukas för drift av fartyg i utrikes trafik eller som införs i landet päannat transportmedel för detta transportmedels drift. Att lagringsskyldigheten i vissa fall kan avse annat änlagringsbränsle framgår av II, 14och 19-21 §§. FöU1984/85:6 4 7 § Skyldig att hålla beredskapslager under ettlagringsår är den som 1. importeratlagringsbränsle och under basåret sålt eller förbrukat sådant bränsle, 2. drivitoljeraffinaderi inom landet och under basåret sålt lagringsbränsle, 3. avlagringsskyldig som avses i 1 eller 2 köpt samt under basåret sålt a) minst 30 000ton kol, b) minst 1 000 tongasol eller c) minst 20000kubikmeter andra lagringsbränslen, 4. iannat fall än som avses i 1 under basåret vid en anläggning förbrukat a) minst 8000 tonkol, b) eldningsolja eller dieselbrännolja eller c) kol ocheldningsolja eller dieselbrännolja, motsvarande sammanlagt olja. varvid ett ton kol skall anses motsvara olja, 5. a) inom landet framställt och under basåret såltkolpulver, som malts för vidareförsäljning, eller någon kol-vätskeblandning eller b) under basåret sålt eller förbrukat utom landetframställda produkter som avses i a. 8 § Storleken av det beredskapslager som enlagringsskyldig skall hälla beräknas på grundval av mängden sålda eller förbrukade bränslen (bas mängden). För säljare motsvarar basmängden den mängd försåldabränslen som medför lagringsskyldighet enligt 7 § med avdrag för bränslen somsålts direkt till eller för leverans till 1. någon som underkalenderåret närmast före försäljningen sålt eller förbrukat bränsle inom sammavaruslag i sådan omfattning att lagringsskyldighet uppkommit enligt 7 § 3, 4eller 5, 2. någon som vidtiden för försäljningen var lagringsskyldig enligt 19, 20 eller 21 §, 3. någon statligmyndighet som vid tiden för försäljningen enligt beslut av regeringen varskyldig att lagra bränsle inom samma varuslag. För förbrukare motsvarar basmängden den mängd förbrukadebränslen som medför lagringsskyldighet enligt 7 S. 9 § Med utgångspunkt i landets behov av beredskapslager avolja och kol bestämmer regeringen för varje slag av lagringsbränsle hur stor andel av basmängderna som skall lagras under lagringsåret. 10 § 1 fråga om annan eldningsolja än eldningsolja 1 och 2och råvara för framställning av stadsgas får regeringen bestämma att beredskapslagren under annan del av lagringsåret än januari månad får med högst underskrida den volym som lagringsskyldigheten avser. 11 § Lagringsskyldigheten skall fullgöras med bränsleninom de varuslag som de lagringsskyldiga sålt eller förbrukat. Lagring av kol skall fullgöras så att det lagrade bränslet med hänsyn till form och energiinnehåll kan ersätta det kol som sålts eller förbrukats. Den som är lagiingsskyldig enligt 7 S 5 skall, i den utsträckning som behövs för att tillgodose beredskapsbe hovet, lagra varor som krävs för framställning av den produkt som avses. FöU1984/85:6 5 Lagringsskyldigheten skall fullgöras med varor som denlagringsskyldige äger. Den får inte fullgöras med varor som transiteras. Omundantag från denna paragraf finns bestämmelser i 14, 22 och 23 §§. 12 §Lagringsbränslen skall förvaras inom landet i lageranläggningar, som delagringsskyldiga förfogar över, på ett från beredskaps- och kontrollsynpunkttillfredsställande sätt. 13 § Regeringenfår för att tillgodose beredskapsbehov meddela föreskrifter om varberedskapslager skall finnas samt om att viss del av de lager av oljeproduktersom skall hållas av säljare skall förvaras i bergrum. 14 § får medge 1. att enlagringsskyldig lagrar annat lagringsbränsle än det som skall lagras enligt 11§; vidare får i fråga om kol och produkter som avses i 7 § 5 medges annatfullgörande av lagringsskyldigheten vilket är lika betryggande frånberedskapssynpunkt, 2. att någon somdriver ett oljeraffinaderi helt eller delvis fullgör sin lagringsskyldighetgenom att lagra råolja. Ett medgivande skall förenas med de villkor som behövsfrån beredskapssynpunkt. Fastställande av beredskapslagrets storlek för varjelagringsskyldig 15 §Beredskapslagrets storlek under lagringsåret skall för varje lagringsskyldigfastställas av tillsynsmyndigheten. 16 § Till ledningför tillsynsmyndighetens beslut enligt 15 § skall den som är lagringsskyldigföre närmast efter basåret avge en deklaration rörande sinförsäljning eller förbrukning under basåret av bränslen som avses i 7 §.Deklarationen skall avges på heder och samvete. 