bet · G801SoU23 · 1984-12-31 00:00:00 — I samma /notion (vpk) yrkas vidare att beslutaratt för nybyggnad inom barnomsorgen fr. o. m. och tillsvidareinrätta ett anordningsbidrag för heltidsförskola och fritidshem motsvarande . per avdelning (yrka/ide 7). Vad utbyggnaden av barnomsorgen beträffar vill utskotteterinra om att utskottet tidigare, , efterlyst en plan för denfortsatta barnomsorgsutbyggnaden. Utskottet ansåg att regeringen med förturborde slutföra arbetet med den av begärda planen såatt den kunde framläggas för under dåvarande . Detta bordeges regeringen till känna (SoU 1983/84:12 s. 36). Regeringen anför i budgetpnDpositionen, såvitt nu är ifråga (s. 112), att en särskild arbetsgrupp inom fått tilluppgift att analysera barnomsorgens utveckling från såväl kvalitativ somkvantitativ synpunkt. En viktig uppgift anses därvid bl. a. vara att utvärderaeffekterna av det nya bidragssystemet vad gäller möjligheterna att bereda flerbarn plats inom den kommunala barnomsorgen. E!nligt regeringen har erfarenheternahittills visat att en del av nyefterfiågan på platser inom barnomsorgen kantillgodoses genom en effektivare användning av befintliga resurser. Denfortsatta utvecklingen härvidlag anses få stor betydelse. Hänsyn härtill vid överväganden om en ny utbyggnadsplan för barnomsorgen, heter det ipropositionen. Som tidigare nämnts har vidare aviserats en särskildproposition om olika frågor rörande den kommunala barnomsorgen. Enligt vadutskottet erfar avses propositionen komma att behandla bl. a. frågor som gällerutbyggnaden. SoU1984/85:23 11 Mot bakgrund av det nu anfördaanser utskottet inte att motion 1984/ 85:2777 (vpk) yrkande 2 påkallar någonriksdagens åtgärd. Utskottet har vidare i av godkända betänkanden(bl. a. SoU 1983/84:12 och 1983/84:18) avstyrkt yrkanden om uttalanden angåendeden allmänna målsättningen för barnomsorgens utbyggnad med hänvisning till attriksdagen beslutat att målsättningen skulle vara att alla barn tillförvärvsarbetande och studerande föräldrar samt barn med behov av särskilt stödskulle kunna beredas plats inom den kommunala barnomsorgen och att anledningsaknades att ompröva denna målsättning (SoU 1983/84:18 s. 19). Det kan ocksåerinras om att det enligt 17 § socialtjänstlagen åvilar kommunen att genom enplanmässig utbyggnad av förskole- och fritidshemsverksamheten sörja för att debarn som behöver omvårdnad får detta. Enligt utskottets mening finns - särskiltmot bakgrund av denaviserade propositionen - inte heller nu anledning förriksdagen att göra något uttalande i frågan. Utskottet avstyrker därför motion1984/85:2777 (vpk) även i denna del (yrkande 1). Beträffande familjedaghemmens framtida ställning fannutskottet att det med hänsyn till kommunernas frihet att organiserabarnomsorgen inte var påkallat med något uttalande av i saken (SoU1983/84:12 s. 36-37). Utskottet underströk vikten av att uppmärksammakvalitetsfrågorna även i familjedaghemmen. Utskottet vill dessutom tillägga attnuvarande statsbidragssystem är utformat så att det i första hand skall främjaen fortsatt utbyggnad av daghem och fritidshem (jfr SoU 1983/84:12 s. 20). Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionen (vpk) såvitt nu är ifråga (yrkande 3). När det gäller frågan om ett särskilt anordningsbidragbeslutade , som ovan nämnts (s. 5), om ett tillfälligtbidrag till anordnande av daghem och fritidshem. Bidraget utgick per avdelningi nybyggda daghem och fritidshem där byggnationen igångsattes efter den 30 juni1984 men före . Bidraget utgick med . per avdelningför projekt på orter där det fanns behov av byggsysselsättning. Ett permanent anordningsbidrag fanns tidigare, men ersattesår 1977 av ett renodlat kraftigt förstärkt driftbidrag i vilket ökadekapitaltjänstkostnader i stället beaktades vid beräkningen av driftbidraget(jfr prop. 1975/76:92 s. 21 och SoU 1975/76:28 s. 21 och 22). Ändringenutformades med utgångspunkt i en principöverenskorrimelse med som syftade till att åstadkomma enklare regler förbidragsgivningen. Utskottet