bet · G801JuU28 · 1984-12-31 00:00:00 — omriktlinjer för arbetet mot ekonomisk brottslighet, m. m. 1984/85:32jämte motioner) Iproposition 1984/85:32 har regeringen delsberett tillfälle att ta del av vad i propositionen har anförts omarbetet mot ekonomisk brottslighet, delsföreslagit att godkänna de riktlinjer för det framtida arbetet motekonomisk brottslighet som har angetts i bilaga 1 till proposifionen(), delsberett tillfälle att ta del av vad som i bilaga 1 och 2 fillproposifionen (justifiedepartementet och ) har anförts om deöverväganden som gjorts i anslutning till olika förslag om åtgärder mot denekonomiska brottsligheten. Rörandepropositionens huvudsakliga innehåll hänvisas lill vad som anförs i detföljande under rubriken på s. 3. Motionerväckta med anledning av propo.sitionen Imotion 1984/85:93 av m. fl. (fp) hemställs 1. att beslutar att uttala sig motinförandet av ett syslem med näringstillstånd, 2. att beslutar att som sin mening geregeringen till känna att vad som i motionen har anförts angåenderättssäkerheten skall ligga till grund för det fortsatta propositionsarbetei, 3. att beslutar att som sin mening geregeringen lill känna vad i övrigt har anförts i motionen. Imofion 1984/85:94 av m. fl. (vpk) föreslås 1. att som riktlinjer för det framtidaarbetet mot ekonomisk brottslighet uttalar sig för vad som i motionen anförts, 2. att i övrigt godkänner vad som föreslås ipropositionen. I mofion 1984/85:95 av m. fl. (c)hemställs att hos regeringen begär att arbetet med att bekämpa denekonomiska brottsligheten bedrivs i enlighet med de riktlinjer som angetts imofionen under punkterna; a) satsa på forskning om orsaker och effekter, b) försvåra inte för de seriösa näringsidkarna, 1 1984/85. JuU1984/85:28 2 c) öka effektiviteten hos samhällets kontrollinstanser, d) satsapå självkontrollerande system, e) förbättrainformationen, f) samverkanmellan staten och företagen, g) förbättrautbildning och rekrytering, h) förebygg ekonomisk brottslighet. I motion 1984/85:96 av Per-OlofStrindberg m.fl. (m) hemställs att med avslag på regeringens förslag- i de i motionen berörda delarna - till riktlinjer för det framtida arbetetmot ekonomisk brottslighet beslutar som sin mening ge regeringen till känna vadsom i motionen anförts. Motioner väckta under den allmättna motionstiden I mofion 1984/85:454 av UlfAdelsohn m. fl. (m) hemställs, såvitt nu är i fråga, att som sinmening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om vikten av attden enskildes rättssäkerhet beaktas vid sfiftande av ny lag (yrkande 1). I motion 1984/85:1534 av BengtWesterberg m.fl. (fp) hemställs - med hänvisning till vad som anförts i motion1984/85:1532 - såvitt nu är i fråga, att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts som alternativa vägar att bekämpa ekonomisk brottslighet(yrkande att som sin mening uttalar att det inte ärförenligt med grundvalarna i vårt rättssamhälle att staten prioriterar attbeivra brott begånget mot den själv på bekostnad av statens ansvar att beivrabrott begånget mot medborgarna (yrkande 4). har med ett iärendet avgivet yttrande till justitieutskottet i nedan angiven omfattningöverlämnat de under den allmänna motionstiden väckta och tillnäringsutskottet hänvisade motionerna 1983/84:908 och 1983/84:2067. I motion 1983/84:908 av m. fl. (fp)hemställs, såvitt nu är i fråga, att uttalar att etableringskontrollinte bör användas som ett medel inom näringspolitiken (yrkande 4). I motion 1983/84:2067 av LarsWerner m.fl. (vpk) föreslås - med hänvisning lill vad som anförts i motion1983/84:2065 - att som sin mening ger regeringen lill känna vad imotionen anförs beträffande åtgärdsinriktningen mot ekonomisk brottslighet. JuU 1984/85:28 3 Yttranden från andra utskott I ärendet har tilljustitieutskottet avgetts yttranden från finans-, skatte-, lag-,socialförsäkrings-, trafik-, närings-, arbetsmarknads- och bostadsutskotten.Yttrandena fogas till detta betänkande som bilaga 1-bilaga 8. Enligt regeringens bemyndigandefillkallade statsrådet