bet · G801NU26 · 1984-12-31 00:00:00 — (BaU 1964:48) avstyrkte och avslog motionsyrkanden som i anslutningtill propositionen framfördes om en differentiering av bensinskatten iprisutjäm-nande syfte. 7965 upptogs den nyssnämnda kommitténsförslag om förhandlingar med oljebranschen i det angivna syftet. (BaU 1965:6) erinrade om vad chefen för uttalat föregåendeår och avstyrkte motionerna, som också avslogs av . På bevillningsutskottetshemställan (BeU 1965:16) avslogs en motion om differentiering avbensinskatten. År 7966 avvisade bankoutskottet (BaU 1966:12) och ettförslag att den då aviserade bensinhandelsutredningen skulle få i uppdrag attpröva frågan om en för inlandet och glesbygden fördelaktigare differentieringav drivmedelspriserna. NU1984/85:26 11 framhöll dock att utredningen kunde väntas framläggamaterial av betydelse för en bedömning av prisutjämningsfrågan. I svar på enenkel fråga vid höstriksdag (AK 1969:34 s. 10) meddelade chefen förfinansdepartementet att inga förslag till åtgärder för att utjämna bensin- ocholjekostnaderna för de inre och nordliga delarna av landet var underövervägande. 7970 föreslogs att skulle hos Kungl. Maj:tanhålla om utredning och förslag om prissättning av flytande bränsle ochdrivmedel i i likhet med vad som tillämpades i övriga delar av Sverige.En prisutjämning ansågs kunna åstadkommas exempelvis genom en differentieradbeskattning av flytande bränsle. (BaU 1970:80) menade liksoihtidigare att ett initiativ av berörda intressenter var den enda framkomligavägen att uppnå en utjämning av drivmedelspriserna och avstyrkte därförförslaget om en utredning i ämnet. Motioner medförslag om skattedifferentiering avslogs även av 7977, 7972 och (SkU 1971:53, 1972:47, 1973:29). I en motion föreslogs att skulle begärahos Kungl. Maj:t att initiativ skulle tas för att åstadkomma en utjämning avpriserna på bensin, motorbrännolja och eldningsolja mellan olika regioner ilandet. (NU 1973:6) uttalade att de i motionen åsyftadeprisdifferenserna helt betingades av skillnaderna i fraktkostnader olikaregioner emellan och sålunda utgjorde en del av ett större problem som hadeblivit särskilt beaktat i de senaste årens regionalpolitiska reformverksamhet.Utskottet erinrade om att en regional trafikplanering höll på att genomförasoch att sakkunniga -trafikpolitiska utredningen (K 1972:07) - hösten 1972tillkallats för utredning av olika trafikpolitiska frågor. Även om dennaverksamhet inte direkt tog sikte på de förhållanden som behandlades i motionenborde dessa enligt utskottets mening inte förbigås i sammanhanget. Utskottetförutsatte att Kungl. Maj:t skulle tillse att frågan om en regional utjämningav priserna på bensin och olja på lämpligt sätt aktualiserades i det fortsattaarbetet med regionalpolitisk planering inom transportsektorn. I enlighet medutskottets hemställan gav som sin mening Kungl. Maj:t till känna vadutskottet anfört (rskr. avslog därmed en reservation avcenterpartiets och representanter i utskottet, vilka ansåg attmotionen borde bifallas. När frågan togs upp i en motion hänvisadenäringsutskottet (NU 1974:30) till vad som hade uttalats föregående år.Utskottet sade sig ha erfarit att ägnade uppmärksamhet åtfrågan. Motionen avstyrktes och avslogs. År 7975 togs ämnet upp i två motioner. (NU 1975:10) underströk att det rörde sig om en viktig fråga. Med hänvisningtill pågående utredning inom SPK konstaterade utskottet att frågan var föremålför uppmärksamhet helt enligt motionärernas intentioner. Utskottet avstyrkteoch avslog motionsyrkandena om framställning till regeringenbeträffande åtgärder för en prisutjämning. NU1984/85:26 12 Också år 7976 togs ämnet upp i tvåmotioner. SPK hade skisserat en metod för avveckling av regionalaoch lokala prisskillnader på oljeprodukter i konsumentledet. I februari 1976meddelade statsrådet som svar på en fråga i att detav SPK föreslagna systemet hade bedömts vara opraktiskt och att frågan om enprisutjämning bereddes vidare inom . (NU1975/ 76:44 s. 19) anknöt till detta uttalande