bet · G801FiU30 · 1984-12-31 00:00:00 — Nedskärningarna måste alltså inriktas på övriga statsutgifter ochdärvid göras så stora att de fångar in även denna ökning. Som utskottet ser detskulle de sammantagna besparingarna därmed behöva beröra uppemot 1/3 av statsbudgetensnuvarande utgifter exkl. slalsskuldränlor. Motionärernas förespeglingar om sänkt skattetryck framstårsom ansvarslöst i nuvarande stalsfinansiella läge. Med sitt krav på myckellångtgående nedskärningar skiljer de sig också helt från vad som förordas avövriga partier. Kraven ligger dock i linje med motionärernas syn på denoffentliga sektorn, vars inflytande på ekonomin enligt deras mening måsteminska på alla nivåer. All på endast genomföra nedskärningar av en sådanomfattning som motionärerna förespråkar skulle nämligen otvivelaktigt leda tillalt förutsättningarna för stora delar av den offentliga verksamheten och densociala omvårdnaden raserades. Utskottet noterar att motionärerna inte påminsta sätt försöker analysera vilka fördelningspolitiska effekter och andranegativa konsekvenser som deras långtgående förslag till nedskärningar skulleföra med sig. Den grundsyn som motionärerna på detta sätt ger uttryck åtframträder klart i det budgetalternativ som redovisas för /86.Motionärerna står fast vid de förslag man väckte i anslutning tillbudgetpropositionen, och som innebar att mycket långtgående utgiftsnédskärningaroch utförsäljning av statlig egendom skulle kombineras med betydandeskattesänkningar. Sammantaget uppges dessa förslag leda till en saidoförbättringpå i jämförelse med regeringens förslag. Skattesänkningarnainriktas i huvudsak på tre områden, nämligen - påkapitalbeskattningen, där betydande lindringar föreslås i en rad olikaavseenden, - påfastighetsskatten som man vill avveckla helt och - på den statligainkomstskatten som motionärerna vill sänka successivt fram , dåmarginalskatten bör uppgå till högst i inkomstlägen . (i1985 års prisnivå). Motionärernas motstånd mot skaltehöjningar är dock inteutan undantag. Två förslag till skatleskärpningar läggs nämligen fram. Sålundakräver de dels att skaltereduktionen för fackföreningsavgiften skall slopas,dels all del kommunala grundavdraget stegvis skall minskas med . Detsistnämnda förslaget - som är avsett att finansiera ell ökat stöd tillbarnfamiljerna -leder till alt inkomstskatten ökar med ca . förpraktiskt tagel alla inkomsttagare. Medan de moderata skallesänkningsförslagen uteslutandeinriktas på ekonomiskt starka grupper i samhället är skallehöjningarna alltsåavsedda all bäras av alla oavsett inkomst. Personer med inkomster understigandeca . får över huvud taget inte del av någon sänkt inkomstskall. FiU1984/85:30 64 påförs de en ökad skattebörda. Framför allt de med myckethöga inkomster, hksom aktieägare och fastighetsägare blir i stället de somgynnas av motionärernas förslag. De fördelningspolitiskt orättfärdiga inslagen imotionärernas förslag på skatteområdet förstärks av de krav påutgiftsbegränsningar som man lägger fram. Besparingarna berörpraktiskt taget samtliga departements ansvarsområden och inriktas direkt motsociala trygghetssystem och annat stöd som är av väsentlig betydelse för deekonomiskt svaga grupperna i samhället. Så t. ex. föreslås attsjukpenningersättningen skall begränsas kraftigt. Även föräldrapenningen börenligt motionärernas mening reduceras och för patientavgiften föreslås enhöjning. En föreslagen reducering av räntebidragen och livsmedelsstödel skullefå direkta återverkningar på hushållens boendekostnader och matutgifter.Nedskärningar föreslå.s även av en rad andra statliga stödformer. I motion 3239 (m) hänvisar samma motionärer ånyo tilldessa besparings-och skallesänkningsförslag. Vad som behövs säger man apropåregeringens ålslramningsförslag är en minskning av framför allt denoffentliga konsumtionen genom neddragningar av statsutgifterna. Det är, enligtderas mening, i första hand där del spenderas för mycket, inte bland vanligafamiljer som vill skaffa sig bil eller har kontokort. Om motionärernas främsta syfte är alt minska den statligakonsumtionen tillgodoses detta krav i endast begränsad utsträckning genom derasegna besparingsförslag. Dessa är nämligen i mycket liten utsträckning riktademot statlig konsumtion. 