bet · G801BoU2 · 1984-12-31 00:00:00 — omvissa markfrågor m. m. I betänkandet behandlas tremotioner (m) om markinlösen och regler för ersättning vid intrång imarkanvändning samt en motion (m) om ifrågasatt ändring avfastighetsbildningslagen till förmån för mindre jordbruksfastigheter. I motion 923 (m) yrkande 12 begärs ändringar iexpropriationslagen dels med anledning av en dom av variSverige på två punkter ansågs ha kränkt om de mänskligarättigheterna, dels i fråga om reglerna för tillstånd till expropriation, delsockså avseende lagens ersättningsregler. I motion 2013 (m) begärs rent allmäntändringar i markanvändnings- och ersättningsregler. I motion 2411 (m) berörsockså ersättningsreglerna och begärs en vidgad rätt för markägare som får avståfrån mark att få ersättningsmark. Utskottet avstyrker alla motionerna med denhuvudsakliga motiveringen att nuvarande ordning inte kan ansesotillfredsställande. I motion 2483 (m) begärs med hänvisning till motion 2482(m) ändringar i fastighetsbildningslagen i syfte att främja uppkomsten avmindre jordbruks-och skogsbruksfastigheter för deltidsjordbruk, mindreodlingar, får- eller hästskötsel. Utskottet redovisar att nuvarande regler ifråga om fastighetsbildning inte lägger något hinder i vägen för denutveckling motionären önskar, men att frågan i första hand är avjordbrukspolitisk karaktär. Kommande överläggningar mellan lantmäteriverket,lantbruksstyrelsen och glesbygdsdelegationen kan ge frågan ytterligarebelysning. Utskottet avstyrker motionen. Reservationer (m) har avgivits till förmån för motionerna.I ett särskilt yttrande (c, fp) behandlas frågan om fastighetsbildningen förmindre jordbruk. Utskottet behandlar i detta betänkande motionerna 1983184:923 av m. fl. (m) vari, såvitt nu är i fråga, hemställs (12) attriksdagen hos regeringen anhåller om förslag till ändringar i expropriationslagen (1972:719) ienlighet med vad i motionen anförts, 2013 av () vari hemställsatt som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförts om behovet av en ändring i BoU 1984/85:2 2 2411 av m. fl. (m) vari hemställsatt hos regeringen begär förslag om översyn av dels gällandeersättningsregler vid inlösen av mark från enskild markinnehavare, delsdomänverkets och lantbruksnämndens instruktion vad avser medverkan imarkaffärer, som rör inlösen av mark från enskild i enlighet med vad som imotionen anförts, 2483av () vari - med hänvisning till motion 1983/84:2482 - hemställsatt beslutar att hos regeringen hemställa om förslag till ändringar ifastighetsbildningslagen i enlighet med motionens syften. Gemensamt för förslagen i motionerna 923 (m)yrkande 12, 2013 (m) och 2411 (m) är att de huvudsakligen syftar till attstärka enskildas rätt till mark eller till ersättning vid intrång imarkanvändning. Reglersom inskränker fastighetsägares rätt att råda över sin mark finns bl. a ibyggnadslagstiftningen, fastighetsbildningslagstiftningen, väglagstift-ningenoch i naturvårdslagstiftningen. I vissa sammanhang har bl. a. staten ellerkommunerna tillagts rätt eller skyldighet att förvärva eller lösa in mark från enskildamarkägare. Regler härom finns t. ex. i expropriationslagen och i byggnadslagen.För den ersättning till den enskilde som skall bestämmas vid intrång eller vidinlösen av hans fastighet finns regler i expropriationslagen. Enligtexpropriationslagen är det i princip en fastighets marknadsvärde ellerminskningen av dess marknadsvärde som skall ersättas. Uppkommer i övrigt skadaför ägaren, skall även sådan skada ersättas. Bestämmelserna vilar på denprincipen att markägarens ekonomiska ställning skall vara densamma som om någotintrång eller inlösen ej skett. Värden som uppkommit genom förväntningar om enändrad markanvändning ersätts dock endast i begränsad mån. Imotion 923 (m) om ändringar i expropriationslagen anförs bl. a. attEuropadomstolen i en dom funnit att brutit motreglerna om egendomsskydd i om de mänskliga rättigheterna.Motionärerna hävdar att regeringen trots domslutet inte företagit någon åtgärdför att stärka egendomsskyddet. Vidareanförs i motionen att en förutsättning för expropriation skall vara att enkommun har ett klart påvisbart och oavvisligt behov av aktuell