bet · G801SoU11 · 1984-12-31 00:00:00 — I betänkandet behandlas förslagen iproposition 1984/85:48 om familjeplanering och abortvård samt motioner som rördessa frågor. I betänkandet behandlas ett flertalolika frågor rörande abortlagen och dess tillämpning. Utskottet tillstyrkerpropositionens förslag att förordningen (1938:569) med vissa bestämmelserangående fosterfördrivande medel skall upphöra att gälla fr. o. m. den 1 juli1985. Vidare tillstyrks att enhetliga ersättningsregler för abortrådgivninginförs. Förslaget innebär att särskild utredning enligt 2 § abortlagen blirkostnadsfri för den abortsökande, på samma sätt som redan gäller beträffandeden abortrådgivning som sjukvårdshuvudmännen erbjuder kvinnor som söker abortföre utgången av 12:e graviditetsveckan. Utskottet har ingen erinran mot de bedömningar som iövrigt görs i propositionen i fråga om vårdens innehåll och organisation, omomfattningen av preventivmedelsrådgivningen och om upplysningen om födelsekontroll,sexualitet och samlevnad. Ianslutning lill propositionen behandlas ett antal motionsyrkanden. Tre motioner (m) rörande abortlagstiftningensutgångspunkter avstyrks med hänvisning till att det inte - bl. a. genom denutvärdering som gjorts av abortkommittén - framkommit något som motiverar enomprövning av lagens huvudprincip om kvinnans rätt att inom vissa gränser självbesluta om abort. En annan sak är enligt utskottet att t. ex. den medicinskautvecklingen kan leda till att olika frågor kring abortförfarandet kan behövadiskuteras utifrån delvis nya förutsättningar. Utskottet hänvisar vidare tilldet arbete angående rättsskyddet för ofödda som inleds iinseminationsutredningen. Utskottet avstyrker vidare en motion (s) rörandeabort efter utgången av 18:e graviditetsveckan som följd av konstaterad ellerbefarad fosterskada. Utskottet understryker dock kraftigt vikten av enbalanserad och fullödig information till föräldrarna om innebörd ochkonsekvenser av ett befarat handikapp hos barnet. Utskottet erinrar vidare bl.a. om att gen-etikkommittén föreslagit att fosterdiagnostik skall begränsastill vissa fall av grava sjukdomar och skador. kommer inom en snarframtid att få ta ställning till riktlinjer för fosterdiagnostiken. Utskottetbetonar dock att man måste sträva mot en mera nyanserad syn på hur det är attleva med handikapp. De ökade möjligheterna att diagnostisera och behandla olikatillstånd får enligt utskottet inte leda till intolerans. 1 1984/85. SoU1984/85:11 2 ökade möjligheterna att rädda även mycket tidigt föddabarn och pekar på att den medicinska utvecklingen gjort att gränsen för barnelslivsduglighet och tidsgränserna i abortlagen närmat sig varandra alltmer.Utskottet förutsätter att inseminationsutredningen anlägger en helhetssyn pådessa problem. Vidare behandlas ett antal motionsyrkanden (m, c, fp, vpk)om abortrådgivning, abortförebyggande verksamhet ochpreventivmedelsrådgivning. De önskemål som framförs i motionerna följer i storutsträckning de linjer som anges i propositionen, varför de inte bedömts behövaföranleda någon åtgärd. Tre motionsyrkanden (m och fp) omsjukvårdspersonals och barnmorskeelevers rätt att slippa medverka iabortverksamhet avstyrks. Slutligen avstyrks en motion (c) om en utvärdering avabortlagen och en motion (m) angående användningen av uttrycket"abortvården". En utskottsledamot (m) reserverar sig mot utskottetsbeslut beträffande utgångspunkterna för abortlagstiftningen m, m. Samtligam-ledamöter reserverar sig till förmån för en motion (m) angående dengynekologiska primärvården. Utskottets vpk-ledamot har avgett tre reservationerrörande utbyggnaden av preventivmedelsrådgivningen, det abortförebyggande arbetetinom samt statsbidrag till abort- och preventivmedelsrådgivning. Särskilda yttranden har vidare avgivits dels av utskottetsordförande (fp) beträffande barnmorskeelevers utbildning och beträffande dengynekologiska primärvården, dels av utskottets vpk-ledamot beträffandefosterskada som skäl för abort. Proposition 1984/85:48 Regeringen