bet · G801NU26 · 1984-12-31 00:00:00 — 1984/85:26 i omprissättningen på olja och bensin I detta betänkande behandlas femmotioner rörande prissättningen på olja: och bensin. Av dessa är enfrånallrnänna motionstiden och tre från allmänna motionstiden-i år. Denfemte motionen har väckts med anledning av proposition 1984/85:115 om regionalutveckling och utjämning. Över ~ denna motion, vari föreslås utredning omdifferentierad bensinskatt, har skatteutskottet avgivit yttrande (SkU 1984/85:6y), vilket återges som bilaga (s. 20). Företrädare för statens, pris- och kartellnämnd har införutskottet lämnat upplysningar i ärendet. 1983/84:1875 av (), vari hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vadsom anförts i motionen om översyn av gällande regler för prissättning på oljaoch bensin, 1984/85:390 av (),vari hemställs att hos regeringen begär att SPK ges i uppdrag attpröva frågan om prisbildningen på bensin, bl. a. i avseende på rättvisan mellanolika grupper och regioner, 1984/85:1419 av . (s), vari hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om behov av mera enhetlig prissättning på oljaoch bensin, 1984/85:2061 av (), vari hemställs att hos regeringen begär en utredning om utjämningav kostnaderna för drivmedel och oljeprodukter, 1984/85:2967 av Bo Finnkvist (s)och (), vari hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om utredning av regionaltdifferentierad bensinskatt. I motion 1983/84:1875 (s) anförsatt en ofta återkommande fråga från människor i framför allt inlandär varför de som har långa 1 1984/85. NUl?84/85;26 2 resavstånd och ett kärvare klimat måste, förutom demerkostnader detta i övrigt medför, betala ett högre pris såväl för villaoljasom för bensin eller dieselolja än de som bor vid kusten eller i landetssydligare delar. Ett vanligt krav är, fortsätter motionären, att priset perenhet skall vara lika för konsumenten var helst i landet inköpet görs. Detrådande förhållandet upplevs av många som orättvist, och jämförelser görs medde principer som gäller vid taxesättning av postförsändelser ellertelefonsamtal. Eftersom en betydande del av såväl olje- som bensinpriset utgörsav skatt hävdas även den åsikten att statsmakterna genoni'beslut bordefastställa enhetspriser, lika för hela landet, framhåller motionären. Mot denangivna bakgrunden finner han en översyn av olje- och bensinhandel i syfte attuppnå ett sådant mål vara motiverad. För många människor är bilen en avgörande'förutsättningför arbete, för kontakter med släkt och vänner och för tillgång tillsamhällelig service, sägs det i motion 1984/85:390 (c). Särskilt gäller dettaför människor som bor i småorter och på landsbygden. De stora skillnaderna ibensinpriser upplevs av dessa människor som djupt orättvisa, anför motionärenvidare och instämmer i denna uppfattning. Han framhåller också att deomfattande s. k. bensinkrig som har förekommit främst under det senaste åretinte har inneburit att de människor som har störst behov av bil har kommit iåtnjutande av ett lägre bensinpris. Ytterligare hävdas i motionen att "det omfattanderabattsystem som förekommer till olika grupper är djupt orättvist mot dem sommed ett högre pris måste betala den vinstmarginal för bensinbolagen sommöjliggör rabatterna". Grupprabatter kan, säger motionären, ges tillanställda inom ett företag, till vissa idrottslag osv., men sådana rabatter gessällan till låginkomsttagare i småorter eller på landsbygden. Också de s. k.extrarabat-ter som förekommer upplever många som orättvisa. Olje- och bensinmarknaden präglas av en betydandeöverkapacitet, konstateras det i motion 1984/85:1419 (s). Detta förhållande harlett till en allt hårdare kamp om marknadsandelar. Från konsumenternas synpunktkan detta förefalla positivt, fortsätter motionärerna. Vid en närmaregranskning kan emellertid konstateras betydande skillnader i effekt förkonsumenterna. Kampanjer och priskrig förläggs som regel till konsumenttätaområden där volymen betyder mycket för det enskilda