en särskild kommission meduppdrag att utveckla ett samlat program mot den ekonomiska brottsligheten ochskatteflykten. Kommissionen - vanligen kallad eko-kommissionen -avslutade sitt arbete . Den hade då fill regeringen framlagtett trettiotal betänkanden, promemorior, rapporter och skrivelser med förslagtill åtgärder. I slutbetänkandet (SOU 1984:15) Ekonomisk brottslighet iSverige har kommissionen redovisat och sammanfattat sina olika förslagsamtidigt som den satt in förslagen i ett större sammanhang genom enredogörelse för bl. a. den ekonomiska brottslighetens omfattning, innehåll ochskadeverkningar. Kommissionen har i slutbetänkandet också redovisatöverväganden om hur det framtida arbetet mot den ekonomiska brottsligheten börorganiseras. Kommissionens olika konkreta förslag har beretts eller äralltjämt föremål för beredning i . Några av förslagen harredan föranlett proposifioner fill (bl. a. prop. 1984/85:30 [LU 13,rskr. 65], 1984/85:90 [NU 19], 1984/85:111 [LU 25]). De redovisningar, överväganden och förslag som tas upp iden i detta ärende aktuella propositionen bygger fill stor del påeko-kommissionens olika förslag, särskilt dess slutbetänkande. I propositionen lämnas enredogörelse för den allmänna inriktningen av reformarbetet mot ekonomiskbrottslighet. Genomförda och planerade åtgärder redovisas och förslag lämnastill riktlinjer för det framfida arbetet. Orsakerna till att det ansetts nödvändigt med särskildainsatser mot den ekonomiska brottsligheten beskrivs mot bakgrund av enredovisning av brottslighetens former, omfattning och skadeverkningar. Enbeskrivning görs också av de särskilda problem som är förenade med arbetet motden ekonomiska brottsligheten. När det gäller reformarbetets allmänna inriktningframhålls att några enkla lösningar inte finns; arbetet måste ske långsiktigtmed en rad olika samverkande åtgärder. Endast i undantagsfall finns enligtpropositionen behov av nykriminaliseringar. Det framhålls att efterlevnaden avgällande regler måste förbättras. Reformarbetets tonvikt bör läggas påförebyggande JuU1984/85:28 4 Rättssäkerhetsanspråken måste ställas högt.Medborgarna måste ha skydd både mot att utsättas för brott och mot oberättigadeingrepp från myndigheterna. De föreslagna riktlinjerna gäller dels den allmännauppbyggnaden av rättsliga och administrativa system, dels det straffrättsligaförfarandet. I det förra hänseendet sägs i propositionen att strävanbör vara att utforma regler och kontroll så att de utgör ett stöd för denseriösa näringsverksamheten. Vikten av samordning, enkelhet ochkontrollpolitisk medvetenhet betonas. Offentliga ingripanden bör endast ske omfrivillig självsanering visar sig otillräcklig. Straffbestämmelser bör i förstahand reserveras för grövre missbruk. I övriga fall bör andra styrmekanismer änstraff ha företräde. Beträffande riktlinjerna för det straffrättsligaförfarandet sägs i propositionen inledningsvis att detta skall effektiviseras.Resurserna bör byggas ut. Insatser mot den grövre brottsligheten föreslås bliprioriterade. Samarbetet mellan olika myndigheter bör utvecklas. Delsammagäller del internationella samarbetet. Särskild uppmärksamhet bör ägnas fråganom utbildningen för och kompetensen hos dem som handlägger frågor om ekonomiskbrottslighet. Lagsfiftningen bör samordnas och förenklas. Ett snabbareförfarande bör eftersträvas. Hävdvunna rättssåkerhetsanspråk måste tillgodoses. I propositionen redovisas handläggningen aveko-kommissionens olika förslag och regeringens planer att efter olika justeringaroch ändringar lägga förslagen till grund för olika åtgärder. I propositionenpresenteras också andra åtgärder som regeringen genomfört eller planerar påområdet. Slutligenredovisas också planerade resursförstärkningar. Utskottet vill inledningsvisframhålla vad utskottet tidigare slagit fast (JuU 1980/81:21,1982/83:20, 1983/84:22), nämligen att den ekonomiska brottsligheten utgör ettstort samhällsproblem; kanske ett av vår tids största kriminalpolifiskaproblem. Det är enuppfattning som