bet · G801AU11 · 1984-12-31 00:00:00 — I sammanhanget pekas på samordning medkommunal verksamhet när det gäller beredskapsarbete och arbetsmarknadsutbildningsamt erinras om kommunernas sysselsättningsansvar gentemot ungdomar som hotasav arbetslöshet. Huvudprincipen när det gäller ansvarsfördelningen inomarbetsmarknadspolitiken bör vara oförändrad. Den innebär att staten harhuvudansvaret för denna politik men som utskottet framhållit vid tidigaretillfällen då här aktuellt yrkande behandlats spelar kommunerna en alltviktigare roll. De har särskilda möjligheter att bedöma och medverka vidutvecklingen av sådan sysselsättning som har lokal anknytning. Detta är avbetydelse för sysselsättningen inte bara av ungdomar utan även av äldre ochhandikappade. finns det enligt utskottets mening anledning påpeka attdet finns betydelsefulla delar av arbetsmarknadspolitiken där kommunen är enför liten enhet både för planering och för genomförande av åtgärderna. 3 1984/85. AU1984/85:11 34 Utskottel noterar att utredningen om arbetsmarknadsverketsansvarsområde och organisation enligt sina direktiv skall ingående pröva -utifrån förutsättningen atl staten har det övergripande ansvaret förarbetsmarknadspolitiken - om den nuvarande arbets- och ansvarsfördelningenmellan staten och kommunerna på detta område är ändamålsenlig. Utredningen ifråga beräknas bli färdig . Utskottet vill tillägga att en radförslag om ökat kommunall ansvar på det arbelsrnarknadspolitiska området harredovisats av de s.k. frikommunerna. Dessa förslag övervägs nu inom regeringenskansli. Mot bakgrund av vad här anförts bör motion 543 inte föranleda någonriksdagens åtgärd. Åtgärder mot ungdomsarbetslöshet Inledning Med inträdde enförsämrad arbetsmarknadssituation för ungdomar. Försämringen återspeglasdelvis av arbetslöshetssiffrorna i följande tabell . Går mantillbaka lill 1970-talets börjanoch ser till den relativa arbetslösheten finnerman atl denna arbetslöshet . som var etl högkonjunkturår. uppgick till2,(22 000 ungdomar) och redan påföljande år ökade kraftigt för attdärefter med undantag aldrig understiga . Som högstuppgick den relativa ungdomsarbetslösheten till 7,6 resp.8,. minskade den till . " Orsakerna till denna utveckling berörs ibudgetpropositionen på s. 106 och, mera utförligt, i det särskilda kapitel omungdomars arbetsmarknad som finns i belänkandet Arbetsmarknadspolitik underomprövning (SOU 1984:31 s. 155 f.). Dessa faktorer kommer all diskuteras i denföljande framställningen. I detta sammanhang skall endast påpekas attungdomarnas situation under den gångna delen av har ytterligareförsvårats som en effekt av den s.k. ungdomspuckeln, dvs. det förhållandet attde stora årskullarna födda första hälft börjatsöka utbildning, praktik eller arbete. De demografiska dala som bildar ungdomspuckelnåskådliggjordes i föregående års arbetsmarknadsbetänkande (AU 1983/84:21 s.36-37). Här kan konstateras att antalet ungdomar i de aktuella åldrarna underåren 1982 och 1984 var ca 40 000 resp, 60 000 högre än . De åtgärder som har vidtagits för att förbättraungdomarnas situation har varit av både utbildningspolitiskt ocharbetsmarknadspolitiskt slag. Gymnasieskolan har tillförts fler platser menockså ett mer varierat utbud av yrkesinriktade linjer och kurser med bl. a.ökade inslag av inbyggd företagsutbildning och lärlingsutbildning. Med börjanhösten infördes den s. k, yrkesintroduktionen för 16-17-åringar som intefortsatte utbildning eller hade arbete. Yrkesintroduktionen kunde pågå upp till40 veckor och var AU1984/85:11 35 avsedd att ge deltagarna arbetslivserfarenhet och därmedgöra det lättare för dem atl få arbete eller påverka dem alt fortsätta sinutbildning. Yrkesintroduktionen, som handhades av ochkominunerna, avvecklades och ersattes då av det system medungdomsplatser som växte fram sedan parterna på arbetsmarknaden vid årsskiftet1981-1982 hade träffat avtal om sådana platser för arbete och praktik åtungdomar i åldern och den dåvarande regeringen utfärdat bestämmelserom statsbidrag till