bet · G801JuU2 · 1984-12-31 00:00:00 — Detkan finnas anledning att också uppmärksamma det fallet att övervakningen avden som har dömts till skyddstillsyn visserligen inte har upphört vidtidpunkten för den nya lagföringen men att ettårstiden närmar sig sitt slut.Efter ett år skall ju övervakningen enligt vad jag har föreslagit iprincip upphöra automatiskt. Domstolen bör här ha samma möjlighet somövervakningsnämnden har att vid misskötsamhet under verkställigheten besluta omförlängd övervakning. Dennuvarande möjligheten att skärpa påföljden genom att förlänga prövotiden tillhögst bör behållas. Framför allt måste tillses att den övervakningstidsom domstolen finner nödvändig "ryms" inom prövotiden. har i sitt remissyttrandelämnat vissa synpunkter på den beskrivna regleringen och hemställt attutskottet tar upp frågan till behandling vid sidan av de aktuellamotionsspörsmålen. Därvid har styrelsen anfört följande. När domstol med tillämpning av 34 kap 1 S förstastycket 1 BrB dömer till fortsatt skyddstillsyn kan domstolen enligt 34 kap 6 §andra stycket BrB bl. a. förordna om fortsatt övervakning eller förlängaprövotiden. Det har visat sig att domstolarna inte sällan dels förlängerprövotiden, dels förordnar om övervakning och bestämmer att övervakningen skallpågå till prövotidens slut. Det innebär att det kan bli fråga om relativt långaövervakningstider, i vissa fall betydligt än . I konsekvensmed att övervakning vid ny dom på skyddstillsyn i normalfallet pågår ett åranser styrelsen, att det bör införas en möjlighet för övervakningsnämnd attavkorta tiden till lägst i de fall domen innebär en längre övervakningstidoch övervakning inte längre bedöms erforderlig. I detta betänkande behandlar utskottet en motionvari det begärs att övervakningsnämnd skall få möjlighet att förordna attövervakning vid skyddstillsyn skall upphöra när övervakning inte längre behövs.Även frågan om avkortning av tiden för övervakning efter villkorlig dom berörsi motionen. Skyddstillsynpågår under en prövotid av och är i regel förenad med övervakning fråndagen för domen. Övervakningen skall upphöra när av prövotiden gått tillända. Det finns inte möjhghet att upphäva övervakningen. Om dendömde missköter sig får övervakningsnämnden besluta om övervakning även efterettårstidens utgång. Ett sådant beslut får överklagas. Dengällande ordningen trädde i kraft . regler innebar attövervakningen skulle upphöra utan särskilt beslut av prövotidenhade förflutit. Under det tredje prövotidsåret kunde övervakning anordnas omdet fanns särskilda skäl för det. JuU1984/85:2 10 förordna att en övervakning som inte längre behövdesskulle upphöra; ett sådant beslut kunde fattas när som helst underövervakningstiden. Motionärerna efterlyser återinförande av en regel som nämnda. De uppger att många övervakningsnämnder funnit det besvärande attinte kunna häva en övervakning som är meningsfull, t. ex. av detskälet att den dömde är omhändertagen på någon anstalt eller vistas utomlands därövervakning inte kan utövas. Om i dylika fall övervakningen kunde upphöraskulle enligt motionärerna resurser frigöras för andra mer krävande övervakningsuppdrag. Vikten av att frivårdens resurser koncentreras till denförsta tiden av verkställigheten av skyddstillsynsdomar betonades särskilt ilagstiftningsärendet (prop. 1982/83:85, JuU 26, rskr 241). Därvidframhölls att risken för återfall är störst tiden närmast efter domen. Attslopa det andra övervakningsåret för att möjliggöra desto effektivare insatserunder ansågs som en väsentlig vinst med det nya systemet. Vid den remissbehandling som utskottet har företagit harde flesta remissinstanserna tillstyrkt införandet av en möjlighet att, föreettårstidens utgång, avsluta en övervakning som inte längre behövs. Tvåremissinstanser, och , har emellertidavstyrkt förslaget i den delen. De remissinstanser som är positiva till en ändringansluter sig i stort till de skäl som motionärerna anfört. Det betonas attärenden som inte kan föranleda några konkreta övervakningsåtgärder ellerbehandlingsinsatser inte bör belasta kriminalvården. Riksåklagaren framhålleratt det torde ligga i sakens natur att en bestämmelse som den föreslagna tillämpasmed restriktivitet. och framhåller att deändringar i fråga om skyddstillsyn som genomfördes syftade till attdenna påföljd skulle få ett större användningsområde på fängelsestraffetsbekostnad; innehållet i skyddstillsynen stramades då upp på olika sätt. Om detnu skulle bli möjligt att göra övervakningstiden kortare än befararstyrelsen och hovrätten att domstolarna skulle komma att uppfatta skyddstillsynsom en mildare påföljd än lagstiftaren avsett och således mindre väl ägnad somalternativ till fängelse. Därigenom skulle syftet med lagändringarmotverkas, anför de två remissinstanserna i sina avstyrkanden. När det gäller den del av motionsspörsmålet som