bet · G801KU35 · 1984-12-31 00:00:00 — Underår 1984 till avlämnade propositioner med lagförslag i ämne som avsesi 8 kap. 18 § regeringsformen beträffande vilka lagrådets yttrande inteinhämtats och motivering till varför så ej skett inte lämnats 1983/84:100 bilaga 10 1983/84:107 bilaga 5 bilaga 4 Prop. medförslag till statsbudget för /85 (),förslaget till lagom ändring i lagen (1978:478) om avgift för innehav avtelevisionsmottagare om forskning (),förslaget till lagom ändring i kommunalskattelagen (1928:370) med förslag tillslutlig reglering av statsbudgeten för /85, m.m. (kompletteringspropositionen) (),förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) om sociala avgifter omfortsatt valutareglering (), förslaget till lag om tillämpning av valutalagen (1939:350) om familjeplaneringoch abortvård (), förslaget till lag om upphävande avförordningen (1938:569) om vissa bestämmelser angående fosterfördrivande medel KU 1984/85:35 Förslagtill lag om behörighet att utöva yrke 8/2 inom hälso- och sjukvården m.m. (prop. 1983/ 84:179; ) Förslag till lag om vissa åtgärder för att dämpa 12/4pris- och kostnadsutvecklingen (lag om inbetalning på likviditetskonto ochexportdepositioner för skogsprodukter m. m. 1983/ 84:200;) KU 1984/85:35 305 Under b 5 Remisserfrån till lagrådet 1975-niars 1985 JuU 1975/76:46 medanledning av prop. 1975/ 76:174 om ändring i (ang.spioneribrottet) jämtemotioner JuU 1976/77:11 med anledning av prop. 1975/ 76:148 med förslag tillenklare former för beivrande av mindre lagöverträdelser JuU 1976/77:14 med anledning av prop. 1975/ 76:194 om TV-övervakningjämte motioner JuU 1976/77:20 med anledning av prop. 1975/ 76:202 med förslag till nyaregler om telefonavlyssning vid förundersökning m. m. om motioner JuU 1977/78:25 med anledning av prop. 1976/ 77:104 om avskaffande av förvandlingsstraffetför böter m. m. jämte motioner LU 1977/78:5 med anledning av prop. 1976/ 77:123 med förslag tillkonsu-mentkreditlag m. m. jämte motioner KU 1980/81:28 om åtgärder mot videogram med våldsinslag m. m. (prop.1980/81:176) KU 1982/83:12 om ändring i sekretesslagen (prop. 1981/82:186 och 1982/83:64) KU 1984/85:30 om kollektivanslutningsfrågan, m.m. A v utskottet remitterat förslag utskottet inhämtade yttrande över propositionenslagförslag och följdmotioner utskottet inhämtade yttrande över propositionenslagförslag utskottet inhämtade yttrande över propositionenslagförslag och motioner utskottet inhämtade yttrande över propositionenslagförslag utskottet inhämtade yttrande över propositionenslagförslag och följdmotioner utskottet inhämtade yttrande över av utskottet upprättatlagförslag utskottet inhämtade yttrande över av utskottet upprättat lagförslag utskottet inhämtade yttrande över proposifionenslagförslag utskottet remitterade ett i en motion intaget lagförslagom formerna för anslutning till polifiskt parti 20 1984/85. KU 1984/85:35 306 FiU1984/85:8 om allmän placeringsplikt och utskottetinhämtade yttrande utlåningsreglering, m. m. över propositionens lagförslag (prop. 1984/85:84) KU1984/85:35 307 PM angående propositionsavlämnandet till underår 1984 Antalet vårpropositioner var1984 mycket nära genomsnittet 1971-1982 som är ca 120. Antalet ligger ocksånära genomsnittet. Sistaveckan av resp. propositionstid 4 -10/3 10 25 - 31/3 31 Det är mer än en tredjedel avvårens proposifioner som avlämnats under av resp. propositionstid,eller . Genomsnittet under 1971-1982 var emellertid högre, eller ca 39 %.Utskottet har tidigare uttalat att det är mycket besvärande med en kraftiganhopning fill dessa sista veckor. Försening i förhållande till statsrådsberedningensförteckningar Den för våren genomsnittligaförseningen - ett mått som säger mer än summa förseningsdagar - var dagar, 1983 uppvisades en betydande förbättring, eller . Åretssiffror är anmärkningsvärda vad gäller våren, medan förhållandena under höstenär betydligt bättre. KU1984/85:35 308 PM angående utgivningen av Gällande regler, m. m. Bestämmelser om kungörande av vissalagar