bet · G801NU2 · 1984-12-31 00:00:00 — I detta sammanhang togs också upp frågan om de ökande motköpskravsom de svenska företagen möter i sina exportansträngningar på i första handmarknader i statshandels- och . Statsrådet uttalade pådenna punkt att utvecklingen var en beklaglig konsekvens av bl. a. mångaländers ansträngda finansiella läge. Även om mothandelskraven förhoppningsviskunde komma att avta på lång sikt var det realistiskt att räkna med att deskulle komma att aktualiseras framöver. Svensk industri kundeinte ställa sig vid sidan av denna utveckling. Statsrådet anförde i dettasammanhang att han såg positivt på tanken att Investeringsbank skullekunna teckna aktier i . Detta företag hade inlett ett arbete syftande tillatt förstärka servicen åt svensk exportindustri när det gällde att hanteramothandelskrav. En förutsättning för ett statligt engagemang sades vara att etttillräckUgt starkt intresse visades från näringslivets sida för att stärkaföretaget. - godkände förslagen (NU 1983/84:40, rskr1983/84:382). SverigesInvesteringsbank har sedermera förvärvat en minoritetspost i . Företagethar också omorganiserats och delats i ett förvaltande bolag, Finans, ochett operativt bolag, , med huvuduppgift att arbeta med motköpsaffärer.Företaget ägs i övrigt av ett stort antal privata och statliga företag samtnäringslivsorganisationer. Verksamheten är framför allt inriktad påstatshandelsländer och . Detfinns flera andra privata företag som arbetar med motköpsaffärer ochbyteshandel. Ett antal av de större svenska exportföretagen har vidare inrättatsärskilda motköpsavdelningar. De traditionella handelshusen är ofta NU1984/85:2 21 inriktade på avlägsna och svårbearbetade marknader, såsomstatshandelsländer och , och de arbetar ofta med bulkvaror.Handelshusen övertar vanligen varor i fast räkning och skötermarknadsbearbetningen för de representerade varorna via försäljningskontor, agentereller representanter. De multinationella företagen i det internationellasamarbetet' De multinationella företagensväxande betydelse för världsekonomin har ägnats stor uppmärksamhet inom FN ocholika till FN knutna organ. Bland de resolutioner Som har antagits och som ärav betydelse för FN:s fortsatta arbete på detta område kan nämnas den avgeneralförsamlingen antagna resolutionen om permanent suveränitet övernaturtillgångar och en deklaration och ett handUngsprogram angåendeupprättande av en ny internationell ekonomisk ordning. Till de multinationellaföretagens verksamhet anknyter särskilt de i deklarationen upptagnaprinciperna om nationell suveränitet över naturtillgångar, kontroll avmultinattonella företag och främjande av teknologiöverföring. Inom en rad av behandlas oUka frågor medanknytning tiU multinationella företag. I det följande redovisas delar av dettaarbete. ECOSOC och "FN-koden" Ekonomiska och sociala rådet(ECOSOC) är ett av . ECOSOC har tiU uppgift att åstadkommainternationell samverkan vid lösande av mellanfolkliga problem av ekonomisk,social, kulturell och humanitär art. inrättade ECOSOC en mellanstatligkommission för transnationella företag och ett center för transnationellaföretag. Kommissionen består av 48 medlemmar. Av medlemmarna ärtolv från , elva från , tio från , tio frånindustriländer -däribland - och fem från . Enligt sinadirektiv skall kommissionen bl. a. tjäna som ett centralt forum inom FT för ettheltäckande och djupgående studium av frågor som rör transnationella företag,främja utbytet av synpunkter meUan regeringar, meUanstatliga ochinternationella organisationer, fackföreningar, företag och organisationer inomnäringslivet, konsumenter och andra berörda grupper genom bl. a. hearings ochenkäter, vägleda centret i fråga om rådgivning till intresserade regeringar ochi fråga om teknisk samverkan, undersöka transnationella företags verksam- ' Framställningen i detta avsnitt bygger i stora delar påmotsvarande redogörelse i betänkandet (SOU 1978:73) Kontroll av utländskföretagsetablering i . NU1984/85:2 22 het och biträda ECOSOC vid utvecklingen av enuppförandekod för transnationella företag. Kommissionen antog ett arbetsprogram enligt vilketuppgiften att utarbeta en uppförandekod för transnationella företag gavs högstaprioritet. För utförande av det grundläggande arbetet på uppförandekodentillkallades en mellanstatlig arbetsgrupp. Ett utkast till kod förelades ECOSOCi . ECOSOC beslutade då att utkastet skulle ligga till grund förslutförhandlingar i de frågor där enighet ännu inte hade nåtts. I slutförhandlingarna,som skulle äga rum inom ramen för den särskilda kommissionen förtransnationella företag, skulle alla intresserade länder inbjudas att delta.Överläggningar inom den utökade kommissionen har härefter ägt rum vid fleratillfällen, senast . Framstegen har varit begränsade och det haransetts föga meningsfullt att fortsätta förhandlingarna i den överenskomnaformen. Avsikten är att skall beslutai frågan om och hur arbetet med uppförandekoden skall fortsätta. Centret för transnationella företag har till uppgift attbiträda ECOSOC och kommissionen i frågor som rör transnattonella företag, attutveckla ett heltäckande informationssystem rörande transnationella företagsverksamhet genom insamling, analys och spridning av tillgänglig informationtill alla regeringar, att på begäran av regeringar organisera och samordnatekniska samarbetsprogram i frågor som rör transnationella företag i syfte attstärka värdländernas och särskilt utvecklingsländernas möjligheter attförhandla med transnationeUa företag samt att utreda olika politiska,juridiska, ekonomiska och sociala aspekter på transnationella företag. Bland det ytterligare arbete rörande multtnationellaföretag som har bedrivits med anknytning till ECOSOC kan nämnas försök att fåtill stånd en internationell överenskommelse som kan förebygga och undanröjaförekomsten av otillbörliga förmåner i samband med internationella affärstransaktionerresp. en internationell standard för ekonomisk redovisning och rapportering. FN:s handels- ochutvecklingskonferens () är ett permanent FN-organ som är underställtgeneralförsamlingen. huvuduppgift är att främja internationell handelmed sikte särskilt på ekonomisk utveckling. Organisationen skall vidareutarbeta principer för världshandeln och därmed sammanhängandeutvecklingsproblem samt föreslå åtgärder för dessa principers tillämpning.UNCTAD härvid åtskilliga tillfällen behandlat frågor som har berörtmultinationella företag. Flera efter varandra följande expertgrupper arbetadet. ex. med frågor om konkurrensbegränsande metoder. Arbetetledde fram till att enhälligt godkände en kodrörande konkurrensbegränsande åtgärder. Koden har formen av rekommendationer avvissa principer och regler för NU 1984/85:2 23 kontrollav konkurrensbegränsande ätgärder med negativ inverkan på internationellhandel, särskilt utvecklingsländernas. I koden uppräknas olika typer avkonkurrensbegränsningar som företag bör avstå från att tillämpa, t. ex.överenskommelser om priser vid export och import, anbudskarteller,marknadsuppdelning och olika former av missbruk av dominerande ställning.Koden omfattar alla typer av företag inkl. statsägda, och den inbegriper ocksåmultinationella företag. Vissa undantag görs dock för relattoner mellan företagsom är under gemensam kontroll. I koden finns också regler avseendeprissättning, bl. a. vid transaktioner mellan koncernföretag. Samarbetepå internationell nivå bör enUgt koden syfta till att eliminera eller effekttvtingripa mot konkurrensbegränsningar, inbegripet sådana som ttllämpas avmultinationella företag, genom förstärkt och förbättrad kontroll avkonkurrensbegränsningar som negattvt påverkar den internationella handeln,särskilt utvecklingsländernas, och dessa länders ekonomiska utveckling. Emellertid har ett system för internationell uppföljning avkodens tillämpning byggts upp inom ramen för . Vidare skall staternaårligen rapportera till generalsekreterare om åtgärder som harvidtagits i