1 stället tar de till helt övervägande del sikte pådels inkomstförstärkningar genom utförsäljning av statliga förelag, delsulgiftsbegränsningar genom nedskärningar av statliga transfereringar av delslag som utskottet angett. Många av dessa transfereringar riktar sigdirekt eller indirekt till hushållen och är avsedda att ge de ekonomisktutsatta grupperna i samhället ett extra stöd och skydd. Genom alt försämradetta skydd begränsar man konsumlionsulrymmel för dessa grupper. Däremotinskränker man inte på den statliga konsumtionen. Motionärernas förslag blirdärigenom inte bara orättfärdiga. De motverkar dessutom den effekt motionärernasjälva säger sig vilja uppnå. En politik som på detta sätt leder till ökade ekonomiskaklyftor i samhället och en försämrad social trygghet för de ekonomiskt svagagrupperna tar utskottet bestämt avstånd från. Utskottet avstyrker därför motion3201 yrkande 2. 1 motion 3206 (c) påpekas alt delerfordras i besparingar för alt uppnå balans i denoffentliga sektorns finanser. Motionärerna föreslår att drygt 10 av dessa 25miljarder kronor sparas /86. Eftersom skattehöjningarenligt deras mening inte är någon framkomlig väg, anser de en minskning av deoffentliga utgifterna vara nödvändig. FiU1984/85:30 65 Motionärerna hänvisar till sitt ijanuari framlagda budgetförslag, som enligt deras egna bedömningar gav ett 910miljarder kronor lägre budgetunderskott än regeringens. Detta förslag innebärbl. a. att AMS och Samhällsföretag skulle få sin verksamhet beskuren med 2,5miljarder kronor, att sjukpenningersättningen skulle försämras, attpatientavgiften skulle höjas, att skattereduktionen för fackföreningsavgifterskulle slopas och att vissa räntebidrag till flerfamiljshus skulle avvecklas.En mycket stor del av budgetförstärkningarna skulle uppnås genom alt statligaföretag såldes ut till ett värde av och genom altöverföringarna till kommunerna begränsades med . Jämsides med dessa nedskärningar föreslog motionärerna dåockså en rad skattesänkningar. Fastighetsskatten skulle sålunda avvecklas ochmarginalskatten sänkas. Vidare föreslog man, med särskild tonvikt på de mindreförelagen, lindring i viss kapitalbeskattning och i ett antal arbetsgivaravgifter.Motionärerna förespråkade också införandet av s. k. privata investeringskontonsom ett sätt all stimulera sparandel. Redan i samband med behandlingen av budgetpropositionenframhöll utskottet all de besparingseffekter som motionärerna tillgodoräknadesig var kraftigt överdrivna. Den varaktiga saldoförbällringen under budgetåret1985/86 inskränkte sig enligt utskottets beräkningar till knappt 1,5 miljarderkronor, vartill kom eventuella.intäkter från den föreslagna utförsäljningen avstatliga företag. Tog man emellertid hänsyn även till effekten av vissa andraförslag som motionärerna hade fört fram del gällde bl. a. krav på ändradskatleuppbörd kunde den saldoförbätiring som framkom i motionärernasbudgetalternativ under /86 övergångsvis förbylas i ettunderskott. I detta sammanhang påpekade utskottet också all en avmotionärerna föreslagen satsning pä skatteutjämningsbidrag inte skulle kunna gekommunerna den åsyftade möjligheten alt sänka sin utdebitering eftersomstatsbidragen föreslogs bli minskade med myckel stora belopp. Dennaför kommunerna negativa effekt dämpas något av att motionärerna nu har ställtsig bakom regeringens förslag om höjning av de ordinarie skatteutjämningsbidragenmen avvisat den föreslagna finansieringen av höjningen. Genom att säga nej tillfinansieringen försvagas emellertid motionärernas budgetalternativ nu medytterligare ca för /86. För helår räknatblir försvagningen ungefär dubbelt så stor. I den aktuella motionen tillgodoräknar motionärerna sigockså vissa ytterligare besparingar som man anser sig ha gjort genom förslaglagda . Bland dessa åtgärder finns emellertid en tillkommandebesparing inom kärnkraftsområdet på som ipraktiken inte torde kunna uppnäs. Dessutom kräver motionärerna ökade statligasubventioner till jordbruket. Vidare leder deras ställningstagande till regeringsförslagelom förenklad självdeklaration till alt det kassamässiga budgetutfalletförsämras under /86 till följd av de skillnader som 5 1984/85. FiU1984/85:30 66 uppkommer vid den preliminära uppbörden. Beaktar man även dé mer långsiktiga budgeteffekterna avmotionärernas ställningslagande i denna fråga blir skillnaden än mer påtaglig,eftersom motionärernas alternativ med en indexuppräkning av skatteskalan enbartbelastar statsbudgeten medan en höjning av schablonavdraget får bäras av bådestal och kommun. Bland motionärernas mer framåtsyftande förslag finns nuäven ett krav på att baslivsmedel skall befrias från mervärdeskatt; ett förslagsom om det förverkligades skulle leda till att statsbudgeten försvagadesmed i runda tal . Utskottet har därvid utgått från attendast ungefär hälften av de livsmedel som konsumeras skulle komma att förastill undantagsgruppen. Enligt utskottets mening svarar varken vidlyftigabudgetåtaganden av detta slag eller motionärernas förslag till budgetregleringför 1985/86 mot de krav på begränsningar som motionärerna själva ställer upp. Tilltron till motionärernas budgetalternativ förstärksinte av deras förslag till satsning på småförelagsamhel. Dessa insatserförutsätts bli finansierade genom att AMS och Samhällsförelags verksamhetbeskärs kraftigt. Som utskottet ser det räknar motionärerna tydligen med allgenerella nedsättningar av arbetsgivaravgifter skall ge småföretagen ett såstarkt incitament till nyanställningar att delta mer än väl kompenserarbortfallet av beredskapsarbeten och skyddade arbeten i Samhällsföretag. Hittillsvunna erfarenheter av försök av detta slag tyder inte på alt så blir fallet.Detsamma gäller ansträngningarna att med hjälp av lönebidrag placera anställdai Samhällsföretag på den öppna marknaden. Under alla omständigheter skulle enomläggning av detta slag medföra svåra övergångsproblem och ofrånkomligendriva upp arbetslösheten i det korta perspektivet. Med del anförda avstyrkerutskottet motion 3206 (c) yrkande 2. 1 motion 3202 (fp) framhålls attbudgetunderskottet är inflationsdrivande och därför måste minska för att manskall få ned inflationslakten. Skattehöjningar avvisas som en metod allbegränsa underskottet. I stället måste detta minskas dels genom den ekonomiskatillväxten, dels genom utgiftsnedskärningar. Besparingsarbetel måste ske långsiktigtoch systematiskt eftersom det tar innan beslut om utgiftsminskningarger effekt på ekonomin. Genom alt skjuta på besluten kommer regeringen, enligtmotionärerna, att hamna i en tvångssituation där t praktiken endastskattehöjningar slår till buds. Utskottet får med anledning hiirav framhålla följande. Enviktig förutsättning för alt man skall kunna nå framgång med budgetpolitikenär att arbetet bedrivs systematiskt och ges en långsiktig inriktning. I detavseendet är utskottet inte av någon annan uppfattning än motionärerna. ser del måste budgetprövningen ske med största stramhet. Granskningenav utgifter måste vara synnerligen strikt och omfatta alla områden. FiU 1984/85:30 67 kan direkta utgiftsnedskärningar därvid bli nödvändiga,men dessa måste sättas in i ett fördelningspolitiskt sammanhang och får inteleda till all den sociala omvårdnaden och grundtryggheten urholkas. Utmärkande för motionärernas budgetalternativ är, somutskottet ser det, att de största förstärkningarna uppkommer inte genomutgiftsnedskärningar som motionärerna själva förespråkar utan - genomindragningar från sektorer som ligger vid sidan av statsbudgeten. För att fåner del statliga budgetunderskottet föreslår motionärerna sålunda attkommunerna skall bli tvingade alt erlägga en förhöjd avgift påskatteunderlaget, som på helår räknat tillför statsbudgeten ca 4,1 miljarderkronor mer än vad som erfordras för att finansiera en höjning av