verksamheten. Ungdomsplatserna administrerades iinledningsskedet av arbetsförmedlingen men omfattas avskolans uppföljningsansvar för ungdomar . Inom arbetsmarknadspolitiken har med växlande framgångprövats olika typer av rekryteringsfrämjande bidrag till arbetsgivare somanställer ungdomar. Exempel på sådana bidrag finns i tabellen nedan. Detdominerande inslaget har dock varit beredskapsarbeten ocharbetsmarknadsutbildning. Under förra delen av öppnadesarbetsmarknadsutbildningen i större utsträckning än tidigare för ungdomar.Genomsnittligt fick på det sättet ca 10 000-11 000 ungdomarutbildning, bl. a. i form av de relativt korta ALU-kurserna (ALU = arbetslivoch utbildning). Däremot användes beredskapsarbeten i ganskabegränsad utsträckning. Genomsnittligt sysselsattes mellan 1 000 och 5 000ungdomar i sådana arbeten. Fr. o. m. förändras bilden.Arbetsmarknadsutbildningen ökade men i måttlig omfattning, medan insatsernagenom beredskapsarbeten, som framgår av tabellen, mångdubblades. Sin störstavolym nådde beredskapsarbetena för ungdomar . detåret var 48 000 ungdomar placerade i beredskapsarbete. infördesarbete i ungdomslag för ungdomar i åldern . Denna sysselsättningsformfick snabbt en betydande omfattning. Det införda rekryteringsstödetför främjande av nyanställningar hos enskilda arbetsgivare beviljades under år1984 för sammanlagt 51 000 personer, av vilka 34 000 () var ungdomar under25 år. Uppgifterna i tabellen tyder på att det under år 1984inträdde en viss förbättring av ungdornarnas situation. Mellan de redovisadeförsta och sista kvartalen sjönk arbetslösheten något. ökadesysselsättningen bland ungdomarna, från 591 000 till 635 000. Det ärvisseriigen normalt att sysselsättningen är högre än vid dessbörjan, men en sysselsättningsökning av drygt 40 000 ungdomar har sedan år 1970bara registrerats , nämligen . Vidare harantalet ungdomar i de i tabellen redovisade formerna av arbetsmarknadspolitiskaåtgärder minskat med ca 10 000. AU1984/85:11 36 Arbetslöshet och åtgärder bland ungdomar ungdomar (och långtids- 10 000' .54 600 20 000' 107 500 Riktlinjer m. m. Moderata samlingspartiet anför imotion 900 under rubriken för fler ungdomsjobb att för att brytatrenden med långsiktigt växande ungdomsarbetslöshet krävs en sammanhållenstrategi. Det går inte all bekämpa ungdomsarbetslösheten med bidrag,undantagsarbetsmarknader etc. En realistisk arbetsmarknadspolitik måste stärkaungdomarnas ställning på arbetsmarknaden genom att undanröja hinder. Insatsernamåste utformas så, alt ungdomarnas kontakter med den reguljära arbetsmarknadenvidgas. Vi måste utgå från ungdomarnas stora rörlighet och anpassningsförmågaoch se till att antalet möten mellan arbetssökande ungdom och potentiellaarbetsgivare blir så stort som möjligt. Vidare framhålls att de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernaför ungdom bör inriktas på att ge möjlighet till rikliga jobb i näringslivet.Arbete i den offentliga sektorn är inget realistiskt alternativ för störredelen av de unga människor som söker sig ut på arbetsmarknaden. Till detta fogar motionärerna att politiken måste bygga påatt nästan alla ungdomar själva kan klara inträdet på arbetsmarknaden.AMS-program kan inte ersätta enskilda ungdomars vilja att skaffa sig arbete.Även ungdom med yrkesutbildning och goda förutsättningar i övrigt behöver en sökperiodinnan de lyckas få sitt första jobb. är det tveksamt omungdomarna skall betraktas som arbetslösa i vanlig mening. Det är först när AU1984/85:11 37 det uppstår verkliga svårigheter och risk för längreperioder av arbetslöshet som de enskilda ungdomarna måste få hjälp för att fåriktiga jobb. Motionärerna yrkar att vad de anfört om förutsättningarnaför ökad sysselsättning för ungdom skall ges regeringen till känna. 