omfattas av en bred allmän opinion. Fastän den ekonomiska brottsligheten inte är någon nyföreteelse i samhället, är del egentligen först som dennakriminalitet träder fram som ett kriminalpolitiskt huvudproblem. Orsakernahärtill är flera. Även om säkra kunskaper om den ekonomiska brottslighetensverkliga omfattning i och för sig alltjämt saknas, förefaller det ha skett enmarkant ökning av detta slags brottslighet . Denna ökning kantill en del hänga samman med näringslivets expansion och med utvecklingen motett alltmer komplicerat industrisamhälle. Värt att notera i.sammanhanget ärockså det hårdnande ekonomiska klimat som inträdde omkring mitten av 1970-taletoch som kan ha lett till en ökad benägenhet lill missköisamhei på området. Bådede ekonomiska värden som berörs och de tillfällen lill brott som erbjuds synessålunda ha ökat. JuU 1984/85:28 5 Vid kriminalpolitiska och andra överväganden rörandeekonomisk brottslighet är det av många skäl av värde att begreppet ekonomiskbrotlsUghet har en någorlunda bestämd innebörd. Den beskrivande definifion somutskottet tidigare angett (JuU 1980/81:21, se prop. s. 5) får numera ocksåanses vara allmänt vedertagen här i landet. Även om utskottets definition ärallmänt hållen anser utskottet att den bör tjäna som en god vägledning när detgäller reformarbetet mot ekonomisk brottslighet. får definitionennaturligtvis inte användas så alt den lägger hinder i vägen för åtgärder motgrov brottslighet som ligger den ekonomiska brottsligheten nära men som inte istrikt mening sker inom ramen för näringsverksamhet och därför enligtdefinitionen inte skulle vara att anse som ekonomisk brottslighet. Olikaförsök har gjorts att uppskatta den ekonomiska brottslighetens omfattning ochde förluster för enskilda och det allmänna som brottsligheten ger upphov fill.I detta hänseende föreligger dock en rad svårigheter. Redan det förhållandetatt definitionen är allmänt hållen gör att det av rättsslafisti-ken är svårtatt få någon specificerad bild av den ekonomiska brottsligheten. Detta leder isin lur till särskilda svårigheter när man kommer in på den även eljestvanskliga uppgiften att uppskatta den dolda brottsligheten, dvs. denbrottslighet som inte kommer till myndigheternas kännedom. Vadnu sagts innebär att de beräkningar som gjorts av den ekonomiskabrottslighetens omfattning och därav föranledda ekonomiska förluster är osäkra.Likväl torde det vara ställt utom allt tvivel att den ekonomiska brottslighetenhar en mycket stor omfattning. De belopp som i sammanhanget nämns ipropositionen (s. 7; där det anges att enligt en försiktig skattning inkomsterpå undandrogs beskattning ) bör kunna ge en goduppfattning om det problem som den ekonomiska brottsligheten innebär. Betydelsenav de rent ekonomiska bedömningarna av den ekonomiska brottsligheten fåremellertid inte överbetonas vid övervägandena kring problemets art. För sakens rättabelysning är det minst Hka betydelsefullt att fästa uppmärksamheten på övrigaskadeverkningar som den ekonomiska brottsligheten ger upphov till. Dessaspänner över ett synnerligen vidsträckt område. Här skall endast pekas på deföljder som brukar anses som de mest allvarliga, nämligen förvrängningen avproduktionsstrukturen och snedvridningen av konkurrensförhållandena samluppluckringen av affärssederna och uttunningen av det allmänt samhälleligaansvaret. Betänkligt är också att förekomsten av den ekonomiska brottslighetensätter medborgarnas lojalitet mot regelsystemet i allmänhet på svåra prov. Iett förlängt perspektiv hotar allvarliga konsekvenser för den allmännalaglydnaden. framstår det som uppenbart att situafionen beträffande den ekonomiskabrottsligheten är ytterst allvarlig, och utskottet finner det nödvändigt attsamhället, både myndigheter och enskilda, sätter in kraftfulla åtgärder på allaområden för att motverka den ekonomiska brottshgheten. Under de senaste tio årenhär det forfiöpande skett en förstärkning av JuU1984/85:28 6 möjligheterna att bekämpa den ekonomiska brottslighetensåväl vad gäller