17 §Tillsynsmyndigheten skall sä snart beslutsunderlag föreligger meddela beslutenligt 15 §. Ett lagringsbeslut får ändras, om kontroll hos denlagringsskyldige, begäran av denne eller annan omständighet ger anledning tilldet. Särskilda bestämmelser för vissa anläggningar 18 § För gasturbinanläggningar förframställning av elektrisk kraft, olje-kondensverk och anläggningar förframställning av stadsgas gäller 19-21 §§ i stället för vad som i 7-9, 11,14-16§§ och 17 § första stycket är föreskrivet om lagringsskyldighetensomfattning, fullgörande och fastställande. I fråga om lagringsbeslut tillämpas17 § andra stycket. 19 § Den som vidbasårets utgång innehar en gasturbinanläggning för framställning av elektriskkraft med en installerad effekt av minst fem megawatt är skyldig att underlagringsåret hålla i lager sådant bränsle som behövs för att drivaanläggningen. Lagringsmängden bestäms av regeringen eller av myndighet,som regeringen bestämmer, med utgångspunkt i installerad effekt, bränsleåtgångper megawattimme och beräknad äriig driftstid. FöU1984/85:6 6 20 § Den som vid basårets utgång innehar ett oljekondensverkmed en installerad effekt av får av regeringen åläggas att under lagringsåret hälla i lager sådan olja som behövs för att driva verket. Lagringsmängden bestäms av regeringen med utgångspunkt ilandets beredskapsbehov, 21 § Den som under ett kalenderår har förbrukat råvara förframställning av stadsgas är skyldig att under närmast följande kalenderår hålla i lager en viss, av regeringen bestämd, andel av den mängd råvara som har förbru kats. Den lagringsskyldige skall redovisa förbrukningen tilltillsynsmyndigheten pä det sätt denna bestämmer. Lagringsmängden bestämsdärefter av tillsynsmyndigheten. får medge att lagringsskyldighetenfullgörs med annan råvara som kan användas för gasframställningen. Lagring ombesörjd av annan lagringsskyldig 22 § får medge atten lagringsskyldig, som säljer oljeprodukter i större delen av landet, utantillstånd i varje särskilt fall uppdrar åt en annan sådan lagringsskyldig atttillfälligt ombesörja lagring av oljeprodukter för hans räkning. 23 § Om särskildaskäl föreligger, får tillsynsmyndigheten för visst fall medge att enlagringsskyldig uppdrar åt en annan lagringsskyldig att helt eller delvisombesörja lagring för hans räkning. 24 § Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmerfår medge befrielse helt eller delvis från lagringsskyldigheten i visst fall, om synnerli ga skäl föranleder att skyldigheten inte behöver fullgöras vare sig genom egen lagring eller genom lagring hos någon annan enligt 23 §, Ettmedgivande får förenas med villkor. 25 § Om till följd av krig eller annan allvariigförsörjningskris tillförseln av lagringsbränsle till landet eller viss del av landet avbryts ellerförsvåras, får regeringen medge att beredskapslager tas i anspråk av den lagringsskyl dige i den utsträckning som är påkallad med hänsyn till rådande förhållan den. Om i annat fall särskilda skäl föreligger, får regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer medge att beredskapslager föroljekondensverk tillfälligt tas i anspråk för anläggningen, 26 § Om en lagringsskyldig försätts i konkurs, utgör dennalag inte något hinder mot att hans beredskapslager tas i anspråk av konkursförvaltningen för att slutföra konkursen. 27 § Den som inte håller fastställt beredskapslager skalltill staten er lägga särskild avgift (lagringsavgift). Lagringsavgift skall edäggas även av den som utanmedgivande enligt 22 eller 23 § uppdrar ät någon annan att ombesörja lagringeller som förvarar lagrade varor i strid mot föreskrifter som har meddelats medstöd av 13 §. FöU1984/85:6 7 28 § Regeringen bestämmer för de bränslen och andra varorsom skall lagras det belopp vartill lagringsavgiften skall uppgå för kalendermånad. Beloppet skall motsvara en beräknad kapitalkostnad för varan under en månad med ett tillägg av . Vid försummelse som avses i 27 § första stycket skalllagringsavgift tas ut med fullt belopp. Vid försummelse som avses i 27 § andrastycket skall avgift tas ut med en tredjedel av fullt belopp. Försummas lagringsskyldigheten under en del av enkalendermånad, skall avgift utgå för hela månaden. Om detföreligger synnerliga skäl, får avgiften nedsättas eller efterges. 