bet · G801NU23 · 1984-12-31 00:00:00 — Beträffande den allmänna inriktningen av näringspolitikenoch i synnerhet industripolitiken vill utskottet anföra följande. NU1984/85:23 21 Det är enligt utskottets meninguppenbart att den politik på området som förts har varitframgångsrik. Avgörande steg har tagits för att stärka industrisektorn ochdärmed återställa balansen inom svensk ekonomi. Exporten, produktionen,lönsamheten och investeringarna inom industrin har ökatstarkt, och även sysselsättningen visar nu en viss uppgång. Denna utveckHng ärsjälvfallet delvis betingad av den internationella konjunkturen, Uksom av detgynnsamma utgångsläge för industrin som skapades genom devalveringen hösten1982 och andra åtgärder inom ramen för den allmänna ekonomiska politiken.Utskottet finner det emellertid ostridigt att de åtgärder inom närings- ochindustripolitikens område som har vidtagits har bidragittill den positiva utvecklingen. Utskottet vill särskilt peka på saneringen aven rad krisbranscher och på det ökade stödet till små och medelstora företagmed stark tillväxtpotential. Enligt utskottets mening bör alltså den hittillsmed framgång förda industripolitiken fullföljas. Mot denna bakgrund finner utskottet att den kritik somriktas mot regeringens politik i mofionerna 1984/85:559 från moderatasamlingspartiet och 1984/85:2805 från saknar verklighetsförankring.Utskottet kan heller inte biträda vad som anförs i motionerna om att generellaåtgärder är att föredra framför selektiva ingrepp som medel i näringspolifiken.Staten bör inte avhända sig möjligheterna till olika former av riktadeåtgärder, särskilt sådana som syftar till att undanröja hinder för industrinsförnyelse och fillväxt. Utskottet finner alltså ingen anledning för riksdagenatt uttala sig i enlighet med vad som föreslås i de två mofionerna. Dessaavstyrks i berörda delar. begär i motion1984/85:1516 en utredning om decentralisering. Enligt partiets mening bör depolitiska besluten på alla områden syfta fill att brytakoncentrationsutvecklingen och i stället åstadkomma en långsiktigtdecentralistisk utveckling. Den aviserade utredningen om ägar-ochinflytandefrågor borde ges i uppdrag att ta fram ett underlag för sådanabeslut. Utskottet erinrar om att frågor om regionalpolifiken efterberedning inom arbetsmarknadsutskottet kommer att behandlas av senareunder detta på grundval av proposifion 1984/85:115 om regional utveckHngoch utjämning. begränsar sig här till att behandlacenterpartiets förslag om en utredning om decentralisering. Utskottet tardärvid ställning enbart till sakfrågan om behovet av en sådan utredning ochinte till den formella frågan huruvida en särskild kommitté bör tillkallas förändamålet eller, såsom föreslås i motionen, den av regeringen aviseradeutredningen om ägar- och inflytandefrågor skall ges en annan inriktning. råder olika uppfattningar om behovet av sistnämnda utredning.Utskottet konstaterar dock att det ankommer på regeringen att besluta i frågorom kommittéväsendet. NU1984/85:23 22 Utskottet är väl medvetet om detendenser fill koncentration som gör sig gällande på olika samhällsområden, inteminst inom näringslivet. Utskottet kan dock inte finna att en övergripandedecentraliseringsutredning av det slag som föreslås av centerparfiet i motion1984/85:1516 skulle fylla någon uppgift. De problem som uppmärksammas imotionen bör lämpligen angripas inom ramen för den av statsmakterna fastställdapolifiken för olika samhällsområden. Med det sagda avstyrker utskottet motioneni berörd del. I folkparfiets parfimofion1984/85:2805 tas två särskilda frågor upp i anslutning till de mera generellasynpunkterna på näringspolitiken. Ett beslut av föreslås om att företagsanknutnaandel-i-vinstsystem skall stimuleras bl. a. genom att de inte beläggs medsocialförsäkringsavgifter. Förslaget innebär en upprepning av ettmotionsyrkande som utskottet behandlade i betänkandet NU 1983/84:42(s. 48 f.). Som redovisades där riktades yrkandet närmast mot ett förslag av eninterdeparte-mental