1 en analysav orsakerna till ungdomarnas svårigheter på arbetsmarknaden som föregår detovan redovisade avsnittet pekar motionärerna särskilt på stigande ingångslöner,hindrande arbetsmarknadslagsliftning och försämringar av den praktiskayrkesutbildningen. De hävdar alt regeringarna under 1970-1980-lalen inte harangripit grundorsakerna till ungdomsarbetslösheten utan i stället har försöktmildra arbetslöshetens effekter med arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Dessabetecknas som i stort sett verkningslösa och har därtill lett till att växandeungdomsgrupper har avskärmats från den reguljära arbetsmarknaden. Moderatasamlingspartiet återkommer i denna och andra motioner med förslag till åtgärderför att lösa de problem som partiet vill beteckna som grundorsakerna tillarbetslösheten bland ungdomar. När det gäller den nuvarande regeringens politik motungdomsarbetslöshet sägs i den moderata partimotionen alt denna politik byggerpå massiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder i den offentliga sektorn.Motionärerna menar att det nu finns en "terapikedja" som börjar medungdomsplatser för 16-17-åringar, fortsätter med ungdomslag för 18-19-åringaroch avslutas med specialåtgärder för 20-24-åringar i s. k. Örebromodeller ellermotsvarande. De räknar med att vid full utbyggnad kan inemot 100 000 ungdomarkomma att befinna sig i denna typ av verksamhet. De invänder att kommunerna pådetta sätt har kommit att utnyttja en stor mängd ungdomar som gratisarbetskraft i den reguljära verksamheten och att detta har försämratungdomarnas möjligheter att få riktiga jobb på den reguljära arbetsmarknaden. Liknande synpunkter pä ungdomarnas situation påarbetsmarknaden förs fram i motion 647. 1 denna pekas på bristeri yrkesutbildningen, att arbetsmarknaden är omgärdad av byråkratiska reglertill skydd för de redan etablerade och att möjligheterna till ungdoms- ellerintroduktionslöner har varit otillräckliga. Det framhålls därutöver som enförklaring till ungdomens svårigheter på arbetsmarknaden att denna inte harvarit tillräckligt expansiv med en otillräcklig ökning av antaletarbetstillfällen. anser att unga människors möjligheter till enplats i det ordinarie arbetslivet behöver förbättras på ett genomgripande sätt.Det sägs i motionen att man i denna kommer att uppehålla sig vid deåtgärder som aktualiserats beträffande ungdomslagen. Utskottet återkommerdärför till centerpartimotionen i det särskilda avsnittet om verksamheten medungdomslag. anser i motion 2760 att ungdomsarbetslösheten"naturligtvis till en del" är betingad av den låga ekonomiskaaktiviteten och obalanserna i samhällsekonomin. De som drabbas hårdast av ettförsämrat konjunkturläge är de nytillträdande på arbetsmarknaden. Ensamhällsekonomi i balans är AU1984/85:11 38 därför den främsta förutsättningen för full sysselsättningäven bland ungdomar. I elt avsnitt i motionen med rubriken förungdomsarbetslösheten pekar även på lönenivån som en av de främstaanledningarna till dagens stora problem för ungdomar på arbetsmarknaden.Folkpartiet avvisar de teorier och uppfattningar som vill övervältra ansvaretför sysselsättningen helt på arbetsmarknadens parter och hävdar att en sådanpolitik skulle stöta på avgörande svårigheter speciellt då det gäller ungdomarna. Ökande svårigheter för ungdomarna på arbetsmarknaden harvarit märkbara såsom redovisas i moderata samlingspartietsmotion 900. Motionärerna hävdar vidare att det behövs en sammanhållen strategimot ungdomsarbetslösheten som bygger på att de flesta ungdomar själva klararinträdet på arbetsmarknaden och att det inträdet kan underlättas genom attförekommande hinder undanröjs. Problemet uppstår när man skall omsätta allmännariktlinjer av detta slag i praktisk politik. Moderata samlingspartiet villutforma denna med utgångspunkt i att dagens svårigheter för ungdomar i alltväsentligt kan härledas från tre faktorer, nämligen att ungdomarnasingångslöner är för höga, att arbetsmarknadslagstiftningen förmenas hindraderas inträde på arbetsmarknaden och att den praktiska yrkesutbildningen harförsämrats. Utskottet avser inte att här närmare diskutera dessafaktorer. Lönefrågan behandlas i det följande avsnittet. Arbetsmarknadslagstiftningenoch yrkes-, utbildningen tas upp i andra sammanhang. Det