skatteutjämningsbidragen.Ytterligare skall dras in till statsbudgeten genomutförsäljning av statliga företag. Vidare skall åläggas att levererain ytterligare i förhöjd avkastning. Enbart dessa mereller mindre tillfälliga inkomstförstärkningar svarar sålunda för närmare 8miljarder kronor av den saidoförbättring som motionärerna vill uppnå. De direkta utgiftsnedskärningarna är i huvudsak inriktadepå tre områden, nämligen - påsjukförsäkringssystemet, där kompensationsnivån föreslås bli sänkt, - påarbetslöshetsförsäkringen, där statsbidragen skärs ned med 0,8 miljarder kronorpå helår och - på kommunernasom, utöver ovanslående indragning, inte erhåller någon kompensafion för mistadbeskattningsrätt av juridiska personer. För kommuner och landsting blir helårseffeklen avmotionärernas budgetalternativ alt de i jämförelse med förslagen ikomplelteringspropositionen varaktigt åderlåts på ytterligare 5,7 miljarderkronor. Redan i samband med behandlingen av budgetpropositionen påtaladeutskottet det motstridiga i de kommunalekonomiska förslag motionärerna förfram. Å ena sidan vill de alltså genom kraftiga indragningar begränsakommunernas och landslingens handlingsutrymme. Å andra sidan för man framförslag som, om de genomfördes, skulle få myckel långtgående återverkningar påkommunernas och landslingens finanser. Det gäller t. ex. motionärernas förslagom sänkt skolålder liksom förslaget att alla äldre som vistas på t. ex.långvårdskliniker skall ha rätt till eget rum. Utöver neddragningarna på kommunsidan tar motionärernasbesparingar sikte på framför allt två trygghetssystem. Man anser sig emellertid också ha utrymme för ett antalskattelättnader. Del gäller bl. a. sänkt marginalskatt, slopad fastighetsskattoch lindrad förmögenhetsbeskattning, lättnader som alltså i första handtillfaller de mer välbeställda grupperna i samhället. Från fördelningspolitiskautgångspunkter får motionärernas budgetalternativ därmed enligt utskottetsmening en felaktig inriktning. Med detanförda avstyrker utskottet motion 3202 (fp) yrkande 2. FiU1984/85:30 68 I motion 3203 (vpk) framhålls attunderskotten i den svenska statsbudgeten har framför alltskapat fördelningspoliliska problem genom alt de medverkat till enkoncentration av sparandet och till högre räntebetalningar. Motionärernaerinrar om att man tidigare avvisat metoden med en kontraktivt verkandepolitik, och att man hävdat att en mindre minskning av budgetunderskottet änden regeringen föreslagit skulle kunna leda till en större ökning av såvälbruttonationalprodukten som den privata och offentliga konsumtionen. Denna uppfattning anser motionärerna alltjämt vara riktig.Man hänvisar till de förslag som framlades i anslutning tillbudgetpropositionen och upprepar nu endast några förslag som man anser har ökati betydelse . Dessa förslag går ut på allmervärdeskatten på livsmedel skall slopas i tre etapper, varvidlivsmedelssubvenlionerna bör öka med i en första etapp, alt 1,75miljarder kronor bör avsättas för arbelsmarknadspolitiska insatser för attskapa nya och varaktiga arbetstillfällen i kommuner och landsting och attomsättningsskatten vid akliehandel bör fördubblas till . Motionärerna föreslår nu dessutom att en ny kapitalexportavgifl skall införas isyfte all dämpa de svenska storföretagens investeringar utomlands. Denna avgiftbör enligt motionärerna utgå på den del av de direkta investeringarnautomlands som finansieras genom betalning från Och skulle enligt derasegna uppskattningar kunna inbringa ca 300 milj. kr. I likhet med motionärerna anser utskottet att deåterverkningar som budgetunderskottet har på samhällsekonomin skaparfördelningspoliliska problem. Underskottet måste där-för begränsas. Det ärdärvid av största vikt alt de fördelningspoliliska aspekterna beaktas och attåtstramningen ges en sådan inriktning att bördorna kan fördelas efter bärkraft.Utskottet har i anslutning till den lämnade redogörelsen årslångtidsbudget kunnat konstatera att även en begränsad ökning avutgiftsåtagandena skulle omintetgöra