bet · G801LU35 · 1984-12-31 00:00:00 — För att en bostadsarrendatorskall få göra en intresseanmälan bör, anser utskottet, krävas att bostadshusethar åsatts taxeringsvärde. En intresseanmälan bör vidare enligt utskottetsförslag gälla under en övergångstid för dödsboet efter en avlidengårds- eller bostadsarrendator. Jordägarens hembudtiU arrendatorn skall enligtpropositionen i princip avse arrendestället. Beträffande bostadsarrendeföreslår utskottet, i syfte att förenkla förfarandet vid bostadsarrendatorsförvärv av arrendestället, att jordägaren skall vara hembudsskyldig endast omarrendestället omfattar mer än hälften av den fasta egendom som jordägarenavser att sälja. I propositionen föreslås vissa undantag frånhembudsskyldigheten. LU1984/85:35 131 skall hembud inte behövas om jordägaren säljer till makeeller barn. Med anledning av ett motionsyrkande anför utskottet att det kanvara motiverat med en generös syn vid prövningen av om överlåtelse får ske tillsyskon och andra nära anhöriga utan föregående hembud till arrendatorn. mening bör ett generellt undantag från hembudsskyldigheten göras ifall dä en ägare av en andel i en fastighet säljer sin andel till en annandelägare i fastigheten. Några särskilda bestämmelser om att jordägaren skallvara skyldig att låta arrendatorn besiktiga den hembjudna egendomen, vilketföreslagits i en motion, anser utskottet inte nödvändiga. I propositionen föreslås att jordägaren i vissa fall skallvara skyldig att på nytt hembjuda arrendestället till arrendatorn trots att etttidigare hembud har upphört att gälla. Denna skyldighet föreligger om, vid ensenare tilltänkt försäljning, köpeskillingen är lägre eller villkoren föröverlåtelsen sammantagna är avsevärt ogynnsammare för jordägaren än vad som angavsvid hembudet. För att ge utrymme för en mer nyanserad bedömning föreslårutskottet att kravet på att köpeskillingen skall vara lägre slopas och att enbedömning skall göras med utgångspunkt i orri villkoren sammantagna äravsevärt ogynnsammare för jordägaren. Utöver de ovan nämnda ändringarna i propositionen läggerutskottet fram förslag till vissa kompletteringar av regeringens lagförslag.Bl. a. föreslås justeringar i bestämmelserna om handläggning av ärenden rörandehembud. Vidare gör utskottet vissa förtydligande uttalanden. Reglerna om arrendators företrädesrätt bör enligtutskottet träda i kraft och bli tillämpliga också påarrendeavtal som ingåtts före ikraftträdandet. 1 proposition 1983/84:136 föreslårregeringen () efter hörande av lagrådet att riksdagenantar i propositionen framlagda förslag till 1. lag om ändringi jordabalken, 2. lag omarrendatorers rätt att förvärva arrendestället, 3. lag om ändringi lagen,(1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder, 4. lag om ändringi lagen (1957:390) om fiskearrenden. Förslagen i propositionen avser dels ändringar iarrendelagstiftningen, dels införandet av en företrädesrätt för jordbruks- ochbostadsarrendatorer då arrendestället skall säljas. behandlade år1984 förslagen om ändringar i arrendelagstiftningen (se LU 1983/84:35, rskr.1983/ 84:394, SFS 1984:678-681). De nya reglerna har trätt i kraft den 1januari 1985. I denna lagrådsremiss tar utskottet upp propositionens förslag iåterstående delar, nämligen förslaget till lag om arrendatorers rätt attförvärva arrendestället och de ändringar i jordabalken och lagen om LU 1984/85:35 132 arrendenämnder och hyresnämnder som föranleds av dettaförslag. Lagförslagen 1 3 har tagits in i bilaga /tilllagrådsremissen (här utesluten). Vid redovisningen av förslagen har iförekommande fall tagits hänsyn till de ändringar i bestämmelserna som redanhar beslutats av och som har trätt i kraft Gfr SFS1984:678 och 679). Beträffande propositionens huvudsakliga innehåll hänvisastill vad utskottet anför på s. 135. Med anledning av proposition 1983/84:136 väcktamotioner Motion 1983/84:2782 Av GunnarOlsson m. fi. (s), vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts. Motionärerna