är i och för sig positivt till den stimulanstill utbyggnad av barnomsorgen som ett tillfälligt anordningsbidrag skulle utgöra.Ett sådant anordningsbidrag får dock övervägas i särskild ordning, bl. a. frånsysselsättningspolitiska utgångspunkter. Motionen avstyrks därför även i dennadel (yrkande 7). SoU1984/85:23 12 Kvalitetsnormer m. m. inom barnomsorgen liksom tidigarehar kommunisterna i en motion tagit upp olika frågor som rörkvaliteten på barnomsorgen. I motion 1984/85:2777 tas sålunda upp bindandenormer beträffande ytkrav, gruppstorlek och personaltäthet (yrkande 4), fastavikarier inom barnomsorgen (yrkande 5), en enda tjänsteform förbarnomsorgspersonalen (yrkande 9) samt stödpersonal för barn med särskildabehov (yrkande 10). När det gäller bindande kvalitetsnormer avstyrkte utskottethösten motsvarande motionsyrkande och hänvisade till sitt tidigare i olikasammanhang gjorda uttalande att kommunerna vad gäller barnomsorgsverksamheteninte bör bindas av detaljerade föreskrifter som fastslagits av statsmakterna.Utskottet underströk emellertid att detta innebar att ett stort ansvar lades påkommunerna då det gällde kvalitetskraven på barnomsorgen. Vidare erinradeutskottet om vad sorn i statsbidragspropositionen anförts om att borttagandetav vissa statliga regler inte fick leda till en kvalitativ utarmning avförskolan (SoU 1983/84:12 s. 15-16). Utskottet vidhåller sitt ställningstagandeoch avstyrker således även den nu aktuella motionen (vpk) såvitt där föreslåsatt bindande normer beträffande ytkrav, gruppstorlek och personaltäthet skallfastställas (yrkandena 4 a, b och c). Yrkanden om fasta vikarier har tidigare avstyrkts avutskottet med hänvisning till att det måste få ankomma på kommunerna att självaavgöra på vilket sätt personalfrågor skall lösas då det uppstår behov avvikarier (SoU 1983/84:12 s. 16). Det anförda äger fortfarande giltighet.Yrkande 5 i den nu aktuella motionen avstyrks således. Ett yrkande om en enda tjänsteform förbarnomsorgspersonalen avstyrktes av utskottet senast förra vån;n med hänvisningtill att det borde ankomma på vederbörande kommun att avgöra vilka tjänster sombör inrättas inom barnomsorgen (SoU 1983/84:18 s. 20). Utskottet vidhåller sininställning och avstyrker motionen även i denna del (yrkande 9). Beträffande bidragen till barn med behov av särskilt stödfann utskottet då motsvarande yrkande behandlades att skillnadenmellan motionärernas förslag till bidragsregler och det i propositionenframlagda främst låg i att propositionen föreslog ett schablonmässigt bidrag medanmotionsförslaget förutsatte särskild kostnadsredovisning. Enligt utskottetsmening var ett schablonmässigt system att föredra, inte minst frånadministrativ synpunkt, varför utskottet avstyrkte motionen (SoU 1983/84:12 s.23). Med samma motivering avstyrktes 3'rkandet också , varvidutskottet också förutsatte att regeringen vid sin uppföljning av de nyastatsbidragsreglerna även skulle beakta vad utformningen av bidraget till barnmed behov av särskilt stöd fick för effekter (SoU 1983/84:18 s. 20). Sedanföregående riksdagsbehandling har ingenting framkommit som ger riksdagenanledning att ändra sin inställning i frågan. Utskottet avstyrker alltsåmotionen såvitt nu är i fråga (yrkande 10). SoU 1984/85:23 ' 13 Statsbidrag till fritidshem för psykiskt utvecklingsstörda I motion 1984/85:1763 yrkar RuneBacklund (c) och () att hos regeringen begär enöversyn av statsbidragsreglerna så att statsbidrag också kan beviljas tillfritidshem med enbart utvecklingsstörda barn. Bakgrunden till motionsyrkandetär följande. startade på försök enfritidshemsverksamhet för utvecklingsstörda skolungdomar. Syftet var att getillsyn och omvårdnad efter skolans slut för utvecklingsstörda ungdomar somantingen vuxit ifrån den kommunala fritidshemsverksamheten, men som fortfarandehade ett tillsyns- och aktivitetsbehov som inte tillgodosågs på annat sätt,eller som av åldersskäl inte kunde integreras på vanliga fritidshem. 