bet · G801UU1 · 1984-12-31 00:00:00 — - säkerhetsrådetseffektivitet måste förbättras. Det måste kunna ingripa tidigt i konflikter. Detmåste självt ta ansvar för att dess beslut genomförs i praktiken - samarbetetmellan säkerhetsrådet och generalsekreteraren bör förbättras ochgeneralsekreteraren ges stöd att begagna sig av alla de möjligheter stadganerbjuder honom - FN:s kapacitetför fredsbevarande aktioner bör ökas, möjligen genom inrättande avberedskapsstyrkor - generalförsamhngensresolutioner bör sikta fill konstrukfiva förslag till lösning avinternationella konflikter. har diskuterat den nordiska rapporten vidett antal möten. En betydande del av utrikesminister talinför generalförsamlingen ägnades åt FN:s funktion ifredsarbetet. Utskottet ställer sig bakom de tankar som framförs i dennordiska rapporten. De är inte nya och tar inte heller sikte på någon drastiskförändring av FN:s roll. Det har emellertid blivit alltmer uppenbartatt om FN skall ha någon betydelse som en garant för världsfreden, för de småstaternas säkerhet och för skyddet av människans rättigheter fårorganisationens uppgift inte enbart bli att uttrycka opinioner utan även attgenomdriva lösningar. Det är bl. a. tankar av detta slag som ligger bakom förslageti den nordiska rapporten att även ta upp generalförsamlingens insatser filldiskussion. UU 1984/85:1 11 Det är sammanfattningsvis den svenska regeringenslångsikfiga mål att verka för att rustningar och kärnvapenavskräckning skallkunna ersättas av ett system för gemensam säkerhet. Flera av de förslag som tasupp i de föreliggande mofionerna och som skall behandlas närmare i det följandesammanfaller med denna strävan. Medhänvisning till vad som här anförts får utskottet anse yrkande 4 i mofion 613och yrkande 4 i mofion 2204 besvarade. Imotion 2204, yrkande 6, föreslås att skall uttala sig för ett bredareoch allsidigare säkerhetspoUfiskt synsätt. I mofionstexten framhålls attsäkerhetspolifik är ett sammansatt begrepp, vari ingår komponenter somhandelspolitik, ekonomisk sårbarhet, självförsörjning, nedrustning, bistånd.Enligt den nuvarande ordningen utarbetas underlaget för besluten omsäkerhetspolitiken främst av försvarskommittéerna, vilket är otillfredsställandeeftersom deras överväganden är alltför kortsiktiga och bestämda av ekonomiskaoch militära faktorer, sägs det i mofionen. För att kunna göra den nödvändigasammanvägningen av alla delar av den svenska säkerhetspolifiken bör regeringenfilisätta en parlamentarisk säkerhetspolifisk studiegrupp med företrädare förriksdagens alla partier, heter det vidare i samma mofions yrkande 7. Utskottetkan dela motionärernas uppfattning att ett brett synsätt är nödvändigt vidformuleringen av säkerhetspolitik men anser att ett sådantsynsätt redan anläggs. Det har ofta slagits fast att den svenskasäkerhetspolitiken bygger såväl på alliansfrihet och ett totalförsvar som på enaktiv utrikespolitik, i vilken nedrustningssträvanden, utvecklingssamarbeteoch handelspolitik är viktiga inslag. Försvarskommittéerna har att i sittarbete ta hänsyn till dessa faktorer. I direktiven till den nu arbetandekommittén heter det bl. a. att "kommittén bör analysera den svenskasamhällsutvecklingen från sårbarhets- och resurssynpunkt". vidare "studerasamspelet mellan olika säkerhetspoHtiska medel ". Nedrustningspolitik ochförhandlingar om internationell säkerhet skall enligt direktiven särskiltstuderas. Vidsidan av försvarsutredningarna har ett antal frågor avbetydelse för vår säkerhetspolitik i vid mening belysts av särskilda kommittéeroch arbetsgrupper. Utskottet finner därför inte behov föreligga av attriksdagen anmodar regeringen att tillsätta ytterligare en arbetsgrupp meduppgifter på detta område. Med hänvisning till detanförda avstyrks yrkandena 6 och 7 i motion 2204. Ett beslut om fullständigt förbud mot allaprovsprängningar av kärnvapen framstår som den f, n. mest angelägna åtgärden pånedrustningsområdet. Två motioner uttalar sig till förmån för provstopp,nämligen 