enlighet med koden. GeneralförsamUngen har beslutat att till år1985 sammankalla en under ttllsyn för att göra en totalöversyn av de antagna principerna och reglerna. för teknologiöverföring bedriver olika expertgrupper ettarbete inriktat på att utforma en internationell kod rörandeteknologiöverföring. Även denna kod rör multinationell företagsverksamhet. Inom internattonella arbetsorganisationen, , somär för socialpolitik och arbetsmarknadsfrågor, bedrivs ettomfattande forsknings- och utredningsarbete om multinationella företag. ILOantog en deklaration om riktlinjer angående multinationella företag ochsocialpolitik. För deklarationen har i viss mån riktlinjer (se nedan)stått som förebild. Deklarationen täcker emellertid flera sociala aspekter påmultinattonella företags verksamhet än det avsnitt i riktlinjer somgäller sysselsättning och arbetsmarknadsfrågor, och den behandlar också skapandetav sysselsättningstillfällen i utvecklingsländer. Riktlinjerna är frivilligaoch avsedda att vägleda regeringar och arbetsgivar- och arbetstagarorganisationeri hemländer och värdländer i främjandet av socialt framåtskridande. NU1984/85:2 24 Deklaration om multinationella företag och internationellainvesteringar Den internationella debatten ibörjan av om de multinationella företagens verksamhet ledde bl. a.till att man inom tog upp diskussioner om utarbetande av en s. k.uppförandekod för multinationella företag. Under dessa diskussioner väcktestanken att också medlemsstaternas agerande gentemot företagen borde beaktas.Arbetet ledde till att regeringarna i organisationens medlemsländer (utomTurkiet) antog en deklaration om internationella investeringar ochmultinationella företag. I deklarattonen förklarar medlemsländernas regeringarsammanfattningsvis 1. att de gemensamt rekommenderar de multinationella företagsom är verksamma inom deras länder att iaktta riktUnjerna, 2. attmedlemsstaterna med vissa förbehåll bör ge utlandskontrollerade företag som ärverksamma i deras länder en behandling som inte är mindre gynnsam än den som imotsvarande situationer ges åt inhemska företag (nationell behandling), 3. att de erkännerbehovet av att stärka sitt samarbete genom att ta hänsyn till sådana avmedlemsländernas intressen som påverkas av särskilda åtgärder i syfte attfrämja eller hämma internationella direktinvesteringar, 4. att de ärberedda att samråda i de berörda frågorna genom de förfaranden som samtidigtbeslutas av rådet samt 5. att de skall överse samtliga frågor isyfte att förbättra effektiviteten i samarbetet rörande problem somsammanhänger med internationella investeringar och multinationella företag. Till deklarationen är fogade dels riktlinjerna förmultinationella företag, dels tre beslut om procedurerna för information ochsamråd i frågor rörande resp. riktUnjerna, nationell behandling samt främjandeoch hämmande åtgärder för internattonella investeringar. I den s. k. preambeln till riktlinjer förmultinationella företag framhålls både positiva och negativa effekter avmultinationella företags verksamhet. De multinationella företagensinternationella direktinvesteringar kan medföra avsevärda fördelar förhemländer och värdländer genom att bidra till effektivt utnyttjande av kapital,teknologi och arbetskraft, anförs det. Företagen kan också lämna viktiga bidragtill främjande av ekonomiskt och socialt välstånd, till förbättrande avlevnadsstandarden och tillgodoseendet av grundläggande behov, till skapande avsysselsättningstillfällen och till åtnjutande av grundläggande mänskliga fri-och rättigheter. Men de multinationella företagens tillvägagångssätt vidorganiserandet av sin verksamhet utanför den nationella ramen kan leda tillmissbruk av ekonomisk makt och till konflikter med nationella politiska mål,heter det vidare. Härtill kommer att de multinationella företagens kompliceradenatur och svårigheterna att klart skönja deras olika struktur, verksamhet ochpolitik ibland ger anledning till oro. NU1984/85:2 25 