bet · G801FiU30 · 1984-12-31 00:00:00 — Utskottet har redan i samband med behandlingen av åretsbudgetproposition understrukit behovet av all myndigheterna planerar sinverksamhet mer långsiktigt. Del är därför, som utskottet ser del, värdefulltalt myndigheterna nu har ålagts att i sina anslagsäskanden för budgetåret1986/87 redovisa ett s. k. huvudförslag i vilket besparingskraven har fördelatsöver en treårsperiod. Utskottet har också tagit del av regeringens planer påen mer genomgripande reform av budgetarbetet. Innebörden av den är att statsmakternaskall lägga fast myndigheternas ekonomiska ramar för t. ex. en treårsperiod.Dessa planer har redovisats närmare i den skrivelse som regeringen har lagtfram om den offenfliga sektorns förnyelse (skr. 1984/ 85:202, s. 34-35). Motionärens invändningar mot det arbete som pågår inomregeringskansliet med att förenkla den statliga normgivningen gentemotnäringslivet ter sig enhgt utskottels mening märkliga. Utskottet har sålundasvårt att förslå varför motionären motsätter sig all regeringen försökerförenkla de regler som berör t. ex. administration, uppbörd och kontroll avskatter och socialavgifter från näringslivet. För förelagen har förenklingarinom dessa områden länge framstått som angelägna. De alternativa riktlinjer sommotionären själv redovisar är enligt utskottets mening så.allmänt utformade ochså vittomfattande att de inte kan ligga till grund för det fortsatta reform-ochrationaliseringsarbelel. Med delanförda avstyrker utskottet motion 3213. FiU1984/85:30 72 I motion 821 av ()föreslås att del till statsbudgeten skall fogas en redovisning i vilken manskiljer mellan drifiutgifter och investeringsutgifter saml mellan räntabla ochicke-räntabla investeringsutgifter. /81 slopades uppdelningen av statsbudgeteni en driftbudget och en kapitalbudget. Den tidigare särredovisningen varbetingad av alt man ansåg alt alla förändringar i statens produktivaförmögenhet skulle redovisas öppet på kapitalbudgeten. Denna budget, varsutgifter således motsvarades av ökningen i statens avkaslningsbara tillgångar,skulle i princip vara lånefinansierad. Driftbudgeten, som täckte de löpandeutgifterna och oräntabla investeringarna, skulle däremot vara skatte- ochavgiflsfinan-sierad. Beroende på konjunkturlägel kunde driftbudgeten över-eller underbalanseras. över en längre tidsperiod borde den dock varabalanserad. Särredovisningen av statens löpande utgifter ochkapitalutgifter kom efter hand att framstå som mindre intressant.Uppmärksamheten inriktades i stället på balansen mellan statens samladeinkomster och utgifter, eftersom även kapitalbudgelens utgifter hade storkonjunkturpolitisk betydelse. Tillväxten i statens produktiva förmögenhet blevdärmed inte längre utslagsgivande för det statliga upplåningsbehovel. Detgrundades i stället på bedömningar av budgetunderskottets inverkan påsamhällsekonomin . I praktiken kom därigenom både drift- ochkapitalbudgelen att finansieras på samma sätt, dvs. med skatter och med lån.Uppdelningen dem emellan tillgodosåg inte längre något meningsfullt syfte.Vidare visade del sig med tiden svårt att upprätthålla en klar skiljelinjemellan räntabla och icke-räntabla investeringar, dvs. mellan deinvesleringsutgifler som skulle föras över kapital- resp. driftbudgeten. Den uppdelning mellan olika typer av utgifter sommotionären vill få till stånd ter sig mot bakgrund av dessa tidigareerfarenheter som mindre ändamålsenlig. Enligt utskottets mening går delknappast alt entydigt definiera vad som skall anses vara en räntabel resp.icke-räntabel investering. Del kan också vara svårt att entydigt skilja mellandrifiutgifter och invesleringsutgifler. De gränsdragningsproblem som skulleuppkomma vid en redovisning av detta slag är som utskottet ser det betydande.Värdet av informationen skulle därmed bli ringa. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om all man sedanlång tid tillbaka redovisar ett antal specialundersökningar ikomplelteringspropositionen vilka är avsedda att ge en mer fullständig bild avstatsbudgeten och dess återverkningar. Av dessa är långtidsbudgeten den äldstaoch mest omfattande. 