anser, .såvitt nu är i fråga, att ordetavsevärt bör utgå ur 12 § förslaget till lag om arrendatorers rätt att förvärvaarrendestället. Motion 1983/84:2786 av m. fi. (vpk), vari,såvitt nu är i fråga, yrkas 3. att med ändring i proposition 1983/84:136beslutar att bestämmelserna rörande förvärvsrätt och hembud ändras i enlighet med vad som anförs i motionen. Motionärerna anser beträffande förslaget tiM lag omarrendatorers rätt att förvärva arrendestället dels att skyldigheten att avgeintresseanmälan bör slopas, dels att en bestämmelse bör införas om attjordägaren skall vara skyldig att låta arrendatorn besiktiga den hembjudnaegendomen och dels att ordet avsevärt bör utgå ur 12 §. Motion 1983/84:2787 av m.fl. (c), vari,såvitt nu är i fråga, yrkas 1. att riksdagenvad gäller arrendators företrädesrätt att förvärva ärren-, destället som sinmening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om vikten av attskyndsamt pröva frågan om en förenklad lagteknisk lösning, 2. att riksdagensom sin mening uttalar vad som i motionen anförts om syskon och derasavkomlingars rätt att förvärva utarrenderad fastighet, 4. att beslutar att de i propositionenföreslagna reglerna för lagen om arrendators rätt att förvärva arrendestället skall tillämpas först fr. o. m. den tidpunkt då jordägaren tidigast kan säga upp avtalet genom uppsägning efter ikraftträdandet. Motion 1983/84:2788 av i m. fi. (m),vari, såvitt nu är i fråga, yrkas 2. att avslår förslaget till lag om arrendatorsrätt att förvärva arrendestället. LU1984/85:35 133 Vid 1984/väckt fristående motion Motion 1984/85:840 a\ m. fi. (m), vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna att frågan om förköpsrätt för arrendatorer bör överlämnas tillutredningen om friköpsrätt för vissa arrendatorer. Arrende föreligger när någonupplåter jord till nyttjande mot ersättning. Upplåtelse kan ske i form avjordbruksarrende, bostadsarrende, anläggningsarrende eller lägenhetsarrende.Regler om dessa arrendeformer finns 17-11 kap. jordabalken (JB). Jordbruksarrende är enligt JB antingen gårdsarrende ellersidoarrende. Gårdsarrende föreligger när arrendet omfattar bostad förarrendatorn. Övriga jordbruksarrenden är sidoarrenden. Bostadsarrende som arrendeform tillkom genomändringar nyttjanderättslag. Ändringarna syftade till att ökarättsskyddet för de arrendatorer som har sina fritidshus eller äretruntbostäderpå arrenderad mark. Upplåtelse av mark för bostadsändamål hade tidigare intevarit förenad med någon rätt för arrendatorn till förlängning avarrendeavtalet. Bostadsarrende föreligger enligt JB när jord upplåts för annatändamål än jordbruk och arrendatorn enligt arrendeupplåtelsen har rätt att påarrendestället uppföra eller bibehålla ett bostadshus. Det krävs vidare attdet inte är uppenbart att upplåtelsens huvudsakliga syfte är att tillgodosenågot annat ändamål än att bereda bostad åt arrendatorn och honom närstående.För att arrendatorn skall ha rätt till förlängning av avtalet fordras att detpå arrendestället finns ett bostadshus som har åsatts taxeringsvärde. Genom införandet av JB skedde en genomgripande reform avreglerna om jordbruksarrende. JB, som trädde i kraft ,innebar bl. a. att en enhetlig lagstiftning tillskapades för jordbruksarrendenoch att jordbruksarrendatorerna fick sitt besittningsskydd väsentligtförbättrat. konstaterade emellertid (LU 1974:35) attdet fanns brister i arrendatorernas rättsskydd, och på begärantillsattes en särskild utredning, arrendelagskommittén, med uppdrag att närmareutreda vissa arrendefrågor. Under utredningsarbetets gång vidgades kommitténsuppdrag till att omfatta i stort sett en allmän översyn av arrendereglerna. lade fram betänkandet (SOU1978:36) Arrenderätt 1, Jordbruksarrendatorns besittningsskydd m. m. Pågrundval av betänkandet genomfördes (prop. 1978/79:183, LU 1978/79:23) LU1984/85:35 134 lagändringar som bl. innebar att arrendatorernasbesittningsskydd stärktes i fall då jordägaren själv vill överta arrendestället. Även reglerna