bet · G801JuU17 · 1984-12-31 00:00:00 — betänkande 1984/85:17 omtelefonavlyssning (skr 1984/85:104) I skrivelse 1984/85:104 harregeringen (jusfitiedepartementet) berett tillfälle att ta del av vadchefen för justifiedepartementet i skrivelsen anfört om tillämpningen under år1983 av bestämmelserna i om telefonavlyssning vidförundersökning i brottmål. Under ärendets beredning har utskottet hållit hearing medföreträdare för och . Gällande rätt m. m. Vid förundersökning i brottmål kantelefonavlyssning äga rum. De grundläggande bestämmelserna i ämnet finns i 27 kap.16 § (RB). För att telefonavlyssning skall få ske krävs attnågon skäligen kan misstänkas för ett brott för vilket det lägsta straffet ärfängelse . En annan förutsättning är att det bedöms vara av synnerligvikt för utredningen att telefonavlyssning äger rum. Avlyssning får ske avtelefoner som den misstänkte innehar eller som han annars kan antas komma attbegagna. Det är domstolarna som beslutar om telefonavlyssning. Det får skeefter yrkande av förundersökningsledaren eller åklagaren. Tillstånd attavlyssna telefoner skall meddelas , högst . Tillstånd fårdock meddelas , högst en månad, om misstanken gäller grovtnarkotikabrott eller grov varusmuggling av narkotika. Regler om telefonavlyssning vid förundersökning i brottmålfinns också i lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissabrottmål (lag). Den tar sikte främst på brott som rör rikets säkerheteller är av allmänfarlig natur och innehåller en reglering som avviker från deni RB. Lagens gilfighet är tidsbegränsad. Enligt det senaste beslutet omförlängning av giltighetstiden gäller den t. o. m. utgången av (prop.1984/85:42, JuU 9, rskr 74; SFS 1984:1016). Föreskrifter om telefonavlyssning finns också i lagen(1975:1360) om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall (spaningslagen). Denlagen innehåller bestämmelser om tvångsåtgärder mot personer som enligt utlänningslagen(1980:376) avvisats eller utvisats som terrorister men som regeringen ändå harlåtit stanna kvar här i landet. Spaningslagen har fidsbegränsad giltighet.Enligt det senaste beslutet om förlängning gäller den t.o.m. utgången av år1985 (prop. 1984/85:73, JuU 11, rskr 75; SFS 1 1984/85. JuU1984/85:17 2 1984:1012), Regeringen avlämnar regelbundet till riksdagenredogörelser för tillämpningen av spaningslagen och terroristlagstiftningen iövrigt. Det skedde senast , Ärendet bereddes avsocialförsäkringsutskottet (skr 1984/85:72, SfU 6, rskr 49). Bestämmelser om telefonavlyssning finns också i lagen(1957:132) med särskilda bestämmelser angående domstolarna och rättegången vidkrig eller krigsfara m.m. fanns också bestämmelser om telefonavlyssning ilagen (1969:36) om telefonavlyssning vid förundersökning angående grovtnarkotikabrott m. m. (1969års lag). Den lagen, som hade tidsbegränsadgilfighet, upphörde att gälla med utgången av juni månad . Detta hadesamband med ändringar i narkotikastrafflagen (1968:64) och lagen (1960:418) omstraff för varusmuggling som trädde i kraft . En följd avändringarna var nämligen att de grundläggande bestämmelserna om telefonavlyssningi RB blev tillämpliga också på grov narkofikabrottslighet. Redogörelser förtillämpningen av lag hade lämnats regelbundet till . Densista lämnades (prop. 1980/81:33). Pågående utredningsarbete m. m. fillkallades utredningen(Ju 1974:08) om telefonavlyssning för att göra en allmän översyn avlagstiftningen på området. Utredningen avlämnade betänkandet(SOU 1975:95) Telefonavlyssning. Efter remissbehandling lades det till grundför en proposition med förslag fill nya regler om telefonavlyssning vidförundersökning m. m. avslog propositionen i huvudsakliga delar ochbegärde ytterligare översyn av lagstiftningen om telefonavlyssning och andratvångsmedel (prop. 1975/ 76:202, JuU 1976/77:20, rskr 129). tillkallades en kommitté, tvångsmedelskommittén(Ju 1978:06) för att bl. a. göra den av begärda översynen med siktepå alt få till stånd en enhetlig och permanent reglering. Tvångsmedelskommitténavslutade sitt arbete och avlämnade då slutbetänkandel (SOU 1984:54)Tvångsmedel - Anonymitet - Integritet. Kommittén har lagt fram förslag fill en tvångsmedelslagmed allmänna bestämmelser som bl. a. avses gälla telefonavlyssning. I RB;sregler om telefonavlyssning, liksom lag och spaningslagen, harkommittén föreslagit vissa ändringar. I fråga om insyn och kontroll var tvångsmedelskommitlénsinställning alt () även i fortsättningen bordeinförskaffa de aktuella uppgifterna och lämna dessa till regeringen. Riksdagenborde därefter få del av uppgifterna genom vederbörande riksdagsutskott.Informationen borde ha större omfattning än f. n. och avse bl. a. alla ärendeni vilka hemlig telefonavlyssning förekommit. Uppgift borde lämnas om antalettillstånd, antalet avslagna ansökningar, tillståndstiderna och i vilken månåtgärden JuU 1984/85:17 3 fylltavsett ändamål (SOU 1984:54 s.244). Remissbehandlingen av betänkandet harnyligen avslutats och ärendet övervägs inom . Förslag tilländring i reglerna om telefonavlyssning har också lagts fram (S 1982:09) i dess promemoria (nr 5) Polisens insatsermot narkotikan. Dessa förslag har remissbehandlats tillsammans med tvångsmedelskommitténsbetänkande, och de överväganden i frågorna som pågår inom regeringskanslietomfattar också förslag. 