och fann detnödvändigt med fortsatta överväganden om vilka åtgärder som skulle kunnavidtas. Utskottet utgick från att tillbörlig uppmärksamhet ägnades frågan inomregeringskansliet och fann inte skäl för något uttalande av i ämnet. reservation uttalade emellertid , och vänsterpartietkommunisternas företrädare i utskottet att borde hos regeringenbegära skyndsamt initiativ i syfte att åstadkomma en utjämning av regionalaskillnader i pris på oljeprodukter. beslöt enligt utskottetshemställan. kunde näringsutskottet (NU 1977/78:37) medanledning av ett nytt motionsyrkande meddela att en särskild utredning (H1977:03) arbetade med frågan om utjämning av regionala och lokala skillnader ipriser på eldningsolja och bensin. Även avstyrktes och avslogsmotionen i ämnet. Med åberopande av samma utredning avstyrkte skatteutskottet(SkU 1977/78:39) en motion vari föreslogs en utredning om en regionaltdifferentierad fordonsskatt och/eller en regional utjämning av bensinpriserna.Också denna motion avslogs av . I en motion år 7979 åberopades förhållandena på imotiveringen för ett yrkande om att skulle uttala sig för att deregionala prisskillnaderna på oljeprodukter i konsumentledet skulle upphävas.Näringsutskottet (NU 1978/79:23) erinrade åter om den pågående utredningen.Motionen avstyrktes av utskottet och avslogs av . På grundval av den nämnda utredningens betänkande lade regeringenFälldin I - med handelsminister som föredragande - år1980 fram en proposition (prop. 1979/80:109) som innehöll förslag till lag ombemyndigande för regeringen att föreskriva sänkning av ortstillägg för vissaoljeprodukter. De högsta ortstilläggen skulle sänkas genom att regeringen angavvilket tillägg som högst fick uttas. Bemyndigandet gällde för 50 i lagenuppräknade kommuner i inland och i västra . Maximeringenkunde medföra att oljebolagen inte fick sina transportkostnader fullt täckta.För detta skulle kompensation kunna ges i form av transportbidrag. Det skulleankomma på regeringen eller en därtill förordnad myndighet att pröva i vilkenutsträckning det var befogat att medge transportbidrag. Den sammanlagda årligakostnaden för transportbidrag beräknades utifrån rådande förhållanden till 20milj. I en motion (vpk) - vilken följdes upp med yrkande ochvotering i kammaren - kritiserades den ambitionsgrad och metod förprisutjämningen som regeringen hade förordat. Motionärerna ville attpropositionen skulle NU1984/85:26 13' avslås i vad gällde ortstilläggen och att skulleanmoda regeringen att i stället för den föreslagna lösningen genomföra en totalutjämning av oljepriserna genom fastställande - med stöd av allmännaprisregleringslagen (1956:236) - av ett högstpris som inte inrymde någraortstillägg. (NU 1979/80:42) tillstyrkte regeringens förslag,som också antogs av och trädde i kraft den 1 januari 1981.Socialdemokraterna i utskottet gav dock i ett särskilt yttrande uttryck åt enviss kritik av förslaget. De anförde bl. a. att den reform som regeringen hadeföreslagit var mycket begränsad. Det var bara en liten del av de totalaortstilläggen som skulle kunna tas bort. De konsumenter som bodde på avståndfrån oljehamnarna skulle fortfarande komma att på ett påtagligt sätt belastasmed särskilda transportkostnader. I anslutning till förslaget 7987om anslag till det nya bidraget till vissa oljetransporter i glesbygdbehandlade näringsutskottet (NU 1980/81:50) en motion vari hemställdes attriksdagen skulle begära att regeringen skulle lämna förslag om hur ettsystem med "O-zon" för olje- och bensinpriserna skulle införas.Utskottet påminde om att frågan hade utretts upprepade gånger. Resultatet hadeblivit den ordning som det aktuella anslaget var avsett för. I mån av resurserskulle detta bidragssystem kunna utnyttjas för en längre gående utjämning avolje- och bensinpriserna, framhöll utskottet och avstyrkte motionen meduttalandet att utskottet inte fann det realistiskt att föreslå en ny utredningi ämnet. följde utskottet och avslog motionen. 