bet · G801FiU30 · 1984-12-31 00:00:00 — I likhet med den politik som förordas i motionerna 3201(m), 3202 (fp) och 3206 (c) med anledning av proposition 150 förordar utskotteten politik som begränsar den offentliga sektorns resursanvändning somden enskilda sektorn ges mer expansionsutrymme. Viktiga inslag i en sådanpolitik är för det första en minskning av utgifterna hos stat och kommun. Denåtstramning av finanspolitiken som är nödvändig för att få ned inflationstaktoch budgetunderskott bör ske enbart genom utgiftsnedskärningar. Om regeringenhade genomfört rejäla besparingar hade t. ex. skatterna inte behövt höjashösten 1984 och räntan inte behövt höjas . Den besparings-och skattepolitik som utskottet förordarbrukar av socialdemokraterna sättas i motsatsställning till en rättvisfördelningspolitik. Utgiftsminskningar brukar då jämföras med en situation däringenting alls görs ål budgetproblemen. Uteblivna utgiftsminskningar lederemellertid -vilket verkligheten tydligt visar - till högre inflation, högreskatter, större statsskuld och högre räntor, med åtföljande negativa socialaverkningar. Den inriktning av besparingarna som utskottet förordarinnebär att utgiftsminskningarna framför allt bör riktas mot den offentligakonsumtionen och de offentliga transfereringarna, medan de offentligainvesteringarna i huvudsak bör undantas. Enligt utskottets mening finns ett mycket begränsatutrymme för expansion. Statens finansiella överföringar till kommuneroch landsting bör därför minskas med . En sådan neddragninglämnar ett utrymme för kommunerna att upprätthålla oförändrad standard för ettökande antal äldre invånare. Minskningen av statsbidragen bör kombineras medmindre statlig detaljreglering av den kommunala verksamheten. Utskottet vill framhålla att minskningen av statsbidragentill kommunsektorn måste vara permanent. Utskottet avvisar därför temporäraåtgärder av typen likviditetsindragningar. Detta är ytteriigare ett tecken påhur problemen rullas framåt i liden, i detta fall till 1988 när pengarna skallåterbetalas. Besparingar måste också riktas mot de offentligatransfereringssystemen. Därtill bör vissa avgifter, t. ex. inom öppenvården,höjas. Subventionernapå bostadsområdet måste successivt minskas. 6 1984/85. FiU1984/85:30 82 arna bör vara av ungefär samma storleksordning sommotsvarar slopandet av den nya statliga fastighetsskatten. För det andra kan ytterligare skallehöjningar inteaccepteras. 1 stället måste vissa sänkningar genomföras av de skatter somdirekt eller indirekt träffar arbete och sparande. Det är angelägel all sänkamarginalskatterna. Höga totala marginaleffekter på en inkomstökning till följdav höjd marginalskatt, höjda daghemsavgifter och sänkta bostadsbidrag skaparbetydande snedvridningsproblem i samhällsekonomin och det är enligt utskottetviktigt all minska dessa. Utskottet anser att fortsatta marginalskaltesänkningarmåste genomföras med början 1986. Omfattningen och takten bör anpassas till bl.a. budgelutvecklingen och bytesbalanssituationen. Ett sämre konjunkturläge kanskapa utrymme för snabbare sänkningar av marginalskatterna än vad som eljestbedöms möjligt. Det fullständiga inflalionsskyddel i skatteskalan måsteåterinföras för att säkerställa alt gjorda justeringar blir bestående. Även detproblem som de nuvarande stora skillnaderna i kommunalskatt utgör måstebeaktas. En översyn av skatteutjämningssystemel bör syfta till all samtidigtmed sänkningarna av den statliga skatten också öka förutsättningarna alt minskaskillnaderna i kommunalskatt. Utskottet vill nämna några ytterligare skatteförändringarsom måste genomföras för att stimulera arbete och sparande. Förmögenhetsskattenpå arbetande kapital i familjeföretag bör således avskaffas. En lindring avdubbelbeskattningen på riskvilligt sparande i aktier måste också ske. Utskottethar i annat sammanhang föreslagit ett antal konkreta åtgärder för att främjahushållens sparande i aktier. Dessutom bör den statliga fastighetsskatten avskaffas,liksom