bet · G801NU1 · 1984-12-31 00:00:00 — betänkande 1984/85:1 om ettsekretariat för vissa statliga styrelserepresentanter I motion 1983/84:1874 av JanBergqvist (s) och () hemställs att hos regeringenanhåller om förslag om att inrätta ett centralt sekretariat för samhälletsstyrelserepresentanter i försäkringsbolag, affärsbanker, förvaltningsbolag ochstiftelser. Motionärerna redogör för gällandebestämmelser om statlig representation i styrelserna för affärsbanker,försäkringsbolag och vissa stiftelser och förde motiv som har angetts för dennarepresentation. För att systemet med statliga styrelserepresentanter skall blien verkligt effektiv del av samhällets näringspolitik och ekonomiska politikskulle det, säger motionärerna, behöva kompletteras och förbättras. För detförsta behöver de statliga ledamöterna ha tillgång till en ordentlig utredningsservice.För det andra måste deras erfarenheter fångas upp i en allmän diskussion ombättre principer för företagens skötsel. För det tredje bör samspelet mellanderas verksamhet och de anställdas strävanden utvecklas.Samhällsrepresentanter-na är till stor del utlämnade åt den informationsom företagsledningen presenterar, anför motionärerna. De får inrikta sig påatt åstadkomma marginella förändringar av styrelsebesluten. Förutsättningarnaför deras verksamhet skulle förbättras avsevärt om det fanns en basorganisationför denna. Bestämmelser om statlig styrelserepresentation Styrelsen för ett försäkringsbolagskall enligt 8 kap. 1 § försäkringsrörelselagen (1982:713) bestå av minst treledamöter. I ett försäkringsaktiebolag som inte uteslutande driveråterförsäkring skall minst en utses med uppgift att särskilt vaka över attförsäkringstagarnas intresse beaktas. Sådan styrelseledamot får inte varaaktieägare eller befattningshavare i bolaget. Styrelsen väljs av bolagsstämmanmed det undantaget att försäkringstagar-representant enligt bestämmelse ibolagsordningen skall utses av försäkringstagarna eller av någon intressegruppsom har anknytning till dem eller förordnas av regeringen eller av myndighetsom regeringen bestämmer.- NU1984/85:1 2 Motsvarande bestämmelser fannstidigare i 70 § lagen (1948:433) om försäkringsrörelse. Det ankommer på regeringen att i samband med stadfästelseav bolagsordningen bestämma vem som skall utse försäkringstagarrepresentanter.Om inte särskild bestämmelse finns i bolagsordningen utses sådana representanterenligt praxis av regeringen. Utöver styrelseledamöter utsedda enligt de nu refereradereglerna finns, om bolaget har minst 25 anställda, arbetstagarrepresentanterenUgt lagen (1976:355) om styrelserepresentation för de anställda ibankinstitut och försäkringsbolag. För ett bankaktiebolag skall enligt71 § lagen (1955:183) om bankrörelse finnas en styrelse bestående av minst femoch högst tjugotre ledamöter. Regeringen får utse högst fem ledamöter istyrelsen (offentliga styrelseledamöter) med uppgift att särskilt verka föratt samhällets intressen bevakas i bankens verksamhet. De övrigastyrelseledamöterna - med undantag av arbetstagarrepresentanter enligt den sisti föregående avsnitt nämnda lagen -utses av bolagsstämman om intebolagsordningen innehåller kompletterande bestämmelser. Enligt 74 § får bankens styrelse uppdra även åt annan änverkställande direktören att ensam eller i förening med annan avgöra, ärendensom är av beskaffenhet att eljest ankomma på styrelsens egen prövning, Orn ettsådant uppdrag avser flera personer får regeringen enligt 74 a § förordna attdet skall omfatta även offentlig styrelseledamot. Om uppdraget avserregionstyrelse eller motsvarande organ får regeringen förordna att person somicke är ledamot av bankens styrelse skall omfattas av uppdraget med uppgift attsärskilt verka för att samhällets intressen beaktas i verksamheten. Offentlig 'styrelseledamot eller, om det finns flera sådana, den eller de som regeringenutser får närvara och delta i överläggningarna när ärenden som senare skallavgöras av styrelsen förbereds