613 och 2205. finns ettförbud mot provsprängningar i atmosfären, i UU 1984/85:1 12 rymdenoch under vatten. Denna överenskommelse har lett till att sprängningarna istället flyttats under jord. (Det gällande förbudet mot sprängningar underjorden har en så hög övre gräns -150 kiloton - att det i praktiken inte hindrarfortsatt utprovning.) antas med stor majoritet resolutioner omprovstopp. Ett fullständigt provstoppsavtal står på CD:s dagordning sedan mångaår utan att något genombrott i förhandlingarna skett. lade framett utkast fill ett avtal om totalt kärnvapenprovstopp. utvidgadesutkastet till ett fullständigt förslag till avtal försett med tekniska annexför detaljutformningen av kontroll och verifikationsmekanismen. CD har i årinte lyckats enas om att upprätta en förhandlingskommitté för provstoppsfrågan.Däremot arbetar i CD en internationell grupp av vetenskapligaexperter under svenskt ordförandeskap med att utforma ett internationelltsystem för verifikation och kontroll av ett fullständigt provstoppsavtal.Enligt svensk mening har arbetet nu framskridit så långt och den tekniskautvecklingen nått en sådan nivå att ett fullständigt verifierbart avtal omförbud mot alla provsprängningar av kärnvapen och kärnladdningar är en prakfiskmöjlighet. Endast avsaknad av en pohtisk vilja lägger hinder i vägen förgenomförande av en slutförhandling på basis av det svenska avtalsförslaget. Detär enligt utskottets mening ytterst beklagligt att de ledande kärnvapenmakternainte vill ingå ett avtal om ett fullständigt provstopp. Kärnvapenmakternasfortsatta provsprängningar riskerar också att minska tyngden i detinternationella icke-spridningsfördraget (NPT). Länder som inte inneharkärnvapen kan fråga sig varför de skall avstå från att skaffa sig sådana närkärnvapenmakterna oavbrutet fortsätter med att utprova och utplacera nyaatomvapen. Somnämnts i inledningen av detta betänkande har fillsammans med Mexicolagt fram förslag i generalförsamlingen om inställande av prov,tillverkning och utplacering av kärnvapen. Enligt vår uppfattning skulle enkärnvapenfrysning underlätta förhandlingar om ett fullständigt provstoppsavtal. Utskottetställer sig bakom regeringens strävanden i denna fråga. Ett förbud motkärnvapenprov skulle - som framhålls i motion 613 - på ett avgörande sättbromsa kärnvapenutvecklingen. Utskottetfår med det anförda föreslå att yrkande 3 i motion 613 och yrkande 4 i motion2205 anses besvarade. Itre motioner, nämligen 613, 2204 och 2205, föreslås att regeringen fortsattskall verka för att frysning av kärnvapenarsenalerna kommer till stånd. Vidgeneralförsamlingens möten antogs med stor majoritet ett avMexico och framlagt förslag till resolution om ett inställande av prov,produktion och utplacering av kärnvapen och kärnvapenbärare. ochhuvuddelen av NATO-länderna röstade mot resolutio- UU1984/85:1 13 nen främst med motiveringen att en frysning skullekonservera på kärnvapenområdet i . Somargument mot en frysning anfördes också att den skulle kunna störa då ännupågående förhandlingar om kärnvapenreduktioner. och medlemsmajoritetensinställning var att det råder en ungefärlig balans på kärnvapenområdet. Enfrysning, vars efterlevnad skulle kontrolleras, skulle skapa ett helt nyttklimat på nedrustningsområdet och underlätta fortsatta förhandlingar omkärnvapennedrustning. Som framgår av det föregående har några NATO-länderövergivit sin tidigare negativa hållning till förslaget. avser att äveni år tillsammans med framlägga en resolution om frysning inför FN:sgeneralförsamling. Utskottet anser yrkande 1 i motion 613, yrkande 3 i motion2204 och yrkande 3 i motion 2205 angående frysning besvarade med vad utskotteianfört om regeringens arbete i FN för denna fråga. I motion 613, yrkande 2, begärs förnyade initiativ avregeringen för att få fill stånd garantier från kärnvapenmakterna att icke varadet land som först använder kärnvapen. Som framgår av bakgrundsbeskrivningen är detta en frågasom berör NATO:s strategiska