skallereduktionen för fackföreningsavgifter. Utskottet anser att budgetpolitiken bör ges en sådaninriktning alt budgetunderskottet blir ca . mindre än ikompletleringsproposilionen. Därav anser ulskotlel att ca . böravse utförsäljning av statliga företag. Visserligen är åtgärden avengångskaraktär, men den kan enligt utskottets mening upprepas under ett antalår. Statens räntor är den snabbast växande utgiftsposten. Detär därför nödvändigt alt minska statsskulden för alt få ner räntekostnaderna.Mot den bakgrunden är det angeläget all undersöka om vissa reala statligatillgångar, som har en låg direktavkastning men en god real värdestegring, kanutförsäljas. Staten skulle då kunna tillgodogöra sig det kapitaliserade värdetav den framlida avkastningen. Exempel på sådana tillgångar är kraftverk ochskogar. För det tredje måste den ekonomiska politiken inriktas påatt avreglera näringslivet och förändra den offentliga sektorn. Utskottet villsärskilt framhålla vikten av åtgärder för att förbättra arbets- ochkapitalmarknadens funktionssätt. Det är t. ex. anmärkningsvärt att ett stortantal förelag trots den höga arbetslösheten upplever svårigheter alt rekryteratekniker och FiU1984/85:30 83 Utskottet noterar altflaskhalsproblem av denna art tenderar att uppkomma allt tidigare ikonjunkturuppgångarna. En lösning av dessa problem ställer stora krav påutformningen av skatte-,arbetsmarknads-och utbildningspolitiken liksom påförändring av lönestrukturen. Regleringarna på kredit- och kapitalmarknadernamåste också minska för all de åter skall fås alt fungera. En friarekapitalmarknad förmedlar de finansiella resurserna smidigare, snabbare ochsäkrare till de områden där de gör mest nytta. En förstärkning av marknadsekonomin ställer också krav påförändringar inom den offentliga sektorn. Här finns inte bara ettunderskottsproblem utan också ett effektivitets-och valfrihelsproblem. Dessaproblem angrips enligt utskottet bäst genom att det införs mer av konkurrensinom den offentliga sektorns nuvarande verksamhetsområde. En ambition för denframlida utvecklingen bör enligt utskottets mening vara att bryta monopol.Sådana har alltid en tendens att stelna. Mer konkurrens utifrån kan i ställetinnebära ökad flexibilitet och känslighet för nya behov och mer av"produktutveckling". Inom den kommunala sektorn bör effektiviteten kunna ökasgenom bl. a. större inslag av anbudsförfarande och privata entreprenader.Utskottet anser därför att det är väsentligt att privata initiativ uppmuntrasinom områden som huvudsakligen förbehållils den kommunala ellerstatliga sektorn. Alt ersätta delar av den offentliga verksamheten och skapaalternativ till denna med privata marknadslösningar innebär inte baramöjligheter till en effektivare och därmed billigare produktion utan även enstörre variationsrikedom i tjänsteutbudet, vilket befrämjar valfriheten förbåde konsumenter och näringsidkare. Det innebär också valfrihet för dem somarbetar i offentlig sektor all välja arbetsgivare. För det fjärde måste de kollekliva löntagarfonderna snabbiavskaffas. Därmed ökar viljan och förmågan till investeringar, risktagande ochnyetableringar hos både små och stora förelag. Fondsocialismens upphörande börenligt utskottet åtföljas av en förstärkning av den enskilda äganderätten.Fondernas avveckling bör därför ske genom att tillgångarna används somsparpremier för ett individuellt sparande i aktier. För det femte måste incitament skapas så att lönebildningenfungerar bättre. liksom regeringens egna treårskalkyler harframhållit detta som en av de viktigaste förändringar som måste ske för allsvensk ekonomi skall nå samhällsekonomisk balans. Utskottet finner delanmärkningsvärt att regeringen inte ens diskuterar detta problem, än mindreanvisar några förslag till lösningar. Utskottet anser att det är arbetsmarknadens parter som ifria förhandlingar skall komma fram till lönenivå, lönestruktur och andraanställningsvillkor. Men del är också uppenbart för var och en alt denekonomiska