fastighet inomen snar framtid samt att kommun skall ge fastighetsägare full ersättning för dekostnader som uppkommer genom expropriationen. Vadrör frågan om dom avseende expropriationslag-stiftningen m. m.vill utskottet erinra om att justitieministern i ett interpellationssvar den12 anförde att det inte fanns anledning att ändra expropriationslagenmed anledning av dom. Han hänvisade till att lagen numerabegränsar expropriationstillståndens giltighet och BoU1984/85:2 3 att en förlängning av tillståndet bara kan ges när detföreligger särskilda skäl. När tillståndet gällt har fastighetsägarenrätt att begära att återstående frist förkortas. Justitieministern hänvisade isvaret vidare till att nybyggnadsförbud inte vidare skall få förekomma enligtdet förslag till plan- och bygglag, PBL, som regeringen överlämnat tilllagrådet. Frågan om ändringar i svensk lagstiftning med anledning avEuropadomstolens dom har även tagits upp i motion 1983/84:1108 (m). Dennamotion har remitterats till som behandlar den ibetänkandet KU 1984/85:5. I motion 923 (m) anförs också att tillstånd tillexpropriation skall kunna ges endast när ett klart behov av en fastighet i ensnar framtid påvisas. Utskottet erinrar om att enligt gällande regler fordrasför tillstånd till expropriation inom tätbebyggt område att marken inomöverskådlig tid kommer att beröras av byggnads- eller anläggningsåtgärd som ärav väsentlig betydelse från allmän synpunkt. Dessutom föreskrivs att tillståndinte skall ges om ändamålet lämpligen bör tillgodoses på annat sätt ellerolägenheterna av expropriationen från allmän och enskild synpunkt överväger defördelar som kan vinnas. I det utredningsarbete som föregick ändringar iexpropriations-lagstiftningen har angetts att med uttrycket överskådlig tid avsesett eller två decennier som en allmän riktlinje för bedömningen. Vid omfattandesaneringar med väl konkretiserade planer bör det vara möjligt att exproprieraäven om marken skulle beröras av åtgärderna först sedan mer än två decennierförflutit (SOU 1969:50 s. 85). Utskottet anser att gällande regler nu inte börändras. Resultatet av pågående reformarbete får avvaktas. Motionärerna anser slutligen att ersättningsreglerna börge fastighetsägaren full ersättning för de kostnader som uppkommer genomexpropriationen. Motionärerna anger emellertid inte i vilket avseende denuvarande ersättningsreglerna i expropriationslagen skulle varaotillfredsställande i detta hänseende. Utskottet anser inte att någon översynav ersättningsreglerna nu är påkallad, utöver vad som kan komma attaktualiseras i samband med att förslag om en ny plan- och bygglag föreläggsriksdagen. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion923 (m) yrkande 12. I motion 2013 (m) begärs mer generellt ändringar i denmarkpolitiska lagstiftningen och ersättningsreglerna. Motionären anser attnuvarande regler medför en urholkning av naturresurser och kostnadsmedvetandesamt har en icke acceptabel fördelningspolitisk inriktning. Regler om markanvändning och ersättning vid intrång ochinlösen kommer att kunna prövas av i samband med PBL-förslaget. Detfinns med anledning av motionärens mycket allmänt hållna synpunkter inte nuskäl för att vidta någon åtgärd. Ersättningsreglerna kritiseras också i motion 2411 (m).Det anförs där att det för med sig ogynnsamma skatteeffekter när ersättning förmark utgår i pengar. Motionärerna vill att den som får avstå mark skall ha enstörre rätt än f. n. att få ersättning i form av annan mark. r 1984/85. BoU1984/85:2 4 instruktion få inskriven en skyldighet att vid intrång påenskild mark ställa ersättningsmark till förfogande. Även lantbruksnämndernaborde instrueras om att biträda parter vid bytes- och kompensationsaffärer ochbl. a. ställa eget innehav av mark till förfogande. Den speciella frågan om rätt till ersättningsmark som tasupp i motion 2411 (m) har tidigare behandlats av . Med anledning avHkartade motionsyrkanden uttalade civilutskottet (CU 1979/80:6 s. 26) att denpå expropriationslagen grundade principen att frivilliga uppgörelser bör sökasinnan expropriation sker inte innebär någon skyldighet för den exproprierandeatt söka tillhandahålla ersättningsmark. Utskottet