har efter föredragningav statsrådet () föreslagit att dels anta förslag till lag om upphävande av förordningen(1938:569) med vissa bestämmelser angående fosterfördrivande medel, dels godkänna vad som föreslagits i fråga om enhetligaersättningsregler för rådgivning i samband med abort, dels berett tillfälle ta del av vad som anförtsi fråga om abortvårdens innehåll och organisation, om omfattningen avpreventivmedelsrådgivningen och om upplysningen om födelsekontroll, sexualitetoch samlevnad. Lagförslagetfogas som bilaga till betänkandet. Motio/xer so/n väckts under aUmän/ia /noiio/xstiden I motion 1983/84:1628 av ToreNilsson (m) hemställs att hos regeringen begär skyndsamt förslag omen ny abortlagstiftning. SoU1984/85:11 3 I motion 1983/84:1629 av ToreNilsson och (båda m) hemställs att hos regeringenbegär förslag till lag som hävdar samvetsfriheten, I motion 1983/84:1641 av AllanÅkerlind (m) hemställs att hos regeringen begär att en utredningtillsätts med uppgift att snabbt arbeta fram förslag till en ny abortlag somutgår från barnets rätt till liv. Motioner som väckts med anledning av propositionen I motion 1984/85:153 av AllanÅkerhnd (m) hemställs att vid behandlingen av proposition 1984/85:48begär att regeringen lägger fram förslag till lag som ger hälso- ochsjukvårdspersonal rätt att vägra medverka i "abortverksamhet, I motion 1984/85:154 av GunnarBiörck i (m) hemställs att vid sin behandling av proposition1984/85:48 begagnar uttrycken "abortverksamhet" resp, "vård isamband med abort" men däremot inte ordet "abortvården", I motion 1984/85:155 av m,fl, (c)hemställs 1, att beslutar uttala sig för att enutvärdering av abortlagen sker , 2, att som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts om "samtal inför det väntade barnet" och stöd till personalen iabortverk samheten, I motion 1984/85:156 av m,fl, (vpk) hemställs 1, att uttalar att detpsykosociala stödet bör byggas ut så att alla kvinnor och berörda män i enabortsituation ges möjlighet att få del av det, 2, att uttalar attpreventivmedelsrådgivningen bör byggas ut så att hälften av alla kvinnor ifertil ålder skall kunna nås av denna rådgivning, 3, att uttalar att åtgärderbör vidtas för att engagera läkare och , barnmorskor i skolans sex- ochsamlevnadsundervisning, 4, att hos regeringenhemställer om åtgärder för att bättre trygga samordningen av detabortförebyggande arbetet inom , 5, att hos regeringen hemställer om ettspecialdestinerat statsbidrag för att trygga en utbyggd abort- och preventivmedelsrådgivning, 1 motion 1984/85:157 av MargaretaPersson och (båda s) hemställs 1, att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts angående information om det befarade handikappet innan abort eventuellt beviljas efter 18:e graviditetsveckan, 2, att begär alt regeringen uppmärksammaratt fosterskador inte automatiskt skall betraktas som ett "synnerligt skäl" för beviljandeav abort SoU1984/85:ll 4 efter 18:e graviditetsveckan enligt abortlagens 3 §, I motion 1984/85:158 av m,fl, (fp) hemställs 1. att av regeringen begärsådana åtgärder att den abortsökande rutinmässigt hänvisas till kurator förinformation och eventuell rådgivning. som också bör ge utrymme för etiskasynpunkter, 2. att av regeringen begärsådana åtgärder att barnmorskeelever under sin utbildning ej tvingas handla istrid med sitt samvete. I motion 1984/85:159 av AnitaBråkenhielm m.fl. (m) hemställs att uttalar vad i motionen anförts omnödvändigheten av att sjukvårdshuvudmännen kan garantera lätt tillgänglig,gynekologisk primärvård. I motion 1984/85:200 av ChristerEirefelt (fp) hemställs att begär att regeringen ger socialstyrelseni uppdrag att noga följa utvecklingen av försäljningen av p-piller medanledning av de nya reglerna för läkemedelsra-battering. Motion som väckts under allmänna motio/xstiden I motion 1984/85:1793 av AllanÅkerlind och (båda m) hemställs att hos regeringen begärförslag till en ny abortlagstiftning som fastslår barnets rätt att leva, samtatt abort får förekomma endast när moderns