företaget. erbjudskonsumenter över hela landet motsvarande prisnedsättningar eller rabatter.Bilister i områden med ett enda försäljningsställe får nästan aldrig sådanaerbjudanden. Däremot upplever de, heter det vidare, att deras pris på varanbidrar till att täcka kostnader eller förluster för bénsinhandeln på annathåll. Motionärerna menar att förhållandet i längden är oacceptabelt och att detmåste förändras så att en enhetlig prisnivå för likvärdiga produkter uppnås ihela landet. Regeringen borde uppta samtal med branschföretagen om enenhethgare prissättning. Därest detta ej leder till önskad effekt borde enöversyn av hela olje- och bensinhandeln göras. NU1984/85:26 3 I motion 1984/85:2061 (c) anförsatt bilen är ett omistligt transportmedel i ett decentraliserat samhälle med enfungerande och levande landsbygd. Motionären erinrar om gällandeprissättningssystem för petroleumprodukter med kompensation av fraktkostnadergenom orts- och zontillägg. För del, fortsätter hon, ökar kostnadernaför både drivmedel och eldningsoljor på grund av dessa tillägg med mer än vadsom gäller för jämförbara orter på fastlandet vid hamnorter med omland. Vidarehävdas att de rabattsystem som oljebolagen tillämpar och rådande priskrig ledertill ytterligare orättvisor, eftersom kostnadssänkningarna i regel kommer degrupper till del som redan tidigare kan handla till ett lägre pris. Konsumentersom inte får ifrågavarande förmåner upplever dessa som djupt orättvisa,eftersom de får vara med och betala priser som möjliggör rabatterna. Motionären anför vidare att lagen (1980:564) medbemyndigande om sänkning av ortstillägg för vissa oljeprodukter inte medfördeen utjämning av kostnaderna på ett sådant sätt att det upplevdes som rättvist ialla delar av landet. Som exempel nämns att fick betala mellan2 och 3 milj. kr. mer för sin olja än en ort på östkusten av fastlandet. Enligtmotionären borde de frågor som tas upp i motionen utredas med sikte på att manskall åstadkomma ett system som innebär utjämning av kostnader mellan regioneroch mellan enskilda grupper av konsumenter. I motion 1984/85:2967 (s) framhålls att beroendet av bilsom fortskaff-ningsmedel är störst i glesbygden med långa pendlingsavstånd ochi det närmaste avsaknad av kollektivtrafik. Motionärerna föreslår attbensinskatten differentieras på så sätt att den sänks med inom helastödområdet och ligger kvar på oförändrad nivå i övriga landet utom istorstadsområdena , och , där den skulle höjas. Enomläggning av bensinskatten enligt detta system skulle, menar de, ha en positivregional-politisk inverkan, speciellt för turistnäringen. Den skulle också fåtill följd att bensinpriset blev lägst där bensinförbrukningen är nödvändigast. Prisförhållanden på bensin- och oljeområdet Avoljeföretagen tillämpad regional prissättning Vid prissättning av petroleumprodukterutgår oljeföretagen från vissa grundpriser. Till dessa priser kommer zon- ellerortstillägg. För bensin tillämpar oljeföretagen enregional prissättning som bygger på zonindelning av landet. Importhamnarna ochderas närmaste omland utgör O-zon, medan landet i övrigt indelas i en 1-zon(Syd- och samt Norrlands kustland) och en 2-zon (nordvästraSvealand, inre delarna av samt ). I O-zon betalar förbrukaregällande grundpris för bensin och i 1- och 2-zonerna därutöver ett zontillägguppgående till 1 resp. per liter. Oljebolagens genomsnittliga grundprisför bensin (93 oktan) var enligt preliminära uppgifter frånstatens pris- och kartellnämnd (SPK) . 