skall här endastkonstateras att initiativ som tidigare tagits av moderata samlingspartiet föratt förändra förhållandena på dessa områden inte har vunnit anslutning frånriksdagens sida. Vidare anser utskottet att man bör framhålla en annanfaktor som har uppmärksammats i och motioner och som är av grundläggande slag, nämligen sambandet mellan ungdomars sysselsättning och konjunkturförändringarna. Som konstateras i folkpartimotionen är det de nytillträdande som drabbas hårdast av ett försämrat konjunkturläge. Det , framhålls i betänkandet Arbetsmarknadspolitik under omprövning (SOU 1984:31 s. 176) att t. ex. lågkonjunkturen ledde till att arbetslöshetstalen för resp. ungdomsgrupper ungefär fördubblades . Det sägs vidare i samma betänkande att de relativa arbetslöshetstalen i alla konjunkturlägen är högre för ungdomar än för vuxna. Därför anses det vara av största vikt för att motverka och hålla nere ungdomsarbetslösheten att tillväxttakten och kapacitetsutnyttjandet i eko nomin hålls uppe. Det påpekas dessutom att efterfrågeutvecklingen är central även för ungdomar med speciella svårigheter på arbetsmarknaden, exempelvis invandrarungdomar. . . Insatserna mot ungdomsarbetslöshet måste utgå från detsamband som finns mellan ekonomisk politik och sysselsättning. En politik somstimulerar den ekonomiska aktiviteten och förbättrar den samhällsekonomiskabalan- AU1984/85:11 39 sen kommer inle minst ungdomarna och deras sysselsättningtill godo. Åtgärder som försämrar ungdomarnas ställning i förhällande tillandra arbetstagare avvisas av utskottet. Med hänsyn härtill och till vadovananförts- anser utskottet att bör avstå från att ge sin anslutningtill vad som anförs i motion 900 om förutsättningarna för ökad sysselsättningför ungdom. Motionen avstyrks.sålunda i den delen. De uttalanden som görs i motion 2760 omsambandet mellan ungdomars sysselsättning och konjunkturförändringar har vunnitutskottets instämmande. I motionens avsnitt om Ansvaret för ungdomsarbetslöshetsägs, som tidigare nämnts, att lönenivån för ungdomar är en av de främstaanledningarna till dagens stora problem för ungdomar på arbetsmarknaden.Utskottet avser inte att här gå i svaromål, därför att lönesättningen förungdomar återkommer i följande avsnitt men också för att samtidigtmenar att ansvaret för sysselsättningen inte helt och hållet kan övervältras påarbetsmarknadens parter. visar på ett övertygande sätt i motionenvarför detta inte är möjligt. De nu redovisade resonemangen i motionen kan dockknappast sägas ge anledning till ändringar i den förda politiken när det gällerungdomar, och därför föreslår utskottet att motionen i denna del inte ledertill någon åtgärd. kommunisterna hävdar i motion 649 attgrundorsaken till ungdomens arbetslöshet står att finna i det kapitalistiskasystemet som inte förmår skapa arbete åt alla.. Enligt vpk behöver ca 100 000ungdomar ett fast arbete som de kan försörja sig på.,Däri inräknasungdomar i ungdomslag och anställda med lönesubvenlioner i form ayrekryteringsstöd lill privata företag. En huvuduppgift sägs vara atlplanmässigt skapa meningsfulla och varaktiga arbeten för ungdomen. Till dettafogas alt den politik vpk förespråkar vad gäller ekonomi, näringspolitik,offentlig sektor, arbetstid och arbetsmarknadspolitik innebär flerarbetstillfällen och en ljusare framtid för ungdomen. På kort sikt krävs attungdomslagen förändras, en ungdomsgaranti införs och en vuxenutbildningutvecklas inom det tekniska området. Att utskottet delar uppfattningen att ungdomar gynnas aven sysselsäitningsfrämjande politik som leder till fler arbetstillfällenframgår av vad utskottet anfört. Av de konkreta förslag som vpk för framtar utskoitet i detta sammanhang upp tanken på en ungdomsgaranti. Den bygger påatt rekryteringsplatserna i de privata företagen avskaffas, eftersom stödformenenligt vpk innefattar en direkt subvention till näringslivet och dess betydelseför nyanställningar kan ifrågasättas. I stället bör enligt vpk resas krav påatt de större företagen, som sägs vara de som gör vinster på omfördelningen iekonomin, garanterar anställning åt arbetslösa ungdomar i proportion till denegna arbetsstyrkan - en ungdomsgaranti. Finansieringen av denna garanti börfrämst ske genom avgifter från de större företagen. Förslag om en ungdomsgaranti med denna uppläggning hartidigare framförts i utan att vinna bifall (se bl. AU 1983/84:21s. När , rekryteringsstödet till enskilda arbetsgivare infördes genombeslut AU1984/85:11 40 1983 var ungdomarna en av de målgrupper som främst avsågsmed denna nya stödform. 