om bestämmande av arrendeavgiften vid förlängning av arrendeavtalet ändrades. ' . . , - avlämnade arrendelagskommittén sittslutbetänkande (SOU 1981:80) Arrenderätt 2, Regler om investeringar iarrendejordbruket m. m. I betänkandet tog kommittén upp en rad olika frågor,och övervägandena resulterade i förslag till omfattande ändringar i JB:sarrenderegler. Kommittén lade också fram förslag till en särskild lag omarrendators förköpsrätt, som skulle ge jordbruksarrendatorer rätt att undervissa förutsättningar förvärva arrendestället, om jordägaren avsåg att säljadet. avvisade kommittén tanken pä att införa en friköpsrätt, dvs. enrätt för arrendatorn att tvängsförvärva den arrenderade fastigheten. Arrendelagskommitténsbetänkande har remissbehandlats. Förslagen i den nu aktuella propositionen 1983/84:136grundas på arrendelagskommitténs slutbetänkande. Som tidigare nämnts (s. 131)tog ställning till propositionen och motionsyrkanden i anslutningtill denna, utom såvitt avsåg förslaget om företrädesrätt för ärren-, datoreroch därmed sammanhängande motionsyrkanden (se LU 1983/ 84:35). Ändringarna, somträdde i kraft , innebär bl. a. att jordbruksarrendatorernasrättsliga ställning förbättrats när det gäller investeringar på arrendeställetoch möjligheten att överlåta arrenderätten till nära anhörig. Också reglerna omförfarandet vid förlängnings- och villkorstvister vid jordbruks- ochbostadsarrenden ändrades i syfte att stärka arrendatorernas ställning. Propositionens förslag till lagstiftning om företrädesrättför arrendatorer avser till skillnad från kommittéförslaget ocksåbostadsarrenden. Vidare avviker propositionen från betänkandet därigenom valt en annan lagteknisk lösning än kommittén. Lagrådet uttalade vid singranskning (prop. s. 188) att avsaknaden av remissbehandling av regeringenslagförslag i viss mån hade begränsat lagrådets möjlighet att bedöma förslaget.Med hänsyn härtill och till den kritik mot lagförslaget som framfördes vid enav utskottet anordnad hearing i beslöt utskottet attlagförslaget jämte motionsyrkandena skulle remissbehandlas. På utskottets begäran har remissyttranden avgetts av Sveahovrätt, , arrendenämnderna i , , Malmöoch , kammarkollegiet, lantbruksstyrelsen, statens lantmäteriverk,domänverket. (), . ,, , , ochFideikommissariernas intresseorganisation. Kammarkollegiet har bifogatyttranden av stiftsnämnderna i , , och . Tilllantbruksstyrelsens remissyttrande har fogats yttranden LU1984/85:35 135 från lantbruksnämnderna i , ochVästmanlands län. Remissyttrandena finns intagna i bilaga 2 (här utesluten)till lagrådsremissen. I propositionen läggs fram förslagtill en särskild lag om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället.Förslaget innebär att arrendator får rätt att före andra köpare förvärvaarrendestället, om arrendeavtalet gäller ett s. k. gårdsarrende, dvs. ettjordbruksarrende som omfattar bostad åt arrendatorn, eller ett bostadsarrende.Företrädesrätten har utformats efter mönster av lagen (1982:352) om rätt tillfastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt. En arrendator som är intresserad av att förvärva sittarrendeställe får enligt propositionen göra en intresseanmälan hosinskrivningsmyndigheten. En intresseanmälan, som skall gälla ,medför att jordägaren inte får sälja arrendestället eller en del av detta utanatt först ha hembjudit det till arrendatorn. Vissa undantag föreslås dock närdet gäller jordägarens skyldighet att hembjuda arrendestället. Hembud skallsålunda inte behöva göras bl. a. om jordägaren säljer till nära anhörig ellertill staten eller kommun. skall kunna pröva om det i vissa andrafall föreligger undantag från hembudsskyldighet. Hembud skall enligt propositionen ske genom att jordägarenger in ett förslag till köpeavtal till arrendenämnden. Sedan hembud har skettföreslås arrendatorn få på sig att anta hembudet. När hembudet harantagits har ett köp kommit till stånd. Om ett hembud förfaller därför att det inte har antagits,får enligt