1982 föreslog regeringen - med handelsminister som föredragande - att lagen medbemyndigande om sänkning av ortstillägg för vissa oljeprodukter, m. m. skulleupphävas och anslaget för bidrag till vissa oljetransporter i glesbygd slopas. Åtgärdenframställdes som ett led i regeringens besparingsansträngningar. Ortstilläggenhade till följd av den snabba oljeprisstegringen kommit att utgöra en alltmindre andel av oljepriset, sades det i propositionen. Regeringens förslagföranledde tre motioner om att bidragssystemet skulle bibehållas. En avmotionerna var väckt av de båda regeringspartiernas främsta företrädare inäringsutskottet (c, fp). majoritet (s, c, fp) gick påmotionärernas linje, medan en minoritet (m) stödde regeringen (NU 1981/82:29 p.13). kommunisterna framförde idetta sammanhang ett yrkande om att ortstilläggen helt skulle avskaffas. 1983 föreslog den nyasocialdemokratiska regeringen - med industriminister . somföredragande - att bidragssystemet skulle avskaffas. Ortstilläggen hade fåttalltmer marginell betydelse, anförde föredraganden. Den regionalpolitiska ochfördelningspolitiska aspekten hade därmed blivit av allt mindre vikt.Länsstyrelserna borde bl. a. genom glesbygdsstödet bättre kunna främja eneftersträvad utveckling i länet. Vid beräkningen av anslaget Regionalpolitiskt stöd: Regionala NU1984/85:26 14 utvecklingsinsatser hade industriministern, uppgav han,tagit hänsyn till förslaget om avskaffande av bidragssystemet genom attkompensera för bortfallet av bidraget. yrkade i en partimotion påanslag till fortsatt bidragsgivning. Avslag på regeringens förslag yrkadesdessutom i två andra motioner (c; vpk). Ärendet behandlades avarbetsmarknadsutskottet (AU 1982/83:25). Där reserverade sig ochvänsterpartiet kommunisternas företrädare för bevarande av bidragssystemet, densistnämnde dessutom för ett uttalande av att medan borde eftersträvaen total prisutjämning. följde utskottet och biföll regeringensförslag. behandlade tvåmotionsyrkanden om regionala prisskillnader på olja och bensin (SkU1984/85:14). Motionerna hade väckts med anledning av proposition 1984/85:45 omvissa ekonomiskpolitiska åtgärder m.m., vari bl. a. föreslogs den av riksdagensedermera beslutade höjningen av skatten på bensin med per liter den 1december 1984. I den ena motionen (s) begärdes en kartläggning av de senasteårens stora prisvariationer på bensin och förslag till åtgärder som kunde ledatill en regionalt rättvisare prissättning på bensin. Den andra motionen (vpk)innehöll krav på en utjämning av de regionala prisskillnaderna på olja ochbensin. Skatteutskottetanförde följande (s. 27): Utskottet har vid sin återkommandeprövning av frågan om en differentierad drivmedelsbeskattning uttalat attregionala skattelättnader från rent tekniska utgångspunkter endast bör komma ifråga i rena undantagsfall. Flertalet kommuner i inland åtnjuterredan i dag, förutom lägre fordonsskatt, också lägre elskatt. Regionalpolitiska utredningen har i ett i augusti i åravlämnat betänkande (SOU 1984:74) Regional utveckling och mellanregionalutjämning lagt fram förslag till olika utjämningsåtgärder avseende Norrlandsinland, Norrlands kustland och Bergslagen. Förslaget omfattar bl. a. ettpersontransportstöd. Vidare har glesbygdsdelegationen - likaledes iår - lämnat en rapport (Ds I 1984:20) med överväganden och förslag tillförbättring av glesbygdspolitiken. De båda utredningsförslagen är förnärvarande föremål för remissbehandling. Med det anförda och i avvaktan pådet slutliga resultatet av de båda utredningarnas arbete avstyrkteskatteutskottet motionerna i ifrågavarande delar. följde utskottetoch avslog motionsyrkandena. Vid samma tillfälle beslöt om visskompensation för bensinskattehöjningen genom lägre fordonsskatt för bilägare ivissa kommuner, huvudsakligen i Norrlandslänen. I proposition 1984/85:115 om regional utveckling ochutjämning som har förelagts föreslår regeringen pågrundval av bl. a. de i skatteutskottets betänkande nämnda utredningarna attett persontransportstöd skall införas. Syftet därmed är att företag