doktriner i . Till skillnad frånfrysförslaget - som tar sikte på en omedelbar och kanske tidsbegränsadproklamation -skulle ett ömsesidigt åtagande om icke-förstaanvändning sannoliktkräva ett nytänkande inom NATO-alliansen. a. kommer frågan om balansenmellan de konventionella styrkorna att slå i förgrunden. Den har i FN röstat för resolutioner omicke-förstaanvändning men framhållit att ett allmänt åtagande skulleunderlättas om en ungefärlig paritet på lägre nivå kunde etableras såvälavseende kärnvapenstyrkor som konventionella styrkor. Utskottet finner det mofiverat att regeringen ävenfortsättningsvis verkar för en utveckling som på olika sätt höjerkärnvapentröskeln. Ett åtagande om icke-förstaanvändning skulle vara ettviktigt steg på denna väg. Yrkande 2i motion 613 får därmed anses besvarat. Förslaget i motion 2204 om attriksdagen bör stödja den oberoende kommissionens förslag om inrättande av enkärnvapenfri korridor i har ett samband med tanken påicke-förstaanvändning. Båda förslagen syftar vart och ett på sitt sätt till attminska risken för användning av kärnvapen i en konflikt. De slagfältskärnvapensom finns utplacerade i på båda sidor längs gränsen mellan de bådapaktsystemen är tänkta för en tidig användning och utgör redan genom singeografiska belägenhet en betydande risk i ett krigs inledningsskede. En zonfri från dessa vapen skulle höja kärnvapentröskeln. Somframgår av det föregående visar den sondering som den svenska UU1984/85:1 14 regeringen gjort hos de europeiska regeringarna ikorridorfrågan att det inte torde finnas realistiska möjligheter att nugenomföra förhandlingar om en korridor av det slag som föreslogs av denoberoende kommissionen. Utskottet delar denna uppfattning. Förslaget haremellertid inte mist sin aktualitet. Regeringen avser att på lämpligt sättdriva frågan vidare. Den bör därvid kunna utnyttja det stöd för tanken som harregistrerats på olika håll. Utskottet vill också peka på vikten av den debattinom främst NATO som syftar till ensidiga förändringar i den egnaförsvarsplaneringen för att minska beroendet av taktiska kärnvapen. Därmedtorde yrkande 2 i motion 2204 få anses besvarat. Också yrkandet om en kärnvapenfri zon i i mofion2204 kan behandlas i detta sammanhang. En nordisk zon är liksom den föreslagna korridoren i Europaett regionalt arrangemang som berör flera skilda staters, däriblandsupermakternas, förhållanden. Den kan inte genomföras utan medverkan frånberörda parter. Syftet med zonen är emellertid främst att tillfredsställa denordiska staternas egna säkerhetspolitiska intressen. Riksdagenhar tidigare anfört följande i frågan: Utskottet finner detfillfredsställande att de nordiska regeringarna, utifrån sina olikasäkerhetspoUfiska utgångspunkter, igångsatt egna utredningsarbeten ochgemensamt åsiktsutbyte kring frågan om en kärnvapenfri zon i . Utskottetutgår ifrån att regeringen fortsätter sitt arbete i fråga om utredningar ochanalyser samt håller fortsatt nära kontakt med övriga nordiska regeringar ifrågan, för att undersöka om en gemensam grund finns mellan de nordiskaländerna i syfte att skapa en kärnvapenfri zon i som ett led i arbetetför ett kärnvapenfritt . (UU 1981/82:23, 1983/84:1) Utskottet anser att det riksdagenfidigare uttalat i denna fråga har fortsatt full giltighet och att regeringensarbete med frågan bör fortsätta. Därmed får utskottet anse yrkande 1 i motion2204 besvarat. I motion 613 föreslås att regeringen skall tillsätta enreferensgrupp med representanter för riksdagspartierna att delta i det fortsattautrednings- och analysarbetet för att få till stånd en kärnvapenfri zon iNorden. Utskottet finner inte att frågan i sitt nuvarande skedepåkallar att särskilda politiska referensgrupper filisätts. Det är utskottetsuppfattning att detta ämne, liksom andra utrikespolitiska frågor, bör behandlaspå sedvanligt sätt inom de organ regering och riksdag har till sitt förfogande.Dit hör bl. a. utrikesnämnden, utrikesutskottet och nedrustningsdelegationen. Yrkande 