politiken påverkar förutsättningarna i dessa förhandlingar. Omstatsmakterna korrigerar negativa effekter av för höga avtal riskerar FiU1984/85:30 84 löneökningstaklen att bli hög. Denna erfarenhet har vi bl.a. i . Om statsmakterna genom återkommande devalveringar och genomomfattande arbetsmarknads-och industripoliliska åtgärder tar ansvar förkonkurrenskraft och sysselsättning och om löntagarna genom lämpligaprisklausuler kan gardera sig mot inflationens effekter minskarförutsättningarna att träffa ansvarsfulla avtal. Del gäller både arbetsgivareoch arbetstagare. Enligt utskottet är det nödvändigt att finna ett systemdär arbetsmarknadens parter ges incitament alt sluta löneavtal som inte skapararbetslöshet. bör statsmakterna stå fast vid ett ansvar för dem somändå blir arbetslösa. Det är också nödvändigt att utforma systemet så attincitamenten byggs in i systemet och inte är beroende av de beslut som efterförhandlingarna kan komma att fallas av statsmakterna. Det är med andra ordnödvändigt att klara trovärdighetsproblemet utan alt behöva gå vägen över ökadöppen -arbetslöshet. Sammanfattningsvis bör enligt utskottets mening följanderiktlinjer för avtalsförhandlingarna och utvecklingen på arbetsmarknaden gälla: - Avtalen inomden konkurrensutsatta sektorn måste vara löneledande. - Arbetslöshetsförsäkringenreformeras genom att egenavgifterna höjs. - Avtalenunderlättas genom att del fulla inflalionsskyddel i inkomstskatteskalanåterinförs. - Inga klausulersom knyts till andra avtalsområden eller den allmänna prisutvecklingen skrivsin i de statliga löneavtalen. - Staten bör intei efterhand korrigera negativa verkningar av för höga löneökningar. I motionerna 3203 (vpk) och 3241 (vpk) föreslås ensocialistisk politik rned både ökade offentliga utgifter och skattehöjningar.Utskottet avvisar bestämt en sådan inriktning av den ekonomiska politiken. dels den del av utskottets yttrandesom på s. 44 börjar med "1 samband" och på s. 47 slutar med"yrkande 1" bort utgå, dels den del av utskottets yttrandesom på s. 47 börjar med "Sammanfattningsvis anser" och på s. 49slutar med "proposition 217" bort utgå, dels utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande de allmännarikdinjerna för den ekonotniska politiken att med avslag påregeringens förslag i propositionerna 1984/85:150 bilaga 1 moment 1 och1984/85:217 moment 1 och motionerna 1984/85:3203 yrkande 1 och 1984/85:3241yrkande 1 samt med anledning av motionerna 1984/85:3201 yrkande 1. 1984/85:3202yrkande I, 1984/85:3206 yrkande 1. 1984/85:3238 yrkande 1, 1984/85:3239yrkandena 1 och 6 och 1984/85:3242 yrkande 1 och yrkande 2 såvitt nu är i frågagodkänner vad utskottet anfört och som sin mening ger regeringen detta tillkänna. FiU1984/85:30 85 De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 39 börjar med "En avstämning" och på s. 41 slutar med"skillnaderna betydande" bort utgå, dels den del av utskottets yttrandesom på s. 42 börjar med "Utskottet delar" och på s. 43 slutar med"och prisutvecklingen" bort utgå, dels den del av utskottets yttrandepå s. 47 som börjar med "Utskottet och" och slutar med "yrkande1" bort ha följande lydelse: Vid behandling avbudgetpropositionen redovisade kommunisterna ien reservation till finansutskottets betänkande (FiU 1984/85:10 s. 73) ellalternativ till regeringens ekonomiska politik. I reservationen underströksvikten av att den ekonomiska politiken måste bryta den långsiktiga tendensentill en växande reservarmé av arbetslösa, alt transnationalisering ochindustriutflyllning måste motverkas, att de lönearbetande återtar en rimligandel av produktionsresultatet och att den pågående tekniskt-vetenskapligaomvälvningen ställs under samhällelig kontroll och de arbetandes inflytande.För att dessa mål skall uppfyllas krävdes bl. a. ett utarbetande av ettstatligt industriprogram, en utbyggnad av den offentliga sektorn, en nyskattepolitik baserad på produktionsfaktorskatt, ett införande av enprogressiv statskommunal enhetsskatt