bet · G801AU5 · 1984-12-31 00:00:00 — I betänkandet behandlas fyramotioner om facklig verksamhet på arbetsplatserna. Motionerna väcktes underden allmänna motionstiden . Tre motioner (2 s och 1 vpk), som föreslår ändringar iförtroendemannalagen, gäller frågan om regionala förtroendemäns rätt att fåtillträde till arbetsplatser där de själva inte är anställda. I den fjärdemotionen föreslås att multinationella företag skall vara skyldiga att bekostade fackliga organisationernas samarbete inom koncernen. Utskottet avstyrker motionerna och hänvisar till detberedningsarbete på arbetsrättens område som pågår inomarbetsmarknadsdepartementet. Utskottet avstyrker också ett antal förslag fillytterligare förändringar av förtroendemannalagen från vpk. Tillbetänkandet har fogats följande reservationer och särskilt yttrande. Den fackligaverksamheten vid mindre arbetsplatser, m (motiveringen) och vpk Förändringar avförtroendemannalagen, vpk Fackligt arbetei multinationella företag, vpk Fackligt arbete i multinationella företag, m 1983/84:425 av (vpk) och Lars-OveHagberg (vpk) I motionen yrkas att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning som ålägger svenska multinationella företag samt utiändskamultinationella företag verksamma i att bekosta de fackligaorganisationernas samarbete inom koncernen. 1983/84:875 av m. fl. I motionen yrkas att hos regeringen anhåller omförslag till ändring av förtroendemannalagen med den innebörd som angivits i motionen. 1 1984/85. AU1984/85:5 2 1983/84:1958 av m. fl. 2. att hemställer hos regeringen om förslag tillförändring av förtroendemannalagen enligt de riktlinjer som anges i motionen. Yrkande 1i motionen behandlas i betänkandet AU 1984/85:3. 1983/84:2389 av () och Lars-ErikLövdén (s) I motionen yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i motionen angående ändringar i lagen omfacklig förtroendeman. Lagen (1974:358) om fackligförtroendemans ställning på arbetsplatsen (förtroendemannalagen) intar enbetydelsefull plats bland de arbetsrättsliga reformerna. Lagen, som harvarit i tillämpning , innehåller ett antal grundläggande regler omden fackliga verksamheten på arbetsplatserna som syftar till att underlätta defackliga förtroendemännens arbete. Det gäller reglerna om rätt till ledighetfrån arbetet för att fullgöra fackliga uppdrag och rätt under vissaförutsättningar till bibehållna anställningsförmåner under sådan ledighet.Lagen innehåller också regler som skyddar förtroendemännen i deras uppdrag. Vidtvist om innebörden av lagen har de fackliga organisationernatolkningsföreträde frånsett vissa undantagsfall. 1 sista hand kan frågan prövasav arbetsdomstolen. I tre motioner föreslås ändringar i förtroendemannalagen.Utskottet behandlar först de krav som rör den fackliga verksamheten vid mindrearbetsplatser. Förslagen väcks mot bakgrund av att förtroendemannalagen iprincip enbart avser fackliga förtroendemän som är anställda på arbetsplatsen.De rättigheter som lagen ger gäller i förhållande till förtroendemännensarbetsgivare. Lagens regler kan således inte åberopas gentemot andraarbetsgivare eller på en annan arbetsplats, även om förtroendemännen skulle hafackliga uppgifter också på denna arbetsplats. Lagen gäller inte hellerfackliga funktionärer, t. ex. ombudsmän, som är anställda hos en organisation,även om deras verksamhet skulle vara förlagd ute på arbetsplatserna. Sådanfacklig verksamhet som inte är knuten till de anställda på arbetsplatsen ståralltså utanför förtroendemannalagen. m.fl. (s) framhåller i motion 875 att detförhållandet att förtroendemannalagen begränsas till förtroendevalda anställdahos arbetsgivare skapar allvarliga problem för den fackliga verksamheten vidsmå arbetsplatser. Behovet av åtgärder på detta område sägs nu vara större ännågonsin. Enligt motionen kan det av bl. a. administrativa och organisatoriskaskäl vara lämpligt med en förändring i flera steg. En jämförelse görs med AU1984/85:5 3 den regionala organisationen på arbetsmiljöområdet. Enrealistisk start för den regionala förtroendemannaverksamheten bör enligtmotionärerna innefatta en tillträdesrätt kombinerad med ett budgetanslag påett belopp som motsvarar det som utgår för regionala skyddsombud (ca40-42 milj. I motionen hemställs om förslag om ändring av förtroendemannalagenmed denna innebörd. Liknande förslag lämnas av () ochLars-Erik () som i motion 2389 hävdar att bristen på fackligtförtroendevalda vid små företag och arbetsplatser behöver avhjälpas för attmedbestämmandelagen skall kunna föras ut till de anställda. I motionen hänvisastill de förslag som lämnats av den nya arbetsrättskommittén omändringar i lagen om facklig förtroendeman, innebärande att regionala fackligaförtroendemän kan utses och bedriva fackliga verksamheter i de företag somutgör deras verksamhetsområde. Detta förslag bör genomföras enligtmotionärerna. Vidare föreslås att kostnaderna för de