5i motion 613 avstyrks därför. Det är en svensk strävan attförhindra att svensk utrustning på något sätt bidrar till tillverkning avkärnvapen. Export av kärnenergiutrustning sker endast till länder somunderkastar sin tillverkning internationell kontroll. UU1984/85:1 15 Vid utförsel av utbränt kärnbränslefrån för upparbetning sker allt omhändertagande av svenskt separeratplutonium i enlighet med ingångna avtal och på grundval av svenska beslut. (lAEA) har bl.a. tilluppgift att kontrollera att reaktorplutonium från civila reaktoranläggningarinte sprids så att det kan användas för fillverkning av vapenplutonium. omfattar med vissa undantag inte de länder som redan har kärnvapen ochsom regel inte heller de länder som står utanför icke-spridningsfördraget(NPT). Den kontroll som utövas får anses effektiv. Någon möjlighet att fysiskthindra länder från att bryta mot sina åtaganden har dock inte lAEA. I mofion 2058 hemställs om en utredning om sambandetmellan kärnkraft och kärnvapen. Som motivering härför anförs i motionen att detfinns många bevis för att klyvbart material hamnat utanför kontroll. Risken för spridning av kärnvapen via civil teknik kan inteuteslutas även om tillverkning av kärnvapen sker i specialiserade militäraanläggningar. Visst klyvbart material ur civila anläggningar skulle kunnaanvändas för produktion av kärnvapen. Ur teknisk synvinkel är sambandet mellan kärnkraft ochkärnvapen redan väl studerat, bl. a. av den s. k. (InternationalNuclear Fuel Cycle Evaluafion), som framlades inför . När det gäller att minska risken förkärnvapenspridning är det inte i första hand ytterligare studier utan effektivkontroll och en fullständigare anslutning av länderna tillicke-spridningsfördraget som fordras. Det är bl. a. mot denna bakgrund man skall se det fidigareredovisade förslaget att kärnvapenmakterna skulle åta sig att helt separera militäroch civil produktion av klyvbart material. Därmed skulle en lAEA-kontroll kunnaetableras över alla civila anläggningar som finns i kärnvapenländerna, vilketinte sker . Direktförvaring av utbränt kärnbränsle är en metod somytterligare skulle minska spridningsrisken. Enligt utskottets mening skulle åtgärder av detta slagkunna bidra fill att minska risken för att civilt kärnbränsle avleds fillmilitär användning. Utskottet utgår från att regeringen fortlöpande följerhithörande frågor och i mån av behov föreslår ytterligare insatser i lAEA.Därmed torde syftet med yrkande 3 i motion 2058 vara tillgodosett, varförutskottet föreslår att det anses besvarat. Som framgår avbakgrundsbeskrivningen har vid fyra förslag framlagts (avväsfiänderna, , och ) och förhandlingarinletts informellt och i plenum. På samma sätt som det var en framgång att Madridmötetkunde genomföras och leda fill resultat trots det internationella läget, fårdet betraktas som UU1984/85:1 16 ett värde i sig att pågår. Den är enav de få kontaktpunkter som finns mellan de båda blocken. I motion 2205, yrkande 2, anförs att förtroende- ochsäkerhetsskapande åtgärder som skall ägna sig åt, delskan minska risken för överraskande aggressioner stater emellan, dels kan bidrafill ett öppnare klimat som nedbringar spänningen mellan länderna. a. att systemet med utbyte av observatörer skall förbättras så attdet ger verkliga möjligheter att följa de militära aktiviteter som pågår.Vidare föreslås en lägre storleksgräns vid föranmälan av militära övningar samtatt även akfiviteter skall omfattas av förtroendeskapande åtgärder. Också i motion 2204, yrkande 5, hänvisas tillStockholmskonferensen. Motionärerna framhåller särskilt den roll som Sverigeoch övriga neutrala och alhansfria länder (NN-staterna) kan och bör spela. Motion 2058 tar i yrkande 1 upp fredsrörelsens betydelse iopinionsbildningen och anser att som värdnafion förStockholmskonferensen bör underlätta fredsrörelsens arbete och särskilt desskontakter med konferensen. Mofionärerna anser vidare att regeringen skall hasom mål att kärnvapenfrågoma i ett