arbetsgrupp i promemorian (Ds Fi 1983:21) Breddatunderlag för produktionsfaktorskatter. Förslaget innebar bl. a. vissavgiftsbeläggning av bidrag fill vinstandelsstiftelse e. d. Med hänvisning tillpågående beredning av promemorian avstyrkte utskottet motionsyrkandet. Enligtvad utskottet nu har erfarit avser regeringen inte att lägga framförslag på grundval av den nämnda promemorian. Utskottet konstaterar alltså att frågan saknar aktualitet.Yrkandet i mofion 1984/85:2805 (fp) avstyrks. Vidare föreslås i motion 1984/85:2805 (fp) ett uttalandeav om näringspolitik. Även denna fråga behandlades avutskottet i betänkandet NU 1983/84:42 (s. 43 f.) med anledning av ettmofionsyrkande från folkparfiet. Utskottet hänvisade därvid bl. a. fill enutredning av statens industrivejrk, vilken i sammanfattning återgavs i betänkandet(s. 34 f.). Regeringen har i proposition 1984/85:115 (s. 413)redovisat vissa allmänna överväganden beträffande kommunernas ochlandstingskommunernas näringspolifiska roll. Föredragande statsrådet,industriminister . , anför där bl. a. att statens insatser pånäringspolitikens område i första hand är en uppgift för statliga organ. Efteratt ha hänvisat till industriverkets nämnda utredning anför industriministernvidare: Frågan om en allmän översyn avkommunernas befogenheter på närings-livsområdet har tagits upp i olikasammanhang. Regeringen har därför givit stat-kommunberedningen (C 1983:02) iuppdrag att utreda kommunernas och landstingskommunernas roll i närings- ochsysselsättningspolitiken. Beredningen skall bl. a. analysera erfarenheterna avde kommunala näringslivsinsatserna och belysa konsekvenserna av olikakommunala kompetensgränser inom näringslivsområdet. I beredningens uppdragingår vidare att pröva formerna för ökad samverkan mellan kommunerna,landstingskommunerna och olika stadiga organ samt företag och fackligaorganisationer. Avslutningsvis betonas iproposifionen att kommunerna har viktiga uppgifter av betydelse för att deregionalpolitiska målen skall nås. NU1984/85:23 23 emellertid nödvändigt att den kommunala aktiviteten skerinom ramen för den kommunala kompetensen. Av vad utskottet har anfört framgår att frågan om kommunalnäringspolitik följs uppmärksamt av regeringen. I första hand bör resultatetav stat-kommunberedningens arbete med frågan avvaktas. Något särskilt uttalandeav är enligt utskottets mening inte nödvändigt. Motion 1984/85:2805(fp) avstyrks i denna del. Små och medelstora företag Allmänna frågor omsmåföretagspolitiken tas upp i partimotibnerna 1984/85:559 från moderatasamlingsparfiet och 1984/85:2805 från . Dessa mofioner innehållerdärutöver en rad förslag till åtgärder inom beskattningens och arbetsrättensområden, frågor som hör till andra utskotts beredningsområden. Liknande frågortas upp i motion 1984/ 85:665, som inte till någon del harhänvisats fill näringsutskottet. Utskottet tar först upp yrkandet i motion 1984/85:2805(fp) om en mer positiv atfityd fill småföretagare från samhällets sida. Ämnetutvecklas närmare i motion 1984/85:2762 (fp). Förutom vissa ändringar iskattereglerna önskar motionärerna ett ökat hänsynstagande till småföretagarensspeciella situation från myndigheternas sida i olika sammanhang. Utskottet vill erinra om att den industripolitik sorri harförts sedan regeringsskiftet i hög grad har inriktats på att främjautvecklingen äv de små och medelstora företagen. Dessutom har givetvis många avdessa företag kunnat dra fördel av den starka expansionen inom den exportinrikta-deverkstadsindustrin. Av den redogörelse som utskottet fidigare (s. 10-14) harlämnat för utvecklingen inom småföretagssektorn framgår att denna sektorpräglas av stark dynamik, vilket bl. a. yttrar sig i ett ökande antalnyetableringar. Enligt utskottets mening finns det alltså inga skäl att förmodaatt, såsom antyds i de två motionerna från , villkoren försmåföretagande generellt sett skulle vara ogynnsamma i vårt land. Det kangivetvis finnas anledning att vidta åtgärder för att underlätta småföretagenssituation