propositionen en överlåtelse till någon annan än arrendatorn ändåinte ske som intresseanmälan gäller, om köpeskillingen är lägreeller villkoren för överlåtelsen sammantagna är avsevärt ogynnsammare förjordägaren än vad som angavs vid hembudet. finns ingenlagstadgad rätt för arrendatorer att köpa arrendestället. Före JB:sikraftträdande hade jordbruksarrendatorer emellertidförköpsrätt i vissa fall enligt en lag om arrendators förköpsrätt.Bestämmelserna, som var tvingande, hade till syfte att ge arrendatorn en tryggbesittning och att motverka alltför talrika försäljningar avarrendefastigheter. Förköpsrätt förelåg i huvudsak endast vid de s. k. socialaarrendena, dvs. sådana som omfattade högst 50 ha odlad jord och tillhörde vissaägarkategorier. Anledningen till att förköpsrätten avskaffades vid införandetav JB var dels att bestämmelserna hade kommit till omedelbar tillämpning endasti ett mycket begränsat antal fall, dels att LU 1984/85:35 136 dehade haft negativa verkningar, bl. a. genom att de hade gjort jordägarnaohågade att upplåta mark på arrende och medverkat till nedläggningen avbärkraftiga arrendegårdar, dels att de i viss mån försvårat strukturrationaliseringen,dels ock att besittningsskyddet för arrendatorer blev effektivare och meratidsenligt med de nya reglerna i JB och därför inte behövde kompletteras med enförköpsrätt (prop. 1970:20, s. B 871). ISverige har aldrig funnits någon allmän rätt för arrendatorer att friköpa sinarrendegård. Fram till utgången av fanns dock enligt den s. k.ensittarlagen en rätt för nyttjanderättshavare, som på annans mark hade etteget bostadshus från tiden , att under vissa förutsättningar lösatill sig marken. EfterJB:s ikraftträdande har frågor om återinförande av förköpsrätten och införandeav en friköpsrätt varit föremål för uppmärksamhet vid ett fiertaltillfällen, senast vid 1982/(se LU 1982/ 83:27). En närmareredogörelse för frågornas behandling återfinns i betänkandet LU1982/83:27. Beträffandeförköpsrätt pekade utskottet i det ovan nämnda, av godkända,betänkandet på att remissinstanserna vid remissbehandlingen avarrendelagskommitténs förslag i princip ställt sig positiva till ettåterinförande av en förköpsrätt för jordbruksarrendatorer men att det råddemycket delade meningar om hur en förköpsrätt borde utformas. Utskottetförutsatte att regeringen noga övervägde remissinstansernas synpunkter ochutformade ett förslag som var enkelt och tillfredsställande frånrättssäkerhetssynpunkt. Det var enligt utskottet också viktigt att reglernautformades så att de inte lätt kan kringgås. Beträffande/ri/cö/Jira// förhistoriska arrenden ansåg utskottet att det var angeläget att frågan blevföremål för en förutsättningslös utredning. Om det därvid visade sig att detskulle innebära avsevärda svårigheter eller olägenheter, bl. a. från rättssäkerhetssynpunkt,att införa en friköpsrätt borde enligt utskottet prövas möjligheten att införasärskilda regler om förköpsrätt i dessa fall. Utskottet tillade att det varviktigt att utredningsarbetet inte försenade den då aviserade propositionen pågrund av arrendelagskommitténs betänkande eller medförde att kommitténs förslagom ett återinförande av en allmän förköpsrätt sköts . Omfriköpsrätten inte hann utredas under beredningen av propositionen borderegeringen enligt utskottets mening låta utreda den i särskild ordning. I detsammanhanget borde, ansåg utskottet, också utredas behovet av en friköpsrätttill tomtmark och frågan om en sådan friköpsrätt kan utformas på ett sätt somtillgodoser jordbruks-och planpolitiska krav. Medanledning av ställningstagande tillkallades en särskild kommitté föratt utreda frågan om införandet av en friköpsrätt för innehavare av s. k.historiska jordbruksarrenden och av en friköpsrätt till tomtmark. Kommittén,som antagit namnet friköpsutredningen (Ju 1984:01), bör enligt sina direktiv haavslutat utredningsarbetet före utgången av . LU 1984/85:35 137 Som tidigare nämnts (s. 135) läggs i den nuaktuella propositionen