1 höstas gavs nya riktlinjer (se prop. 1984/85:45, s.52, AU 1984/85:7 s.21) att rekryteringsstödet i första hand skall förbehållaslångtidsarbetslösa. Även om detta inte bör tolkas som att ungdomar äruteslutna från den fortsatta bidragsgivningen (jfr vad som sägs i det följandeavsnittet om ungdomslag) innebär detta att det inte längre föreligger den formav utbytbarhet mellan rekryteringsstöd och den föreslagna ungdomsgarantin somvpk räknar med. Även andra invändningar kan göras. Man kan t. ex. fråga sig omdet går att undvika att företagen åläggs alt anställa ungdomar oavsett om derasarbetskraft behövs eller inte, exempelvis i konjunkturnedgångar då man fårräkna med att det skulle uppstå ett växande behov att företagen infriar engaranti av detta slag. Med hänsyn till vad nu anförts anser utskottet attriksdagen inte bör frångå sin tidigare instäjlning till en ungdomsgaranti medden aktuella utformningen. Motion 649 avstyrks alltså i den föreliggande delen. Som nämnts i det föregåendeavsnittet anser moderata samlingspartiet och att höga ingångslönerför ungdomar är en av de väsentliga faktorerna bakom ungdomsarbetslösheten,eftersom lönekostnaderna för ungdomar sägs skilja sig endast obetydligt frånkostnaderna för äldre och mer erfaren arbetskraft. I motionerna 900 resp. 2760läggs fram förslag till de åtgärder som de båda partierna anser varamotiverade. Moderata samlingspartiet (motion 900) tänker sig att enförändring av relationerna mellan lönerna för vuxen, erfaren arbetskraft ochför nytillträdande ungdomar kan ske på det sättet att regeringen stimulerararbetsmarknadens parter att avtala om atl lönerna skall vara oförändrade för ungdom . Om så sker bör staten tidigarelägga de positivaeffekterna av en hejdad löneutveckling för ungdomar genom att som enengångsåtgärd sänka arbetsgivaravgifterna för ungdomar i angivna åldrar med t.ex. 15, 10 resp. . (motion 2760) föreslår en liknandekonstruktion, med en nedsättning av arbetsgivaravgifterna , varavunder det första , det andra etc. är detmeningen att ungdomslönerna skall hållas konstanta. Även anser attregeringen bör uppmanas att ta initiativ till överläggningar med arbetsmarknadensparter om att de skall träffa överenskommelse härom. I motion 2737 av () skisseras ett systemmed differentierade arbetsgivaravgifter på villkor att parterna äråterhållsamma med ungdomslöner. () föreslår i motion 599 -utan att beröra lönesättningen - att arbetsgivaravgifterna slopas för korttidsanställdaungdomar , och () och i (fp)återkommer i motion 1157 till tanken på lägre ingångslöner AU1984/85:11 41 som ett pilotprojekt i Mahtiöhus län med hänsyn tillsysselsältningssituationen för ungdomar i det länet. Ungdomars ingångslöner har tidigare behandlats avutskottet i betänkandena AU 1982/83:21 s. 36 och AU 1983/84:21 s. 43. Fråganom sänkta arbetsgivaravgifter har berörts i betänkandena AU 1983/84:8 (s. 35,jfr AU 1983/84:12 s. 13) och 1983/84:24 (s. 21). Utskottet anser det varatveksamt om en generell åtgärd av det åsyftade slaget får de effektermotionärerna räknar med. Det förefaller mer sannolikt att åtgärden endast ledertill att de stora grupper av ungdomar som kommer ut i arbetslivet utanproblem får se sin lönesituation relativt försämrad. Detta talar för att manbör hålla fast vid den vedertagna principen att löner och allmännaanställningsvillkor bör fastställas genom förhandlingar mellan parterna påarbetsmarknaden utan inblandning från statsmakternas sida. Det är parternas sakatt överväga sådana