liv är i fara. Abortlagen (1974:595, änd:radsenast 1980:222) trädde i kraft . upphördebrottsbalkens bestämmelserom fosterfördrivning och lag om avbrytandeav havandeskap att gälla. Den äldre lagstiftningen innebar att abort i principvar förbjuden men att havandeskap fick avbrytas om vissa särskilt angivnaindikationer förelåg. Enligt abortlagen avgörs frågan om abort före utgången av12:e havandeskapsveckan av kvinnan själv. Hon får vägras abort endast omåtgärden skulle medföra allvarlig fara för hennes liv eller hälsa. Dennaförutsättning prövas av en läkare. För abort efter 12:e men före utgången av18:e veckan fordras i regel, utöver vad som gäller vid tidigare abort, att detföretas en särskild kuratorsutredning. Om kvinnan inte medges abort, är läkarenskyldig att hänskjuta frågan till för förnyadprövning. Efter 18:e havandeskapsveckan får abort företas bara i undantagsfall.För abort krävs då tillstånd, som får lämnas endast om detföreligger synnerliga skäl för åtgärden. Kan det antas att fostret ärlivsdugligt, får tillstånd endast lämnas om havandeskapet på grund av sjukdomeller kroppsfel hos kvinnan medför allvarlig fara för hennes liv eller hälsa. SoU1984/85:11 5 Ärenden om tillstånd till aborthandläggs fr.o.m. av råd för vissa rättsligasociala och medicinska frågor. Efter abortlagens tillkomst har vid åtskilligatillfällen haft att ta ställning till motioner om ändring och översyn avabortlagens bestämmelser samt om abortrådgivning. Utskottet förordade i sitt avriksdagen godkända betänkande SoU 1979/80:10 att en utvärdering av lagen skullekomma till stånd. Med anledning av begäran tillkallades 1980 årsabortkommitté (S 1980:02). Enligt direktiven borde kommittén utgå från denhuvudprincip som lagen bygger på, nämligen kvinnans rätt att inom vissa gränsersjälv bestämma om hon vill fullfölja en graviditet eller ej. Vidare borde detidsfrister som reglerar abortförfarandel gälla även i fortsättningen.Kommittén borde enligt direktiven i första hand inrikta sitt arbete på att geen djupgående bild av hur abortlagen praktiskt kommit att tillämpas ochkartlägga såväl positiva som negativa effekter av den nya lagstiftningen. Medhänsyn till att kvinnan enligt denna fått den principiella beslutanderätten ien abortsituation var det enligt direktiven av särskilt intresse attkonsekvenserna därav redovisades. Vidare skulle utredningen bl. a. noggrantutvärdera abortrådgivningens utformning samt studera och analyseraabortutvecklingen. Kommittén fick slutligen i uppgift att med utgångspunkt isin analys söka lägga fram konkreta förslag om abortrådgivningens utformningoch innehåll samt abortförebyggande åtgärder i syfte att minska abortfrekvenseni landet. Även förslag till särskilda åtgärdsprogram för en förbättradinformation om samlevnad och om abortförebyggande åtgärder ingick iutredningens uppdrag. konstaterar i sitt slutbetänkandeFamiljeplanering och abort. Erfarenheter av ny lagstiftning (SOU 1983:31) bl.a.att den svenska abortfrekvensen ligger på ungefär samma nivå som de övriga västligaindustriländers, vilka har en med likartad lagstiftning. 1983 årsabortfrekvens - 31 014 - var den lägsta . av alla aborter görsnumera och kan därmed utföras med en för kvinnan merskonsam metod. Antalet ansökningar som underkastas prövninghar blivit allt färre och utgjorde 308 stycken. Av dessa beviljades 256ansökningar. Kommittén konstaterar vidare att det finns regionala och lokalaskillnader i abortfrekvensen liksom mellan kvinnor från vissa invandrargrupperoch övriga i boende kvinnor. Kommitténbedömer att satsningen på abortförebyggande åtgärder i samband med 1974 årsabortlag har givit avsevärda resultat och lämnar olika förslag till förbättringav denna verksamhet. a. bör enligt kommittén permanent abortförebyggandeupplysningsarbete finnas i alla landsting. Detta bör bedrivas enligt enlångsiktig, politiskt fastslagen plan i samarbete med kommuner,länsskolnämnder, övriga vårdgivare, organisationer m.fl. Avslutningsvis anförsi sammanfattningen till betänkandet