Riktlinjerna för multinattonellaföretag består av rekommendationer ttll de multinationella företag som ärverksamma inom medlemsländerna. Riktlinjerna är frivilliga till sin karaktäroch kan inte genomdrivas på rättslig väg. Det framhålls att riktlinjerna intesyftar till att införa skillnader i behandling mellan multinattonella ochinhemska företag. Uppförandekodens konkreta riktlinjer är indelade i olikaavsnitt: aUmänna principer, information, konkurrens, finansiering,sysselsättning och arbetsmarknadsfrågor samt vetenskap och teknologi. Procedurbeslutet avseende riktlinjerna innebär - medsenare ändringar -att den s. k. (kommittén för internationellainvesteringar och multinationella företag) regelbundet eller på begäran av ettmedlemsland skall utbyta synpunkter i frågor rörande riktlinjerna och denerfarenhet som har vunnits vid deras tillämpning. Kommittén skall vara ansvarigför att klargöra riktlinjerna. Kommittén skall också regelbundet anmoda BIACoch TUAC (industrins resp. de fackliga organisationernas rådgivande organ iOECD) att framföra sina synpunkter på riktlinjerna. De rådgivande organen kandessutom själva begära ett utbyte av åsikter. Ett enskilt företag kan påbegäran få lämna sina synpunkter i frågor om riktlinjerna som rör dessintressen. Det ankommer emellertid inte på kommittén att fatta beslut omenskilda företags beteenden. Procedurbeslutet innebär också att s. k. nationellakontaktorgan skall inrättas i alla medlemsländerna. Kontaktorganens uppgiftskall bl. a. vara att sprida kännedom om riktlinjerna och verka för att deefterlevs. De avses också med berörda parter diskutera frågor söm haranknytning till riktlinjerna. I enlighet med en av huvudpunkterna beslut harinom verkställts översyn av riktlinjerna och besluten.Översynerna har sammanfattningsvis lett till få ändringar i riktlinjerna, någotfler i procedurbesluten och åtskilliga klargöranden eller förklarande kommentarerom riktlinjernas omfattning och innebörd. Den senast företagna översynen, som godkändes av , innebar bl. a. en viss uppstramning avsamarbetsreglerna med avseende på nationell behandling och hämmande ochfrämjande åtgärder rörande internationella investeringar. Innebörden är skärptuppmärksamhet på diskriminerande eller snedvridande regler och åtgärder imedlemsländerna som kan verka hämmande på internationella investeringar.Särskild uppmärksamhet ägnades frågan om motstridiga krav (conflictingrequire-ments) som medlemsländer ibland ställer på de multinationellaföretagen. I samband med översynen har också, med bl. a. som aktivtpådrivande, ägnats speciell uppmärksamhet åt problematiken kring demultinationella företagens agerande i strukturanpassningsprocessen och pekatspå de avsnitt i riktlinjerna som är särskilt relevanta för företagen att iakttai detta sammanhang. NU1984/85:2 26 Internationella investeringar och multinationellaföretags verksamhet är föremål för uppmärksamhet inom flera av . Den centrala och samordnande uppgiften på detta område ankommer påden förut (s. 25) nämnda s. k. . Många av de övriga kommittéernabehandlar emellertid olika aspekter på multinationella företag, främstindustrikommittén, handelskommittén, konkurrensbegränsningskommittén,skattekommittén, kommittén för vetenskap och teknologi och kommittén förosynliga transaktioner och betalningar. I konkurrensbegränsningsfrågor har ett arbetepågått i en expertkommitté som behandlar restriktiva affärsmetoder. a. resulterat i rådsrekommendationer angående nationella lagstiftningsåtgärder,notifieringar och informationsutbyte samt konsuUations- och samrådsförfarandei frågor om internationella konkurrensbegränsningar. En översyn av samarbetetpå detta område pågår f. n. har aviserat att detta arbete påsikt kan komma att få följder för riktlinjerna för multinationella företag.Det kan också nämnas att denna kommitté och handelskommittén samarbetar i bl.a. frågor om internhandel mellan företag som ingår i samma koncern. Från skattekommittén har aviserats