och en avveckling av flertalet indirektaskaller, nej till alla former av statlig inkomstpolitik samt kraftfullaåtgärder mot kapitalexporten. Enligt utskottets mening bör de allmännariktlinjer för den ekonomiska politiken som anges i den nämnda reservationenförordas av . Utöver vad som här anförts vill utskottet med anledning avårets kompletteringsproposition tillägga alt det är nödvändigt med tanke påatt en konjunkturnedgång nu kan skönjas förslärka anslaget till sysselsättningsfrämjandeåtgärder. I avsnittet om kreditpolitiken ägnarkomplelteringspropositionen vidare stor uppmärksamhet åt dollarns utvecklingoch valutaflödena. Den konstlat höga nivån på dollarkursen kan knappast blibestående under längre lid. För att i görligaste mån mildra de negativaeffekterna av en krisartad anpassning måste, som också framhålls i motion 3203,den svenska valutapolitiken söka frigöra sig från del starka dollarberoendet.Ell viktigt moment är därvid en begränsning av de svenska storföretagens kraftigtökade investeringar utomlands. I detta syfte vill utskottet föreslå att ensärskild kapitalexportavgift utgår på den del av svenskadirekta investeringar utomlands som finansieras genom betalning från . När del gäller de två olika alternativen för denekonomiska utvecklingen, som presenteras i den i propositionen redovisadelångtidsbudgeten, vill utskottet framhålla följande. De två alternativenbenämns lågalternativet FiU1984/85:30 86 Ingen av dessa alternativ äremellertid byggt på en ekonomisk utveckling som motsvarar de krav som måsteställas på skeendet under 1980- och 1990-ialen. I rapporten alternativ ekonomisk strategi för 90-talet,utarbetad av kommunisternas 90-lalsgrupp, ges en framställningav en ekonomisk politik som leder till en tillväxt med genomsnittligt 2 procentom året fram . I grova drag består denna politik av följandehuvuddelar: - Omfördelning avinkomster från rika till fatliga länder. - En nyinriktning på varuproduktion och utrikeshandel, som gör mindreekonomiskt beroende av kapitalismen i och . - En utbyggd ochdemokratiserad offentlig sektor. - En kraftigförkortning och utjämnande fördelning av arbetstiderna. - En utjämnandefördelningspolitik. - En strategi för brytande av storfinansens makt, medbland annat utbyggda och demokratiserade fonder. En ekonomisk politik av delta slag måste enligt utskottetsmening ligga till grund för utvecklingen och därmed också för långtidsbudgeten. I anslutning till proposition 217föreslås i motion 3203 all kraftfulla valutapolitiska åtgärder vidtas för attförhindra valutautflöden. Utskottet vill i delta sammanhang framhålla att det äroroande att så stor del av de ekonomisk-politiska förslagen i proposition 217är riktade mot de vanliga hushållen, medan de som svarat för en stor del avvalutaulflödet -dvs. företag och storfinans - kommer undan med relafivtblygsamma likviditelsindragningar. Utskottet anser också alt diskontohöjningenär ett trubbigt instrument för att på något avgörande eller varaktigt sättvända betalningsströmmarna i en ekonomi där förelagens transnationalisering ochvidgade ulrikesaffärer medför alt valutaspekulation och placeringar av likvidamedel blir en allt viktigare del i deras verksamhet. Det är därför nu hög lidför regeringen all se över instrumenten på valutapolitikens område för attåstadkomma en mer samhällsekonomiskt riklig valutapolitik även om detta självfalletmåste betyda ingrepp mot privatkapitalets strävan all med valulahanleringmaximera sin kapitalavkastning. Mot denna bakgrund är det enligt utskottets meningnödvändigt att skärpa valutaregleringen, förbättra kontrollen av bankernas ochföretagens valutaavdelningar och all en utredning om en framtidacentralisering av valulahandeln kommer till stånd. Utskottet återkommer senarei belänkandet till frågor rörande valutapolitiken, räntepolitiken,likviditelsindragningar och övriga ålstramningsålgärder som föreslås ipropositionen. Med anledning av vad som här anförts om inrikiningen avden ekonomiska