1 takt med de växande budgetunderskotten har i dessasammanhang ökad uppmärksamhet kommit att ägnas ål faktorer som är avgörande förautomatiken i statsbudgeten. I anslutning till långtidsbudgeten lämnas en sådanöversikt. redovisas där också statsbudgetens inkomster och utgifter fördeladepå verksamhetsgrenar. En nyhet är den sammanfattning som görs av enav framtagen balansräkning för FiU1984/85:30 73 den verksamhet som omfattas av delstatliga redovisningssystemet. Med hänvisning till det anförda avstyrkerutskottet motion 821. I motion 3210 av . (c) hemställs att skall begära en fullödig redovisning av ivilken utsträckning specialdestinerade avgifter används för visst ändamål.Motionärerna pekar speciellt på att det är en uppenbar skillnad mellan intäkteroch utgifter för vissa ändamål inom energiområdet. har vid upprepade tillfällen ställt sig bakomprincipen all specialdeslination av statsinkomster till visst ändamål inte börförekomma. Senast gjordes detta i samband med behandlingen av finansutskottetsbelänkande om vinstmedel från spel till kulturändamål (FiU 1984/85:19). De skälsom då angavs var att handlingsfrihet skulle minska om inkomsterspecialdestineras för olika ändamål. Även stabiliseringspolitiskt önskvärdaingripanden skulle kunna försvåras om varje åtgärd på budgetens utgiftssidaomedelbart skulle behöva leda till motsvarande förändring på inkomstsidan ellervice versa. Skatte- och avgiftshöjningar är ofta påkallade av att enreform eller en insats inom ett visst område behöver finansieras. En på dettasätt motiverad skattehöjning innebär dock inte att de inkomster den ger upphovtill specialdestineras till del angivna området. Finansieringskravet är endastuttryck för en restriktiv budgetprövning. Utskottet anser således alltjämt att starka skäl talar moten specialdeslination av inkomster. Motionärerna hävdar all det på energiområdet föreliggerdirekta kopplingar mellan vissa inkomster och utgifter. Del finns, somutskottet ser det, vissa samband mellan de inkomster och de utgifter sommotionärerna pekar ut, men kopplingarna är inte absoluta. Även om grundprincipen bör vara att enskilda poster påbudgetens inkomstsida inte skall ha någon direkt motsvarighet på dessutgiftssida, hindrar detta självfallet inte att man för vissa avgränsadeområden upprättar specialsammanställningar som underlag för olika bedömningart. ex. vad gäller subventionsgrad eller skalleuttag. Behov av sådana sammanställningarkan föreligga på energiområdet. Näringsutskottel har tidigare (NU 1983/84:30) framhållitalt överblicken över olika finansieringsformer inom energiområdet behöverförbättras. Vad utskottet då avsett är i första hand redovisningen av deinkomster som motionärerna lar upp. Som näringsutskottel påpekat kan det varaförenat med betydande svårigheter att i förväg ulföra exakta beräkningar avsåväl inkomster som utgifter för ifrågavarande avgifter och stöd, eftersomberäkningarna nödvändigtvis måste bygga på en rad anlaganden. Inte desto mindrehar del, enligt näringsutskoltet, visat sig all sådana uppgifter har ett klartintresse liksom uppgifter om de i efterhand konstaterade inkomsterna ochutgifterna. FiU 1984/85:30 74 Någon redovisning av det slagnäringsutskottel efterlyser har ännu inte kommit till stånd. haremellertid fastställt nya riktlinjer för energipolitiken. Eftersomberäkningsförutsättningarna därigenom förbättrats bör det finnas godaförLtlsättningar för regeringen att lämna den önskade redovisningen. Utskottetförutsätter att så sker i lämpligt sammanhang ulan särskilt initiativ frånriksdagen. Med hänsyn härtill anser utskottet att motionärernas förslag intebehöver föranleda någon åtgärd. Motion 3210 avstyrks. Frågan om ulnylljandet avfinansfullmakten tas upp i de tre motionerna 3214 av m. fl. (s),3215 av m. fl. (fp, s, m, c) och 3216 av () ochGösta (). I dessa begärs att som sin mening skall geregeringen till känna vad som anförs i resp. motion om användningen avfinansfullmakien för vissa enskilda projekt. har bemyndigat regeringen att under innevarandebudgetår utnyttja en finansfullmakt på omarbetsmarknadslägel kräver del. Del åligger regeringen att besluta om vilkaåtgärder som skall vidtas inom denna ram. Utskottet utgår från att regeringendärvid lar vederbörlig hänsyn till de planer som finns hos länsarbetsnämnder ochandra regionala organ och som motionärerna hänvisar till. bör såledesinte genom särskilda uttalanden ge anvisningar om hur denna fullmakt skalldisponeras. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 3214, 3215 och 3216. Vad föredraganden anfört i propositionen om utnyttjandetav finansfullmakten och övriga av liimnade konjunktur- ocharbetsmarknadspolitiskt betingade bemyndiganden föranleder inget särskiltuttalande från utskottets sida. Utskottet tillstyrker att en motsvarandefinansfullmakt om 2500 milj. kr. lämnas för /86. Den redogörelse som lämnas ipropositionen över kostnadsutvecklingen för statliga reformer har inteföranlett utskottet alt göra någon erinran eller särskilt uttalande. 1.beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken alt riksdagenmed avslag på motionerna 1984/85:3201 yrkande 1, 1984/85:3202 yrkande 1,1984/85:3203 yrkande 1, 1984/85:3206 yrkande 1, 1984/85:3238 yrkande1,1984/85:3239 yrkandena 1 och 6, 1984/85:3241 yrkande 1, 1984/85:3242 yrkande1 och yrkande 2 såvitt nu är i fråga godkänner vad som förordats ipropositionerna 1984/85:150 bilaga 1 moment 1 och 1984/85:217 moment 1 och somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, FiU1984/85:30 75 2. beträffande avskaffande av löntagarfonderna attriksdagen avslår motionerna 1984/85:3238 yrkande 3, 1984/ 85:3239 yrkande 2 och1984/85:3242 yrkandena 4 och 5, 3. beträffandeinbetalning på Iikviditetskonto a) att riksdagenmed avslag pä motionerna 1984/85:3201 yrkande 5 b, 1984/85:3202 yrkande 6,1984/85:3203 yrkande 4, 1984/85:3206 yrkande 3,1984/85:3238 yrkande 2 såvitt nuär i fråga, 1984/85:3239 yrkande 4 såvitt nu är i fråga, 1984/85:3241 yrkande 4såvitt nu är i fråga och 1984/85:3242 yrkande 2 såvitt nu är i fråga samt medbifall till propositionerna 1984/85:150 bilaga 1 moment 15 och 1984/ 85:217moment 2.antar vid detta betänkande som bilaga fogat förslag till lag om inbetalningpå Iikviditetskonto under /86, b) att riksdagenmed anledning av motion 1984/85:3207 som sin mening ger regeringen till kännavad ulskotlel anfört, 4. beträffandebegränsning av konsumtionskrediter a) att riksdagenavslår motion 1984/85:3239 yrkande 3, b) att riksdagenavslår motion 1984/85:3241 yrkandena 3 såvitt nu är i fråga, 6 och 7, 5. beträffandeskärpning av valutapolitiken attriksdagen avslår motionerna 1984/85:3203 yrkande 3 och 1984/85:3241 yrkandena10, 11 och 12, 6. beträffandekreditpoliliska åtgärder attriksdagen avslår motion 1984/85:3241 yrkandena 13, 14 och 15, 7. beträffandeskattepolitiska åtgärder a) att riksdagenavslår motion 1984/85:1641, b) att riksdagenavslår motion 1984/85:3203 yrkandena 5 och 6, 8. beträffanderättvis fördelningspolitik attriksdagen avslår motion 1984/85:823, 9. beträffandeutnyttjande av investeringsfonder attriksdagen avslår motion 1984/85:3038 yrkande 17, attriksdagen avslår motion 1984/85:942, 11. beträffandede allmänna riktlinjerna för budgetregleringen altriksdagen med avslag på motionerna 1984/85:3201 yrkande 2, 1984/85:3202 yrkande2, 1984/85:3203 yrkande 2 och 1984/85:3206 yrkande 2 godkänner vad somförordats i proposition 1984/85:150 bilaga 1 moment 2 och som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, 12. beträffandesenareläggning av beslutade statsutgifter allriksdagen med avslag på motion 1984/85:3241 yrkande 9 lägger till handlingarnavad som anförts i proposition 1984/85:217 moment 3, 13. beträffande denoffentliga sektorns effektivitet att avslår motion 1984/85:3213, FiU1984/85:30 76 14. beträffande redovisning avdrifiutgifter och investeringsutgifter att avslår nriotion1984/85:821, 15. beträffande