och vissa andra författningar finns bl. a. i 8 kap. 19 § regeringsformen(RF), i lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar(omtryckt i SFS 1982:1254, ändrad 1984:211) och iförfattningssamlingsförordningen (1976:725, omtryckt 1984:212). Enligt 8 kap. 19 § RF skall beslutad lag utfärdas avregeringen utan dröjsmål och kungöras så snart det kan ske. Även förordningarskall kungöras så snart det kan ske, om inte annat föreskrivs i lag. Lagen om kungörande av lagar och andra författningar ärtillämplig på författning som beslutats av , regeringen ellerkyrkomötet eller myndighet under eller regeringen. Enligt 3 § skallför kungörande av författningar finnas SFS, Svenska kyrkansförfattningssamling, författningssamlingar för centrala myndigheter,författningssamlingar för och förförvaltningsmyndigheter under och en författningssamling för varjelän. Författning som utfärdats av regeringen skall enligt 4 § första stycket iprincip kungöras i SFS. Om det blir lättare att överblickaförfattningsmaterialet eller andra särskilda skäl föreligger, får regeringenenligt 4 § andra stycket bestämma att en viss regeringsförfattning skallkungöras i någon annan angiven författningssamling. Genom ett tillägg sombeslutats (prop. 1979/80:120, KU 1979/80:47, rskr. 1979/80:271, SFS1980:153) får regeringen, om synnerliga skäl föreligger, bestämma att en sådanförfattning skall kungöras i någon annan angiven publikation. Utskottetunderströk i sitt betänkande vikten av att denna möjlighet tillämpassynnerligen restriktivt. Enligt 4 § tredje stycket kan regeringen, om utomordentligaförhållanden gör det påkallat, bestämma att en viss författning skall kungöraspå annat sätt än som anges i första stycket, t. ex. genom att tas in i enpublikation som inte har karaktären av författningssamling eller genommeddelanden i radio och TV. Med utomordentliga förhållanden menas krig,arbetskonflikt eller andra extraordinära situationer som gör det omöjligt attfå en författning utgiven i vanlig ordning (prop. 1975/76:112 s. 71). Enligt 13§ skall av författning framgå när den träder i kraft. Närmare bestämmelser om kungörande i SFS och andraförfattningssamlingar finns i författningssamlingsförordningen. Enligt 4 §förordningen utkommer SFS , om inte särskilda skäl föranleder annat.Om regeringen har utnyttjat sin möjlighet att kungöra författning i annanförfattningssamling än SFS eller i någon annan publikation, skall enligt 5 § ennotis om detta införas i SFS så snart det lämpligen kan ske. KU1984/85:35 309 Utredningen om författningspubliceringföreslog i sitt betänkande (SOU 1970:48) att i lagenom kungörande av lagar och andra författningar skulle tas in en bestämmelse avinnebörd att författning, om inte annat framgick av den, skulle träda efter det att den getts ut från trycket. Departementschefen (prop.1975/76:112) framhöll emellertid att det i författningar som tas in i SFSregelmässigt på något sätt anges när författningen träder i kraft. Denfyraveckorsregel som gällde då inget annat angavs hade enligtdepartementschefen spelat ut sin roll och borde därför upphävas. I ställetborde med avseende på alla författningar föreskrivas i lag att det skall framgåav författningen när den träder i kraft. En sådan ordning var enligt departementschefenväl motiverad från rättsäker-hetssynpun'ct. Vid riksdagsbehandlingen underströks i flera motionervikten av att en författning kan nå sina adressater föreikraftträdandet. Med anledning härav uttalade (KU1975/76:51 s. 8) följande: Utskottet kan instämma medmotionärerna när det gäller vikten av att planeringen avförfattningsutgivningen sker med beaktande av informafions-frågorna. Som allmänriktlinje bör härvid gälla att en författning skall träda i kraft först eftererforderligt rådrum för informafion om författningens innehåll m. m. Utskottetförordar att planeringen av arbetet med nya lagar och andra författningar skermed utgångspunkt i att om möjligt minst bör förflyta mellan enförfattnings kungörande och dess ikraftträdande. Är