att en stor del av de intentioner som fannsbakom abortlag och tillhörande SoU1984/85:11 6 följdlagstiftning enligt kommitténs mening har uppfyllts.Man har i betänkandet anvisat vägar för förstärkta insatser i detabortförebyggande arbetet. I den föreliggande propositionen konstateras att en sådanförhållandevis låg abortfrekvens som den har inte haft sedanår 1974. Föredragande statsrådet noterar i samband därmed att vissa intressantaåldersmässiga förändringar har iakttagits i abortmönstret. Mest påtagligt ärden kraftiga minskningen i graviditets- och abortfrekvensen bland tonåringar.Deras abortnivå har sjunkit med en fjärdedel . Bland kvinnor iåldern har abortfrekvensen varit stort sett oförändrad sedanabortlagen infördes. För kvinnor noteras en viss ökning avabortfrekvensen , men frekvensen sjönk dock ävenbland de något äldre. I propositionen understryks vidare att det faktum attaborterna utförs allt tidigare i graviditetsförloppet innebär såväl medicinskasom psykologiska fördelar. Det anmärks även att tidiga aborter också innebärmindre psykisk belastning på sjukvårdspersonalen. Då det gäller de sena aborterna hänför sig föredragandestatsrådet till abortkommittén, som konstaterat att ansökningarna om abortefter 18:e graviditetsveckan blivit allt färre. Kommittén har vidare funnit attsocialstyrelsen i varje enskilt fall har gjort en saklig prövning av skälenför och emot abort på det sätt som avsetts i förarbetena till abortlagen.Kommittén anser att vid en prövning av frågan om "synnerliga skäl"skall anses föreligga måste stor betydelse tillmätas förhållandena i detspeciella fallet. Därvid bör kvinnans egen bedömning av sin situation tillmätasstor betydelse. De två konkreta exempel på "synnerliga skäl" somnämns i förarbetena till abortlagen - eugenisk indikation och fosterskada -bör, enligt kommittén, ses som exempel på ett par av flera möjliga skäl.Kommittén förordar att ansökningarna om abort efter 18:e graviditetsveckan ävenfortsättningsvis handläggs av i enlighet med den praxis somutvecklats av styrelsen. ansluter sig till abortkommitténs bedömning. Propositionen innefattar förutom dessa allmänna synpunkterpå abortlagens tillämpning dels ett förslag till lag om upphävande avförordningen (1938:569) med vissa bestämmelser angående fosterfördrivandemedel, dels ett förslag om enhetliga ersättningsregler för rådgivning i sambandmed abort före resp. efter 12:e graviditetsveckan samt dels vissa bedömningar ifråga om abortvårdens innehåll och organisation, om omfattningen av preventivmedelsrådgivningenoch om upplysningen om födelsekontroll, sexualitet och samlevnad. I det följande behandlar utskottet under olika sakrubrikerde frågor som aktualiserats motionsvägen. SoU1984/85:11 7 Abortlagen utgår som ovan nämntsfrån att kvinnan själv inom vissa tidsgränser skall ha rätt att själv beslutaom abort. Även senare kan abort komma i fråga, men då först om socialstyrelsenefter prövning funnit synnerliga skäl föreligga. Dessa utgångspunkterifrågasätts inte i propositionen. I tre motioner förespråkas dock enaborflagsfiftning med principiellt annan inriktning. I motion 1983/84:1628 av () anförs att dennuvarande abortlagen strider mot etik och "legaliserar"dödandet. Motionären hemställer därför att hos regeringen begärskyndsamt förslag om en ny abortlagstiftning. I motion 1983/84:1641 av () framförsåsikten att livet börjar när ägget blir befruktat och att det därför är rimligtatt ge fostret rättsskydd från denna tidpunkt. Utifrån denna princip måstesedan ställning tas till i vilka situationer man skall tillåta avsteg frånprincipen om fullt rättsskydd och alltså tillåta aborter. Principen måsteenligt motionären vara att en abort endast skall tillåtas då moderns liv är ifara. Regeringen bör enligt motionären tillsätta en utredning med uppgift attsnabbt arbeta fram förslag till en ny abortlag som utgår från barnets rätt tillliv. Likartade synpunkter framförs i motion 1984/85:1793 avAllan och (båda m). I motionen anförs även att gravidakvinnor