1* 1984/85. NU1984/85:26 4 För eldningsoljor - och i vissafall smörjoljor - tillämpar oljeföretagen ett mera differentierat system förregional prissättning än vad som gäller för bensin. Systemet bygger på en föroljeföretagen gemensamt utarbetad ortsförteckning omfattande 4 592 orter.Utöver gällande grundpris på eldningsolja betalar förbrukare enligt dennaortsförteckning ett tillägg som varierar mellan extremvärdena . per m'' ibl. a. och . per m-' i . Mellan importhamnar medjämförelsevis stora lagerutrymmen och med möjligheter för större tankfartygatt lossa är skillnaderna i tillämpade ortstillägg jämförelsevis små. Sålundaär exempelvis ortstillägget i . per m'' mot . per m'' iStockholm. Grundpriserna för villaolja uppgick till igenomsnitt . per m'. Ortstilläggen höjdes med i genomsnitt 5kr. per m-' till i genomsnitt . per m. Ortstillägg och zontillägg förvissa orter framgår av följande tabell. fr. o. m. den kr./m-' Källa: SPK. Det avgörande för ortstilläggetsstorlek är kostnaden för biltransport från den aktuella importhamnen till förbrukningsorten.Ortstilläggen är således genomgående högre för orter i inlandet än för orternära kusten. Det av oljeföretagen nu tillämpade systemet med särskildazon- och ortstillägg för bensin och eldningsoljor har tillkommit i syfte attkompensera oljeföretagen för fraktkostnader vid leveranser till längre bortliggande orter och därmed tillförsäkra dessa orter erforderliga leveranser. Urkonsumenternas synvinkel innebär emellertid systemet avsevärda skillnader idet pris som tas ut i olika delar av landet för en och samma petroleumprodukt. NU1984/85:26 5 Ortstilläggen baseras på i huvudsak följandegrundförutsättningar: All oljaförutsätts nå landet via endera av 19 importhamnar. Efter lagring iimporthamn antas oljan distribuerad med tankbil antingen direkt till förbrukarei importhamnens tätortsområde (importhamnens transportzon) eller direkt tillförbrukare på ort utanför importhamnens transportzon. Med dessa förutsättningar kommer ortstilläggen att beståav följande kostnadselement: a) "Importtillägg"= skillnad i fraktkostnad mellan importhamn och . b) Hamnavgift iimporthamn. c) Körkostnad förfull bil till och från leveransorten (exkl. lastning och lossning). () harefter överenskommelse mellan oljeföretagen utfört detaljutformningen och detekniska beräkningarna av ortstilläggen. Vid en jämförelse mellan de olikaföretagens grundpriser på oljeprodukter bör hänsyn också tas till återbäring,bonus och andra former av rabatter. Förutom de rabatter som lämnas av oljeföretag tillanställda i olika företag eller medlemmar i motororganisationer lämnas ävenrabatter i form av lokala nedsättningar av priset på drivmedel vid stationerna. Vid försäljning av drivmedel från bensinstationertillämpar OK och någon form av återbäring eller bonus. Inedanstående tablå lämnas en sammanfattning av dessa förmåner. som fastställs årsvis.Återbäringen uppgick till i genomsnitt 1,, motsvarande5,per liter. Shellbonus per liter vid köpav bensin, vilket tills vidare endast gäller kontokortskunder. Vid försäljning av eldningsolja Itill villaägare, med undantag för automatiska oljeleveranser, har flertaletoljeföretag tidigare i allmänhet lämnat en för hela landet gällande generellrabatt, s. k. villarabatt, som har uppgått till . Denna rabatt komunder oktober månad 1984 att i vissa fall uppgå till . Den sänktesi till . per m-* och ökade till . per m i mittenav januari 1985.OK lämnar förutom generell rabatt viss återbäring, vilkenfastställs i efterhand årsvis. NU1984/85:26 6 Oljeprodukternas inverkan på den allmänna prisnivån Priserna på oljeprodukter (bensin,dieselbrännolja och tjocka eldningsoljor) i har under år 1984genomgått flera förändringar beroende på dels höjningar av avgifter ochskatter, dels olika former av s. k. priskrig hänförliga till läget påoljemarknaden. infördes en särskild avgift på bensinmed per liter. Bensinskatten höjdes med per literoch med ytterligare per liter. Avgifter och skatter påbensin uppgick därefter till per liter. Dieselbrännolja ocheldningsolja belades med en särskild avgift på . Sammantaget bidrog skatte- och avgiftshöjningarna påbensin och eldningsolja till en höjning av den genomsnittligakonsumentprisnivån i landet . påverkadeändrade leverantörspriser på olja och bensin konsumentprisnivån negativt med0,. Av den totala höjningen av genomsnittlig prisnivå i konsumentledet,som enligt SPK:s mätningar uppgick till , svarade sålunda ändrade bensin-och oljepriser för . I