detta ogörligt bör helståtminstone skilja kungörandet och ikraftträdandet. Kortare tid än envecka bör endast kunna komma i fråga i undantagsfall. Till de absolutaminimikraven hör att en författning skall kungöras på ett sådant sätt attmöjlighet föreligger för envar som berörs av författningen att ta del avförfattningens innehåll innan den träder i kraft. Vad utskottet sålunda uttalat gav regeringenfill känna (rskr 1975/76:362). Statsrådsberedningen har i en den 6december 1976 dagtecknad promemoria om rufinerna vid handläggningen avregeringsärendena m.m. beträffande ikraftträdandetiden förklarat sig förordaatt den då gällande allmänna minimitiden av mellan kungörandet (dvs. utkomstdagenfrån trycket) och ikraftträdandet förlängs med och understrukitatt denna "tvåveckorsfrist" skall anses som en minimitid. Om möjligtborde tiden vara längre och - liksom - ikraftträdandet sättas fill enbestämd dag. 11976/granskningsbetänkande(KU 1976/77:44) framhöll utskottet att behovet av information om en författningsjälvfallet varierade beroende på ämnet för författningen. Så t. ex. pekadeutskottet på att s. k. beredskapslagar, t. ex. förordnande om prisstopp, föratt vara effektiva måste ges KU1984/85:35 310 omedelbar verkan och att detsamma ibland kunde varaförhållandet med skattelagstiftning. 1 vissa fall var vidare informationsfaktornmindre betydelsefull. Detta var t. ex. fallet med ändringar iverksintruktioner och liknande förordningar. Utskottet underströk slutligenvikten av att en så obestämd ikraftträdandebestämmelse som att fråganöverlämnas till regeringens avgörande inte kom fill användning annat än iundantagsfall och när det av alldeles speciella skäl var motiverat. I 1977/granskningsbetänkande (KU 1977/78:35)konstaterade utskottet bl. a. att den av statsrådsberedningen rekommenderadetvåveck-orsfristen mellan utgivning och ikraftträdande hade iakttagits förmerparten av författningarna. av författningarna hade dock utkommitkortare tid än före ikraftträdandet. Detta föranledde utskottet attunderstryka vikten av att informationskravet tillgodosågs genom att erforderligtid fick förflyta mellan utgivningen och ikraftträdandet. 11978/granskningsbetänkande (KU 1978/79:30)noterade utskottet att nästan en fjärdedel av författningarna utkommit fråntrycket eller före ikraftträdandet. Dettakunde enligt utskottet inte anses fillfredsställande. Utskottet förutsatte inom skulle öka ansträngningarna att följa derekommendationer som utfärdats av statsrådsberedningen, nämligen att enfidrymd av mellan utkomstdagen och ikraftträdandet i princip skallbetraktas som en minimitid. I 1979/granskningsbetänkande (KU 1979/80:50)konstaterade utskottet att någon förbättring inte skett i förhållande till föregåendeår när det gäller antalet författningar som utkommit från trycket senare än sjudagar före ikraftträdandet. Av 1 212 publicerade författningar hade 405utkommit senare än före ikraftträdandet. Omkring 280 av dessa ellernärmare en fjärdedel av det totala antalet hade utkommit föreikraftträdandet eller . Utskottet underströk därför ånyo kraftigt viktenav att i princip minst får förflyta mellan en författningspublicering och dess ikraftträdande. Vid granskningen hade vidare noteratsnågra fall där det inte framgick när författningen träder i kraft. Utskottetframhöll med anledning härav det angelägna i att beträffande samtligaförfattningar iakttas bestämmelsen om att det skall framgå av en författningnär den träder i kraft. I 1980/granskningsbetänkande (KU 1980/81:25)konstaterade utskottet att någon nämnvärd förbättring inte skett i förhållandetill föregående år när det gäller författningar som kommit ut från trycketsenare än före ikraftträdandet. Av 1 143 utgivna författningar hade349 utkommit från trycket senare än före ikraftträdandet. Av nämndaförfattningar hade ca 240 utkommit före ikraftträdandet eller senare.Rättschefen i statsrådsberedningen påpekade i samband med granskningen att detbeträffande författningar som varit beroende av riksdagsbeslut