av därtill särskilt utsedda styrelseledamöter ibanken. Stiftelser m. m. Enligt lagen (1982:315) omstyrelserepresentation för samhället i vissa stiftelser har staten rätt attutse en ledamot (offentlig styrelseledamot) och en ersättare i styrelsen försådana allmännyttiga stiftelser som har mer än itillgångar. Beslut om sådan styrelserepresentation fattas av regeringen. Högsttio stiftelser får omfattas av denna representation. De offentligastyrelseledamöterna skall särskilt verka för att samhällets intressen beaktas iverksamheten. Den offentliga styrelseledamoten i en stiftelse får närvara ochdelta i överläggningar när ärenden som senare skall NU1984/85:1 3 avgöras av styrelsen förbereds av därtill särskilt utseddastyrelseledamöter. Den nu nämnda lagen ersatte lagen (1976:350) omstyrelserepresentation för samhället i aktiebolag, ekonomiska föreningar ochstiftelser. Den första lagen i ämnet antogs och avsåg vissa aktiebolagoch stiftelser. Enligt lag, vars giltighet ursprungligen var begränsadtill en försöksperiod av , fick den offentliga styrelserepresentationensamtidigt omfatta högst 60 aktiebolag eller föreriingar och högst tiostiftelser. Den trepartiregering som tillträdde anmälde i sinregeringsförklaring att den inte avsåg att placera statliga representanter iindustriföretags styrelser. förlängdes försöksperioden med ett år.Lagens tillämpningsområde inskränktes emellertid då till att omfatta högst 30förvaltningsbolag eller allmännyttiga stiftelser. Försöksperioden föriängdessedermera med ytterligare ett är. utsågs offentligastyrelseledamöter i 22 förvaltningsbolag och åtta stiftelser. Av regeringen utseddastyrelseledamöter förekommer också, enligt lagen (1978:428) om aktiesparfonder,i fondbolag som förvaltar aktiesparfond. Detsamma gäller fondbolag somförvaltar kapitalsparfond enligt lagen (1983:890) om allemanssparande. ifrågavarande styrelseledamöter har mera begränsadefunktioner än de som har berörts i det föregående och omfattas inte avmotionsyrkandet. I styrelserna för nioförsäkringsaktiebolag finns f. n., inkl. suppleanter, sammanlagt 18 avregeringen utsedda försäkringstagarrepresentanter, vissa med uppdrag i två medvarandra förbundna företag, såsom och Livförsäkrings ABSkandia. Av dessa personer är elva riksdagsmän eller förutvarande riksdagsmän.De övriga är fem ämbetsmän och två kommunalråd. Av 35 offentliga ledamöter i centrala och regionalastyrelser för bankaktiebolag är 25 riksdagsmän eller förutvarande riksdagsmän.Av de övriga tio är flertalet landstingsråd, kommunalråd eller fackligaförtroendemän i ledande ställning. I tio stiftelser finns offentliga styrelseledamöter ellersuppleanter för sådana, till ett antal av sammanlagt sexton. Fyra personer hartvå uppdrag av detta slag i närbesläktade sttftelser. Sju av de sexton ärriksdagsmän eller f. d. riksdagsmän. Även de övriga har i flera fall politiskbakgrund. Två är ämbetsmän och två professorer. Enligt lagbestämmelser som harredovisats i det föregående utser regeringen ett antal ledamöter - i en delfall med suppleanter - i styrelser för försäkringsaktiebolag, affärsbanker ochvissa stiftelser. I försäkringsbolagen är dessa personers uppgift att särskiltvaka över att försäkringstagarnas intresse beaktas. I de lagar som reglerarstyrelserepresentationen i affärsbanker och stiftelser betecknas deifrågavarande personerna som offentliga styrelseledamöter. Innehavarna avuppdragen är, som också har redovisats, i övervägande antalet fall riksdagsmäneller f. d. riksdagsmän. De tre största riksdagspartierna finns företrädda idenna kategori. har av principiella skäl avstått frånstyrelseposter. Kommunalpolitiker, fackliga förtroendemän och statstjänstemän,samtliga i ledande ställning, finns också bland de offentligastyrelseledamöterna. Enligt lagar som gällde fick regeringenutse offentliga styrelseledamöter också i vissa förvaltningsbolag.,Nuvarandelagstiftning ger inte denna möjlighet. I motton 1983/84:1874 (s) föreslås att