genomsnitt ökade bensinpriserna tillkonsumenterna . I SPK:s pubhkation Olja, Kol &Koks 1985:1-2 (s. 8) lämnas följande redogörelse för prisutvecklingen på bensinunder och : förekom olika prissänkningskampanjer på bensin, antingen i formav rabatter eller sänkningar av grundpriserna. En kortvarig återgång tillgrundpriset förekom sedan SPK givit dispens från prisstoppet, som hadeinförts . Den lägsta prisnivån på bensin dittills nåddesunder juli månad. Noteras kan att även Rotterdamnoteringarna var extremt lågasamma tid. återgick oljebolagen till grundpriserna, som också höjdeseftersom dollarkursen steg. och ledde Essoen prissänkningskampanj i syfte att minska prisskillnaderna mellan bemannadeoch obemannade bensinstationer per liter samt minska utbudetav bensinkuponger och utrymmet för rabatter till organisationer och klubbar.Denna kampanj gav dock inte önskat resultat. höjdesgrundpriserna på bensin, varefter priskonkurrensen startade igen. I slutet avoktober avblåstes priskriget. Sedan skattehöjningen på bensin genomförts fr. o.m. , sänktes bensinpriset igen . startade ARA-JET en egenprissänkningskampanj för att få bort kategorirabatter som övriga oljebolagbeviljar vissa kunder. Till en början följde övriga oljebolag prissänkningen,men höjde sedan åter priset. NU1984/85:26 7 De tätt återkommandeprisändringarna återges i rapporten, varpå följande slutsatsdras: Priset på regularbensin uppgick /84 före höjningen av den särskilda avgiften enligtgrundprislistan till per liter. Det officiella grundpriset var /per liter, medan det faktiskt uppmätta priset ilandet låg lägre. Priset på regularbensin 93 oktan var således endast 27öre eller dyrare per liter i slutet än , trots attavgifter och skatter höjts med per liter. /överensstämde detgenomsnittliga faktiska priset med grundpriset, medan det faktiska priset iövrigt låg under grundpriset. Den största skillnaden uppmättes ijuni/juli då det faktiska priset låg i genomsnitt per liter undergrundpriset. Det genomsnittliga faktiska priset i landet förregularbensin vid självbetjäning uppmättes av SPK till435 öre per Hter, vilket var lägre än grundpriset. Prisutvecklingen för dieselbrännolja och eldningsolja I den i föregående avsnitt nämndaSPK-publikationen redogörs 1984 för dieselbrännolja ocheldningsoljor (s. 10) enligt följande. SPK konstaterar att prissättningen pådieselbrännolja vid pump har varit mycket lugnare än för bensin.Beträffande eldningsolja erinras om att fr. o. m. ensärskild avgift på . per m'* har uttagits på eldningsolja. priset på eldningsolja I (villaolja) med . per m till 2 757 kr.per m. Vidare erinras om de i föregående avsnitt nämnda rabattändringarna. SPKavslutar sin redogörelse i ifrågavarande avsnitt sålunda: haremellertid samtliga rabatter ökat bl. a. för att kompensera prishöjningar.Oljebolagen använder rabatterna som ett konkurrensmedel i syfte att öka sinamarknadsandelar på den krympande oljemarknaden i . Regionala skillnader i pris på bensin I SPK:s utredning (1983:12)Bensinhandeln i analyseras bl. a. skillnaderna i konsumentpriser påbensin i olika delar av landet. Analysen grundar sig på uppgifter från åren1981 och 1982. Sammanfattningsvis har SPK dragit slutsatsen att prisspridningenpå bensin varierade kraftigt över tiden och att följsamheten till derekommenderade cirkapriserna var jämförelsevis låg. Vanligtvis underskreds cirkapriserna,och endast undantagsvis förekom det att stationerna överskred dessa priser.Bensinprisernas regionala och lokala prisvariationer var större än deskillnader som kunde konstateras mellan de genomsnittliga priserna för olikabensinmärken i landet. För en avde studerade mättidpunkterna erhölls följande resultat. NU1984/85:26 8 Skillnaden mellan högsta och lägstafaktiskt uttagna medelpris för 93-oktanig bensin i de olika regionerna var idecember för sedeltankning. Norra glesbygden och Göteborgsregionenhade med /I de högsta genomsnittligasedeltankpriserna, medan bilister i tätorter med 25 till 250 tusen invånareendast