politiken yrkar utskottet bifall till motion 3203 yrkande 1 samtmotion 3241 yrkande 1. FiU1984/85:30 87 dels den del av utskottets yttrandesom på s. 47 börjar med "Sammanfattningsvis anser" och på s. 49slutar med "proposition 217" bort utgå, dels utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande de allmännariktlinjerna för den ekonomiska politiken att med avslag på regeringens förslag i propositionerna 1984/85:150 bilaga 1 moment 1 och 1984/85:217 moment 1 och motionerna 1984/85:3201 yrkande 1, 1984/85:3202 yrkande 1, 1984/85:3206 yrkande 1, 1984/85:3238 yrkande 1, 1984/85:3239 yrkandena 1 och 6 och 1984/85:3242 yrkande 1 och yrkande 2 såvitt nu är i fråga godkänner vad som förordats i motionerna 1984/ 85:3203 yrkande 1 och 1984/85:3241 yrkande 1 och som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, (), (), (), (), (), (c)och () anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 44 som börjar med "Löntagarfonderna tillkom" och slrjiar med"tidigare uppfattning" bort ha följande lydelse: Utskottet hänvisar till FiU1984/85:10, reservation 3, som grundades på det förslag som framlades av en förmoderata samlingspartiet, och gemensamavvecklingsgrupp för löntagarfonderna. Mot bakgrund av vad där anförts och i anledning avmotionerna 3238 yrkande 3, 3239 yrkande 2 och 3242 yrkandena 4 och 5 anserutskottet att som sin mening bör uttala att löntagarfonderna snabbtskall avvecklas. dels utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffandeavskaffande av löntagarfonderna attriksdagen med anledning av motionerna 1984/85:3238 yrkande 3,1984/85:3239yrkande 2 och 1984/85:3242 yrkandena 4 och 5 som sin mening uttalar attlöntagarfonderna snabbt skall avvecklas, (), (), (), (), (), (c)och () anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 49 börjar rned "Utskottet tillstyrker" och på s. 52.slutarmed "till känna" bort ha följande lydelse: Förslagen omlikviditetsindragningar från förelagen innebär alt de fråntasdispositionsrätten till sina egna vinstmedel. Detta försvårar den ekonomiska FiU1984/85:30 88 planeringen för förelagen och ökar deras kostnader. Detkommer att leda till minskade investeringar och få långtgående konsekvenser förkapacitetsutbyggnaden. Det är enligt utskottet inkonsekvent att stimulera enkraftig investeringsökning genom en god vinstsilualion och dra indessa vinster till så att de inte kan användas för investeringar. Utskottet anser i likhet med vad som anförs i motionernafrån moderata samlingspartiet, och att den nödvändigaåtstramningen i stället bör ske inom finanspolitiken genom utgiftsbesparingar.Därigenom skapas möjligheter för lägre räntor, minskad likviditetslillväxt ochlägre inflation. Det är en nödvändig beståndsdel i en politik för långsiktigutveckHng och balans. Att finansiera budgetunderskottet genom ökade regleringarär enligt utskottet en felaktig väg. a. en felaktig bild avkostnaderna för del stora budgetunderskottet. Vad gäller likviditetsindragningar för kommunerna anserutskottet att den nödvändiga åtstramningen av kommunernas finansiella situationmåste ske på annat permanent sätt. En tillfällig indragning av likviditeten ärotillräcklig för att åstadkomma en långsiktig neddragning av den kommunalakonsum-fionens tillväxt. Utskottet avstyrker med det anförda förslagen ipropositionerna 150 och 217 om likviditetsindragningar. Några åtgärder somföreslås i motion 3207 för att minska regeringsförslagens effekter behöverdärmed inte vidtas. Utskottet avstyrker med det anförda motionerna 3207, 3203yrkande 4 och 3241 yrkande 4. dels utskottets hemställan under 3bort ha följande lydelse: 3. beträffande inbetalning på likviditetskonto a) att riksdagenmed bifall till motionerna 1984/85:3201 yrkande 5 b, 1984/85:3202 yrkande6,1984/85:3206 yrkande 3,1984/85:3238 yrkande 2 såvitt nu är i fråga,1984/85:3239 yrkande 4 såvitt nu är i fråga, och 1984/85:3242 yrkande 2 såvittnu är i fråga, samt med avslag på motionerna 1984/85:3203 yrkande 4 och1984/85:3241 yrkande 