den förbättring av samhällsekonomin somsaneringen av statsfinanserna har resulterat i. IJlskoliel kan därför inteställa sig bakom en politik med den expansiva inriktning som motionärernaförespråkar. Med det anförda avstyrks motion 3203 (vpk) yrkande 2. Sammanfattningsvis anser utskottetall budgetpolitiken även måste ges en mycket straminriktning. uppnådda förbättringar måste las till vara. Arbetet medatt återställa balansen i den offentliga sektorn måste fullföljas med fasthetoch konsekvens. Strävan att begränsa budgetunderskottet får dock inte drivas sålångt att nedskärningarna urholkar grundvalen för den offentliga verksamhetenoch sociala omvårdnaden. Det är också viktigt att fördelningspoliliskahänsynstaganden skjuts i förgrunden och alt erforderliga uppoffringar fördelasefter bärkraft. mening tillgodoses inte dessa krav i de budgetalternativ FiU1984/85:30 69 som redovisas i de borgerliga partiernas motioner.Gemensamt för dessa alternativ är att de dels leder till påtagliga försämringarav olika trygghetssystem, dels ger skattelättnader åt i första hand de mervälbeställda grupperna i samhället. Utskottet kan därför inte ställa sig bakomdessa förslag. Ä andra sidan kan utskottet inte heller godta en expansivpolitik av det slag som förespråkas av kommunisterna. En politikmed en sådan inriktning skulle nämligen mycket snart driva uppbudgetunderskottet till ansenlig höjd. Enligt utskottets mening är den linje som förordas av regeringenbäst ägnad att lösa de svåra problem vi står inför. Den innebär att åtgärderför att främja tillväxten i ekonomin kombineras med fortsattabesparingsinsalser. Det stora underskottet i statsbudgeten gör det inte möjligtall sänka skattetrycket . Delta utesluter inte altförändringar av olika skatter både kan och bör ske inom ramen för ettoförändrat skattetryck. Utskottet delar föredragandens syn på hur utgiftspolitikenbör utformas i fortsäliningen. De krav som därvid bör gälla innebär att - endast de allra mest angelägna reformerna börgenomföras och omfattningen av dessa utgiftsökningar måste hållas nere, som de finansieras genom att andra utgifter minskas, - ulgiftsbegränsningarmåste åstadkommas på vissa områden, - arbetet med attbegränsa automatiken i statsutgifternas tillväxt måste fortsätta, - åtgärder måstevidtas för att effektivisera den offentliga verksamheten och i vissa fallförändra dess organisations- och finansieringsformer, - enfortgående omprövning av existerande ulgiflsprogram måste göras. Liksom tidigare måste ansträngningarna inriktas på att successivt begränsa budgetunderskottet.För /86 bör budgetunderskottet inte tillåtas överskrida den nivåsom finns angiven i komplelteringspropositionen, dvs. 61 miljarder kronor.Målet att balansen i den offentliga sektorn skall vara återställd före år 1990ligger fast. Budgetunderskottet mätt som andel av BNP måste därför mednödvändighet fortsätta alt minska under återstoden av . Ambitionenbör vara att fram bringa ned statens budgetunderskott till avBNP. Detta förutsätter budgetförstärkningar på sammanlagt 10-15 miljarderkronor . Senareläggning av beslutade statsutgifter I proposition 217 framhålls att delfinns anledning att begränsa inte bara likvidiietsökningen i näringslivet ochden lånefinansierade privata konsumtionen utan också den efterfrågan somskapas via statsbudgeten. En sådan begränsning bör enligt propositionen iförsta hand inriktas på bl. a. transfereringar till näringslivet och vissastatliga inköp av materiel och utrustning. För alt åstadkomma den eftersträvadebegränsningen har regeringen för avsikt alt noggrant pröva de möjligheter somföreligger ätt ' Rättelse: S. 76, efter sista punkten i Hemställan Tillkommer: Utskottet hemställer att ärendet avgörs efter endast en bordläggning. FiU1984/85:30 70 hålla inne medel eller senarelägga utbetalningar frånanslag. 