fram förslag till lagstiftning om rätt förgårdsarrendatorer och bostadsarrendatorer att före andra förvärvaarrendestället. Imotion 1983/84:2788 (m) yrkas (yrkande 2) att avslår förslaget tilllag om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället. Motionärerna, som främstbehandlar företrädesrätten vid jordbruksarrende, anför att de flestaarrendatorer i praktiken torde ha företräde framför andra köpare omett arrendeställe blir till salu. Den förvärvsprövning som företas avlantbruksnämnden begränsar nämligen kretsen av köpare högst väsentligt.Motionärerna menaratten jordägare måste kunna ha möjlighet att fritt sälja sinegendom; i dessa fall dock inom förvärvslagstiftningens ramar. I motionen pekasvidare på att arrendatorns villkor är oförändrade om någon annan köperfastigheten i fråga. Motionärerna erinrar om att rätten till förköp avarrendestället slopades . Att nu ändra lagstiftningen ärenligt motionärerna inkonsekvent och inte ägnat att skapa tilltro till långsiktigheteni lagstiftningen. Enligt motionärerna måste det också beaktas attbesittningsskyddet för arrendatorer avsevärt stärkts. Motionärerna anförslutligen att den föreslagna metoden med intresseanmälan ökar byråkratin ochatt förfarandet med hembudsskyldighet riskerar att minska utbudet avarrendemark. under den allmänna motionstiden väckta motionen 1984/ 85:840 (m) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna att frågan omföreträdesrätt för arrendatorer bör överlämnas till friköpsutredningen. Enligtmotionärerna är företrädesrätten en viktig fråga, men komplicerad från såvälsakliga som lagstiftningstekniska synpunkter. I motionen anförs attlagstiftningsarbetet därför inte har kunnat fortgå på sätt som utsprungligenplanerats; nya frågor har uppmärksammats och föranlett ytterligare övervägandenoch omarbetningar. Motionärerna erinrar vidare om ovan redovisadeuttalanden (s. 136) rörande möjligheten att införa särskilda regler omförköpsrätt för den händelse friköpsrätt inte skulle bli aktuell. Med hänsyntill de föreliggande omständigheterna och till behovet av att en lagstiftningom företrädesrätt redan frän början utformas på lämpligt sätt bör, menarmotionärerna, även frågan om företrädesrätt överlämnas till friköpsutredningenför ytterligare utredning och överväganden. Avde remissinstanser som på utskottets begäran har yttrat sig över propositionenoch de med anledning härav väckta motionerna tillstyrker flertalet att enföreträdesrätt införs för gårdsarrendatorer. Lantbruksstyrelsen, LRFochSveriges jordbruksarrendatorers förbund framhåWer dessutom att det är angelägetatt en sådan företrädesrätt tillskapas. (majoriteten)anser att införandet av en lag som ger gårds- och bostadsarrendatorer enföreträdesrätt att förvärva arrendestället är motiverat av jordbrukspolitiskaoch sociala skäl. i erinrar om att nämndens majoritet iremissyttrande över arrendelagskom- LU1984/85:35 138 mittens förslag avstyrkt införandet av en förköpsrätt.Nämnden utgår emellertid nu från att en särskild lag om företrädesrätt skallinföras och tillstyrker att den omfattar gårdsarrende och bostadsarrende. tillstyrker förslaget om företrädesrätt för bostadsarrendatorermen anser att förutsättningen skall vara att bostadshuset är åsätt ett taxeringsvärde.LRFanser att frågan om företrädesrätt för bostadsarrendatorer bör bli föremålför ytterligare överväganden. Enligt är förslaget omföreträdesrätt vid bostadsarrende inte ägnat att ligga till grund förlagstiftning. Förslaget i den delen avstyrks också av i anför att det naturligtvis kan hävdas att frågan omhur företrädesreglerna skall konstrueras bör utredas ytterligare innan någonlagstiftning genomförs. Företrädesfrågan skulle enligt nämnden exempelvis kunnakopplas samman med spörsmålet om friköp av arrendefastigheter. Enligt arrendenämndensmening kan det dock inte hävdas att det framlagda propositionsförslaget ärförenat med sådana olägenheter att det inte kan genomföras, om det ansesangeläget att företrädesregler