behövde betala i medeltal /1 (mklusive zontillägg).Prisskillnaderna mellan större tätorter och norra glesbygden var ännu störrevid kontokortstankning denna tidpunkt, då man i norra glesbygden i genomsnittbetalade /1 och i större tätorter /I, eller en skillnad om 17öre/1. För självbetjäning var skillnaderna mellan dessa regioner av sammastorleksordning (/1) som vid sedeltankning. Vid riksdag väcktes fleramotioner vari yrkades bl. a. på "utredning om huruvida och i så fall påvad sätt en utjämning de olika landsdelarna emellan av de avståndsbetingadeprisvariationerna i fråga om flytande motorbränsle [borde] åstadkommas".Efter en omfattande remissbehandling beslöt (första kammarens andratillfälliga utskott 1946:4, andra kammarens tredje tillfälliga utskott 1946:8)att hos Kungl. Maj:t anhålla om en utredning huruvida och på vad sätt enregional utjämning av priserna på flytande motorbränslen lämpligen kunde åstadkommas. fick i uppdrag att utreda frågan.Utredningen anförde i sitt betänkande (SOU 1947:14) Handeln med olja (s. Frågan om enhetliga priser påbensin, motorfotogen och motorbrännolja kan icke bedömas som en isoleradföreteelse. Den ingår som ett moment i det större ekonomiska sammanhang, somtar sig uttryck i olika levnadskostnader på olika orter. Prisutjämning på enenstaka vara innebär ej nödvändigtvis, att man å.stadkommer större rättvisagenom utjämningen. I själva verket kan en sådan åtgärd tvärtom skärpaojämnheten olika orter emellan. Detta synes vara fallet med de flytandebränslena. Dessa importeras nämligen till de stora hamnarna och alltså tillorter, tillhörande de högre och högsta dyrorterna. En prisutjämning påmotorbränslen skulle då medföra, att man finge ett förhöjt pris på dem i de iallmänhet dyrare orterna och ett sänkt pris i de i regel billigare orterna. Omman alltså vidtar ifrågavarande åtgärd endast i fråga om dessa bränslenåstadkommer man beträffande levnadskostnaderna i stort icke en utjämning utanen skärpning orterna emellan. Det har - enligt vår mening med full rätt - icke blivitifrågasatt att även åstadkomma en utjämning av priset på eldningsolja. 1 frågaom denna produkt tillkommer nämligen, att man måste taga hänsyn tillkonkurrensen mellan denna och de fasta bränslena. Det kan ej vara önskvärt, genom en subvention eller clearing uppehåller eldning med olja på platser,där det är mera ekonomiskt att elda med fasta bränslen. Ser man frågan om prisutjämning i ett större sammanhang,framstår det för oss riktigare att angripa problemet med utgångspunkt frånvaror, som äro av större vikt för levnadskostnaderna än vad motorbränslenakunna anses vara. Man kan göra gällande, att det är ett allmänt intresse, attkostnaderna för transporter i och andra trakter med stora avståndkunna hållas NU1984/85:26 9 Genom de stora avstånden har befolkningen i sådanatrakter en börda, som är avsevärt större än den befolkningen i de meratättbebyggda delarna av landet har att bära. Detta är emellertid i stort settett norrlandsproblem, som bör behandlas i sitt särskilda sammanhang. Vi harockså i vårt tidigare yttrande till vederbörande riksdagsutskott uttalat, atten utjämning av priserna kan motiveras ur sociala och näringspolitiskasynpunkter. Vi anse emellertid att det ej tillkommer oss att ur dessasynpunkter bedöma, huruvida den ifrågasatta utjämningen bör komma till stånd. Vad däremot beträffar de tekniska möjligheterna attgenomföra en utjämning av priserna och lämpligheten av åtgärden ur dennasynpunkt, anse vi oss böra framhålla följande. Om nuvarande organisation avoljehandeln bibehålles, torde införandet av enhetliga priser förutsättaantingen en clearing i statlig eller enskild regi eller statssubvention. Medhänsyn till den administrativa apparat, som då skulle erfordras, anse vi ossböra avstyrka, att åtgärden vidtages. Om handeln koncentreras till ett företag,exempelvis ett monopolföretag, som kan utjämna de totala fraktkostnaderna påförsäljningen över hela landet anse vi oss kunna tillstyrka