resurser till och organisatoriska förändringar av olikamyndigheter som i fråga om lagstiftningen. Enhgt utskottets mening är detuppenbart att det måste till ytterligare kraftlag. Av gjordaerfarenheter torde framgå att det inte finns några enkla lösningar på problemetmed den ekonomiska brottsligheten. Arbetet måste ske långsikfigt och medåtgärder över ett brett fält. Vidare är det nödvändigt att man i störreutsträckning än tidigare gör en samlad bedömning av insatsernas inriktning,omfattning och karaktär. Mot bakgrund av vad nu sagts vill utskottet uttrycka sintillfredsställelse över att regeringen presenterat en redogörelse för denallmänna inriktningen av reformarbetet mot den ekonomiska brottsligheten. Medtanke på de många problem och principiella frågor som kampen mot dennabrottslighet reser anser utksottet det vara av sårskilt värde att de riktlinjersom bör vägleda arbetet har utvecklats närmare i propositionen. Utskottet återkommer till dessa riktlinjer i det följande.Vad som anförts i propositionen i övrigt föranleder inte några särskildauttalanden från utskottets sida utöver vad som påkallas med anledning av demofionsspörs-mål som är aktuella i ärendet. Under denna mbrik redovisas ipropositionen vissa övrväganden av mer allmän natur. Utskottet finner här inteanledning fill några särskilda uttalanden med anledning av propositionen mentar upp ett par särskilda motionsspörsmål. I motion 96 och motion 1534 anförsatt ett effektivt sätt att komma till rätta med den ekonomiska brottslighetenär att sänka skattetrycket och att förenkla bl. a. skattelagstiftningen ochbyråkrafin. Genom sådana åtgärder skulle, enligt vad som framhålls i mofion 96,medborgarnas lojalitet mot samhället stärkas och brottsbenägenheten därmedminska. Att skattetrycket utgör ett starkt incitament till vissekonomisk brottslighet nämns också i motion 95. Vid bedömningen avmofionsspörsmålet vill utskottet uttala att skatte- och avgiftssystemet på sittsätt har betydelse för den ekonomiska brottsligheten. Det tyngsta elementet idenna brottslighet utgörs utan tvekan av skattebrottsligheten. Skattebrott ochandra illojala åtgärder som brukar sammanföras under benämningen skatteflykt ärcentrala problem när åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten diskuteras. Utskottetnödgas konstatera att det svenska skattesystemet har byggts upp JuU 1984/85:28 7 genomen mycket omfattande och komplicerad reglering. Den övergripande invändning somkan resas mot systemet avser just det förhållandet att reglerna har blivit såmånga och så invecklade. En annan utgångspunkt för kritik är att de materiellareglerna på grund av sin konstruktion i många fall får ojämna, snedvridande ochicke avsedda effekter, något som i sin tur kan ge upphov till olika försök attkringgå lagstiftningen. Även kontrollmöjligheterna försvåras till följd av denkomphcerade regleringen. - Det angivna förhållandet har också fåttåterverkningar på det praktiska planet. Resurserna inom skatteförvaltningentas till inte ringa del i anspråk för kontroll av huruvida olika materielladetaljbestämmelser har följts. Bl.a. mot bakgrund av vad nu anförts anser utskottet, i linje med önskemålet imotionerna, det betydelsefullt med en förenkling av skatte- ochavgiftssystemet. Härvidlag riktar sig enligt utskottets mening intresset främstmot åtgärder beträffande inkomstskatten och taxeringsförfarandet, ty det är härsom en stor del av problemen finns samlade. Genom förenklingar på detta områdekan kontrollresurserna omfördelas i riktning mot företag. Ettvikfigt steg i riktning mot en sådan förenkhng som sagts utgörs av det påskatteförenklingskommitténs arbete (SOU 1984:21) grundade förslag tillförenklad löntagarbeskattning som regeringen har överlämnat tillriksdagen (prop. 1984/85:180). En annan viktig åtgärd i sammanhanget utgörs av1982 års skattereform som ju innebär betydande marginalskafte-lättnader för enmajoritet av inkomsttagarna. Utskottet vill också peka på det arbete som pågårnår det gäller att förbättra