1982inordnades verksamheten i kommuns barnomsorgsplan och fick därmedstatsbidrag. , som har att granska statsbidragsgivningen tillbarnomsorgen, meddelade kommunen i beslut att statsbidrag tillverksamheten inte kunde utgå enligt dåvarande regler. Som skäl för beslutetangav dels att statsbidrag inte kunde utgå till en avdelningmed enbart utvecklingsstörda barn, dels att bidragsreglerna inte gav utrymmeför bidrag till ungdomar i den aktuella ålderskategorin, 16 till 21 år.Socialstyrelsen ansåg att kostnaderna för verksamheten i stället bordebestridas av omsorgsstyrelsen. I motionen anför motionärerna att målsättningenvisserligen är att de förståndshandikappade så långt möjligt skall integrerasmed vanliga barn. Så sker också i de lägre åldrarna, men, framhålls det imotionen, eftersom ett förståndshandikappat barn utvecklas långsammare och haren förlängd skolplikt uppstår problem i tillsynen efter skolan när barnen "biologiskt"sett vuxit ur ordinarie fritidshemsverksamhet. Samhället har enligtmotionärerna mycket små möjligheter att erbjuda föräldrarna någon annantillsynsform där barnen kan integreras med övriga ungdomar. Kommunernasfritidsgårdar kan varken till innehåll eller personalresurser erbjuda någotalternativ som svarar mot de särskilda behov utvecklingsstörda har. Denverksamhet som har bedrivits av måste därför, enligtmotionärerna, betraktas som ett mycket bra komplement till den ordinariefritidsverksamheten. Enligt vad utskottet erfarit har kommunöverklagat beslut till regeringen som i beslut den 27september 1984 avslagit besvären. Med anledning av en identisk motion av samma motionärervåren 1984 redogjorde socialutskottet inledningsvis för olika bestämmelser ochavtal beträffande omsorg i form av fritidshemsverksamhet samt för de olikaåsikter som rådde inom styrelse angående tolkningen av statsbidragsreglernapå denna punkt (se betänkande SoU 1983/84:18 s. 16-18). Utskottet uttaladedärefter som sin mening att det behövdes ett klarläggande avansvarsfördelningen mellan primärkommuner och landstingskommuner SoU1984/85:23 14 beträffande fritidsverksamheten för utvecklingsstördaungdomar . Utskottet förutsatte att regeringen i samband medberedningen av omsorgskommitténs förslag skulle ta upp denna fråga och om såvisade sig påkallat ta initiativ till en ändring av statsbidragsreglerna förbarnomsorgen. gav regeringen till känna vad utskottet anfört (rskr.1983/84:212). I den framlagda propositionen med förslag till lagom särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. (prop. 1984/85:176)föreslås bl. a. att psykiskt utvecklingsstörda m.fl. skall tillförsäkras vissasärskilda omsorger som inriktas på att barnen skall kunna bo kvar hemma hosföräldrarna. För att möjliggöra detta skall föräldrarna få rådgivning och stödsamt hjälp med korttidstillsyn utanför hemmet. Huvudmän för de särskildaomsorgerna skall enligt förslaget vara landstingskommunerna och de trelandstingsfria kommunerna. Med hänvisning till ovan nämnda uttalandeföreslås att korttidstillsynen utanför hemmet även skall innefatta enskyldighet för landstingskommunen att svara för fritidsverksamhet för psykisktutvecklingsstörda skolungdomar . Detta föreslås komma till uttryck ilagförslagets 4 § första stycket 3. För att en önskvärd integrering skall kommatill stånd är det enligt propositionen angeläget att de konkreta insatsernasamordnas med primärkommunala verksamheter för barn och ungdomar (prop. s. 31).Landstingskommunerna och kommunerna kan enligt lagförslaget genom avtal regleraen annan arbetsfördelning. Förslaget till omsorgslag kommer att behandlas avsocialutskottet . Enligt 13 § tredje stycket socialtjänstlagen omfattarfritidshemsverksamhet enligt den lagen skolpliktijja barn t. o. m. Att ansvaret för fritidsverksamhet för psykiskt utvecklingsstörda barnoch ungdomar som är uttryckligen läggs på landstingskommunerna såsomen del av de särskilda omsorgerna innebär att här aktuell verksamhet liksom nukommer att falla utanför statsbidragssyiitemet för barnomsorg.Utskottet ser mot bakgrund av propositionens