specialdestinering avinkomster att avslår motion 1984/85:3210, 16. beträffande utnyttjande avfinansfullmakten attriksdagen lägger till handlingarna vad som anförts i proposition 1984/85:150bilaga 1 moment 18, a) att riksdagenbemyndigar regeringen att för /86, om arbetsmarknadslägel kräverdel, besluta om utgifter i enlighet med vad som förordats i proposition1984/85:150 bilaga 1 moment 12 intill ett sammanlagt belopp av 2 500000 000kr., b) all riksdagenavslår motion 1984/85:3214, c) att riksdageriavslår motion 1984/85:3215, d) attriksdagen avslår motion 1984/85:3216, 18. beträffandekostnadsutvecklingen för stadiga reformer attriksdagen lägger till handlingarna vad som anförts i proposition 1984/85:150bilaga 1 moment 20. Utskottet hemställer att ärendet avgörs efter endast enbordläggning. Närvarande: (), (), (), (), (), (). (),(), (), (c), (), (vpk), i (s), ()och i (s). De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken (), (), (), (), (). (c)och () anser all dels den del av utskottets yttrandesom på s. 33 börjar med "Utvecklingen i" och på s. 44 slutar med"lägre kostnader" bort ha följande lydelse: 1 den reviderade finansplanen tecknas en myckel ljus bild av den ekonomiska utvecklingen sedanregeringsskiftet. Denna beskrivning har i FiU1984/85:30 77 allt väsentligt vederlagts av det panikpakel som regeringenoch tvingades presentera efter den revideradefinansplanen. Utskottet återkommer till detta. Mot bakgrund av den internationella högkonjunkturen ochdevalveringarna av den svenska kronan 1981 och 1982 utvecklades den svenskaexporten gynnsamt . De svenska företagen nådde framgångarbåde på exportmarknaden och i internationell konkurrens på hemmamarknaden. Enmycket stor del av tillväxten användes således för nettoexport. Tillljuspunkterna hör också ökningen av industriproduktionen och industriinvesteringarna. Denna utveckling tillskrivs i den reviderade finansplanenregeringens ekonomiska politik. Utskottet vill emellertid påpeka attförbättringen i varken i förhållande till utvecklingenunder tidigare högkonjunkturer eller i förhållande till utvecklingen i andraOECD-länder är särskilt stor. En närmare analys ger vid handen alt de flesta av destrukturella problemen i den svenska ekonomin kvarstår. Utskottet anser därföratt den ekonomiska politiken har misslyckats med att utnyttja deninternationella högkonjunkturen för alt varaktigt förbättra ekonomiskaläge. Problemen har rullats framåt i tiden, vilket kommer att ställa mycketstora och svåra krav på den ekonomiska politik som behöver föras när deninternationella konjunkturen går in i en lugnare fas. 1 en särskild bilaga till denreviderade finansplanen presenteras beräkningar över alternativautvecklingsvägar för svensk ekonomi . Båda dediskuterade alternativen leder till en förhållandevis positiv utveckling avsåväl bytesbalans som statsbudget. 1 övrigt är emellertid skillnaderna mycketstora, framför allt i fråga om arbetslöshetens utveckling. 1 balansalternativet förutsätts mycket låga pris-ochkostnadsökningar. 1 referensallernativet är pris-och kostnadsökningarnahögre, ca7%. Ytterligare budgetförstärkningar på ca . krävs,dvs. totalt ca 35-40miljarder kr. Den öppna arbetslösheten stiger trots deltatill 1988. Den slutsats utskottet drar av treårskalkylerna är altpris- och löneutvecklingen har en avgörande betydelse för möjligheterna attuppnå samhällsekonomisk balans och hålla sysselsättningen uppe. Mot dennabakgrund är utvecklingen under de gångna aren mycket oroande. var inflationen i , vilketungefär överensstämde med inflationstakten i . Efter 21/2 årssocialdemokratisk inflationsbekämpning har prisstegringarna i ökat till8,i årstakt. FiU1984/85:30 78 medan inflationstakten i OECD-området har fallit från ca 8till . I de åtta länder med vilka har det störstahandelsutbytet ligger inflationen på i årstakt. Inflationen är alltsåfortfarande ungefär dubbelt så hög i som i våra viktigastekonkurrentländer. Regeringen har liksom reagerat med attinföra prisstopp. Detta är helt