innebärönskemål om införande av en möjlighet att vid behov avsluta en övervakning sompågår efter det att övervakningsnämnden har förlängt tiden, alltså sedan denettåriga övervakningstiden gått till ända, har de remissinstanser som yttratsig tillstyrkt att ändring sker. har därvid anfört attstyrelsen, till skillnad mot vad styrelsen anser bör gälla i fråga om denettåriga övervakningstiden, inte ser några principiella hinder mot attövervakningsnämnderna får befogenhet att korta av den förlängningstid sombestämts. En annanfråga som tagits upp i motionen och som är närbesläktad med de JuU 1984/85:2 11 nyssbeskrivna gäller avkortning av övervakningstid efter villkorlig frigivning. Dengällande regleringen om villkorlig frigivning tillkom genom den redan berördalagändringen . För den som friges villkorligt gäller en prövotid på ettår eller i vissa fall högst . Om det bedöms som påkallat skallskyddskonsulenten förordna om övervakning. Sådan övervakning upphör automatisktefter . Under vissa förutsättningar får övervakningsnämnden förlängaövervakningen. Beslut om övervakning kan överprövas. lagstiftning omvillkorlig frigivning, som skilde sig från den nuvarande i flera avseenden,innehöll en bestämmelse om att övervakningsnämnd fick avsluta en övervakningsom inte behövdes. Vid utskottets remissbehandling i denna del har det framkommit olikauppfattningar om innebörden av gällande rätt såvitt avser frågan huruvida en avskyddskonsulenten beslutad övervakning efter villkorlig frigivning kan bringasatt upphöra . Såväl som tingsrätthar i sina yttranden förordat att, genom en uttrycklig lagregel,övervakningsnämnd får möjlighet att i den aktuella situationen förordna omupphörande av en övervakning som inte längre behövs. Vidremissbehandlingen av motionsspörsmålen har särskilttagit upp en fråga om övervakningstidens längd när domstol förordnar att entidigare ådömd skyddstillsyn skall avse även nya brott. Domstolen får dåförordna om förlängd övervakning eller förlängd prövotid till högst fem år.Styrelsen anför att det ibland kan komma att bestämmas relativt långaövervakningstider, t. ex. öm domstolen dels förlänger prövotiden, delsbestämmer att övervakning skall pågå till prövotidens slut. Styrelsen anser attdet bör införas en möjlighet för övervakningsnämnd att korta av tiden omövervakning inte längre behövs. Utskottet vill inledningsvis understryka denkriminalpolitiska betydelsen av de lagändringar rörande bl. a. skyddstillsynoch villkorlig frigivning som trädde i kraft . Reformen innebäratt kriminalvården i frihet inom ramen för påföljden skyddstillsyn och underprövotiden efter villkorlig frigivning har intensifierats. Insatserna harkoncentrerats till av prövotiden, då återfallsriskenerfarenhetsmässigt är störst. När det gäller skyddstillsyn harverkställighetsinnehållet i påföljden skärpts både i fråga om stödfunktioneroch kontrollfunktioner. Utskottet vill framhålla att huvudsyftet med dennaeffektivisering av påföljden är att skyddstillsyn skall kunna få ett störreanvändningsområde på bekostnad av fängelsestraffet; avsikten är alltså attdomstolarnas påföljdsval skall påverkas härav (se prop. 1982/83:85 s. 74). Defrågor som utskottet nu behandlar med anledning av motionen har fått aktualitetinom kriminalvården sedan den nya lagstiftningen har varit i kraft en kortaretid. 1983 var uppmärksamheten inte inriktad påbehovet av regler som medger avkortning av övervakningstid. Enligt utskottetsmening ger utredningen i föreyarande ärende stöd för JuU1984/85:2 12 tanken att det i vissa situationer kan vara Detogat mecJen möjlighet att korta av en pågående övervakning. Utskottet vill emellertidsamtidigt ge till känna en viss tveksamhet inför förslaget såvitt gälleravkortning av den ettåriga övervakningen vid skyddstillsyn; det är av störstavikt att synen på straffvärdet hos skyddstillsynspåföljden inte förändras meden ökad användning av fängelse som följd. Vidare vill utskottet rent generelltframhålla att huvudprincipen bör vara att en beslutad övervakning skallfullföljas och att ett upphävande skall få äga rum bara när skälen fördet är starka. Sammantaget leder det sagda till att utskottet anser attde frågor om avkortning av övervakningstid som behandlas i detta ärende bör bliföremål för en närmare utredning. Det är tänkbart att andra närbesläktadefrågor bör tas med vid sådana överväganden. Det bör ankomma på regeringen attbesluta om ordningen för ett sådant arbete.' Vad utskottet nu med anledning av motionen har anfört börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna. att med anledning avmotion 1983/84:957 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört om en utredning om regler för avkortning av övervakningstid. Närvarande: (), (), ArneNygren (s), (), i (s), (), (), (), (), Lars-ErikLövdén (s), (), i (fp), (), () och (). mlnab/gotab 1984 79063