29 § Frågor om uttagande av lagringsavgift prövas avtillsynsmyndighe ten. beslut om uttagande av lagringsavgiftfår verkställas enligt utsökningsbalken. 30 § Den som är lagringsskyldig skall lämnatillsynsmyndigheten de upp gifter som behövs för tillsynen av att lagen och med stöd av lagen medde lade föreskrifter efterlevs. Regeringen får meddela föreskrifter om fullgörandet avuppgiftsskyldigheten. 31 § Den som harimporterat, sålt eller förbrukat lagringsbränsle eller annan lagringspliktigvara skall, även i annat fall än som avses i 30§, på begäran lämnatillsynsmyndigheten de uppgifter om importen, försäljningen, förbrukningen ochlagret som behövs för tillsynen av att lagen och med stöd av lagen meddeladeföreskrifter efterlevs. 32 §Tillsynsmyndigheten eller den som myndigheten utser får undersöka lager, somhålls av den som är uppgiftsskyldig enligt denna lag, och granska dennesbokföring och övriga handlingar som hör till verksamheten. Det åligger denuppgiftsskyldige att lämna tillträde till lageranläggningar ochkontorslokaler. 33 § Underlåteren lagringsskyldig att 1. hålla beredskapslager av den omfattning eller på detsätt som åligger honom enligt denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, 2. iaktta villkorsom avses i 14 eller 24 § eller 3. lämnadeklaration enligt 16§ eller redovisning enligt 21 §, fårtillsynsmyndigheten förelägga honom vid vite att fullgöra sina åligganden. får också vid vite meddelaföreläggande som behövs för att uppgiftsskyldigheten enligt 30 eller 31 §skall fullgöras eller för att undersökning eller granskning enligt 32 § skallkunna utföras. Vitesföreläggande skall delges. Ett utdömt vite får inteförvandlas till fängelse. 34 § skall lämna det biträde som behövsför utövande av tillsyn enligt denna lag. FöU1984/85:6 8 35 § Till böter eller fängelse i högst ett är döms, omgärningen ej är belagd med straff i , den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. underlåterattfullgöra skyldighet som avses i 16, 30 eller 31 § eller vid fullgörandet avsådan skyldighet lämnar oriktig uppgift, 2. underlåter attlämna tillträde till lageranläggningar eller kontorslokaler enligt 32 § ellerannars hindrar undersökning eller granskning som avses där. I ringafall döms inte till ansvar. Den som har åsidosatt vitesföreläggande enligt 33 § dömsinte till straff för gärning som omfattas av föreläggandet. 36 § Brott som avses i 35 § får åtalas av allmänåklagare endast efter anmälan av tillsynsmyndigheten. Besvär m. m. 37 § beslut i frågor som avses i 17, 29 och 33 §§ får överklagas genom besvär hos kammarrätten. I övrigt överklagas tillsynsmyndighetens beslut genombesvär hos regeringen. 38 § Beslut enligt denna lag eller enligt föreskriftersom har meddelats med stöd av lagen skall gälla , om inte annat förordnas. Denna lagträder i kraft , då lagen (1957:343) om oljelagring m.m. ochförordningen (1957:344) om oljeavgift m.m. skall upphöra att gälla. Närberedskapslager fastställs för /86 skall, i fråga om 8§, istället för andra stycket 1-3 gälla att avdrag skall göras 1984 i den män avdrag är förenligt med paragrafens syfte att förhindrauppkomst av lagringsskyldighet i flera led för samma kvantitet bränsle. Överenskommelsesom tillsynsmyndigheten enligt äldre bestämmelser har träffat med någon omskyldighet att lagra olja skall alltjämt gälla. Vid bestämmande av basmängdenför säljare enligt 8§ andra stycket nya lagen får avdrag göras även förbränslen som sålts direkt till eller för leverans till någon som enligt sådanöverenskommelse var skyldig att lagra bränsle inom samma varuslag. Äldrebestämmelser om oljeavgift skall tillämpas på försummelser som har skett föreikraftträdandet. De beslut omlagringsskyldighet som har fattats med stöd av äldre bestämmelser för tidentill och med skall fortfarande gälla. Föreskrifterenligt 13 § om förvaring i bergrum får inte tillämpas före den 1 juli 1987.Till dess skall gälla bestämmelserna om sådan förvaring i 8, 8a och 9§§ lagen(1957: 343) om oljelagring m. m. Vid förvaring i strid mot dessa bestämmelsereller med stöd därav meddelade föreskrifter tillämpas 27 § andra stycket nyalagen. 