en utjämning. väcktes i andra kammarenfem nya motioner i ämnet. Andra kammarens allmänna beredningsutskott (AKABU1950:42) hänvisade till att frågan relativt hade utretts utan att någongodtagbar lösning hade kunnat förordas och att några nya vägar inte hade kunnatanvisas . Utskottet avstyrkte motionerna, "hur det änbehjärta[de] motionernas syfte"; dessa avslogs också av . Med anledning av motioner föreslog första kammarensallmänna beredningsutskott (FKABU 1951:6) en skyndsam utredning, medan andrakammarens motsvarande utskott avstyrkte (AKABU 1951:12). Frågan föll i bådakamrarna. År 7952 avstyrktes liknande motioner med hänvisning tillatt priskontroll-nämnden hade beslutat verkställa utredning angående ändringari zonindelningen (FKABU 1952:3, AKABU 1952:4); motionerna avslogs. utredning ansågs visa attzontilläggen på vissa orter var högre än vad som var motiverat fråntransportkostnadssynpunkt, varför nämnden upptog förhandlingar medoljeföretagen. Dessa förhandlingar ledde inte till några mera vittgåenderesultat. En ny undersökning av i vilken mån zontilläggen motsvarades avfaktiska kostnader igångsattes av priskon-trollnämnden . Med hänvisningtill den avstyrktes motioner (1956:12), vilka också avslogs avriksdagen. Undersökningen visade att zonprissystemet hade inneburit enutjämning av prisnivån som hade varit till förmån för konsumenterna i . Frågan om en utjämning av drivmedelspriserna berördes 1958, vari begärdes utredning av frågan om avståndskostnadernasinverkan på levnads- och produktionskostnaderna i . På förslag avallmänna beredningsutskottet (1958:15) gav regeringen till kännaatt de olika detaljfrågorna i motionen borde beaktas vid en inom jordbruksdepartementetpågående inventering av olösta Norrlandsfrågor. väcktes motioner om dels enhetligt bensinpris förhela landet, dels utredning om avståndskostnadernas inverkan på levnads- ochproduktions- NU1984/85:26 10 kostnaderna i och möjligheterna till en utjämningav dessa kostnader med kostnaderna i landet i övrigt. begärde (ABU1960:8) att motionärernas synpunkter skulle beaktas av den utredning om denstatliga lokaliseringsverksamheten som hade tillsatts. Nya motioner om utjämning av priserna på flytandedrivmedel kom . Efter remissbehandling avstyrktes de med hänvisning tillatt frågan redan var under prövning av den nyssnämnda utredningen (ABU1961:29), varefter de avslogs av . behandlade bevillningsutskottet två gånger (BeU1961:9, 1961:79) - i samband med propositioner - motioner om en differentieringav bensinskatterna i syfte att åstadkomma ett enhetligt pris. Utskottet anfördeatt en sådan reform inte var praktiskt genomförbar och att problemet bordebehandlas som en från beskattningen fristående fråga; utskottet erinrade om attfrågan prövades av kommittén för näringslivets lokalisering. 1962 begärdes skyndsam utredning samtförslag rörande åtgärder, förslagsvis differentiering eller restitution avbensinskatten, syftande till ett enhetligt bensinpris i hela landet.Motionerna avstyrktes av bevillningsutskottet (BeU 1962:27) med ungefär sammamotivering som föregående år och avslogs av . lokalisering föreslog i sittbetänkande (SOU 1963:49) Aktiv lokaliseringspolitik att förhandhngar skulleupptas med oljebranschen i syfte att få till stånd en utjämning avfraktkostnaderna för drivmedel, dock endast avseende zonerna 3-5. Skulle dennaväg inte vara framkomlig borde möjligheterna att införa en clearing i statligregi övervägas. I proposition 7964:185 anförde chefen för inrikesdepartementetbl. a. att frågan om dessa frakttillägg hade behandlats av ettflertal gånger och att förslag om utjämning av bensinpriset genomskattedifferentiering därvid tillbakavisats. En allmän prisutjämning enligtkommitténs förslag skulle komma att innehålla inslag av permanentdriftsubvention som inte borde förekomma. Därutöver framhölls att om det kundepåvisas företagsekonomiska skäl för en utjämning av drivmedelsprisernainitiativ härtill torde komma att tas av berörda intressenter.