förslag om ansvarsfördelningenmellan landstingskommun och kommun inget skäl till ändring av dessastatsbidragsregler. Motion 1984/85:1763 (c) avstyrks därför. Utredning om obligatorisk förskola 1 motion 1984/85:1789 yrkar BoSödersten (s) och () att hos regeringen begär enutredning som på ett allsidigt sätt belyser möjligheterna att inrätta enobligatorisk förskola för barn . Motionärerna för inledningsvisett resonemang om de samhällsekonomiska förutsättningarna för en full utbyggnadav barnomsorgen. Enligt motionärerna skulle enbart ett försök att dubblaintaget för åldrarna dra kostnader i storleksordningen ;S-10 miljarderårligen. 1 dagens samhällsekonomiska läge är en sådan expansion interealistisk. Därtill kommer, enligt motionärerna, att dagens förhållanden gerupphov-till oförutsedda och orättvisa effekter på inkomstfördelningen, eftersommöjligheten att få en SoU1984/85:23 15 daghemsplats ofta är avgörande för barnfamiljernasekonomiska standard. Den nuvarande organisationen hos svenska daghemifrågasätts också från pedagogiska utgångspunkter. Motionärernas slutsats bliratt nuvarande system för barnomsorg inte har framtiden för sig. Som jämförelseredogörs i motionen för förskolans utformning i andra länder. Där får barnenfrån ålder gå i åldershomogena grupper ledda av en särskilt utbildadförskollärare. Verksamheten pågår i pedagogiskt strukturerad form mellan 8.30och 15.30 med ett par timmars avbrott för mat och vila. Enligt motionärerna ärdetta den självklara typen av förskola i en rad ledande kulturländer. Grundernaför svenska daghem bör omprövas på ett förutsättningslöst sätt. En motion med samma syfte och av samma motionäreravstyrktes av utskottet . Utskottet ansåg då inte att det avmotionärerna skisserade systemet för obligatorisk förskola från ålderskulle kunna utgöra en för användbar modell (SoU 1983/84:18 s. 15). Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att svenskakvinnor har en i internationell jämförelse hög förvärvsfrekvens. År 1983förvärvsarbetade av alla kvinnor med barn i förskoleåldern (Ha barn -men hur många, SCB Information i prognosfrågor 1984:4). Många har långaarbetsresor. Ensamföräldrarnas antal har ökat. 60 000 barn har föräldrar medannat hemspråk än svenska. Denna utveckling har gjort det nödvändigt församhället att erbjuda ett stöd till barnfamiljerna som ett komplement tillhemmets ansvar för barnens omsorg och fostran. Enligt socialtjänstiagen skallförskolan i nära samarbete med hemmen främja en allsidigpersonlig-hetsutveckling och en gynnsam fysisk och social utveckling hos barn(12 §). I de flesta andra västeuropeiska länder har utveckling ochinlärning mera stått i fokus i förskolan. Samhällsutvecklingen i västvärldenhar emellertid lett till att även där förskolans familjestödjande funktionbörjar accentueras, bl. a. därför att allt fler kvinnor med barn i förskoleåldrarnaförvärvsarbetar och därigenom ställer krav på tillsyn (Pedagogiska program iandra länder. Kompletterande material till Pedagogiskt program för förskolan,s. I har å andra sidan det pedagogiska innehållet iförskolan börjat att uppmärksammas alltmer. I förslag tillpedagogiskt program (se ovan) uppges att en alltför avvaktande pedagogiskhållning i förskolan nu börjar ersättas av en mer medvetet påverkande, ledandeoch fostrande hållning. Detta är en angelägen utveckling för förskolansverksamhet, heter det i programmet (s. 19). Verksamheten anses behöva en tydligstruktur och planering på ett målinriktat sått. Enligt utskottets mening ger en integration av den socialaoch den pedagogiska funktionen i förskolan de bästa utvecklingsbetingelsernaför barnen. Den rent skolmässiga uppbyggnad av förskolan som motionärernaförordar är därför, såsom utskottet påpekade , ingen modell förSverige. Utskottet avstyrker alltså motion 1984/85:1789 (s). SoU 1984/85:23 16 Informationom familjedaghem m. m. 1 motion 1984/85:1012 av () och UllaTilländer (c) hemställs att ger regeringen till känna vad som imotionen anförts beträffande behovet av att familjedaghemmen får det stöd fråncentralt håll som deras viktiga uppgift i barnomsorgen förtjänar. Motionärernafinner det anmärkningsvärt att publicerat en radinformationsskrifter om verksamheten i dag- och fritidshem, men inte någon omfamiljedaghem. Enligt motionärerna måste ta sitt ansvar föratt stödja och vidareutveckla familjedaghemsverksamheten. Det skulle vara ettvärdefullt stöd för kommunerna som det skulle stärka dagbarnvårdarnai deras yrkesroll. Ipropositionen med förslag till nytt statsbidragssystem framhölls vikten av attkvalitetsfrågorna uppmärksammades även i familjedaghemmen (prop. 1983/84:9, s.8). Som exempel på en kvalitetshöjande åtgärd angavs inrättandet av öppna förskolor,där dagbarnvårdarna antingen i egna grupper eller tillsammans med hemarbetandeföräldrar och deras barn kunde träffas och delta i olika verksamheter.Socialutskottet underströk socialministerns uttalande om vikten av attuppmärksamma kvalitetsfrågorna även i familjedaghemmen (SoU 1983/84:12 s. 37). Avbudgetpropositionen (s. 117) framgår att för närvarandearbetar med en arbetsplan för familjedaghemsverksamheten som riktar sig tillden kommunala ledningsorganisationen. Arbetsplanen, som enligt vad utskottetinhämtat kommer att innehålla övergripande riktlinjer om mål, inriktning ochinnehåll för familjedaghemmen, beräknas utkomma som förslag och ingåi . Under utarbetande är också Arbeta i familjedaghem,en metodikbok som vänder sig till dagbarnvårdarna. Den uppges kunna komma utunder . För att få underlag till dessa arbeten har socialstyrelsenbl. a. begärt information från kommunerna om hur de organiseratfamiljedaghemsverksamheten. Härkan också nämnas att i samarbete med ochSvenska kommunförbundet kommer att anordna tre konferenser omutvecklings- och förnyelsearbete inom barnomsorgen. Ett av de seminarier somdärvid kommer att hållas behandlar frågor som gäller arbete i familjedaghem. Socialstyrelsenär således i färd med att utarbeta både riktlinjer och metodikhjälpmedel förfamiljedaghemsverksamheten. Med hänsyn härtill anser utskottet inte att motion1984/85:1012 påkallar någon åtgärd av . Imotion 1984/85:1013 av () och () påpekas att mångakommuner har svårigheter när det gäller att bygga ut barnomsorgsverksamhetentill full behovstäckning. Detta beror enligt motionärerna på starkt ökadekapital- och driftkostnader för verksamheten i förening med en försämradekonomisk situation för kommunerna. Av flera skäl finns det SoU1984/85:23 17 därför anledning att alternativa barnomsorgsformerstimuleras och utvecklas, anser motionärerna. Exempel på alternativ barnomsorgutgör förskolor som drivs av Montessori- och Waldorforganisationerna och avkyrkan samt daghem i föräldrakooperativ form. Motionärerna anser att de samladeerfarenheter som finns av alternativ barnomsorg bör tas till vara. Dettaborde vara en uppgift för som också borde svara förinformationen till kommunerna i sammanhanget. I motionen yrkas att detta gesregeringen till känna. information till kommunerna omstatsbidragsreglerna för barnomsorg innefattar även information om vad som ibidragshänseende gäller för enskilda förskolor. Dessutom har socialstyrelsennyligen lagt fram en rapport till regeringen. Barnomsorgen (pm94/85), i vilken ingår ett avsnitt om Montessoriförskolor, Waldorfförskolorsamt förskoleverksamhet. Demokratiberedningen (C 1983:03), som bl. a. fått tilluppgift att starta försöksverksamhet med brukarmedverkan och att förmedlaerfarenheterna härifrån till kommuner och organisationer, har i skildasammanhang informerat om försök med ökat föräldrainflytande på daghem och medföräldrakooperativ, bl. a. i betänkandet SOV 1984:84 Lokalt folkstyre genombrukarmedverkan. Enligt utredningen finns knappt 1 000 barn i s. k. kooperativabarnstugor. I finns 30 kooperativa daghem med ca 360 barn. En motion med samma innehåll som den nu aktuella och avsamma motionärer behandlades av utskottet . Utskottet ville då inteifrågasätta att det fanns ett intresse ute i landet av mera information omsådana former av