ett förslag tillministerrådet om en internationell konvention om ömsesidigt bistånd mellanmyndigheter med sikte på förbättrat internationellt samarbete i frågor omskatteflykt m. m. Konventionen har utarbetats på initiativ av och i samarbetemed . om multinationella företag ocheffektiviteten i ekonombk-politiska åtgärder En översikttig diskussion av hurförekomsten av multinationella företag kan påverka nationellaekonomisk-politiska åtgärders effektivitet förs i direktinvesteringskommitténsbetänkande (SOU 1983:17) Näringspolitiska effekter av internationellainvesteringar. I sin summering anför kommittén bl. Den internationella ekonomiskaintegrationen kan sägas både öka och minska ländernas handlingsfrihet. Den ökardärför att integrationen medger ett mer ekonomiskt utnyttjande av begränsaderesurser. Handlingsfriheten begränsas genom att integrationen medför ett antalrestriktioner för den inhemska politik som landet önskar bedriva. DetväsentUgaste inslaget i den ekonomiska integrationen mellan länderna sker genomden fria utrikeshandeln. Den del av den ekonomiska integrationen som utgörs avinternationella investeringar är emellertid förknippad med vissa specifikaproblem för delar av stabiliseringspolitiken och industripolitiken. Dåemellertid direkta investeringar och export inte är oberoende kan man ocksåtala om en indirekt och mer svårbedömd effekt av direkta investeringar viautrikeshandeln på den ekonomiska politikens effektivitet. NU1984/85:2 27 Att empiriskt uppskatta hur mycketeffektiviteten i de polittska åtgärderna sjunker till följd av direktainvesteringar är oerhört svårt, anför kommittén. Det går förmodligen, sägerkommittén vidare, att bedriva en ekonomisk politik som avviker från omvärldensbara vi är beredda att betala priset, som dock inte närmare kan anges. Vad speciellt gäller direktinvesteringarnas påverkan påstabiliseringspolitiken konstaterar kommittén att det växande internationellakapitalet är känsligt för ränteskillnader mellan länder och förväntningar omväxelkursförändringar. Följden av detta blir att självständigheten när detgäller interna mål för stabiliseringspolittken gradvis har reducerats för deenskilda länderna. Uppkomsten av multinationella företag är en betydelsefullfaktor bakom denna förändring, framhåller kommittén. När det gäller allokeringspolitiken diskuterar kommittén -på grundval av gjorda fallstudier - bl. a. hur direktinvesteringar ochförekomsten av multinattonella företag påverkar effektiviteten i industripolitiken.Den försiktiga slutsats som man enligt kommitténs mening skulle kunna drautifrån fallstudierna är att direktinvesteringar som medför att företagen blirstarkt beroende av utlandet för sin konkurrenskraft också kommer att minskaföretagens beroende av och därmed göra dem mindre påverkbara för svenskindustripoUttk. Sedda i detta perspektiv blir, anför kommittén, de utländskaförvärven av redan existerande svenska företag inte så problematiska. Detgäller också de "exportfrämjande" investeringarna i utlandet.Problemet uppstår när centrala företagsfunktioner finns i utlandet eller närutlandsproduktionen blir den väsentliga delen i verksamheten. I direktinvesteringskommitténs betänkande analyseras denäringspolitiska effekterna av svenska direktinvesteringar utomlands och gesvissa principiella synpunkter på möjligheterna att påverka dessainvesteringar. Betänkandet, som har remissbehandlats, bereds f. n. iregeringskansliet. Motion 1983/84:2022 Gällande frihamnsbestämmelser börkompletteras med sikte på inrättande av exportzoner på strategiskt lämpligaplatser i vårt land, anförs det i motion 1983/84:2022 (m). Motionärerna påpekaratt det av handelspolitiska, industripolitiska eller regionalpolitiska skäl iaccelererande takt skapas s. k. frizoner eller exportzoner både i ochi industriländer såsom och . Som exempel på förmåner somerbjuds företagen i dessa frizoner nämns tullfrihet, skatterabatter,nedsättning av socialavgifter, utbildningsbidrag samt