bet · G801AU1 · 1984-12-31 00:00:00 — Därmedsaknas rätt till ersättning för patientavgiften för den aktuella behandlingen. Detta förhållande tas upp i två praktiskt tagetlikalydande motioner, nämligen 1323 av () och 1945 avMargareta (). Motionärerna begär att skall uttala sig föratt vård vid dessa anläggningar skall jämställas med offentlig sjukvård för attersättning därmed skall kunna utgå fill statstjänstemän som får vård vid anläggningarna. Utskottet vill först framhålla vikten av att öppenvårdenav psoriasissjuka bedrivs i för patienterna så effektiva former som möjligt.Därmed menas bl. a. att vården är tillgänglig på tider som passar deförvärvsarbetande, exempelvis . Sådana krav ligger bl. a. bakomtillkomsten av länsavdelningens öppenvårdsanläggningar i län.Liknande anläggningar finns i flertalet övriga län i landstingens regi. När det gäller statsanställda som utnyttjar vården vidlänsavdelningens anläggningar saknas som framgått av den tidigare redovisningenavtalsenlig rätt till ersättning för uppkomna patientavgifter. Det är en följdav avtalets krav på att behandlingen skall ges inom den offentliga vården.Förbundets anläggningar är enligt arbetsgivarverket att betrakta som enskildavårdinrättningar. För att rätt till ersättning skall föreligga krävs såledesen ändring i AST. Motionärernas förslag innebär att skall uttala sigför att staten som arbetsgivare verkar för att en sådan ändring i avtaletkommer till AU1984/85:1 21 Med gällande ordning ankommer det emellertid påriksdagens lönedelegation att på vägnar utöva inflytande påförhandlingar och godkänna avtal. Med hänsyn härtill bör avstå frånatt göra uttalanden av det slag som begärs i motionerna. Sociala förmåner för deltidsarbetande m. fl. (c) hemställeri motion 1919 om förbättringar av de deltidsarbetandes villkor på den statligtreglerade arbetsmarknaden. Mofionärerna har en positiv syn på deltidsarbetemen framhåller att sådant arbete inte allfid ger full social rättvisa. Mångaförmåner kräver, särskilt de avtalsreglerade, således en arbetsfid på minst 16timmar . Förbättringar på det statliga området skulle enligt mofionensannolikt få efterföljd på den övriga arbetsmarknaden. Det fanns i genomsnitt ca 1 070 000 deUidsarbetande underår 1983. Av dessa var kvinnor. Flertalet eller arbetade långdelfid (20-34 fimmar ). Av de anställda med kort delfid (1-19 fimmarper vecka) fanns ca 12 000 inom den statliga sektorn, ca 63 000 inom kommunernaoch ca 116 000 inom den privata sektorn. Utskottet behandlade en motion med liknandeinnehåll och kunde då konstatera att de deltidsarbetande successivt har fått enbättre ställning i fråga om anställnings- och sociala förmåner. Fortfarandegäller dock att de med kort delfid på vissa punkter har en sämre situafion änandra grupper. Utskottet vill dock som tidigare peka på att frågor av dettaslag har prövats i olika utredningssammanhang. Det gäller bl. a. sjukpenningkommitténsarbete som bl. a. syftade till att komma fill rätta med ojämna effekter inomsjukförsäkringen och föräldraförsäkringen för deltidsarbetande. , vars förslag är under beredning, arbetade medhithörande frågor. Det bör också erinras om att på förslag avsocialförsäkringsutskottet (SfU 1982/83:17) begärt en fortsatt utredning omkompensationsnivån inom sjuk- och föräldraförsäkringen för vissa deltids-ochdelårsanställda. Med hänvisning härtill och då flertalet av de kvarståendeojämheterna tillhör det avtalsreglerade området är utskottet liksom förra åretinte berett att föreslå någon åtgärd med anledning av motionen, som därföravstyrks. Meritvärderingen vid tillsättning av statliga tjänster I mofion 2391 begär (c) att ufländsk utbildning och yrkeserfarenhet hos invandrare skalltillvaratas bättre när det gäller meritvärdering vid tillsättning av statligatjänster. Mofionären pekar på brister i detta avseende såväl när det gälleryrken som kräver akademisk utbildning som inom t. ex. verkstadsindustrin. Utskottetvill först framhålla att man vid tillsättning av statliga tjänster AU1984/85:1 22 enbart får fästa avseende vid sakliga grunder, av vilka deviktigaste är förtjänst och skicklighet. Med förtjänst menas den vana somförvärvats genom föregående tjänstgöring och som i praktiken mäts som antaltjänsteår. Med skicklighet avses oftast lämpligheten för tjänsten sedd utifrånutbildning, yrkeserfarenhet, personliga egenskaper, språkkunskaper och ävenandra erfarenheter. Vid den slutliga bedömningen görs en sammanvägning av deolika beståndsdelarna. Ofta är det tjänstens nivå som är avgörande för vilketvärde eller tyngd man lägger vid de olika meriterna. Vid högre tjänster finnssåledes en tendens att fästa större avseende vid skicklighetsmeriterna. Trots de formella regler som gäller om att endast sakligagrunder skall vara avgörande vid anställning är utskottet