i norraSverige lättare skall få kontakt med marknaden i andra delar av landet. NU1984/85:26 15 De fem motioner som behandlas härgår alla ut på att nuvarande principer för prissättning på olja och bensinmedför orättvisor för vissa konsumentkategorier och för den skull böromprövas. De grundläggande prisförhållandena är i korthet följande.Oljeföretagen utgår vid prissättningen på petroleumprodukter från vissagrundpriser, t syfte att kompensera företagen för fraktkostnader vid leveranserfrån importhamn till förbrukningsort tillkommer zon- eller ortstillägg. Förbensin tillämpas en regional prissättning som bygger på zonindelning av landet.I O-zon - importhamnarna och deras närmaste omland - betalar förbrukaregällande grundpriser för bensin. I 1-zon (Syd- och samt Norrlandskustland) och i 2-zon (nordvästra , inre delarna av samt )betalas därutöver ett zontillägg om 1 resp. per liter bensin. Föreldningsoljor är prissättningen mera regionalt differentierad. Ortstilläggenavspeglar i högre grad än zontilläggen lokala skillnader i kostnader förtransporter. De har beräknats för 4 592 orter och varierar mellan . per kubikmeter olja. ' Vid enjämförelse mellan olika företags priser på petroleumprodukter bör hänsyn ocksåtas till återbäring, bonus och andra former av rabatter (se s. 6). Oljebolagenlämnar i viss utsträckning rabatter på bensin till anställda i olika företagoch till medlemmar i motororganisationer. Härtill kommer rabatter i form avlokala nedsättningar av drivmedelspriserna vid stationerna. och ibörjan av har flera s.k. priskrig förekommit på bensinmarknaden, oftalokalt inriktade. En slutsats som kunde dras av den undersökning avbensinhandeln som statens pris- och kartellnämnd (SPK) gjorde (ses. var att regionala och lokala variationer i priserna på bensin var större ände skillnader som förelåg mellan de genomsnittliga priserna för olikabensinmärken i landet. De genomsnittliga rabatterna på villaolja varieradekraftigt . per kubikmeter och 301kr. var de genomsnittliga rabatterna . Som framgår av den redogörelsen (s. 9 f.) harfrågan om utjämning av regionala prisskillnader på petroleumprodukteraktualiserats i vid upprepade tillfällen . En för helalandet enhetlig prisnivå för olika oljeprodukter är sålunda ett gammaltpolitiskt önskemål. Redogörelsen går tillbaka till mitten av . Fråganhar utretts i flera olika sammanhang. Med giltighet från infördes lagen(1980:564) med bemyndigande om sänkning av ortstillägg för vissa oljeprodukter,m.m. Med stöd av denna lag, som upphörde att gälla vid utgången av ,kunde regeringen meddela föreskrifter om det högsta ortstillägg som fick tas utvid försäljning av olja till förbrukare i inre och västra var att minska skillnaderna i pris på olja. NU1984/85:26 16 vissa regler i form av transportbidrag. Den årligakostnaden för dessa, som finansierades genom ett särskilt anslag påstatsbudgeten, var ca 20 milj. kr. Vid bidragssystemets borttagande togs hänsyntill bortfallet av bidrag vid beräkning av anslaget till regionalautvecklingsinsatser. De inledningsvis nämnda motionerna syftar alla tillåtgärder för att undanröja sådana regionala differenser som kännetecknarbensin- och oljepriserna och sålunda åstadkomma en mera enhetlig prissättning ilandets olika delar. Ett vanligt förekommande krav hos människor i Norrlandsinland är, anförs det i motion 1983/84:1875 (s), att priset per enhet oljaeller bensin skulle vara lika för konsumenten var helst i landet inköpet görs.Samme motionär hävdar i motion 1984/85:1419 (s) att kampanjer och priskrig påbensinmarknaden som regel förläggs till konsumenttäta områden där volymen är avstor betydelse för det enskilda företaget. Regeringen föreslås ta upp samtalmed företagen i branschen om en enhetligare prissättning. Om inte sådana samtalleder till önskad effekt borde en översyn av hela olje- och bensinhandelngöras. I motion 1984/85:390 (c) sägs bl. a. att vissarabattsystem som tillämpas inom bensinhandeln är orättvisa. De gynnar sällanlåginkomsttagare i småorter eller på landsbygden. Liknande synpunkter framförsi motion 1984/85:2061 (c). Oljebolagens rabattsystem och rådande priskrigleder, heter det, till orättvisor eftersom de i regel kommer de grupper tilldel som redan tidigare kan handla till ett lägre pris. I motion 1984/85:2967 (s) anförs att beroendet av bil somfortskaffnings-medel är störst i glesbygden. Motionärerna förordar endifferentiering av bensinskatten och menar att en sådan skulle kunna få enpositiv regionalpolitisk inverkan, speciellt för turistnäringen. har yttrat sig över den sistnämndamotionen. 