1982års initiativ m. m. tog upp frågan om denparlamentariska kontrollen av hur lagstiftningen om telefonavlyssningtillämpas. Utskottets initiativ föranleddes närmast av att regeringen ianslutning till att lag upphörde att gälla slutade att lämnaredogörelser till för tillämpningen av bestämmelserna omtelefonavlyssning vid förundersökning i narkotikamål. Utskottetfann det angeläget att möjligheter lill insyn i fråga omtelefonavlyssning vidmakthålls och, om möjligt, byggs ut. Insynen borde skegenom att fick en årlig redovisning. Den borde, som tidigare, avsetelefonavlyssning enligt spaningslagen eller motsvarande lagstiftning ochtelefonavlyssning vid förundersökning om grovt narkotikabrott och grovvamsmuggling av narkotika och därjämte annan telefonavlyssning enligt degrundläggande bestämmelserna i . Vad gällde arten av uppgifter som bordelämnas hänförde utskottet sig fill vad utredning om telefonavlyssninghade anfört, nämligen följande: Regeringens skrivelse bör - i den mån hänsynen tillrikets säkerhet inte kräver annat - utan att röja sekretessen i de enskildafallen ge en uppfattning om bl. a. antalet ärenden omtelefonavlyssning, antalet meddelade tillstånd, vilka tillståndstider somförekommit samt i vilken mån telefonavlyssningen fyllt avsett ändamål (SOU1975:95 s. 103 f.). I övrigt ansåg utskottet att redovisningen ihuvudsak borde utformas efter mönster av de redogörelser som dittillsfått. I fråga om telefonavlyssning beträffande sådana brottmål som avses med1952 års lag förordade utskottet ingen ändring i förhållande fill vad somdittills gällt, och utskottet anmärkte att härvidlag, liksom eljest, gäller attvederbörande utskott själv kan inhämta den information som anses behövhg. Riksdagengav som sin mening regeringen fill känna vad utskottet hade . anfört omparlamentarisk kontroll i fråga om telefonavlyssning (JuU 1981/82:54, rskr298). Denförsta redovisningen inifiativ lämnades fill år 1984och avsåg tillämpningen . Vid behandlingen av det ärendet uttalade utskottetbl. a. att den parlamentariska kontrollen i framfiden borde hållas på minstsamma nivå som ditfills (skr 1983/84:97, JuU 30, rskr 343). JuU 1984/85:17 4 I den skrivelse som utskottet nu behandlar lämnarregeringen en redogörelse för fillåmpningen av bestämmelserna iRB om telefonavlyssning vid förundersökning i brottmål. Redogörelsen bygger påuppgifter som RPS har lämnat fill regeringen. Iskrivelsen redovisas att domstolarna meddelade tillstånd attavlyssna samtal till' eller från telefonapparater som innehafts eller begagnatsav sammanlagt 418 personer misstänkta för grovt narkotikabrott. Antalet fallunder var följande: Antalet fall då telefonavlyssning skett enligt RBvid förundersökning om andra brott än narkotikabrott uppges ha varit 17. Underden hearing som utskottet har hållit har framkommit att antalet fall som intelett till fällande dom för grovt narkotikabrott har ökat något . Isamband médhearingen har också upplysts att antalet fall då domstol vägrattillstånd torde vara få. Någon sammanställning av vilka tillståndsfider somförekommit har inte gjorts. Antalet telefonavlyssningar på grund av misstankarom grov narkotikabrottslighet har, som departementschefen konstaterar, ökatfortlöpande . Den ökning som inträtt ärbetydande i förhållande . Sarnfidigt kan konstateras att såvälantalet registrera- . de brott mot narkotikastrafflagen som antalet personersom lagforts för grova narkotikabrott minskade . Detfinns naturligtvis- olika skäl till att telefonavlyssning har kommit attanvändas alltmer. Ett kan vara att det har blivit svårare att utreda den grovanarkotikabrottsligheten. Ett annat kan vara att allt större resurser harsatsats på kampen mot narkotikabrottsligheten. Oavsetthur ökningen kan förklaras vill utskottet i likhet med departementschefenbetona vikten av restriktivitet när det gäller användningen av ett så ingripandetvångsmedel. Telefonavlyssning kan, som departementschefen anför,uppenbarligen inte avvaras i kampen mot bl. a. narkofikabrottsligheten, men detär enligt utskottets uppfattning ett oavvisligt krav att åtgärden i varjeenskilt fall så långt det är möjligt begränsas både när det gäller antaletavlyssnade telefonapparater och den tid som avlyssning pågår. JuU 1984/85:17 5 När det gäller insyn i tillämpningen avlagstiftningen om telefonavlyssning erinrar utskottet om sitt uttalande ifrågan . Utskottet vill i anslutning härtill redovisa att utskottet vidhearingen i detta ärende erfarit att överväganden pågår inom rikspolisstyrelseni syfte alt - i linje med detta uttalande - åstadkomma en utbyggd redogörelseför tillämpningen. Iövrigt ger utskottets granskning av redogörelsen inte anledning fill någotsärskilt uttalande. att lägger regeringens skrivelse1984/85:104 till handlingarna. Närvarande:Lennart (), (), (), (), BjörnKörlof (m), (), (), (), UllarBrittÅbark (s), (), (), i (fp), (), () och ().