medvetet om attdiskriminering kan förekomma. För att komma till rätta med orättvisor på grundav kön och ålder har särskilda regler införts. Invandrare har rent allmänt ensvagare ställning på arbetsmarknaden med åtföljande svårigheter att hävda anställning, befordring och utbildning. Här har arbetsgivare och fackligaorganisationer ett stort ansvar. De viktigaste orsakerna till uppkomnasvårigheter är sannolikt bristande kunskaper i svenska, en i genomsnitt sämreyrkesutbildning inom vissa invandrargrupper samt att många har yrkesutbildningoch yrkeserfarenheter som inte är gångbara på den svenskaarbetsmarknaden. Svårigheter föreligger i vissa fall för arbetsgivare attjämföra svenska och utländska utbildningar och yrkeserfarenheter. I vilkenutsträckning direkt diskriminering förekommer vid anställning inom denoffentliga sektorn genom att relevanta meriter från utlandet intetillgodoräknas är inte klarlagt. Ett exempel är enligt invandrarverketsbedömning att tvåspråkighet inte alltid beaktas som merit vid anställning därdetta är väsentligt för tjänstens fullgörande. Utskottet anser det dockväsentligt att invandrarnas möjligheter att arbeta inom de områden de ärutbildade för tas till vara. Som utskottet har redovisat tidigare i betänkandet (s.15-16) har olika utredningar lämnat förslag ägnade att komma till rätta med detproblem som tas upp i motionen. Det gäller initiativ från såväldiskrimineringsutredningen som invandrarpolitiska kommittén. Förslagen är f. n.föremål för beredning i . Vidare har särskilda arbetsgrupperbehandlat frågan om värdering av utländsk högre utbildning. Enligt utskottetsmening bör beredning av detta utredningsmaterial avvaktasinnan andra eventuella åtgärder förordas. Med hänvisning härtill avstyrks motionen. 1. beträffandetillsättning av vissa statliga chefstjänster att avslår motion1983/84:426, 2. beträffandeverkschefers bisysslor attriksdagen avslår motion 1983/84:874, AU1984/85:1 23 3. beträffande enskildaorganisationers rekrytering av biståndsarbe tare attriksdagen avslår motion 1983/84:878, 4. beträffandestatstjänstemans lön vid tjänstledighet för uppdrag som riksdagsledamot attriksdagen avslår motion 1983/84:1046, 5. beträffandesjukvårdsersätlning till statligt anställda med psoriasis an avslårmotionerna 1983/84:1323 och 1983/84:1945, 6. beträffandeersättning för logikosinad attriksdagen avslår motion 1983/84:1328, 7. beträffandesociala förmåner för deltidsarbetande an avslår motion 1983/84:1919, 8. beträffande utländsk utbildning och erfarenhet som merit vid tillsättning av statligatjänster attriksdagen avslår motion 1983/84:2391. Närvarande: (), (), ErikJohansson (s), (), (), (), BengtWittbom (m), (), (), (), SonjaRembo (m), (vpk), (), iBengtsfors (c) och tredje vice talmannen (). Statstjänstemans lön vid tjänstledighet för uppdrag somriksdagsledamot , ,och (alla m) anför: Vi vill peka på att överenskommelsen att en tjänsteman somär tjänstledig för uppdrag som ledamot av skall ha C-avdrag undertjänstledigheten har fått vissa icke avsedda följdverkningar. Tjänstledighetenskall således omfatta hela den tid som uppdraget innehas. Det innebär atttjänstemannen har berövats möjligheten att hålla den kontakt med sin ordinarieyrkesverksamhet som är värdefull för fullgörandet av riksdagsuppdraget.Konsekvenserna för statstjänstemännens befordringsgång bör ocksåuppmärksammas. Vi tar för givet att initiativ kommer att tas vid framtidaförhandlingar mellan parterna för att komma till rätta med dessa oförutseddaeffekter av C-avdragets införande. AU 1984/85:1 24 2.Sjukvårdsersättning till statligt anställda med psoriasis (), (), BengtWittbom (m), () och tredje vice talmannen ()anför; Öppenvårdsbehandlingenav psoriasissjuka i sker i enlighet med upprättad sjukvårdsplandels vid vissa sjukhus, dels vid fem öppenvårdsanläggningar som drivs i regi avSvenska psoriasisförbundet. En statsanställd psoriatiker har enligtavlöningsavtal för statliga och vissa andra tjänstemän (AST) rätt till gratisbehandling vid sjukhusen men måste vid besök hos förbundets anläggningar självbekosta patientavgiften. Detta missgynnande av de patienter som ofta avpraktiska skäl väljer behandling vid förbundets anläggningar är enligt vårmening orimlig, allra helst mot bakgrund av anläggningarnas fastlagda roll i denoffentligt planerade vården. Vi delar alltså i sak motionärernas uppfattningatt vård vid psoriasisförbundets anläggningar skall jämställas med annanoffentlig sjukvård när det gäller ersättning till statsanställda. En sådanordning kräver dock en ändring av ingånget avtal. Eftersom det parlamentariskainflytandet i förhandlingsfrågor bör komma till stånd i riksdagenslönedelegation tar vi för givet att initiativ där kommer att tas för att kommatill rätta med det påtalade problemet. minab/gotab 19B4 79038