1984/85:239 av ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförs om möjligheterna till dispensgivning enligt 24 § förslaget tilllag om beredskapslagring av olja och kol, 1984/85:240 av Per m, fl. (m) såvitt gäller yrkande 3 att beslutar som sin mening ge regeringentill känna vad som i motionen anförts om möjligheterna till dispensgivning. Regeringens förslag till lag omberedskapslagring av olja och kol i proposition 1984/85:53 (s. 3-8,36-79 och81) vilar på resultatet av det arbete som har utförts av utredningen (H1982:03) om vissa frågor rörande beredskapslagring på energiområdet. Dettafinns redovisat i betänkandet (Ds I 1984:10) Olja och kol - förslag till lag omberedskapslagring. Den föreslagna lagen avses träda i kraft den 1 januari 1985och ersätta lagen (1957:343) om oljelagring m. m. och förordningen (1957:344)om oljeavgift m. m. Den nuvarande lagstiftningen reglerar endast skyldighetenatt lagra olja. Det nu framlagda förslaget öppnar möjlighet att föreskrivaskyldighet att i beredskapssyfte lagra även kol. Denna utvidgningöverensstämmer med anmälan i proposition 1981/82:102 bilaga 3 om en planeradsådan lagstiftning. hade ingen erinran mot vad som då anfördes idenna fråga (FöU 1981/82:18 s. 139, rskr 374), Under föregående beslutade efterberedning av näringsutskottet om vissa ändringar i den gällande lagen(1957:343) om oljelagring m. m. 1983/84:110, NU 43, rskr 391).Ändringarna innebar att den mer omfattande lagändring, till vilken förslag nuhar lagts fram, delvis föregreps av energipolitiska och samhällsekonomiskaskäl. Lagändringarna är - i den mån de inte var av provisorisk karaktär - nuinarbetade i det föreliggande lagförslaget. Utskottet biträdde förslaget tilldessa lagändringar i ett yttrande till näringsutskottet (FöU 1983/84:2 y). Den närmare innebörden av regeringens förslag framgår avlagtexten och de motiveringar till denna som lämnas i propositionen. Utskottetvill här endast peka på att lagförslaget innebär en ny ordning när det gälleratt bestämma tvångslagringens omfattning. Enligt förslaget (9 §) skall regeringenmed utgångspunkt i landets behov av beredskapslager av olja och kol bestämmahur stor procentuell andel av basmängden av varje varuslag som skalltvångslagras det aktuella lagringsåret. , som äröverstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF), fastställer sedan lagringsskyldighetenför varje lagringsskyldig (15 §). Enligt den ordning som f. n. gällerfastställer regeringen de lagringsmängder av varje produktslag som 1* 1984/85. FöU 1984/85:6 10 totaltskall hållas i lager nästkommande lagringsår. Det totala lagringsmålet förvarje produkt fördelas av ÖEF på de lagringsskyldiga i förhållande tillbasmängden. Den föreslagna ändringen innebär återgång till ett system där målenför tvångslagringen uttrycks i procent av basmängden i likhet med vad somgällde före den nuvarande lagstiftningens tillkomst . Utskottet anserliksom föredragande statsrådet (s. 20) att den föreslagna ordningen medförfördelar både för de lagringsskyldiga och för tillsynsmyndigheten. Enligtpropositionen skall den beräkning av landets beredskapslagringsbe-hov som skallligga till grund för regeringens beslut om tvångslagringens omfattning görasefter riktiinjer för beredskapslagringen som har godkänt. Utskottetåterkommer till frågan om dessa riktlinjer i punkt 2 i betänkandet. Motion239 (fp) och motion 240 (m), yrkande 3, ger utskottet anledning att uppehållasig vid 24 § i lagförslaget. Genom denna paragraf föreslås regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer få medge befrielse helt eller delvis frånlagringsskyldigheten i vissa fall, om synnerliga skäl föranleder attskyldigheten inte behöver fullgöras vare sig genom egen lagring eller genom s.k. inlagring (en lagringsskyldig medges uppdra åt annan lagringsskyldig atthelt eller delvis ombesörja lagring för hans räkning). Sådant medgivandeföreslås få förenas med villkor. Enligt den allmänna motiveringen till 24 §avses man vid tillämpningen av nämnda paragraf bl. a. kunna ta hänsyn till desärskilda svårigheter som kan uppkomma då företag träder in på marknaden e. d.I samband därmed kan föreskrivas villkor. Dessa kan då enligt föredragandestatsrådet ta sikte på att tillträdet sker på ett sätt som gagnar branschensstruktur eller på annat sätt främjar samhällets intressen. Imotion 239 (fp) framhåller motionären att det är viktigt att 24 § ilagförslaget tolkas så att konkurrensneutraliteten bevaras mellan olikaföretag.