staten skall ställaett centralt sekretariat till de offentliga styrelseledamöternas förfogande.Syftet skulle bl. a. vara att ge dem tillgång till utredningsresurser och attsamla upp erfarenheter som hela gruppen skulle kunna utnyttja. Statsråd med ansvar för tillsättning av offentligastyrelseledamöter har ordnat sammankomster för dessa,avsedda för information och meningsutbyte. Utskottet utgår från att detta slagssammankomster, som utskottet anser vara värdefulla, kommer att anordnasregelbundet och inte alltför sällan. Ett sådant organ som motionärerna önskar vill utskottetinte förorda. De kunniga och erfarna personer som styrelseuppdragen haranförtrotts åt bör, menar utskottet, kunna göra en kvalificerad insats utan enkostsam anordning av den arten. Det kan också anföras betänkligheter mot attett centralt sekretariat skulle delta i förberedelser för styrelsearbete i enrad skilda konkurrerande företag. Utskottet avstyrker motionen meddet nu sagda och hemställer att avslår motion 1983/84:1874. Närvarande: (), (),(), i (s), (), (), (), (), Wivi-AnneRadesjö (s), (), Per (), (),(vpk), () och (). (vpk) anser attutskottets yttrande och hemställan bort ha följande lydelse: Enligtlagbestämmelser--- (=utskottet)--- alltför sällan. Utskottet finner motionens tankar och förslag riktiga ochbeaktansvärda. Offentliga styrelseledamöter är givetvis ingenting som skallfinnas endast för den yttre formens skull. Skall denna representation fyllanågot mer påtagligt ändamål måste man förutsätta att ledamöterna kan företrädaalternativa synsätt och värderingar och att de på ett samordnat sätt kan görasådana synsätt gällande. Själva idén med offentliga styrelseledamöter bygger jupå att det finns ett behov av alternativa värderingar och av en allmän insyn ide berörda företagens och stiftelsernas verksamhet. Det är då helt följdriktigtatt de offentliga styrelseledamöterna får en sådan kontaktpunkt som ettcentralt sekretariat utgör och det stöd som detta kan ge. bör därförnu fatta ett principbeslut om att ett sekretariat av detta slag skall kommatill stånd. Frågan om när sekretariatet skall inrättas och vilken omfattningdet skall ha är en resursfråga, som får avgöras med hänsyn till budgetutrymmet.Utskottet finner emellertid att ändamålet med sekretariatet motiverar enrelativt hög prioritering. att med bifall tillmotion 1983/84:1874 hos regeringen begär förslag om inrättande av ett centraltsekretariat för offentliga styrelseledamöter i enlighet med vad utskottetanfört. , , (alla m) anför: Bestämmelserna om offentliga styrelseledamöter iaffärsbankerna tillkom . Moderata samlingspartiet motsatte sig förslagethärom och framhöll att statens behov av insyn i och inflytande påaffärsbankernas verksamhet redan var väl tillgodosett (BaU 1970:64 res. Deargument som därvid anfördes gäller fortfarande. Bankinspektionen harlångtgående möjligheter att övervaka förhållanden som är av betydelse för ensund utveckling av bankverksamheten och att ingripa med korrektiv moteventuella missförhållanden. har vidsträckta befogenheter att styrabankernas verksamhet från ekonomisk-politiska utgångspunkter. Även på andrasätt påverkas bankerna av statliga krav. De är så integrerade i näringslivetoch samhället att de inte kan bedriva sin rörelse utan att det allmännaslångsiktiga intressen beaktas. Offentliga styrelseledamöter erfordrasföljaktligen inte för att detta syfte skall tillgodoses. Moderata samlingspartiet har låtit sig företrädas blandaffärsbankernas offentliga styrelseledamöter, sedan systemet med sådanatrots skälen NU 1984/85:1 6 De principiella invändningarna mot systemet kvarstår emellertid. 2.Christer Eirefelt (fp) anför: Jaganser att det inte bör finnas offentliga styrelseledamöter i affärsbankerna.Folkpartiet har också avstått från styrelseposter av detta slag. Skälen härförär principiella. Den sammanblandning av roller som uppstår när vissastyrelseledamöter utses att representera samhället är olämplig i en marknadsekonomi.