4 såvitt nu är i fråga avslår i propositionerna1984/85:150 bilaga 1 moment 15 och 1984/85:217 moment 2 framlagda förslag tilllag om inbetalning på Iikviditetskonto under /86, b) att riksdagenavslår motion 1984/85:3207, (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 49 börjar med "Utskottet tillstyrker" och på s. 50 slutarmed "yrkande 4" bort ha följande lydelse; FiU1984/85:30 89 Regeringen föreslår att en del avden likviditet som finns uppbyggd i näringslivet och i kommunsektornunder skall bindas på konton i . När del gäller företagenaccepterar utskottet delta förslag. Likviditetsindragningarna från näringslivetbör emellertid dubbleras i förhållande till förslagen i propositionerna 150och 217. Indragningarna bör sålunda ske och med ytterligare8 % . Hälften av de indragna likvida medlen bör därvidöverföras till AP-fonden och användas till produktiva investeringar med siktepå att som ovan nämnts öka förädlingsgraden av de inhemska råvarorna samt atthöja graden av svenska insalsvaror i industrin. När det gäller kommunsektorn måste förslaget avvisas. Detär enligt utskottets mening fel alt betrakta landstingskommuner och primärkommunersom en staten motstående part, vars tillgångar i form av likvida medel underviss tid bör dragas in till för all inte råka användas på ett församhällsekonomin skadligt sätt. Tvärtom måste det anses angeläget attkommunsektorn har medel för all bekosta den utbyggnad av den offentligasektorn, som ur en rad olika synpunkter är nödvändig. Steriliseringen av medelfrån den kommunala sektorn kommer dessutom som påbröd rad andra avregeringen föreslagna åtgärder, som hårt drabbar kommunernas ekonomi. I motionerna 3201 (m), 3202 (fp) och 3206 (c) föreslås somalternativ till Ukviditetsindragningar kraftiga begränsningar av de statligautgifterna. En neddragning av den offentliga sektorns verksamhet, som detta bl.a. innebär, kan utskottet inte acceptera. Med det anförda yrkar utskottet bifall till motionerna3203 yrkande 4 och 3241 yrkande 4 samt avslag på motsvarande yrkanden imotionerna 3201, 3202, 3206, 3238, 3239 och 3242. dels utskottets hemställan under 3bort ha följande lydelse: 3. beträffande inbetalning på likviditetskonto a) attriksdagen med avslag på motionerna 1984/85:3201 yrkande 5 b, 1984/85:3202 yrkande6,1984/85:3206 yrkande 3,1984/85:3238 yrkande 2 såvitt nu är i fråga,1984/85:3239 yrkande 4 såvitt nu är i fråga, och 1984/85:3242 yrkande 2 såvittnu är i fråga, samt med bifall till motionerna 1984/85:3203 yrkande 4 a och1984/85:3241 yrkande 4 såvitt nu är i fråga, och med bifall tillpropositionerna 1984/85:150 bilaga 1 moment 15 och 1984/85:217 moment 2 antarvid detta betänkande som bilaga fogat förslag till lag om inbetalning påIikviditetskonto under /86 med den ändringen att 1 och 3 §§erhåller följande som Reservantens förslag betecknade lydelse: Arbetsgivare skall betala in medelpå räntebärande konto (likviditetskonto) i enligt bestämmelserna idenna lag. Staten ochA:}'rW/gfl kommuner är Staten, landstingskommuner och inteskyldiga all betala in medel på kommuner är inte skyldiga alt betala lividitelskonto. in medel på Iikviditetskonto. Om det finns synnerliga skäl får regeringen medgebefrielse, helt eller delvis, från skyldighet all betala in medel påIikviditetskonto. Andra arbetsgivare än landstingskommuner och kommunerskall på Iikviditetskonto betala in ett belopp motsvarande av dendel av lönesumman för som överstiger 20 miljoner kronor.Landstingskommuner och kommuner skall på Iikviditetskonto betala in ett beloppmotsvarande av den del av lönesurtiman för som överstiger 20miljoner kronor. Med lönesumman avses underlaget för förarbetsgivaravgift till folkpensioneringen enligt lagen (1981:691) omsocialavgifter. Om del belopp som skall betalas in inte uppgår till minst 10000kronor skall inbetalning inte göras. Arbetsgivare som är-skyldiga att betala in medel påIikviditetskonto skall betala in ett belopp motsvarande av den delav lönesumman för som överstiger .