i olika hänseenden. Utskottet återkommer strax härtill. Uttalandenfrån sida av det slag som begärs i motionerna 1984/85:2762 (fp) och1984/85:2805 (fp) kan emellertid utskottet inte förorda. De två motionernaavstyrks i berörda delar. En fråga av mer begränsad räckviddtas upp i moderata samlingspartiets motion 1984/85:559. Där föreslås enavveckling av statens engagemang i regionala utvecklings- och investmentbolag.Genom de andra åtgärder på småföretagsområdet som moderata samlingspartietföreslår och genom framväxten av en riskkapitalmarknad kan småföretagenskapitalbehov fillgodoses, hävdas det i motionen. En redovisning av statens engagemang i regionalainvestment- och utvecklingsbolag har lämnats i det föregående (s. 16). NU 1984/85:23 24 framgåratt staten endast i några få fall direkt eller indirekt är ägare till sådanaföretag. Ett antal bolag har åtnjufit statligt stöd i form av lån, garantiereller räntestöd. Flertalet av dessa bolag har tillkommit inom ramen förregionalpolitiken, som inte hör fill näringsutskottets beredningsområde. framhöll vid sin behandling av ett liknande motionsyrkande(NU 1983/84:42 s. 42 f.) bör en framfida överföring av de statliga investment-och utvecklingsbolagen till andra intressenter inte uteslutas. Utskottet finneremellertid inget skäl för att göra ett uttalande i frågan. Yrkandethärom i mofion 1984/85:559 (m) avstyrks. Utskottet behandlar i detta sammanhang även motion1984/85:763 (m) om egenföretagares personliga borgensåtaganden. I motionenanförs att kravet på borgen vid lån från statliga institutioner bör begränsastill att gälla enbart företagsinteckningar. Som mofiv anförs att en företagaretill följd av medbestämmandelagen har en inskränkt bestämmanderätt över sittföretag och att det därför inte bör krävas att han personligen skall gå iborgen för företagets åtaganden. En utredning i frågan begärs. Utskottethar - med anledning av mofioner av samme motionär -behandlat frågan utfödigt ibetänkandena NU 1982/83:35 (s. 25 f.) och NU 1983/84:42 (s. 63). Därvidhänvisade utskottet till ett uttalande 1982 i ett avbankinspektionens s. k. etikmeddelanden (nr 35), som gick ut bl. a. på attsärskild försiktighet skulle iakttas av bankerna i samband med utkrävande avpersonlig borgen från ägare till mindre och medelstora företag. Utskottetförutsatte att detsamma skulle gälla även vid olika former av statligkreditgivning, t. ex. från de regionala utvecklingsfonderna. Utskottet ansågmot bakgrund härav att motionerna inte gav anledning till något uttalande avriksdagen. Utskottets ställningstagande i det förstnämnda betänkandet varenhälligt. Året därpå avgav emellertid företrädarna för moderatasamlingspartiet, centerparfiet och en reservafion fill förmån förmotionen. Utskottetanser inte att det har tillkommit några omständigheter som föranleder en ändradbedömning av frågan om personlig borgen. Mofion 1983/84:763 (m) avstyrks. Avregleringoch åtgärder mot krångel I fem motioner framförs förslag om avregleringeller åtgärder mot krångel av olika slag. Förslagen syftar främst fill att fåbort eller förenkla sådana bestämmelser och myndighetsföreskrifter som ansesförsvåra särskilt småföretagens verksamhet. Därmed finns det ett nära sambandmellan dessa förslag och några av de motionsyrkanden som utskottet harbehandlat i föregående avsnitt. Icenterpartiets mofion 1984/85:2214 föreslås att överläggningar tas upp mellanregeringen och näringslivets organisafioner i syfte att minska krångel i NU1984/85:23 25 företagande och produktion. föreslår i motion1984/85:2805 korta och målinriktade kampanjer i samma syfte. I motion1984/85:2762 (fp) betonas särskilt småföretagens problem medmyndighetskontakter. I motion 1984/85:663 (m), med motivering i mofion1984/85:657, behandlas olika landsbygdsfrågor, varvid särskilt betonas viktenav att olika hinder för företagande på landsbygden avlägsnas. Utskottetbehandlar dessa fyra motioner i ett sammanhang. Som tidigare nämnts pågår inom enöversyn av den statliga normgivningen