skatteförvaltningens organisation m. m. och sombör leda till en ökad effekfivitet på området. Närdet sedan gäller den i motionerna framförda åsikten att en sänkning avskattenivån skulle motverka den ekonomiska brottsligheten vill utskottet fillatt börja med framhålla att det inte finns några belägg för en sådanuppfattning. Erfarenheterna från andra industriländer med en betydligt lägreskattenivå än visar inte att man där skulle ha mindre bekymmer med denekonomiska brottsligheten. Det kan i sammanhanget för övrigt tilläggas att densvenska regleringen i fråga om företagsbeskattning vid en internationelljämförelse framstår som mycket förmånlig. Tillsist vill utskottet med anledning av motionerna erinra om att ansträngningarnaatt minska skatteundandragandet bör kunna få den effekten att detallmännas inkomster ökar, något som i sin tur kan ha betydelse för skattenivåni landet (jfr prop. s. 7 och där gjorda beräkningar). Sammanfattningsvisanser utskottet att sådana tillkännagivanden i aktuellt avseende som efterlysesi motionerna 96 och 1534 inte påkallas. Utskottet avstyrker därför bifall tillmotionerna i nu behandlade delar. I motion 95 förespråkas en utökad forskning rörandeomfattningen av, orsakerna till och effekterna av den ekonomiskabrottsligheten. JuU 1984/85:28 8 motionärernaär det nödvändigt med bättre kunskaper för alt möjliggöra rätt inriktning av deåtgärder som vidtas på området; det finns annars en klar risk att de beslut somfattas inte får avsedd verkan. Fråganom forskning om ekonomisk brottslighet behandlas i propositionen.Justitieministern anför därvid (prop. s. 27) att det är viktigt att det sker enmålmedveten satsning på forskning om den ekonomiska brottslighetens former,omfattning och skadeverkningar liksom en seriös utvärdering av vilka effekterde åtgärder som satts in mot den ekonomiska brottsligheten haft. Utskottet kanför sin del instämma i delta uttalande, och utskottet vill framhålla attforskning och annat utredningsarbete också har uppmärksammats iansträngningarna att komma till rätta med den ekonomiska brottsligheten. Forskningsverksamhetenrörande ekonomisk brottslighet har bl. a. behandlats i en rapport fråneko-kommissionen i september 1983.1 den lämnas en beskrivning av den forskningsom bedrivits om ekonomisk brottslighet. Vidare redovisar kommissionensina överväganden om hur den framtida forsknings- och utredningsverksamheten pådetta område bör bedrivas. I detta hänseende föreslås bl. a. forskning kringfrågor om den ekonomiska brottslighetens struktur och volym samt om effekternaav olika vidtagna åtgärder på området. Även i slutbetänkandet behandlar kommissionenfrågor om forskning om ekonomisk brottslighet. - Jusfilieministern förklarar ipropositionen (s. 54 och 55) all han i allt väsentligt ställer sig bakom desynpunkter som kommissionen har utvecklat. Närdet gäller utredning och forskning kring frågor som rör ekonomisk brottshghethar den verksamhet som bedrivits inom brottsförebyggande rådet haft enbetydelsefull funktion. Vid rådet bedrivs alltjämt viktigt arbete medhithörande frågor framför allt inom rådets forskningsenhet; aktuellaforskningsprojekt där gäller bl. a. tillämpningen av konkurslagstifiningen ochekonomisk brottslighet inom finansieringsområdet. Brottsförebyggande rådetbeviljar också forskningsbidrag fill fristående forskare bl. a. viduniversiteten, och ekonomisk brottslighet är ett av de ämnen som under senareår har prioriterats särskilt. Avsärskild betydelse i sammanhanget är att regeringen har gettbrottsförebyggande rådet vidgade forskningsuppgifter på området. Rådet harsålunda fått i uppdrag att genomföra ett forsknings- och utvärderingsprojekt omekonomisk brottslighet. Arbetet avses pågå en treårsperiod med början ijanuari 1985. Särskilda medel för projektet har beräknats för nästa budgetår(se prop. 1984/85:100 bil. 4 s. 122) - Resultatet av arbetet bör enligtuppdraget publiceras forfiöpande i form av en rapportserie (jfr BRÅ Rapport1985:1). promemoria som ligger fill grund för uppdraget framhålls bl. a. vikten avatt det sker utredning om den ekonomiska brottshghetens omfaltning, strukturoch skadeverkningar samt att man utvärderar de åtgärder som samhället satt inmot brottsligheten. JuU1984/85:28 9 promemorian ägnas särskild uppmärksamhet vidutvärderingen. 