1 den mån begränsningarna innebär större avvikelser från deutgiftsprogram som tidigare underställts kommer detta, enligt vadsorn sägs i propositionen, att redovisas i nästa års budgetproposition. I motion 3241 (vpk) begärs att skall gesmöjlighet att ta ställning till förslag om senareläggning av beslutadestatsutgifter. Enligt motionärerna kan åtgärder som vidtas inom den offentligasektorn motverka arbetslöshet. Utgifter som redan beslutat om kanenligt deras mening inte dras in utan att de värderas utifrån sinasysselsättningsskapande effekter. Utskottet vill för sin del anföra följande i denna fråga.Höjningen av den inhemska räntenivån har föranlett utskottet att på förslag avriksgäidskontoret nu förorda, alt utgifterna för slalsskuldränlor skall räknasupp med ulövervad som anges i kompletleringsproposilionen.Den budgetförsämring som härigenom uppkommer kan enligt utskottets mening integodtas. Som utskottet påpekat skulle nämligen även förhållandevisbegränsade utgiftsökningar snabbt kunna omintetgöra de förbättringar somuppnåtts . Andra åtgärder måste därför nu vidtas för attneutralisera ökningen av ränteutgifterna. 1 proposition 217 föreslås en höjning av bilaccisen ochstämpelavgiften på faslighetsinteckningar. Dessa höjningar har visserligen iförsta hand tillkommit för att dämpa den inhemska efterfrågan på nyapersonbilar och efterfrågan på krediter mot faslighetsinteckningar. De bidraremellertid också till att statskassan tillförs inkomster motsvarande ungefärhälften av den uppkomna ränteutgiftsökningen. Härjämte har regeringen alltsåför avsikt alt hålla inne medel eller senarelägga utbetalningar från anslag. 1 det uppkomna läget måste ansträngningarna inriktas påatt få ner budgetunderskottet till den nivå som anges ikompletteringspropositionen. En senareläggning av utbetalningarna harförutsättningar att snabbt få genomslag, och åtgärderna kar lätt samordnas medandra insatser som erfordras för att återställa balansen med vår omvärld. Omfattningenav senareläggningarna kan också behöva anpassas till den ekonomiska utvecklingen.Med hänsyn till dessa omständigheter framstår den av regeringen valda lösningensom ändamålsenlig. Det ter sig enligt utskottets mening också lämpligt attrikta in begränsningarna på bl. a. transfereringar till näringslivet och påstatliga inköp av materiel och utrustning. Ulskotlel vill i sammanhanget erinra om all del enligtförarbetena till regeringsformen ankommer på regeringen all avgöra i vilkenutsträckning och i vilken takt ett anslag eller ett bemyndigande skall tas ianspråk (prop. 1973:90, s. 224). Regeringen är emellertid alltid bunden av deställningstaganden gjort och måste alllid beakta de ulgiflsåtagandensom följer av lag eller för staten föreliggande förpliktelser. Något behov avalt låta i förväg ta ställning till senareläggningarna av utgifterföreligger därför inte enligt utskottets mening. En sådan prövning skulledessutom inte kunna komma till stånd förrän en bit in på nästa budgetår ochskulle FiU1984/85:30 71 därigenom allvarligt begränsa möjligheterna alt snabbtuppnå resultat. Med det anförda avstyrker utskottet motion 3241 yrkande 9. . Utskottet anser det nödvändigt att regeringen på det sätt som föreslås ipropositionen senare lämnar en redogörelse för de åtgärder som kommeratt vidtas. I motion 3213 av ()kritiseras de åtgärder regeringen ämnar vidta för all förbättra den offendigasektorns effektivitet. Dessa åtgärder innebär bl. a. att man övervägermöjligheterna att ändra myndigheternas medelstilldelning för att ge demmöjlighet att planera sin verksamhet för mer än ett budgetår i sänder. Deinnebär också alt regeringen genom en särskild arbetsgrupp håller på att seöver den statliga normgivningen gentemot näringslivet i syfte alt nå en enklareoch smidigare tillämpning av regler. Motionären anser alt de av regeringen redovisade planernainte kan ligga till grund för det fortsatta reform- ochrationaliseringsarbelel. Översynen av den statliga normgivningen gentemotnäringslivet bör bedrivas utifrån vissa andra förutsättningar, som motionärensammanfattar i nio punkter. Han anser också att regeringen bör återkomma medförslag av samma typ som redovisades antibyråkraliproposiiion.