senare skede bör tas upp till diskussion avkonferensen. Utskottet delar den bedömning av Stockholmskonferensensbetydelse som görs i motionerna. De exempel på förbättring och utvidgning av deförtroendeskapande åtgärderna som lämnas i mofion 2205 ligger i hnje medNN-staternas framlagda förslag. Den kommer självfallet attsträva efter att få så många som möjligt av NN-gruppens förslag accepterade avkonferensen. I denna strävan spelar naturligtvis fredsrörelserna imånga konferensländer en roll som pådrivare. Det är enligt utskottets meningviktigt att öppna kontakter äger rum mellan fredsrörelsen och de olikaregeringsdelegationerna. Kärnvapenfrågor ingår - som nämns i motion 2058 - inteuttryckligen i mandat. Det finns emellertid inte hellernågot som hindrar att de tas upp till diskussion av de deltagande staterna.Utsikterna att få till stånd överläggningar som berör de kompliceradekärnvapenfrågorna bUr naturligtvis beroende av konferensens fortsatta förlopp.Utskottet vill i sammanhanget erinra om att ett senare skede av konferensen kankomma att ägnas åt egentliga nedrustningsförhandlingar. Med det ovan anförda torde yrkande 1 i mofion 2058,yrkande 5 i mofion 2204 och yrkande 2 i motion 2205 få anses besvarade. är en del av ESK-processen. Vad somdiskuteras där är åtgärder som är hänförliga till korg 1 iHelsingforsdokumentet. I yrkande 2 i mofion 1172 framhålls vikten av att möteti om mänskliga rättigheter och i om mänskligakontakter-vilka båda avser åtgärder som till största delen är hänförliga tillkorg 3 - blir väl UU1984/85:1 17 förberedda från svensk sida. En oumbärlig grund förfortsatt framgång inom avspännings- och fredsarbetet är attESK-överenskommelsen fäster vikt inte bara vid avspänningssträvanden på detmilitära området utan tillmäter efterlevnaden av respekten för de mänskligarättigheterna, som inskrivits i avtalet, samma tyngd, framhåller motionärerna.Endast om man vid uppföljningsmötet i har konkreta framsteg frånsamtliga dessa fora att utgå från kan nästa fas i ESK-processen på ett lyckligtsätt föras vidare, heter det i motionen. Det är självfallet vikfigt att den ömtåliga balansenmellan ESK:s tre sakområden - säkerhet, ekonomi och mänskliga kontakter -upprätthålls. Såsom fidigare uppföljningsmöten visat kan en överbetoning avnågon av dem riskera att ESK-processen råkar i baklås. De möten och konferenseri , , , och som kunde enas omkompletterar alla varandra i detta avseende. bör såsom ESK-stat fästa lika vikt vid alla inslagi ESK-processen även om f. n. av naturliga skäl ägnassärskild uppmärksamhet av regeringen. En högre tjänsteman inom UD har ansvar för tredje korgensfrågor i ESK. Däri ingår mötena i och . Förberedelserna förOttawamötet har redan inletts. En särskild arbetsgrupp har upprättats för dettaändamål och en referensgrupp för samarbete med folkrörelserna inför mötet skalltillsättas. Med det anförda torde synpunkterna i motion 1172 i dettahänseende vara tillgodosedda. Utskottet får därför föreslå att yrkande 2 imotionen anses besvarat. Såväl mofion 1172 som mofion 2205 fäster i sitt förstayrkande uppmärksamheten på de s.k. Helsingforsgruppernas verksamhet. Det ärfrivilliga sammanslutningar som upprättats i flera länder i syfte att följatillämpningen av . Svåra övergrepp, bl. a. i form avlångvariga fängelsestraff, har drabbat medlemmarna i de grupper som övervakarefterlevnaden av principen om de mänskliga rättigheterna i ochTurkiet, heter det bl. a. i motion 1172. Människans grundläggande rättigheter måste skyddas ochbrott mot mänskliga rättigheter påtalas var de än förekommer. Detta har variten ledstjärna för svensk utrikespolitik redan innan fastslogatt brott mot mänskliga rättigheter inte är en enskild stals interna angelägenhet. I ett interpellafionssvar redogjordeutrikesminister utförligt för regeringens inställning i dennafråga. Det framgick av svaret att regeringen på olika sätt, bl. a. underESK-mötet i , uttalat skarp kritik av och östeuropeiskastaters behandhng av grupper