fördelaktiga lån ochbidrag till investeringar i byggnader, vägar, hamnar, järnvägsspår etc. Detenda svenska försöket , säger motionärerna, är inrättandet av en frizoni . Motivet härför torde vara rent regionalpolitiskt, ocherfarenheterna från detta försök kan knappast bli tillämpbara för frizons-eller exportzonslös- NU1984/85:2 28 ningar på andra platser i landet med en bättre utveckladinfrastruktur. Den enda form av zoner med begränsade friheter som ttdigare harinrättats i landet är frihamnar. Möjligheterna att inrätta en exportzon i harstuderats, sägs det vidare i motionen. Bakgrunden till detta är nedläggningenav flygflottilj och, allmänt, näringslivs- ochsysselsättningsstrukturen i med dess negativabefolkningsutveckling och höga arbetslöshet. Enbart frihamnsrättigheter skulleförmodligen inte utgöra tillräcklig stimulans för länets näringsliv, anförmotionärerna. De anser att nuvarande frihamnsregler bör kompletteras medexportfrämjande lättnader för företag som etableras inom zonen. En sådanlösning skulle i , liksom på andra platser i landet med motsvarandeförutsättningar beträffande infrastruktur, kunna innebära ökade möjlighetertill vidareutveckling och differentiering av det regionala näringslivet.Främst nyetablering av mindre företag med inriktning på export borde därigenomkunna främjas. Exportzoner: definition m. m. En zon i det nu aktuellasammanhanget är ett geografiskt avgränsat område där för verksamheten gällersärskilda regler i t. ex. ekonomiskt och administrativt avseende vilka skiljersig från dem som gäller utanför zonen. Den traditionella torde varadet äldsta exemplet på ett sådant zonarrangemang. har detpå sina håll skett en snabb utveckling när det gäller användandet avzoninstitutet som medel att stimulera företagsetablering och sysselsättning.Det traditionella frihamnsbegreppet har därvid vidgats till att omfatta intebara frihet från tullar, avgifter och handelshinder utan ocksåskattereduktioner och andra förmåner av olika slag för de företag som etablerarsig i zonen i fråga. Sådana frizoner (eller exportzoner) har inrättats främst iutvecklingsländer och NIC-länder i och i syfte bl. a. attlocka utländska företag att etablera sig i zonerna. En annan form avvidareutveckling av de traditionella frihamnarna till industriellatillverkningszoner har skett t. ex. i och har nyUgeninletts i . I en del länder, framför allt de anglosachsiskaländerna, har vidare vuxit upp s. k. företagszoner, där regionalpolitisktmotiverade skatte- och avgiftslättnader har införts för att företag skalllockas till dessa områden. Ett annat exempel på zonföreteelsen är sådana zonerdär särskilda lättnader i valutarestriktioner och kapitalmarknadsregler gäller("free banking zones"). Bestämmelser om frihamn finns i tullagen(1973:670) och tullstadgan (1973:671). Tillstånd att inrätta frihamn meddelasav regeringen. I frihamn får oförtullad vara förvaras utan tidsbegränsning. NU1984/85:2 29 i frihamn krävs tillstånd. I så fall får oförtullad varaanvändas som material för bearbetning. Tillstånd meddelas avgeneraltullstyrelsen, om verksamheten avser endast utrustnings- ellerkompletteringsarbete eller annat mindre omfattande arbete, och i annat fall avregeringen. F. n. bedrivs ingen mera omfattande industriell verksamhet ibefintliga frihamnar. Den verksamhet som bedrivs i frihamn har att följa sammaregler i fråga om skatter, arbetsrätt o. d. som allmänt gäller förarbetsplatser i . Vid import från frihamn gäller samma bestämmelser somvid direkt import. Frihamnar finns inrättade iStockholm, och . Genom regeringsbeslut harockså getts tillstånd att inrätta en frihamn. I ettpressmeddelande i anslutning till regeringens beslut uttalades att Norrköpingskommuns satsning på en frihamn var ett försök att främja näringslivets ochsysselsättningens framtida utveckling i kommunen och att främja regionens småoch medelstora företag. Regeringen hade med sitt beslut velat stödja dessaangelägna ansträngningar, sades det vidare.