hänvisade vidare till vadutskottet tidigare uttalat (CU 1977/78:1 y) om att en allmän princip bör varaatt staten vid expropriation inte skall ha att följa särskildakompensationsgrunder. Sedan motioner med motsvarande inriktning ånyo väcktsvidhöll civilutskottet sitt tidigare uttalande (CU 1979/80:10). Utskottet finner inte skäl att ändra sina tidigareställningstaganden. Motionen avstyrks sålunda. Fastighetsbildning för mindre jordbruk 1 motion 2483 (m) begärs vissaändringar i fastighetsbildningslagen i enlighet med de syften som anges imotion 2482 (m). Den senare motionen innehåller yrkande om ändringar ijordförvärvslagen för att främja uppkomsten av mindre jordbruks- ochskogsbruksfastigheter i syfte att underlätta driften av deltidsjordbruk ochmindre odlingar samt får- eller hästskötsel. Yrkandet i denna motion harhänvisats till jordbruksutskottet (JoU 1984/ 85:7). Motionären kritiserar främst den praxis som enligt nansuppfattning inte medger att det skapas tillräckligt stora nya fastigheter runtmangårds- och ekonomibyggnader som skall avstyckas från en jordbruksfastighett. ex. i samband med att ett jordbruksföretag läggs ned och huvuddelen avfastigheten läggs samman med ett annat fungerande jordbruksföretag. 13 kap. fastighetsbildningslagen anges de grundläggandevillkor som skall vara uppfyllda för att fastighetsbildning skall få komma tillstånd. Där föreskrivs sammanfattningsvis att varje fastighet genomfastighetsbildningen skall bli varaktigt lämplig för sitt ändamål. För att enjordbruksfastighet skall anses lämpad för sitt ändamål skall den ha en sådanstorlek, sammansättning och utformning att den medger tillfredsställandelönsamhet hos det företag som skall bedrivas på fastigheten. Vidare fårfastighetsbildning som berör en jordbruksfastighet äga rum endast om åtgärdenär till övervägande nytta för jordbruksnäringen. De allmännalämplighetsvillkoren gäller inte bara vid avstyckning utan också vid annanfastighetsbildning, t. ex. vid överföring av mark mellan befintliga fastigheter(fastighetsreglering), varvid alla de fastigheter som berörs av åtgärden efterdenna skall uppfylla villkoren. Genom en undantagsregel finns det dock i vissafall möjlighet att frångå BoU 1984/85:2 5 kravenom en förbättring i fastighetsindelningen inträder. fall som avses i motionen har fastighetsbildningsmyndigheten att samråda iförsta hand med vederbörande lantbruksnämnd. Om lantbruksnämnden därvid finneratt den tilltänkta nya fastigheten med mangårds- och ekonomibyggnader och någrahektar mark är att bedöma som en jordbruksfastighet, tordefastighetsbildningsmyndigheten normalt sakna skäl att göra en annan bedömning.Om fastigheten uppfyller kraven i fastighetsbildningslagen kan den alltsåbildas som en ny jordbruksfastighet. Också i denna bedömning harfastighetsbildningsmyndigheten att samråda med lantbruksnämnden. Frågan om ivad mån jordförvärvslagen medger mindre jordbruksfastigheter är en fråga somfaller under jordbruksutskottets beredning. Utskottet vill här endast erinra omatt glesbygdsdelegationen i rapporten (Ds 11984:20) Glesbygden - resurser ochmöjligheter lagt fram förslag som syftar till att främja uppkomsten av mindrejordbruksenheter. Delegationen förespråkar bl. a. attglesbygdsfastigheter i vissa fall kompletteras med tillskottsmark, attbosättning på glesbygdsfastigheter premieras och att det kommunala inflytandetöver strukturpolitiken stärks. däremot finner att den nya fastigheten inte kan anses som enlämplig jordbruksfastighet, återstår i de här aktuella fallen förfastighetsbildningsmyndigheten att betrakta styckningsdelen som en fastighetför bostadsändamål. I förarbetena till fastighetsbildningslagen (prop. B 1156) har uttalats bl. a. att till en bostadsfastighet inte bör läggas mermark än som väsentligen har karaktären av bostadstomt. Om en tomtplats äralltför vidsträckt torde i allmänhet vissa delar av tomten bli så extensivt utnyttjadeatt de knappast kan anses stadigvarande utnyttjade. Önskemålet att begränsabebyggelsefastigheternas omfång motiveras enligt propositionen huvudsakligen avdels det samhällsekonomiska intresset av att marktillgången utnyttjaseffektivt, dels av intresset att allmänhetens