gentemot näringsHvet. En redogörelse förden s. k. normgruppens verksamhet har lämnats i budgetpropositionen (prop.1984/ 85:100 bil. 14 s. 18 f.). Där sägs att gruppen skall motverka regler somär onödigt kostnadskrävande, försvårar strukturförändringar eller fårkonkur-rensbegränsande effekt. Den skall vidare medverka till avreglering ochmotverka byråkratisering och krångel. I första hand tas frågor inomindustridepartementets område upp. Gruppen arbetar i nära samverkan mednäringslivets och löntagarnas organisafioner. Normgruppens arbete har nubreddats och dess resurser förstärkts. I likhet med regeringen finner utskottet det angeläget attmyndigheternas krav på näringslivet och i synnerhet på småföretagen utformasmed hänsyn fill att verksamheten inom företagen skall kunna bedrivas rafionelltutan att därmed angelägna samhällsintressen blir eftersatta. Utskottet anser det också tillfredsställande att arbetetinom normgruppen har intensifierats. Några uttalanden av enligt vadsom föreslås i motionerna 1984/85:663 (m), 1984/85:2214 (c), 1984/85:2762 (fp)och 1984/ 85:2805 (fp) är enligt utskottets mening inte nödvändiga. Dessa fyramotioner avstyrks i berörda delar. I anslutning fill frågorna omavreglering tar utskottet upp motion 1984/85:1436 (c), i vilken begärs enöversyn av industristödet i syfte bl. a. att minska antalet stödformer ochförenkla stödadministrationen. Vid sin behandling av en likalydandemofion av samme motionär (NU 1983/84:42 s. 42) hänvisade utskottet till attfrågor om det industripolitiska företagsstödet och samordningen av detta meddet regionalpolitiska stödet skulle komma att behandlas av regionalpolitiskautredningen. Denna utredning har lagt fram sitt betänkande.Utredningen har emellerfid inte framfört några egentliga förslag om förenklingav stödgiv-ningen. Detta påpekas också i proposifion ,1984/85:115 om regionalutveckling och utjämning (s. 58). Av proposifionen framgår att industridepartementethar inlett en kartläggning av hur väl företagen känner fill de industri-ochregionalpolitiska stöden, i vilken omfattning dessa utnyttjas och vad företagenanser om stödens utformning i relafion till företagens behov. Syftet med dennaundersökning är bl. a. att erhålla underlag för eventuell omprövning avstödformerna och förbättring av information om och administration av stödensamt att ge underlag för förenklingar av stödsystemet. Vidare framgår att detinom departementet pågår en genomgång av nu NU1984/85:23 26 gällande stödformer som underlag för förslag om förenklingaroch minskning av antalet stödformer. Utskottet konstaterar alltså att en översyn av ett slagsom begärs i motion 1984/85:1436 (c) redan har inletts. Utskottet, som anser det angeläget att nuvarande stödsystem förenklas,förutsätter att regeringen på lämpligt sätt håller informerad om sittfortsatta arbete med frågan. Frågan om de regionalautvecklingsfondernas ansvar för att stimulera kvinnor till företagande tas uppi två motioner. Såväl i motion 1984/85:2318 som i folkparfietsmotion 1984/85:2176 föreslås att uttalar sig för att en tjänstemanmed särskilt ansvar för kvinnofrågor skall utses vid varje fond. I sistnämndamotion föreslås dessutom att fondernas finansieringsstöd och rådgivning m. m.utvidgas till att omfatta även servicesektorn med hänsyn till den storaandelen kvinnliga företagare inom denna sektor. Denna fråga behandlar utskotteti betänkandet NU 1984/85:22 i samband med andra frågor om målgruppen för deregionala utvecklingsfonderna. Inledningsvis tar utskottet lipp ett önskemål som försfram i motion 1984/85:2176 (fp) om en allmän kartläggning av kvinnorsföretagande. Utskottet vill hänvisa till att det pågårett omfattande forskningsprojekt hos insfitutionen för företagsekonomi vid Umeåuniversitet om kvinnor som företagare. Detta projekt har resulteratbl. a. i en rapport (nr 7) med en ingående beskrivning på läns- och branschnivåav kvinnors företagande i . Rapporten kommer att ligga till grund förfortsatta analyser. Önskemålet i motionen bör