verkningslöst på . Det enda somåstadkoms är att prisstegringarna förskjuts framåt i liden. Detta är det förstaexemplet på hur regeringen rullar problemen framför sig. blev inflationen i , dvs. mer ändubbelt så myckel som regeringens inflationsmål på , har måletsatts till . Detta mål har redan överskridits. Inflationen t.o.m.15 maj blev enligt SPK 3,, varav 1,sedan prisstoppet infördes. Även kommersannolikt inflationen alt bli minst dubbelt så hög som i regeringensinflationsmål. Vad beträffar bytesbalansen är det helt uppenbart attregeringen gjort en grov underskattning av underskottet. Under de fyra förstamånaderna försämrades handelsbalansen från ett överskott på 11,1 miljarder kr.i fjol till ett överskott på bara . Detta beror i alltväsentligt på att regeringen inte har fört en tillräckligt stram finanspolitikoch på oförmågan alt nedbringa den inhemska kostnadsutvecklingen till den nivåsom råder i våra viktigaste konkurrentländer. Den fortgåenderelalivprisförsämringen har lett till och kommer all leda till förluster avmarknadsandelar både på exportmarknaden och inom landet. Nedanståendesammanställning belyser skillnaden mellan den bild regeringen givit och detverkliga utfallet. Kompl.prop, Faktiskt utfall jan-april Handelsbalans -t- 17,8 -1-22.7 ' -1-1,0 Bytesbalans - 2,2 - 3,1 -10,0 -11,0 Den försämrade bytesbalansen hargivit ett tydligt utslag i form av utflöde av valuta. Valutaulflödet iår motsvaras ungefär av försämringen av bytesbalansen. Staten har därför blivittvungen att låna ca . utomlands, vilket strider mot regeringensnorm alt nu skulle vara ett land som "kan betala för sig".Även i delta avseende har således den tredje vägens politik misslyckats. Ett huvudinslag i denna politik har påståtts vara attbalans skulle uppnås ulan försämring av arbetsmarknadsläget. Utskottet kankonstalera att även detta misslyckats. Läget på arbetsmarknaden under förstakvartalet jämförs nedan med . Trotshögkonjunktur nu och lågkonjunktur då är del uppenbart attarbetsmarknadssituationen har försämrats. FiU1984/85:30 79 kv, 1982 l Öppet arbetslösa 137 000 136 000 1arbetsmarknadsåtgärder 150 000 199 000 Totalt utanför den regul jära arbetsmarknaden . 287 000 335 000 Källa: SCB och Enligt den reviderade finansplanenkommer det underliggande budgetunderskottet all öka /86 med ca1 miljard kr. jämfört med innevarande budgetår. I förhållande till del sistabudgetår som mitlenregeringen hade ansvar för, har det underliggandeunderskottet (räknat enligt tidigare definitioner) ökat med ca . Den förbättring av statsbudgeten som skett de senaste årenberor för det första på alt den nytillträdande regeringen kraftigtökade underskottet, för det andra på ett antal engångsåtgärder ochbokföringsmässiga förändringar, saml för del tredje på skallehöjningar. Utskottet vill betona alt skattehöjningar ären framkomlig väg. För att komma till rätta med de strukturella obalanserna istatens budget krävs besparingar i olika offentliga ulgiflsprogram. 1 denreviderade finansplanen erkänns detta i princip, men konkreta förslag saknas.Även i detta avseende väljer således regeringen all rulla problemen framförsig. Utskottet ser det därför som en stor risk att om dennuvarande regeringen skall genomföra de budgetförstärkningar somtreårskalkylerna förutsätter så kommer de att få formen av skattehöjningar. Pågrund av oförmåga att spara i stat och kommun kommer regeringen ständigt i tvångssituationerdär skaltehöjningar framstår som det enda möjliga. Som framgår av det följandeanser ulskotlel detta vara felaktigt. Utskottet finner det anmärkningsvärt att regeringen i denreviderade finansplanen i stort sett bortsett från den inriktning av denekonomiska politiken som rekommenderades i treårskalkylerna. Den förutsättningom budgetförstärkningar på . som lagts in i de tvåhuvudalternativen borde enligt utskottets mening har föranlett regeringen attdiskutera vilka offentliga utgifter som i första hand skall begränsas.Regeringen har emellertid även här vall all försöka dölja fakta