tillträde till områden för detrörliga friluftslivet inte hindras. Giltigheten av dessa uttalanden harunderstrukits i samband med prövningen av riktlinjerna för den fysiskariksplaneringen (prop. 1978/79:213 bil. 2 s. 18). Lantmäteriverkethar i sina anvisningar återgett uttalandena i förarbetenaoch beträffande avstyckning av brukningscentrum understrukitmarkhushållningsaspekterna. Det förhållandet att befintlig odlad jord intelängre behövs för jordbruket föranleder därvid, enligt anvisningarna, i och försig inte att marken bör läggas till bostadstomt. Den lämpligamarkanvändningen är i stället i sådana fall normalt att marken läggs till annatjordbruk eller tas i anspråk för skogsbruk. Medden utformning som fastighetsbildningslagen har är det de lokala förhållandenaoch förekomsten av motstående markanvändningsintresse som i det enskilda falletfår avvägas i ett beslut om lämplig tomtstorlek. Enligt utskottets uppfattningär inte praxis i fastighetsbildningsfrågor så snävt begränsad som anges imotionen. I refererad rättspraxis finns det också exempel som tyder på att detfinns utrymme för att anlägga en nyanserad syn BoU1984/85:2 6 på frågan om storleken på det markområde som får omge ettf. d. . brukningscentrum som skall fungera som en bostadsfastighet (se t. ex.NJA 1981 s. 1155). Enligt vad utskottet erfarit avser lantmäteriverket attmed lantbruksstyrelsen och glesbygdsdelegationen ta upp överläggningar ombetydelsen för fastighetsbildningen av bl. a. de strukturfrågor ijordbruksnäringen som behandlas i glesbygdsdelegationens ovannämnda rapport. Iförsta rummet torde den i motionen aktualiserade frågan vara avjordbrukspolitisk karaktär. Fastighetsbildningslagen lägger inget hinder ivägen för en utveckling i den riktning motionären önskar. Sammanfattningsvis finner utskottet det inte erforderligtmed någon ändring i fastighetsbildningslagen. Det torde sålunda vara möjligtatt inom ramen för nu gällande fastighetsbildningslag ta sådana hänsyn sommotionären efterlyser. Dessutom bör kommande överläggningar mellan lantmäteriverket,lantbruksstyrelsen och glesbygdsdelegationen ge frågan ytterligare belysning. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet bifalläven till motion 2483 (m). 1. beträffande tnarkinlösen ochersättningsregler att avslår motionerna 1983/84:923 yrkande 12, 2013och 2411, 2. beträffande fastighetsbildning förmindre jordbruk att avslår motion 1983/84:2483. På bostadsutskottets vägnar . Närvarande: . (), (),(), (), (), (),(), (), (), LennartNilsson (s), (), (), (vpk),() och (). Markinlösen och ersättningsregler (mom. 1) , ,och (alla m) anser att BoU1984/85:2 7 dels den del av utskottetsbetänkande som på s. 2 börjar "Vad rör" och pä s, 4 slutar "avstyrkssålunda" bort lyda: Utskottet ansluter sig till den för motionärernagemensamma uppfattningen att den enskilda äganderätten till mark bör stärkasså att markägarna får ett starkare skydd mot ianspråktagande av och intrång påsina fastigheter, en klarare rätt att använda marken utan detaljeradtillståndsprövning och bättre rätt till ersättning i de fall där marken ändåmåste tas i anspråk för angelägna ändamål. Utskottet finner betänkligt att ingaåtgärder vidtagits för att se över expropriationslagstiftningen i de hänseendensom lett till att har förklarat att har kränktEuropakonventionen om de mänskliga rättigheterna med avseende på både skyddetför äganderätten och rätten till rättegång inför domstol. Det var första gångeni konventionens historia som något land fällts för en kränkning aväganderättsskyddet. Enligt konventionen skall ministerkommittéövervaka att medlemsländerna rättar sig efter domstolens utslag. äralltså skyldigt att vidta åtgärder så att lagstiftning och praxis står iöverensstämmelse med konventionen. Den inställning som justitieministern redovisade i ettinterpellationssvar - där han förklarade att inga åtgärderskulle vidtas - är mot denna bakgrund synnerligen otillfredsställande och kanleda till krav på att ställer sig konventionen efter rätta. Det är därför ett viktigt svenskt intresse att inverkan avEuropadomstolens dom på den svenska expropriationslagstiftningen närmareklarläggs och att förslag om nödvändiga ändringar