härigenom kunna bli välfillgodosett. Utskottet har i det föregående (s. 17 f.) redogjort förvissa åtgärder i syfte att stärka kvinnors ställning i arbetslivet, bl. a. inomramen för den s. k. Som framgått har utbildnings- ochinformationsverksamhet med inriktning på kvinnors företagande bedrivits ivissa regionala utvecklingsfonders regi. Denna verksamhet kommer attvidareutvecklas med stöd av statliga projektmedel. Vid sidan av dessa särskilda insatser har många av deregionala utvecklingsfonderna, enligt vad utskottet har inhämtat, på olikasätt gett stöd åt kvinnors företagande, t. ex. genom"starta-eget"-kampanjer för kvinnor. Det är också vanligt att entjänsteman vid resp. fond inriktar sig på denna typ av verksamhet. Någrasärskilda bestämmelser om jämställdhetsarbetet vid fonderna finns dock inte.Såsom närmare redovisas i utskottets betänkande NU 1984/85:22 (s. 20 f.) ärutvecklingsfonderna självständiga stiftelser. Det ankommer på varje fond attlägga upp sin verksamhet i enlighet med gällande stadgar, som fastställs iavtal mellan huvudmännen, dvs. NU 1984/85:23 27 landsting.Styrelserna för utvecklingsfonderna är politiskt valda av landstingen. Avvad som anförts framgår att insatser redan görs av flera regionalautvecklingsfonder för att stimulera kvinnor till att starta företag. uppfattning finns det dock på sina håll fortfarande ett bristandeengagemang för kvinnors företagande. Utan att det nödvändigtvis behöverinnebära krav på direkta ändringar i avtalen med landstingen bör regeringen vidöverläggningar med de regionala huvudmännen för utvecklingsfonderna verka föratt det vid varje fond utses en jämställdhetsansvarig i enlighet med vad somföreslås i motionerna 1984/85:2318 (c) och 1984/85:2176 (fp). bör iett uttalande till regeringen ansluta sig fill vad utskottet nu har anfört. De nämndamofionerna skulle därigenom tillgodoses i huvudsak. Isammanhanget noterar utskottet att andelen kvinnor bland ledamöterna iutvecklingsfondernas styrelser är , en siffra som enligt utskottetsuppfattning är uppseendeväckande låg. Utskottet räknar med att landstingen vidvalet av ledamöter inför nästa avtalsperiod beaktar intresset av en rimligarefördelning. I motion 1984/85:2310 (c) begärs särskilda insatserför invandrare från de regionala utvecklingsfondernas sida. Motiveringen ges imotion 1984/85:2312 (c), där det anförs att många invandrare är intresserade avatt starta egna företag men möter svårigheter i den svenska byråkratin. De kanbehöva en annan och mer grundläggande information än svenskar eftersom derasutgångspunkt är annorlunda. Mot bakgrund härav föreslås att utvecklingsfondernai invandrartäta områden ser invandrarna som en speciell målgrupp och ordnar t.ex. "starta-eget"-kurser för dem. mening är den fråga som tas upp av motionärerna väl värd attbeaktas. Inom vissa områden och branscher svarar invandrare för en betydandedel av nyetableringen av företag. Utskottet har inhämtat att man inom någrautveckUngsfonder har övervägt särskild information för invandrare som önskarbli egna företagare. har det dock ansetts att man hos denna kategoriav invandrare måste förutsätta sådana språkkunskaper och sådan kännedom omsvenska förhållanden i övrigt att de bör kunna ta del av fondernas reguljärautbud av tjänster. Oavsett rikfigheten härav anser utskottet att det måsteankomma på de närmast berörda utvecklingsfonderna att själva ta ställnitig tillbehovet av särskilda åtgärder för invandrare. Utskottet kan alltså inte biträdayrkandet om ett särskilt uttalande av i frågan. Mofion 1984/85:2310(c) avstyrks. NU1984/85:23 28 Frågor om kooperation i allmänhettas upp i motion 1984/85:2212 (c), som innehåller en bred redovisning avcenterpartiets syn på kooperationens betydelse för samhället. De konkretafrågor som aktualiseras i motionen gäller ökat ekonomiskt stöd fill forskningom kooperationen och bereds av utbildningsutskottet. har attta ställning endast till ett yrkande om att skall uttala sig allmäntom värdet av olika insatser för kooperativ verksamhet. Utskottet erinrar om att fattade beslutom vissa lagändringar i syfte att förbättra kooperationens kapitalförsörjning(prop. 1983/84:84, NU 1983/84:24, rskr. 1983/84:241). Vid frågans behandling iutskottet framkom olika meningar om utformningen av vissa skatteregler -m.m.Emellertid rådde enighet om målet att de kooperativa föreningarna så långtmöjligt skall ges förutsättningar likvärdiga med dem som gäller för andraföretagsformer. Utskottet anslöt sig också i sitt betänkande (s. 8) enhälligttill vad som anfördes i en partimotion från om angelägenheten avatt staten genom ökade insatser för kooperativ verksamhet skapar en godgrogrund för ett livskraftigt kooperativt alternativ som ett komplement tillprivata och samhälleliga inifiafiv inom samhällets olika områden. Utskottet har alltjämt samma uppfattning i frågan.Emellertid ser utskottet ingen anledning för att uttala sig ienlighet med vad som yrkas i mofion 1984/85:2212 (c). I fem motioner berörs olika frågorom personalägda eller löntagarägda företag. I några av motionerna torde härmedavses i första hand arbetskooperativa företag, dvs. personalägda företag somgrundas på kooperativa principer och som drivs i den ekonomiska föreningensform. Endast en mindre del av de personalägda företagen är arbetskooperativ meddenna definition. Den övervägande delen drivs i aktiebolagsform. I folkparfiets partimotion 1984/85:2805 begärs förslag isyfte att stimulera till bildande av löntagarägda företag. En sådan stimulansskulle enligt motionärerna kunna ges genom lättnader i arvs- ochgåvobeskattningen, i realisafionsvinstbeskattningen, genom konsultservice ellergenom införandet av en särskild bolagsform. Utskottet lämnade vid sin behandling av ettidentiskt motionsyrkande från (NU 1983/84:42 s. 47 f.) uppgifterom pågående utredningar m.m. rörande de frågor om beskattning och företagsformsom berörs i motionen. Utskottet hänvisade också till den försöksverksamhet medlöntagarägda företag som bedrivs av statens industriverk och som skall avslutasvid utgången av /86. En kortfattad redogörelse för denna verksamhetoch vissa aktuella uppgifter om de personalägda företagen NU1984/85:23 29 har lämnats i det föregående (s. 18 f.). Vid sin behandling av frågan anförde utskottet attbildandet av löntagarägda företag på olika sätt borde underlättas. Utskottetförutsatte att regeringen skulle lämna en samlad redovisning averfarenheterna av den nämnda försöksverksamheten och lägga fram sådana förslagsom kunde föranledas därav. Utskottet anser även nu att förslag från regeringenbör avvaktas och att det inte finns anledning till något särskilt uttalande avriksdagen i frågan. Mofion 1984/85:2805 (fp) avstyrks alltså i denna del. Utskottet tar härefter upp tresocialdemokratiska motioner i vilka - från skilda utgångspunkter - berörsmöjligheterna för arbetskooperativa företag att få stöd från de regionalautvecklingsfonderna. I motion 1984/85:641 (s) anförs att många presumfivaarbetskooperativa företag inte upplever att de får det stöd de behöver frånutvecklingsfonderna. Fondernas huvudinriktning på tillverkningsindustrin slårigenom även på verksamheten med personalägda företag, vilket innebär att mångaföretag inom andra sektorer än tillverkning av varor inte får stöd. Staten börenligt motionärerna underlätta startandet av alla typer av arbetskooperativ,inte enbart inom tillverkningsindustrin. I detta syfte borde bl. a.utvecklingsfondernas möjligheter att ge råd och utbildning ses över. I mofion 1984/85:2079 (s) behandlas frågan om behovet avutbildning för startande av personalägda företag. Mofionärerna hänvisar tillatt utvecklingsfonderna bedriver en betydande utbildning pånyetableringsområdet. Av tradition är denna främst inriktad på andraföretagsformer än kooperativt företagande. En orsak till detta kan vara attantalet industriföretag som är personalägda är relativt litet. Enligtmotionärernas mening är det lämpligt att fonderna i ökad omfattningkan fylla behovet av kunskapsöverföring på detta område.