1 yttrandet (SkU 1984/85:6 y) erinras om att skatteutskottet tidigarevid sin återkommande prövning av frågan om en differentieraddrivmedelsbeskattning har uttalat att regionala skattelättnader från renttekniska utgångspunkter endast bör komma i fråga i rena undantagsfall.Skatteutskottet vidhåller denna ståndpunkt och understryker att flertaletkommuner i inland åtnjuter såväl lägre fordonsskatt förpersonbilar som lägre energiskatt för elkraft. Detta har, jämfört med endifferentiering av skatten på drivmedel och bränsle, ansetts utgöra ettadministrativt enklare system att kompensera dem som på grund av sin bostadsorthar särskilda kostnader för resor, uppvärmning etc. Slutligen anförskatteutskottet att motionärernas utredningskrav redan får anses tillgodosettgenom att vägtrafikskatteutred-ningen har behandlat frågan i sitt delbetänkande(Ds B 1980:13) Slopad fordonsskatt och höjd bensinskatt (s. 195-208). Utredningenavstyrkte en differentierad bensinskatt, främst med hänsyn till dekontrollproblem, konkurrensrubbningar och administrativa kostnader som ettsådant system skulle föra med sig. föreslår att näringsutskottet skall NU1984/85:26 17 vill framhålla att syftet med det nutillämpade systemet med särskilda orts- och zontillägg för olja och bensin äratt kompensera oljeföretagen för ökade kostnader för transporter till längrebort liggande orter. Därmed skall dessa orter tillförsäkras erforderligaleveranser av olja och bensin. Systemet medför helt naturligt vissaprisskillnader för konsumenterna i olika delar av landet. För förbrukare aveldningsolja kan de regionala prisskillnaderna motsvara relativt betydandebelopp räknat på årsbasis. För bensin gäller att nuvarande zontillägg i taktmed ökade priser utgör en allt mindre andel av totalpriset (mindre än en halvprocent i zon 2). Så medför zontillägget exempelvis att en bilist i zon 2 somkör 1 - vilket för landet i dess helhet kan beräknas varaprivatbilisternas genomsnittliga körsträcka - får en merkostnad på . perår jämfört med en bilist i O-zon. Även om den årliga körsträckan tiodubblas,vilket torde vara sällsynt -genomsnittet för inland beräknas liggaett par över riksgenomsnittet - blir merkostnaden ett belopp som iförhållande till totalkostnaderna för bilåkningen är så begränsat att det fårbetraktas .som marginellt. De varierande konkurrensförhållandena i olika delar avlandet medför otvivelaktigt att konsumenter i bl. a. glesbygdsområden inte isamma utsträckning som övriga konsumenter kan tillgodoräkna sig fördelar avtillfälliga prisnedsättningar och lokala s. k. priskrig. Därmed uppstår tidvisprisskillnader som kan vara avsevärda. En rabattform som särskilt berörs imotionerna är de s. k. kategorirabatterna till anställda inom företag och tillföreningsmedlemmar. Enligt vad utskottet har erfarit föreligger inte någonsystematisk utvärdering av vilken samlad effekt sådana rabatter får eller i vadmån rabatterna motiveras av motprestationer av dem som kommer i åtnjutande avrabatterna. Fråga är också om denna rabattform innebär regionala prisskillnader.Utskottet har förståelse för att det - såsom anförs i här behandlade motioner -kan uppfattas som orättvist att de konsumenter som på grund av strängare klimatoch längre reseavstånd förbrukar mer eldningsolja och bensin än andra fårbetala ett högre pris. För utjämning av priserna på eldningsolja finns, somframgår av den inledande redogörelsen (s. 12 f.), ett system utarbetat vilketär baserat