och i ställetrulla problemet framför sig. Arbelskonflikien visar tydligt att densocialdemokratiska regeringen inte har kunnat fungera som garant för lugnaavtalsrörelser. av regeringens huvudargument för att införa kollektivalöntagarfonder var just alt löntagarorganisationerna trots vinstökningar inäringslivet skulle begära låga löneökningar mot alt de fick ökad makt överföretagen. När detta inte visade sig fungera infördes s. k. förnyelsefonder ochandra former av FiU1984/85:30 80 När inte heller delta gav önskatresultat beslutades om en ofinansierad skatterabalt. Utskottet kan nukonstalera alt inga av dessa åtgärder kunnat medföra en sådan pris-ochlöneutveckling alt löntagarna får en reallöneökning . Del är tyvärruppenbart att regeringen saknar en hållbar strategi för alt skapa förutsättningarför avtal som medger bevarad konkurrenskraft och bevarade reallöner. Eftersomdetta enligt regeringens egna kalkyler är den viktigaste förutsättningen för enutveckling enligt balansallernalivet är det anmärkningsvärt och mycket oroande.Även i delta avseende rullas således problemen framåt i liden ulan alt någonlösning anvisas. Utskottet kan därför sammanfattningsvis konstalera att denreviderade finansplanen inte föreslår en ekonomisk politik som leder tillsamhällsekonomisk balans. Bristen på ekonomisk-politisk strategi har enligtutskottet varit den utlösande faktorn bakom det stora valutautflöde som ägderum . tvingades därför höja ränteläget samtstrama ål kreditpolitiken. Regeringen presenterade nya panikålgärder medskattehöjningar, skärpta avbetalningsregler och likviditetsindragningar.Däremot vidhöll man den ofinansierade sl Utskottet kan konstatera att varken räntehöjningen ellerde övriga åtgärderna som regeringen föreslår angriper orsakerna tillkrispakeiet: den höga inflationen och det stora bytesbalansunderskottel. Den ekonomiska politiken präglas av en mycketstram kreditpolitik och en alltför expansiv finanspolitik. Effekterna av deföreslagna finanspolitiska åtgärderna blir i själva verket en ytterligareförsvagning av statsbudgeten, framför allt på grund av den ofinansieradeskatterabatten och de kraftigt ökade statsskuldräntorna (-1-3,. iförhållande till beräkningarna i den reviderade finansplanen) som följer av denpenningpoliliska åtstramningen. Utskottet anser del som självklart altskatterabatten i delta läge ej bör utbetalas. Utskottet konstaterar också att den försörjningsbalans sompresenterats i den reviderade finansplanen nu är inaktuell. Den har påväsentliga punkter vederlagts inte bara av verkligheten utan också avregeringens egna förslag i proposition 217. Detta borde enligt utskottetsmening ha medfört all en ny försörjningsbalans utarbetats av regeringen medreviderade prognoser för inflation, export-, import-och bytesbalansutveckling,budgetunderskott m. fl. Inrikiningen av den ekonomiska politiken Utskottet konstaterar att dentredje vägens politik har misslyckats. Verkligheten har vidimerat vad utskottettidigare framhållit (se t. ex. FiU 1984/85:10 reservation 1), nämligen att envaraktig lösning på ekonomiska problem inte påbörjats utan att deväsentliga problemen har rullats framåt i liden och därmed kvarstår. FiU 1984/85:30 81 Den situation nu befinnersig i är inte hållbar . Kredilåtstramningen måste avlösasav en finanspolitisk åtstramning. Detta är nödvändigt för all inflationen skallkunna dämpas och för att ökningen av bytesbalansunderskoilet skall kunnabromsas upp. En realränta på är inte heller förenlig med en sund expansioni näringslivet. Den avgörande svagheten i regeringens ekonomiska politikär alt de senaste två årens konjunkturuppgång inte utnyttjas för att ta itu medstrukturproblemen i svensk ekonomi. På skaltesidan har utvecklingen inneburithöjt skattetryck för hushållen. De svenska hushållens problem är inte att dehar för få skatter och för lågt skattetryck. Problemet är i stället att detsamlade skatteuttaget och den stora statliga upplåningen tar i anspråk enalltför stor del av nationens samlade resurser.