alternativ barnomsorg som togs upp i den aktuella motionen.Motionen avstyrktes emellertid med hänvisning bl. a. till demokratiberedningensinformation om föräldrakooperativ och till då väntade rapportBarnomsorgen (SoU 1984/85:18 s. 21-23). Utskottet anser inte heller nu att det finns behov avnågot initiativ i frågan och avstyrker därför motion 1984/85:1013(c). Vissa insatser inom barnomsorgen I motion 1984/85:1772 av HelgeHagberg (s) och () yrkas att ger regeringentill känna vad som i motionen anförts om behovet av en översyn av talträningeni förskolan för barn med talsvårigheter. Motionärerna påpekar att barn medtalsvårigheter eller försenad språkutveckling behöver särskilt stöd för sinutveckling och att det därför är vanligt att dessa barn får plats i förskola.Enligt motionärerna har det dock visat sig att utan utnyttjande av råd ochkunskaper från någon som har specialutbildning i barnens språkliga problemförskolepersonalen har svårt att lyckas stimulera dessa barns språkutvecklingså att det ger resultat. SoU1984/85:23 18 Uppskattningsvis har av förskolebarnen så storatalsvårigheter att de behöver särskilt stöd för att utvecklas språkligt. Utöverdetta har många barn lindriga talfel som lätt går att avhjälpa underförutsättning att förskolepersonalen får konsulthjälp, t. ex. från entalpedagog, för att utforma ett lämpligt språkprogram. Enligt motionärernautgör även invandrarbarn med annat hemspråk än svenska en stor grupp sombehöver särskild språkstimulans och som dessutom ofta har talsvårigheter avolika slag. De barn som har svårigheter med språket behöver kunnig hjälp såtidigt som möjligt för att de skall få en bra start i livet. Det är därförviktigt att förskolan har talpedagoger som kan hjälpa barnen, anförmotionärerna. Enligt en studie, sammanställd av barnhälsovården iUppsala län och publicerad i nr 45 1983, hade av alla barnsom gick igenom ett talscreeningtest vid 4-årskontrollen på barnavårdscentralernanågon form av avvikande tal. av barnen hade så avvikande tal att deremitterades till logoped. I årskurs 1 hade av barnen talproblem enligtbedömning av talpedagog. Som avvikande tal ansågs fonemfel, dålig artikulation,omoget språk, stamning, skenande tal, talängslan och nasalitet (tal i näsan).Enligt andra undersökningar av 4-åringar i finns ett påtagligt sambandmellan avvikande tal vid och läs- och skrivsvårigheter vid (redovisar 1982:10 s. 17). Enligt vad utskottet inhämtat har av landets 284 kommuner121 kommuner tillgång till talpedagog för försk(5lan. Av dessa har 43 kommunertalpedagoger anställda enbart för verksamhet i förskolan. 1 27 kommuner finnslogoped, varav i 7 kommuner logoped som enbart arbetar inom barnomsorgen. Från utfärdas Allmänna råd omsocialtjänstens stöd till barn och ungdomar med handikapp och deras familjer.Utskottet har inhämtat att där kommer att behandla bl. a. frågorkring barn med talsvårigheter samt resurserna för röst-, språk- ochtalvårdsinsatser i förskolan. kommer även att ge utKlinisk talvård-ett handlingsprogram i . Därtas upp frågor som rör bl. a.-barntalvård och samverkan mellan den kliniskatalvården och förskolan. Barn som av exempelvis språkliga skäl är i behov avsärskilt stöd i sin utveckhng har rätt till förtursplats i förskola ochfritidshem (15 § socialtjänstlagen [1980:620]). Som ovan nämnts (s. 4) lämnasstatsbidrag för barn med behov av sårskilt stöd med . för varjetiotal barn som är inskrivet i daghem eller fritidshem. I propositionen (1983/84:9) med förslag till nyttstatsbidragssystem underströks vikten av att insatserna för barn som behöversärskilt stöd inte inskränker sig till att endast erbjuda barnomsorgsplats utanatt detta erbjudande också innefattar ett planerat och för barnet anpassatinnehåll i verksamheten. Vidare poängteras att de medel som avsätts för dessabarn SoU1984/85:23 19 inte skall ersätta insatser som utförs t. ex. avlandstingspersonal. Som ovan nämnts avsätts 30 milj. kr. inom ramenför statsbidraget till barnomsorgen för lokalt utvecklings- ochförnyelsearbete.