på ett omfattande utredningsarbete och har prövatsi praktiken. Detta system, med maximering av ortstilläggen och transportbidragi vissa kommuner, skulle med kort varsel kunna återinföras om så bedöms varalämpligt. En förutsättning är då att ställer erforderliga medel förtransportbidragen till förfogande. Om tillgången på medel tillåter det kanprisutjämningen också lätt göras mera omfattande än när systemet tillämpades ibörjan av . Något förslag om alt detta prisutjämningssystem skallinföras på nytt har emellertid inte framlagts. NU1984/85:26 18 Det kan inte uteslutas attkategorirabatter i vissa fall skulle kunna bedömas medföra skadlig verkanenligt konkurrenslagen (1982:729). I så fall kan ingripanden ske med stöd avdenna lag. I övrigt saknas, såvitt utskottet kan finna, lagliga möjligheter förstaten att föreskriva sådana ändringar i prissättningen av bensin och olja somåsyftas i motionerna 1983/84:1875 (s), 1984/85:390 (c), 1984/85:1419 (s) och1984/85:2061 (c). Utskottet finner det emellertid angeläget att deförhållanden som här har berörts blir ytterligare klarlagda genom enundersökning av prissättningen på bensin- och oljemarknaden. De regionalaprisskillnaderna, bl. a. till följd av priskrigen inom bensinbranschen, samtförekomsten och verkningarna av olika rabatter, bl. a. kategorirabatter, bördärvid studeras. En central fråga är hur pris- och rabattförhållandena påverkarkonsumenternas totala kostnader för petroleumprodukter i olika delar avlandet. Det synes närmast vara en uppgift för SPK att genomföra ensådan undersökning som här har nämnts. SPK ägnar betydandeuppmärksamhet åt bensin- och oljebranschen och publicerar fortlöpanderedogörelser för pris- och strukturförhållanden m. m. inom denna. Det böremellertid få ankomma på regeringen att bestämma om hur undersökningen börgenomföras. Det blir också i första hand regeringens sak att bedöma vilkaåtgärder från statens sida som undersökningens resultat skulle kunna geanledning till. Utskottet finner det naturligt att även beskattningen av fordonoch drivmedel uppmärksammas vid denna bedömning. Utskottet föreslår att i ett uttalande tillregeringen ansluter sig till vad utskottet här har anfört. Yrkandena i de femmotionerna blir då delvis tillgodosedda. att med anledning avmotionerna 1983/84:1875, 1984/ 85:390, 1984/85:1419, 1984/85:2061 och1984/85:2967 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Närvarande: (), i (s), (), (), (), Per (), (vpk), (), (), IvarFranzén (c), Bo Finnkvist (s), (), (), LarsAndersson (s) och (). NU1984/85:26 19 () och () anför: Prisskillnaderna på olja och bensin i olika delar avlandet måste utjämnas. Vi ansluter oss således till utskottets förslag om enförnyad prövning av detta problem. Genom beslut av har skillnaderna ipris på olja ökat . De nuvarande stora prisskillnaderna beror istor utsträckning på att det särskilda transportbidraget för oljedistributiontill inlandet har slopats på förslag av den socialdemokratiska regeringen.Riksdagen fattade beslut därom . motsatte sig emellertiddetta förslag och krävde fortsatt statligt stöd till oljedistribution iinlandet, öm då hade fått gehör för sitt krav hadeprisskillnaderna troligen iiite blivit så stora som de är . NU1984/85:26 20 om regionalt differentierad bensinskatt har berettskatteutskottet tillfälle att yttra sig över motion 1984/85:2967 av BoFinnkvist (s) och ().' Motionen har väckts med anledning avproposition 1984/85:115 om' regional utveckling och utjämning. Utskottet fårmed anledning härav anföra följande, I motionen begärs en utredning omregionalt differentierad bensinskatt. Motionärerna motiverar sitt yrkande medatt en differentierad bensinskatt skulle upplevas som mera rättvis än dennuvarande fordonsskattenedsätt-ningen för personbilar inom stödområdena A ochB. Utskottet har tidigare vid sin återkommande prövning avfrågan om en differentierad drivmedelsbeskattning uttalat att regionalaskattelättnader från rent tekniska utgångpunkter endast bör komma i fråga irena undantagsfall.