erbjuds abort alltför lätt och ofta. Motionärerna begär en nyabortlag som fastslår barnets rätt att leva, samt att abort endast får förekommanär moderns liv är i fara. Motioner med likartat innehåll har behandlats av riksdagenflera gånger tidigare. Utskottet vill som en bakgrund erinra om följande. abortkommitté fillsattes som nämndes ovan (s. 5)efter initiativ av socialutskottet för att göra en utvärdering av abortlagen.Enligt direktiven, som utformades med utgångspunkt i beslut, skullekommittén utgå från den huvudprincip som lagen bygger på, nämligen kvinnansrätt att inom vissa gränser själv avgöra om hon vill fullfölja en graviditeteller ej. De tidsfrister som gäller skulle inte heller sättas i fråga. Den allmänna frågan om skyddet för ofödda behandlades avutskottet i betänkandet SoU 1981/82:14, varvid bl. a. uttalades att abortlageninte kan anses ge uttryck för någon mer allmän princip i fråga om vilken hänsynsom .skall tas till kvinnan och fostret i olika sammanhang. Abortlagen reglerarendast förfarandet då en kvinna vill avbryta sitt havandeskap. Riksdagenavvisade tanken på att införa övergripande lagregler om oföddas ställning.Däremot begärdes en kartläggning och analys av i vilka situationer det kanfinnas behov av regler till skydd för ofödda samt av de problem som kan varaförknippade med en sådan lagstiftning från område till område. Detta uppdragöverlämnades sedermera fill utredningen om barnens rätt. Itilläggsdirektiv fill den utredningen (dir. 1982:25) angavs bl. a. att en SoU1984/85:11 8 kartläggning borde komma till stånd beträffande fall då engravid kvinna befinner sig i en sådan situation att hon kan tänkas förbiseeller inte inse riskerna för det väntade barnet av att hon handlar ellerunderlåter att handla på visst sätt. Det påpekades särskilt att uppdraget inteavsåg frågor som hänförde sig till abortlagen, fosterdiagnostiken ellerarbetsmiljöområdet. Även behandlade flera motionerrörande abortlagen, varvid också aktualiserades det förhållandet att varkenabortkommittén eller utredningen om barnens rätt enligt sina direktiv skulle gåin på de grundläggande reglerna i abortlagen. fann dock inte skäl attfrångå sitt tidigare ställningstagande (SoU 1982/83:5). Utskottet behandlade senast ett motionsyrkande om nyabortlagstiftning utgående från barnets rätt till liv i betänkandet SoU1983/84:3. Utskottet anförde då bl. a. att abortkommitténs slutbetänkandebekräftade att det inte finns skäl att ifrågasätta den huvudprincip varpå 1974års abortlag vilar, nämligen kvinnans rätt att inom vissa tidsgränser självbesluta i fråga om abort. Enligt utskottets då framförda uppfattning fannsdärför inte skäl att på nytt utreda frågan om abortlagstiftningens utformning.Utskottet anförde vidare att det inte heller kunde tillstyrka att utredningenom barnens rätt skulle ges ändrade direktiv i fråga om skydd för ofödda. Medhänsyn till den utvärdering av abortlagen som slutförts avabortkommittén och till vid många tillfällen uttalade principiellaställningstagande i fråga om abortlagen ansåg utskottet inte att det fanns skälför utredningen att gå in på utformningen av denna lag. Utskottet påpekadeemellertid att utredningen vid sin genomgång av reglerna på olika områdenmåste beakta förhållandet till abortlagen. Uppdraget att utreda frågan om skydd för ofödda fördes hösten1984 över från utredningen om barnens rätt till inseminationsutredningen (dir.1984:34 och 1984:36). I tilläggsdirektiven till inseminationsutredningen angesbl. a. att utredningen bör vara oförhindrad att närmare undersöka vilka principiellaoch etiska spörsmål som fosterdiagnostiken kan aktualisera och att analysera deproblem som är förknippade med en eventuell lagstiftning i detta ämne. I frågaom utredningsuppdraget i övrigt anges att vad som i denna del har sagts i 1982års tilläggsdirektiv till utredningen om barnens rätt bör gälla. Frågan om rättsskydd för berördes även i utskottetsbetänkande SoU 1984/85:4 om vissa medicinsk-etiska frågor. Utskottet avstyrktedå en motion