anordningar som särskilda ingångslöner för ungdomar om delanses behövligt. På många avtalsområden finns också lönedifferentieringar närhänsyn till ålder och yrkeserfarenhet bedömts göra detta motiverat. Eftersom utskottet inte är berett att stödja tanken på enintervention från statsmakternas sida när det gäller ungdomslönerna finnerutskottet inte skäl att närmare gå in på därmed sammanhängande förslag omsänkta socialavgifter. Med hänvisning till vad ovan anförts avstyrker utskottetde aktuella yrkandena i motionerna 900, 2737 och 2760. I motion 599 - i vilken föreslås sänktaarbetsgivaravgifter ulan koppling till lönenivån för ungdomar - hänvisas tillden avgiftsnedsättning som gjorts av regionalpolitiska skäl i kommunerna iNorrbotten. Det bör utöver vad ovan sagts därför tilläggas att nedsättningen iNorrbottenkommunerna avser samtliga anställda i berörda företag vilket underlättaråtgärdens administration för både företag och myndigheter. Vidare kompenserasintäktsbortfallet via ett särskilt anslag på industridepartementets budget.Utskottet avstyrker även motion 599. Inte heller är utskottet berett att tillstyrka yrkandet imotion 1157 om försök med lägre ingångslöner för ungdomar i . Av utskottets ställningstaganden följer att utskottetslutligen avstyrker ett yrkande i moderata samlingspartiets motion 900 ommaximilöner för ungdomar som villkor för arbetsmarknadspolitiska bidrag, såsomrekryteringsstöd, beredskapsarbeten och ungdomslag. Moderata samlingspartiet skisserari motion 900 en form av särskild, lönebidragsfinansierad yrkesutbildning tillstöd för långtidsarbetslösa ungdomar med svåra sociala problem och bristandeyrkesutbildning. Utbildningen avses vara treårig, varvidarbetsmarknadsmyndigheterna skall kunna lämna bidrag till arbetsgivarna med 75,50 resp. av lönekostnaderna under AU 1984/85:11 42 Utbildningen skall innefatta en social ocharbetsmarknadsmäs-sig rehabilitering, och motionärerna förutsätter därför ettnära samarbete mellan företag, skola, arbetsförmedling och sociala myndigheter. Förslaget i motion 900 utvecklas i.rhotion 2664 av AlfWennerfors m. fl. (m): Det sägs där atl den föreslagna utbildningen skall gällaungdomar i åldern som har en arbetslöshet av ochdessutom har en bristfällig eller obefintlig yrkesutbildning. Lönebidragetavses vara grundat på én timlönekostnad som utgör ett genomsnitt av existerandelärlingsavtal. Även i denna motion förutsätts erforderligt stöd från de socialamyndigheterna. Det föreslås att regeringen får i uppdrag atl närmare utforma demera detaljerade reglerna för verksamheten och för bidragssystemet på grundvalav motionernas riktlinjer. Enligt motion 2664 föreligger ett behov att på detta sättge utbildning åt mellan 2 000 och 3 000 ungdomar. Under nästa budgetår räknar motionärer na med att utbildning skall kunna beredas 1 000 ungdomar. Bidragskostna den härför uppskattas till 50 milj. kr. Motionärerna föreslår alt ett nyttanslag med detta belopp anvisas under rubriken vid yrkesutbildning av arbetslösa ungdomar. Ett liknande förslag framställdes av moderatasamlingspartiet. Det behandlades då av utbildningsutskottet, som avstyrkteförslaget (UbU 1983/84:19 s. 19-20). ifrågasätter ommotionärerna nu har förebragt sädana omständigheter som skulle leda till attriksdagen bör inta en annan ståndpunkt. Inom gymnasieskolans ram finns olikatyper av lärlingsutbildning och inbyggd företagsutbildning. Inom arbetsmarknadsutbildningenfinns särskilda former av utbildning i förelag. Dessa system kompletteras förde handikappades del med de nya forrnerna för introduktionsstöd ochlönebidrag. Det synes tveksamt om dessa varierade former för förelagsulbildningoch rekryteringsstöd på sätt motionärerna föreslår behöver byggas ut med en nystödform som innefattar nya bidragsregler och åldersgränser. Utskottetavstyrker därför de i motionerna 900 och 2664 framlagda förslagen. I motion 900 från moderatasamlingspartiet föreslås att skall ge regeringen till känna vad somanförts i motionen om nyföretagande bland, ungdomar.