och individer som försöker hävda slutaklens bestämmelseri sina hemländer. I har Helsingforsgrupperna praktiskt tagettvingats upphöra med sin verksamhet. UU1984/85:1 18 Utskottet är av uppfattningen attSverige inte heller fortsättningsvis bör tveka att påtala kränkningar avmänskliga rättigheter var de än förekommer, i internationella fora om det bedömsge avsett resultat eller i bilaterala kontakter om det bättre gagnar saken.Helsingforsavtalet måste respekteras av alla länder som deltar i ESK-processen. Med hänvisning till vad utskottet anfört omHelsingforsgrupperna torde yrkande 1 i motion 1172 och yrkande 1 i motion 2205få anses besvarade. I detta betänkande har lämnats enöversiktlig redogörelse för några huvudpunkter i det internationellanedrustningsarbetet varvid viss betoning givits åt områden särskiltägnat sig åt. En åtskillnad har gjorts mellan generalförsamlingenshuvudsakligen opinions- och normskapande verksamhet - uttryckt genom att ettstort antal resolutioner i nedrustningsfrågor antas - och de regelrättaförhandlingarna som nedrustningskonferensen (CD) i för i syfte att nåfram till bindande överenskommelser om rustningsbegränsningar. I mofion 1172 anförs att det finns risk för att Sverigesplittrar sina ansträngningar på alltför många områden, vilket kan undergrävaförtroendet för det svenska agerandet. I stället bör koncentrera sinainsatser till områden inom vilka svenskt kunnande kan vara av avsevärdbetydelse. Mofionärerna utpekar särskilt kemiska vapen, radiologiska vapen,fullständigt provstopp och redovisning av militärbudgeter som områden Sverigebör prioritera. Arbetet i spänner av naturliga skälöver ett vitt fält. I det internationella läge som råder är del särskiltförklarligt att ett stort antal resolutioner framläggs av olika länder. Mångaresolutioner är emellertid återkommande år , andra kan främst vara avprocedurkaraktär. Endast i ett begränsat antal fall har varithuvudförslagsställare. I nedrustningskonferensen i , där det tidskrävandeförhandlingsarbetet sker, har i praktiken koncentrerat sinaansträngningar till främst tre områden, nämligen kemiska vapen, ettfullständigt provstoppsavtal och förbud mot radiologisk krigföring. Utskottet anser att arbete i CD som börvägledas av vårt intresse och av våra möjligheter att bidra till framsteg iCD:s verksamhet. Inriktningen av arbetet i generalförsamlingen bör avgörasutifrån de förutsättningar som råder vid varje särskilt möte medgeneralförsamlingen. Yrkande 3i mofion 1172 avstyrks med hänvisning till det anförda. Utanför kärnvapenområdet är detframför allt de kemiska och biologiska (bakteriologiska) vapnen som tilldrarsig uppmärksamhet. UU1984/85:1 19 Som framgår av det föregående pågårinom CD förhandlingar om en ny konvention om förbud mot kemiska vapen. DessaförhandUngar leds av en svensk ordförande. finns enkonvention om förbud mot biologiska stridsmedel. B-vapenkonventionens brist äratt dess klagomålsprocedur är ineffektiv. Det är en förhoppning att parternaskall finna det möjligt att stärka klagomålsproceduren vid den andragranskningskonferensen 1986. I mofion 1546 hemställs att regeringen skall verka för attdet blir klarlagt att B-vapenkonventionen har en sådan fillämpning attanvändningen av genteknik för framställning av biologiska stridsmedel förbjuds. Det sägs inte i konvenfionstexten att även stridsmedelframställda med genteknik täcks av konvenfionen. Enligt , ochflera andra länders mening skall emellertid konventionen även anses täckaframställning med genteknik. Denna tolkning är inte uttryckligen accepterad avalla parter i konvenfionen. Vid granskningskonferensen finns dock tillfälle attgenom ett uttalande från parterna söka få denna tolkning fastslagen. Utskottet utgår från att regeringen vidgranskningskonferensen verkar för att det fortsättningsvis inte skall rådanågon tvekan om att även stridsmedel framställda med genteknik faller under B-vapenkonvenfionen. Medhänvisning härtill får utskottet anse mofion 1546 besvarad.