föreläggs rikdagen. I dettasammanhang bör också de närmare förutsättningarna för tillstånd tillexpropriation prövas. Kravet på att expropriation inom tättbebyggt område skallavse åtgärder som skall komma till stånd inom överskådlig tid är för vidsträcktoch leder i praktiken till att kommunerna alltför lättvindigt kan komma övermark som berörs endast av mycket vaga planer. Kravet bör därför skärpas tillatt avse åtgärder som kommunen visar att den har både behov av och resurser attgenomföra . Även andra regler, som begränsar markägaresrätt att använda sin mark för syften som han själv finner motiverade, bör sesöver, t. ex. inom naturvårds- och skogsvårdslagstiftningen. Det kommandeförslaget till ny plan- och bygglag bör också präglas av vidgat hänsynstagandetill de enskildas rättigheter bl. a. att bebygga marken. I sammanhanget är det också skäl att se över deersättningsregler och den praxis som styr enskildas rätt till kompensation vidintrång i deras rättigheter. Målsättningen bör därvid vara att markägarnaalltid skall få full ersättning för de värden som går förlorade genomintrånget. Dessutom bör ersättningsreglerna ges en inriktning mot att där såär möjligt kompensera en drabbad fastighetsägare med annan mark som han kanutnyttja. Som anförs i motion 2411 (m) är det lämpligt att främst domänverketoch lantbruksnämnderna instrueras att verka i denna riktning. har anfört bör med anledning av motionerna 923 BoU 1984/85:2 8 (m)yrkande 12, 2013 (m) och 2411 (m) som sin mening ge regringen till känna. delsutskottet under 1 bort hemställa 1. beträffande markinlösen och ersättningsregleratt med anledning av motionerna 1983/84:923 yrkande 12, 2013 och 2411som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 2.Fastighetsbildning för mindre jordbruk (mom. 2) , , (alla m) anser att dels den del av utskottets betänkande som på s. 5börjar "Med den" och på s. 6 slutar "motion 2483 (m)" bortlyda: Utskottethar erfarit att lantmäteriverket avser att ta upp överläggningar medlantbruksstyrelsen och glesbygdsdelegationen om betydelsen för fastighetsbildningenav bl. a. de strukturfrågor i jordbruksnäringen som aktualiseras avglesbygdsdelegationens ovannämnda rapport. Utskottet finner det angeläget attde synpunkter som anläggs i motion 2483 (m) blir positivt beaktade under dessaöverläggningar. Den restriktivitet som präglar den nu rådande tillämpningen avfastighetsbildningslagen då en fastighet för bostadsändamål skall bildas runtett f. d. brukningscentrum på ett jordbruksföretag, bör således ersättas av entillämpning präglad av förståelse för de önskemål som anges i motionen.Utskottet finner att dessa önskemål i regel bör kunna tillgodoses om intestarka skäl talar emot. Sammanfattningsvisanser utskottet sålunda att fastighetsbildningslagstiftningen skall utformasmed sikte på en mera generös tillämpning när det gäller bildande av sådanabostadsfastigheter som tas upp i motionen. Vad utskottet nu med anledning avmotion 2483 (m) anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Vadrör frågan om bildande av jordbruk behandlas denna fråga av jordbruksutskottetmed anledning av motion 2482 (m). delsatt utskottet under 2 bort hemställa 2. beträffande fastighetsbildning för mindrejordbruk att med anledning av motion 1983/84:2483 ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. Fastighetsbildningför mindre jordbruk (mom. 2) (), () och () anför: Somframgår av utskottets betänkande (s. 6) torde det inte vara erforder- BoU 1984/85:2 9 ligtmed ändring i fastighetsbildningslagen för att bilda den typ av mindre jordbruksom behandlas i motion 2483 (m). Det torde däremot vara väl motiverat atttillämpningsbestämmelserna till fastighetsbildningslagen i nu berört avseendemodifieras och görs mera generösa så att fastigheter som ger utrymme för t. ex.mindre odlingar lättare än kan bildas. Viförutsätter att i de kommande överläggningarna mellan lantmäteriverket ochlantbruksstyrelsen beträffande bl. a. strukturfrågor i jordbruksnäringen den imotionen aktualiserade frågan ges hög prioritet. Vi förutsätter vidare attöverläggningarna resulterar i ändrade tillämpningsbestämmelser i avsikt attunderlätta att mindre jordbruk bildas.