i många fallinte varit möjligt att utfärda författningen med större tidsmarginal iförhållande till ikraftträdandet beroende på att riksda- KU1984/85:35 311 gens beslut kommit alltför sent. Utskottet noterade medanledning av påpekandet att det bland de 349 författningar som utkommit senareän före ikraftträdandet fanns 97 lagar och 47 förordningarbeträffande vilka hänvisning skett till riksdagsbeslut. Utskottet uttaladevidare att det inom borde göras ökade ansträngningar för attminska förseningen i författningsutgivningen samt att det av rättschefen istatsrådsberedningen gjorda påpekandet skulle tas upp i kommande årsgranskning. Utskottet underströk därvid att denna fråga i hög grad hängdesamman med tidsplaneringen av propositionsavlämnandet. Någon förbättring i förhållande till föregående år vadgällde antalet författningar som kommit ut från trycket senare än två veckorföre ikraftträdandet kunde inte heller noteras beträffande 1981 årsförfattningar. Av de 1 374 författningar som publicerats i SFS har426 utkommit senare än före ikraftträdandet. Bland dessa författningarfanns 137 lagar. Utskottet ansåg sig inte ha underiag för en bedömning i vilkenutsträckning förseningarna i dessa fall kunde bero på förseningar i riksdagsarbeteteller på för sent propositionsavlämnande. Flertalet av författningarna vardock förordningar som regeringen utfärdat. Enligt utskottets mening (KU1981/82:35) kunde i detta hänseende förbättringar i författningsutgivningenuppnås genom ökade ansträngningar inom . Med anledning av attdet i ett par fall inte framgick när författningen skulle träda i krafterinrade utskottet på nytt om att det alltid av en författning skall framgå närden träder i kraft. 1 1983/granskningsbetänkande (KU 1983/84:30)anförde utskottet bl. a. följande: Utskottet kan konstatera att detinte skett någon förbättring i förhållande till när det gällerantalet författningar som kommit ut från trycket senare än föreikraftträdandet. Av de 1 127 författningar som publicerades i SFS under 1983har 448 utkommit senare än före ikraftträdandet. Bland dessaförfattningar finns 152 lagar. Antalet regeringsförfattningar som under 1983utkommit senare än före ikraftträdandet uppgår till 296. Hänvisningtill riksdagsbeslut har skett i 77 fall. Utskottet vill i detta sammanhangframhålla att det i och för sig skulle vara värdefullt om det av enregeringsförfattning kunde framgå när den har sin grund i ett bemyndigande frånriksdagen. Utskottet är emellertid medvetet om svårigheterna härvidlag. Underalla förhållanden är det önskvärt att statsrådsberedningen överväger frågan. Enligt 13 § i lagen (1976:633) om kungörande av lagar ochandra författningar skall av en författning framgå när den träder i kraft. Vidgranskningen har utskottet uppmärksammat att det i ett flertal författningarangetts att de skall träda i kraft ett visst antal veckor efter det de kom utfrån trycket. Enligt utskottets mening bör om möjligt anges en bestämd dag förförfattningens ikraftträdande. Vidare har i några fall föreskrivits att författningenskall träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Detta förfaringssätt böranvändas endast när det på grund av särskilda omständigheter är motiverat. KU1984/85:35 312 Utskottet vill avslutningsvisframhålla att det givetvis är angeläget att även i samband medantagandet av lagar överväger om den av regeringen föreslagnaikraftträdandedagen är lämplig. Både för allmänheten och för berördamyndigheter är det av stor vikt att författningarna ges ut föreikraftträdandet. Utskottet understryker därför ånyo betydelsen av attansträngningar görs för att åstadkomma förbättringar i detta hänseende.Utskottet avser att även fortsättningsvis noga följa utvecklingen beträffandeförfattningsutgivningen. publicerades 1 141författningar i SFS. Av underbilaga till denna PM framgår vilka författningarsom utkommit senare än före ikraftträdandet. Bilagan upptar 530författningar. Av dessa utkom 259 eller föreikraftträdandet eller efter denna tidpunkt. Bland