bet · G801KU4 · 1984-12-31 00:00:00 — Ivarje kommun eller centralort bör det enligt vår mening finnas någon form avlokal informationscentral som är lätt att nå per telefon eller genom besök.Informationscentralen bör kunna ge bred information om såväl statlig somkommunal service och hjälp att kontakta rätt myndighet för olika ärenden samtha väl tilltagna öppettider. Kommunerna bör svara för att informationscentralert. ex. huvudbiblioteken bemannas och utrustas på lämpligt sätt. Beträffandemyndigheternas telefonservice rekommenderar vi bl. a. följande. Upplysningarom myndigheter samlas i en särskild sektion av telefonkatalogen i anslutningfill de gula sidorna, varvid myndigheterna grupperas i block efterverksamhetens inriktning. Myndigheterna utarbetar riktlinjer för hur frågorfrån allmänheten skall besvaras. Telefonväxlarna bör hållas öppna underlunchtid för att allmänheten skall kunna lämna meddelanden eller få hänvisningtill annan myndighet. telefonservice till allmänheten börses över i särskild ordning. Engrundläggande princip för samhällsinformationen är att ansvaret för denna skallligga på respektive myndighet och vara integrerad i verksamheten. Detta medförsåväl för- som nackdelar. Bland de sistnämnda kan nämnas fragmentarisering ochsvåröverskådlighet för medborgarna samt dubbelarbete och onödiga kostnader förmyndigheterna. Mot denna bakgrund finns det enligt delegationens mening ettstort behov av ett organ KU 1984/85:4 12 somsvarar för samordning av samhällsinformationen. Viföreslår därför att det inrättas ett råd för samhällsinformationen i form av enstiftelse med staten, kommunförbundet och landstingsförbundet som huvudmän.Informafionsrådet skall svara för samordning av olika myndighetersinformationsverksamhet, verka för utveckling av samhällsinformationen samtfungera som konsult för myndigheterna och vara huvudman för vissa projekt.Rådet bör få ett kansli med fyra tjänster. Kostnaderna beräknas till 2 milj.kr. En samfinansiering mellan huvudmännen bör enligt vår meningövervägas. Rådetsverksamhet kan medverka till att höja samhällsinformationens effektivitet ochsänka kostnaderna främst genom effektivare upphandling, minskat dubbelarbeteoch rationellare val av medier. Vianser att det finns ett behov av samarbete i organiserade former för destatliga länsorganen. Ett sådant samarbete bör syfta till att skapa engemensam, regional handlingslinje för vissa informafionsåtgärder, samverkan iolika slag av förhandlingar samt erfarenhetsutbyte och gemensammautbildningsinsatser. Vi föreslår därför att regeringen uppdrar åt länsstyrelsernaatt bilda regionala informationsgrupper med kontaktpersoner från de statligalänsorganen som har utåtriktad verksamhet. Grupperna bör samlas kvartalsvis ochta upp frågor av gemensamt intresse. Länsstyrelserna svarar för gruppernasbehov av kansliresurser. De regionala grupperna bör ha kontakt med landsfingensinformationsansvariga, kommunförbundets länsavdelningar och vissa kommuner. Viföreslår att det tidigare nämnda informationsrådet blir huvudman förSamhällsguiden. I huvudmannaskapet skall ingå alla frågor som har att göra medplanering, utgivning, marknadsföring samt metod- och produktutveckling. Detredaktionella arbetet bör enligt vår mening läggas på ett annat organ,lämpligen redaktionen för tidskriften . Beträffandede nya mediernas roll i samhällsinformationen anför vi följande. Teledata skallses som ett komplement till annonser och trycksaker och bör utvecklas främstsom ett hjälpmedel för vidareinformatörer. Det är angeläget att kontakt skapasmellan olika myndigheter så att informationsbaser, som kan komma att byggasupp, får samma struktur och informationssökningen därmed underlättas. Detföreslagna informafionsrådet bör här få ett samordningsansvar. Vi rekommenderarmyndigheterna att utnyttja möjligheten att kostnadsfritt lägga viss informationi text-tv samt att regional text-tv prövas inom något tv-distrikt. Vi ansluteross till närradiokommitténs förslag att myndigheter skall få förhandla med denlokala närradioföreningen om utrymme i program med närradioföreningen somansvarig programutgivare. Medhjälp av bl. a. egna undersökningar har vi funnit att de statligamyndigheternas externa tidskrifter med få undantag vänder sig till andramålgrupper än allmänheten. De kan närmast ses som ett slags branschtidskrifteroch som alternativ till skrivelser, rapporter o. d. Mot denna bakgrund är detenligt vår mening inte möjligt att sätta bestämda ekonomiska ramar förtidskriftsutgivning med t, ex, ett absolut krav på självfinansiering. Virekommenderar att ett eventuellt prenumerationspris sätts inte eftersjälvkostnadsprincipen utan efter mottagarens förväntade villighet att KU 1984/85:4 13 betala.Vi anser att varje myndighet själv måste avgöra om annonsering skall förekommai en tidskrift och att all ackvisition av annonser bör skötas fristående frånredaktionen. Visssamhällsinformation skall enligt lag annonseras i dagspressen enligt den s. k.totalitetsprincipen. Motivet för denna är att alla medborgare skall ha sammamöjligheter att ta del av informationen oberoende av vilken tidning de håller.Förutsättningarna för myndigheternas annonsering har emellertid i fleraavseende ändrats sedan totalitetsprincipen infördes. Bland annat har antalettidningar och därmed kostnaderna för annonsering ökat. Vi anser attmedborgarintresset bäst tillgodoses om myndigheterna fritt får välja de medierför annonsering som har störst möjlighet att nå avsedda målgrupper och föreslårdärför att totalitetsprincipen modifieras till en rekommendation och attbegreppet rättigheter och skyldigheter konkretiseras. Vadgäller utbildningen av samhällsinformatörer föreslår vi att regeringen uppdraråt universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) att framlägga ett förslag tillallmän utbildningslinje för informationsyrkena. förpersonaladministration och utbildning (SIPU) föreslås få i uppdrag att utarbetaett program för vidareutbildning av statliga informatörer. Viföreslår att regeringen genom träffar ett avtal med Nordiskacentralen för masskommunikationsforskning (Nordicom) om insamling aforsknings- och utvärderingsrapporter avseende samhällsinformationen och årligutgivning av ett specialnummer av Nordicom-Nytt med aktuell bibliografi ochvissa övergripande artiklar om samhällsinformation. Viframhåller slutligen att det är angeläget att myndigheterna utnyttjar sinainformationsresurser effektivare. Det föreslagna informationsrådet bör,fillsammans med RRV, utarbeta riktlinjer för effektivare upphandling av framförallt konsulttjänster och verka för att det träffas ett centralt avropsavtal förtidskriftsutgivning. Delegafionen anser att sådan samhällsinformation som påett avgörande sätt berör enskilda medborgare skall fillhandahållaskostnadsfritt. För informafion som producerats i andra syften bör myndigheternata avgifter.