om utredning av rättsskyddet för med hänvisning till attinseminationsutredningen genom ovan angivna tilläggsdirektiv fått överta defrågor om skydd för ofödda som tidigare åvilade utredningen om barnens rätt.Frågan om ytterligare utredningsuppdrag fick enligt utskottets då framfördamening bedömas sedan inseminationsutredningens uppdrag slutförts. Utskottetanförde vidare att det såg positivt på att de nya direktiven gerinseminationsutredningen möjlighet att mera allmänt belysa vissa etiska ochprincipiella frågor. SoU1984/85:11 9 Utskottet gör nu följande bedömning. Som abortkommittén konstaterat och som understryks ipropositionen ligger abortfrekvensen i landet nu på ungefär samma nivå som dåabortlagen infördes och som de övriga västliga industriländers, vilka har enmed likartad lagstiftning. Farhågorna om en kraftig ökning avabortfrekvensen har alltså inte besannats, och en stor del av intentionernabakom abortlag får anses ha uppfyllts. Enligt utskottets mening hardet inte framkommit något som motiverar en omprövning av abortlagens huvudprincipom kvinnans rätt att inom vissa gränser själv besluta om abort. En annan sak äratt t. ex. den medicinska utvecklingen kan leda till att olika frågor kringabortförfarandet kan behöva diskuteras utifrån delvis nya förutsättningar.Utskottet återkommer härtill i det följande (s. 12). Utskottet vill vidareunderstryka att det antal aborter som ändå utförs är stort och att det måstevara samhällets målsättning att detta antal minskas så mycket som möjligt.Detta bör emellertid ske genom olika slag av förebyggande åtgärder, såsom enutbyggd och anpassad preventivmedelsrådgivning och hjälp och stöd till dekvinnor som önskar detta. Även utformningen av samhällets åtgärder på detsociala och familjepolitiska området är här av betydelse. Enligt utskottetsmening finns således inte skäl att utreda abortlagstiftningen i stort. Behovetav mera speciella utredningsinsatser på området får bedömas sedan inseminationsutredningenslutfört sitt uppdrag. Motionerna 1983/84:1628 (m), 1983/84:1641 (m) och1984/85:1793 (m) avstyrks således. Abort på grund av fosterskada Eugenisk indikation som skäl förabort, dvs. att barnet på grund av arvsanlag löper risk att få svår sjukdom,fanns redan bland de ursprungliga abortindikationerna abortlag.Genom en lagändring infördes även den s.k. fosterskadeindikationen. Dendirekta orsaken var att läkemedlet Neurosedyn då visat sig kunna orsakaallvarliga missbildningar hos . Enligt denna regel var abort tillåten närmed skäl kunde antas att det väntade barnet på grund av skada underfosterstadiet skulle komma att lida av svårartad sjukdom eller svårt lyte.Frågan om abort på grund av fosterskada var dock inte ny 1963. Även tidigarehade graviditetavbrutits då risk för sådana skador förelåg, t. ex. då kvinnanhaft röda hund tidigt under graviditeten. abortkommitté föreslog som en av treabortindikationer att kvinnan skulle ha rätt till abort, när det kunde antasatt barnet skulle komma att lida av svårartad sjukdom eller svårt lyte. Underarbetet med propositionen (1974:70) med förslag till abortlag, m. m. togs despeciella indikationerna för rätt till abort helt bort ur lagstiftningen ochfri abort infördes fram t. o. m. Därefter får abort iprincip inte företas. Emellertid konstaterades vid den nya abortlagenstillkomst att det ibland kan uppstå r 1984/85. 12 sa/nl. SoU1984/85:11 10 situationer där abort efter kan framstå som enangelägen åtgärd. Enligt 3 § abortlagen får abort därför utföras efter nämndatidsgräns om lämnar tillstånd till åtgärden. Sådant tillståndfår lämnas endast om det finns synnerliga skäl till åtgärden och det inte finnsanledning att anta att fostret är livsdugligt. Att i lagtexten närmareprecisera de omständigheter som skulle kunna vara av betydelse för prövningenav tillståndsfrågan bedömdes vara obehövligt. Som exempel på synnerliga skälnämndes såväl i propositionen (s. 68) som i utskottets betänkande (SoU 1974:21s. 33) bl. a. eugenisk indikation och fosterskadeindikation.