1 promemorian pekas också på behovet av mer ingående kunskaperom de förhållanden och faktorer som styr möjligheterna att upptäcka ekonomiskabrott. Tyngdpunkten i forsknings- och utvärderingsarbetet bör enligtpromemorian i första hand vara att tillgodose samhällets behov av sådanakriminalpolitiska kunskaper som låter sig användas rent prakfiskt;utvärderingsfrågorna bör därför prioriteras. I sammanhanget förtjänar också att nämnas deninternationella forskningskonferens om ekonomisk brottslighet sombrottsförebyggande rådet i samarbete med nyligenanordnat. Vid konferensen har belysts bl. a. vilka forskningsinsatser somframstår som särskilt angelägna. Resultatet av konferensen förväntas tjäna sominspiration och vägledning för det forskningsprojekt som brottsförebygganderådet ansvarar för. Enligt utskottets uppfattning ärdet, i linje med vad som sägs i motionen, angeläget att samhället får ökadekunskaper om den ekonomiska brottsligheten. Den forskning som har bedrivitsnär det gäller alt t. ex. kartlägga den ekonomiska brottslighetens omfattninghar, som utskottet senast konstaterade (JuU 1983/84:21), hittillsinte gett någon samlad och fullständig bild, och ytterligare forskningsinsatserbehövs otvivelaktigt. Ökade forskningsinsatser behövs också i andra avseenden;inte minst viktigt år alt få vidgade kunskaper om effekterna av delagstiftningsåtgärder och andra insatser som gjorts för att söka bemästra denekonomiska kriminaliteten. Som framgår av det anförda är den ekonomiska brottslighetenföremål för ett ambitiöst forskningsarbete. Forskningen på området har fåttökad aktualitet till följd av eko-kommissionens arbete och genom det uppdragsom brottsförebyggande rådet fått av regeringen. Enligt utskottetsmening är de frågor som tas upp i motionen sålunda i allt väsentligt redanaktualiserade, och någon åtgärd med anledning av motionen är därförinte påkallad. Utskottet avstyrker bifall till motion 95 i denna del. Riktlinjer för det framlida reformarbetet Inledning Statsmakternas insatser i arbetetmot ekonomisk brottslighet är en del av kriminalpolifiken och den allmännasamhällspolitiken. Reformarbetet måste därför anpassas efter de målsättningaroch principer som gäller i de sammanhangen. Riktlinjerna för kampen mot denekonomiska brottsligheten blir därför till stor del sådana att de hargiltighet även i andra sammanhang. För att kunna tjäna till vägledning bör emellertidriktlinjerna också anpassas till de speciella problem som den ekonomiskabrottsligheten medför. Riktlinjerna kommer därför att inte endast avsemer allmängiltiga JuU1984/85:28 10 principer utan också olika faktorer som är av specielltstor vikt för just detta reformarbete. I propositionen anför justitieministern att reformarbetetmot ekonomisk brottslighet grovt sett kan sägas följa två linjer; dels är detaktuellt med reformer som tar sikte på det straffrättsliga förfarandet i vidmening, dels måste åtgärder vidtas som avser innehållet i och den allmännauppbyggnaden av rättsliga och administrativa system som missbrukas i sambandmed ekonomisk brottslighet. Åtgärder på det senare området utmärks enligtjusfilieministern av att de primärt är av förebyggande karaktär, även om ocksåandra aspekter kommer in i sammanhanget. Åtgärderna rör normalt inte endast merkvalificerade förfaranden utan regelefterlevnaden i stort. Vad gäller reformerav det straffrättsliga förfarandet är de förebyggande aspekterna av merindirekt karaktär. I det fallet kommer vidare den mer allvarliga ochkvaUficerade brottsligheten att stå i centrum. De riktlinjer som justitieministern lägger fram ipropositionen följer i stort den uppdelning som har sagts. Varje riktlinjehar formulerats i en kort mening, som återges i det följande eftervarje rubrik.