införs omgående. Man måste emellertid då varamedveten om att det genomförs en lagstiftning där åtskilliga frågor trotsremissbehandlingen genom utskottets försorg inte har kunnat penetrerastillräckligt. Att flera viktiga frågor måste överlämnas åt rättstillämpningenär också enligt nämnden i viss mån betänkligt med hänsyn till de nuvarandesvårigheterna att få till stånd prejudicerande avgöranden i arrendetvister. Propositionens lagförslag avstyrks av , arrendenämnden iStockholm, kammarkollegiet, , ,Fideikommissariernas intresseorganisation och i en till Kommunförbundetsyttrande fogad reservation av ledamöterna frän moderata samlingspartiet ochfolkpartiet. De nämnda instanserna anför i huvudsak samma skäl för sinaställningstaganden som motionärerna i motion 2788. Utskottet vill för sin del anföra följande. Som framhållsi propositionen och motion 2788 är rätten att fritt överlåta enjordbruksfastighet starkt begränsad genom jordförvärvslagen (1979:230). Lagenhar huvudsakligen till syfte att främja uppbyggandet och vidmakthållandet aveffektiva familjeföretag inom jord- och skogsbruket och att stärka sambandetmellan ägande och brukande. Den skall också främja en fortsatt strukturrationaliseringpå området. Enligt huvudregeln i lagen krävs tillstånd av lantbruksnämnden förförvärv av fast egendom, som är taxerad som jordbruksfastighet. Vidare börframhållas att en jordägare i praktiken kan ha svårt att hitta någon annanköpare till sin fastighet än jordbruksarrendatorn, eftersom arrendatorn harbesittningsskydd, dvs. rätt till förlängning av arrendeavtalet. Undantag hardock gjorts för sidoarrenden, dvs. jordbruksarrenden som inte ärgårdsarrenden, om arrendetiden är högst . Arrendatorns besittningsskyddrubbas i regel inte av en försäljning av fastigheten; rätten till förlängningav avtalet gäller således också gentemot den nya ägaren. LU1984/85:35 139 Mot den angivna bakgrunden ter detsig enligt utskottets mening naturligt att en jordägare, som vill sälja sinutarrenderade jordbruksfastighet, i första hand erbjuder den som faktisktbrukar jorden arrendatorn att köpa fastigheten. Utskottet har erfarit attdet också i praktiken är vanligt att arrendatorn erbjuds fastigheten. Härav börman dock inte dra slutsatsen att en lagstiftning om företrädesrätt skulle varaonödig. Även om jordbruksarrendatorns besittningsskydd successivt har stärktsär det enligt utskottets mening inte rimligt att en arrendator vid enförsäljning av arrendegården skall riskera att ställas utanför eller sesig tvingad att lämna sitt hem och sitt arbete. Starka sociala skäl talarsåledes för en företrädesrätt för jordbruksarrendatorer. En sådan rätt kanockså vara av värde från jordbrukspolitiska synpunkter. Den kan nämligen, såsomframhålls i propositionen, öka arrendatorernas intresse av att göralångsiktiga insatser på arrendestället. Till skillnad från motionärerna imotion 2788 och vissa remissinstanser anser utskottet att det inte finnsanledning att räkna med att en företrädesrätt för jordbruksarrendatorer annatän undantagsvis skulle kunna negativt påverka jordägarnas intresse av attupplåta mark på arrende. Med hänsyn till det anförda anser utskottet att detinte finns anledning att frångå tidigare ställningstagande. En företrädesrättbör därför införas vid jordbruksarrende. En naturlig utgångspunkt är enligt utskottets mening attarrendet skall vara förenat med rätt till förlängning för att arrendatorn skallha rätt att förvärva arrendestället. Företrädesrätten bör därför, som ocksåarrendelagskommittén och departementschefen funnit, gälla för gårdsarrendatorer.Några remissinstanser, bl. a. LRFoch jordbruksarrendatorers förbund,upprepar tidigare framförda krav på att också sidoarrenden bör förenas med enföreträdesrätt. Som framhålls i remissyttrandena finns det givetvissidoarrenden som i praktiken kan jämställas med gärdsarrenden. Det heltövervägande antalet sidoarrenden torde emellertid inte vara lämpliga somsjälvständiga jordbruksfastigheter.