de författningar som utkommit senare än två veckorföre ikraftträdandet finns 221 lagar. Utfärdande och tryckning av flertalet avdessa lagar kan antas ha skett så snabbt som det varit praktiskt möjligt. Antalet regeringsförfattningar som utkommitsenare än före ikraftträdandet uppgår fill 306. Hänvisning till riksdagsbeslut har skett i 74 fall.Därutöver torde ett relafivt stort antal förordningar ha anknytning tillriksdagsbeslut utan att detta framgår av hänvisning. Antalet förordningar somutkommit från trycket som lag i samma ämne, utan att hänvisninggjorts till riksdagsbeslut, och där ett direkt samband mellan lagen ochförordningen således kan antas föreligga, uppgår till ca 50. Bland övriga ca180 förordningar förekommer sådana beslut av regeringen där det ofta intevarit möjligt att iaktta särskilda tidsfrister för ikraftträdandet, t. ex.förordningar om prisstopp. I många fall har ingen bestämd dag för ikraftträdandetangetts. I stället har föreskrivits att författningen skall träda i kraft ettvisst antal veckor efter det den kom ut från trycket. Detta gäller ca 150författningar av vilka är förordningar. Beträffande 14 lagar harangetts att de skall träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Regeringen har enligt de nofiser som införts i SFS under1984 i 118 fall utnyttjat möjligheten att kungöra regeringsförfattningar iannan författningssamling än SFS. Möjligheten att, när synnerliga skälföreligger, kungöra regeringsförfattningar i annan publikation änförfattningssamling har utnyttjats i två fall. I dessa fall har publiceringskett i SÖ:s Läroplaner. Vissa frågor rörande tillämpningen av 13 § kungörandelagen Enligt 13 § lagen (1976:633) omkungörande av lagar och andra författningar (kungörandelagen) skall det av enförfattning framgå när den träder i kraft. KU1984/85:35 313 har isamband med tidigare granskning gjort vissa påpekanden rörande tillämpningen av13 § kungörandelagen. Med anledning därav har rättsavdelningen inomstatsrådsberedningen till överlämnat en promemoria i vilkenaktualiseras fråga om ett förtydligande i den nämnda bestämmelsen. 1promemorian anförs bl. a. följande. I vissa fall kan det finnasanledning att ifrågasätta om den lagstiftningsteknik som tillämpas ärförenlig med 13 § kungörandelagen. Det gäller framför allt följande fall: a) när en lagsätts i kraft genom en särskild promulgationslag, b) när en lagsätts i kraft av regeringen genom en förordning, c) när enförfattning ändras innan den har trätt i kraft, d) vissafall när en författning har begränsad gilfighetstid e. d. Balkar och andra lagar medomfattande övergångsbestämmelser sätts ofta i kraft genom en särskildpromulgationslag. Vattenlagen (1983:291) avslutas sålunda med en upplysning omatt föreskrifter om ikraftträdandet meddelas i en särskild lag. Denna särskildalag är lagen (1983:292) om införande av vattenlagen. Den inleds i 1 § med enikraftträdandebestämmelse både för vattenlagen och sig själv. Denna teknikinnebär att vattenlagen inte innehåller någon uppgift om ikraftträdandedag utanendast en hänvisning till att bestämmelser om detta meddelas i en särskild lag. KU har vid sin granskning av utgivningen av SFS interiktat någon anmärkning mot denna teknik. b) Ikraftträdandebestämmelser i en särskild förordning När antar en lagförekommer det ibland att regeringen bemyndigas att bestämma när lagen skallträda i kraft. Anledningen till att inte själv beslutar om detta kanvara att ikraftträdandet av lagen är beroende av att en internationellöverenskommelse skall träda i kraft och att det vid riksdagsbehandlingen ärosäkert när detta kommer att ske. En annan anledning kan vara att det är oklartnär de organisatoriska förutsättningarna för en reform är uppfyllda. Av proposifionen skall i sådana fall framgå vilkaförutsättningar som skall vara uppfyllda för att regeringen skall bestämma omikraftträdandet. I lagen anges däremot bara att den träder i kraft den dagregeringen bestämmer. Denna teknik innebär att det i lagen inte anges vilken dagden träder i kraft. Som förut har nämnts har KU i betänkandet 1983/84:30 s. 8uttalat att detta förfaringssätt bör komma fill användning bara om det ärmofiverat av särskilda omständigheter. (Jfr också Holmberg-Stjernquist,Grundlagarna, s. KU1984/85:35 314 c) Ändringar av författningar som ännu inte har trätt ikraft Om man ändrar i en författning somännu inte har trätt i kraft och om den ändrade lydelsen skall ersätta denursprungligen utfärdade lydelsen redan fr. o. m. den dag då författningenträder i kraft, tillämpas en teknik som innebär att ikraftträdandebestämmelsentill grundförfattningen får omfatta även ändringsförfattningen. Den senare fårdå inte någon egen ikraftträdandebestämmelse. Om ändringen innebär att grundförfattningen skall träda ikraft vid någon annan tidpunkt än som ursprungligen varit avsett, skalländringsförfattningen inte heller ha någon egen ikraftträdandebestämmelse.Däremot måste man i sådanan fall genom ändringsförfattningen ändragrundförfattningens ikraftträdandebestämmelse. Om ändringen skall träda i kraft senare ängrundförfattningen och denna alltså skall tillämpas i sin ursprungliga lydelseunder , skall ändringsförfattningen däremot självfallet ha en egenikraftträdandebestämmelse. På motsvarande sätt skall en författning, som ändrar enparagraf som har ändrats, inte heller ha någon egenikraftträdandebestämmelse, om den tidigare ändringen ännu inte har trätt ikraft och den senare ändringen skall bli tillämplig med den tidigarebeslutade författningsändringen. I sådana fall utgör ändringen nämligen inteen ändring i grundförfattningen utan en ändring av den tidigare utfärdadeändringsförfattningen, och ikraftträdandebestämmelsen till denna kommerdärigenom att omfatta även den senare ändringen. Om ändringen skall träda ikraft efter den tidigare ändringsförfattningen, skall däremotgrundförfattningen ändras och den senare ändringen skall då ha en egenikraftträdandebestämmelse. Den här beskrivna tekniken har inte föranlett någonanmärkning från KU i samband med utskottets granskning av utgivningen av SFS. aktualiserades i samband med vissa ändringari namnlagen frågan om denna ändringsteknik var förenlig med 13 § kungörandelagen. hade antagit en ny namnlag, somskulle träda i kraft (prop. 1981/82:156, LU 41, rskr. 357,SFS 1982:670). beslutade regeringen en lagrådsremiss medförslag till lag om ändring i namnlagen. De nya reglerna skulle träda i kraftsamtidigt med namnlagen. Lagförslaget innehöll därför inte någon egenikraftträdandebestämmelse. Lagrådet hade invändningar beträffande regleringen avlagens ikraftträdande. Enligt lagrådet måste de nya paragraferna kompletterasmed en särskild ikraftträdandebestämmelse. Departementschefen delade dock intelagrådets uppfattning. Han ansåg (prop. 1982/83:38) att det inte behövdes någonsärskild ikraftträdandebestämmelse för de nya paragraferna, eftersom dessaskulle träda i kraft med lagen i övrigt. Han framhöll att deikraftträdande- och andra övergångsbestämmelser som fanns i namnlagen, om ingetsärskilt sades, givetvis gällde även de nya paragraferna. Under riksdagsbehandlingen gjordes vissa redaktionellaändringar i övergångsbestämmelserna. Frågan om en särskildikraftträdandebestämmelse till ändringslagen berördes dock inte. Riksdagenantog alltså lagen utan någon sådan bestämmelse (LU 1982/83:13, rskr.1982/83:87, SFS 1982:1134). d) Författningar med begränsad giltighetstid e. d. förekommer det att enförfattning saknar en särskild ikraftträdandebestämmelse därför att det avförfattningens innehåll framgår när den skall KU1984/85:35 315 Som exempel kan nämnas de årligaförfattningarna om basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.Den senaste är förordningen (1984:1109) om basbelopp för , som endastinnehåller bestämmelsen att regeringen fastställer basbeloppet för år 1985till . Ett annat exempel är förordningen (1984:1019) om ränta förår 1985 på statliga bostadslån m. m. I den förordningen föreskrivs atträntesatsen för en rad angivna typer av lån skall vara för .