regionala förtroendemännenskall betalas genom arbetsgivaravgifter. Även vpk nämner i sin motion 1958 bland olika förslag tillförbättringar av förtroendemannalagen att den fackliga organisationen skall harätt till tillträde till de arbetsplatser där det finns medlemmar och att defackliga experter som den fackliga organisationen anlitar skall ges sammarättighet. Utskottet kan liksom motionärerna konstatera attförtroendemannalagen inte innehåller några regler om rätt till tillträde förfacklig verksamhet på arbetsplatser som saknar förtroendemän bland de anställdaeller regler om skyldighet för arbetsgivare på sådana arbetsplatser attmedverka till att en utifrån kommande, facklig företrädare kan utföra uppdragdär. Detta förhållande kan uppenbarligen skapa problem för den fackligaverksamheten på de mindre arbetsplatserna. Svårigheter kan även uppstå förbranscher där förhållandena är sådana att facklig verksamhet inte kan knytastill förtroendemän som utses bland de anställda på den enskilda arbetsplatsenulan måste bli en uppgift för i första hand den närmast berörda lokalaarbetstagarorganisationen. bör för fullständighetens skull påpekasatt lagen självfallet inte utesluter facklig verksamhet som bedrivs av andrafackliga företrädare än anställda på arbetsplatsen. Deras behov av att kommain på arbetsplatserna för att fullgöra sitt fackliga uppdrag ifrågasättsnormalt inte även om den lagfästa tillträdesrätten saknas. Inom stora delar avarbetsmarknaden har problemet också fått en lösning genom kollektivavtal. Den aktuella frågan har diskuterats ända sedanförtroendemannalagens tillkomst. Krav på lagstiftning har från fackligt hållställts om vad som kommit att kallas regionala förtroendemän. () föreslog vissa ändringar iförtroendemannalagen som bl. a. tillgodosåg önskemålen på denna punkt.Förslaget låg lill grund för en omarbetning av lagen som gjordes inomarbetsmarknadsdepartementet. Resultatet av detta arbete offentliggjordes genomatt ett förslag till ny förtroendemannalag överlämnades till lagrådet föryttrande . 1* 1984185. AU1984/85:5 4 lagrådsremissen föreslogs bl. a. rätt för regionala förtroendemänatt få tillträde till arbetsplatser där de själva inte är anställda.Lagförslaget, som lämnades utan erinran av lagrådet, kom dock efter hård kritikfrån skilda håll aldrig att föreläggas . I proposition 1983/84:165 - sombehandlas av utskottet i AU 1984/85:3 - heter det (s. 12) att det ingåri regeringens program att fortsätta det arbetsrättsliga reformarbetet pågrundval av en systematisk genomgång av hela fältet och etl planmässigt val avde frågor som är mest angelägna. Som exempel på aktuella reformfrågor som kantas upp i detta sammanhang vill utskottet för sin del framhålla behovet avbestämmelser som ger utrymme för en ordning med s. k. regionala förtroendemän.Det finns med hänvisning härtill inte anledning för att i dettasammanhang ta ställning till de aktuella yrkandena i motionerna 875, 1958 och2389. I vpk:s partimotion 1958 föreslåsytterligare ett antal förändringar av förtroendemannalagen. Dessa bör ske efterföljande riktlinjer: - Lagen utsträckstill att omfatta möjligheter att ta till vara medlemmarnas intressen i merallmänna samhällsfrågor liksom politisk verksamhet. - Den fackligaorganisationen skall ges rätten att bestämma omfattningen av tidsåtgången fördet fackliga uppdraget. - Rätten tillfackliga möten på betald arbetstid skrivs in i lagen. - , som företräder minst en femtedel av de anställda, skall omfattasav lagen. - Bestämmelsernaom sanktioner, som kan ådömas facklig organisation eller förtroendeman, skallutgå ur lagen. Motsvarande yrkanden har vid fleratidigare tillfällen framställts av vpk i , dock utan att ha vunnitbifall. Utskottet kunde senast (AU 1983/84:4) bl. a. konstatera anNARKi siU betänkande och den därpå följande lagrådsremissen endast påenstaka punkter gick motionärernas önskemål till mötes. Utskottet hänvisadeockså till det beredningsarbete som pågår inom ochangav därvid att när det gäller förtroendemannalagen bör detta arbete ha enannan inriktning än vad som förordas av vpk. Enligt utskottets mening haringenting därefter skett som motiverar en ändring av denna ståndpunkt. Medhänvisning härtill bör motionen avslås i dessa delar. Fackligt arbete i multinationella förelag (vpk) ochLars-Ove (vpk) pekar i motion 425 på de problem som uppstår för defackliga organisationerna vid den multinationalisering som svensk industri f.n. genomgår. Företagen kan genom att flytta produktionen mellan länder motverkafackliga aktioner. Det är enligt motionen svårt att få en riktig bild avföretagets ekonomiska AU1984/85:5 5 situation på grund av de möjligheter som finns att döljavinsterna eller föra över dem till enheter i andra länder. Det sägs vidare attdet finns flera exempel i på att utländska företag inte respekterar deregler som bör gälla vid umgänget mellan arbetsmarknadens parter. Ofta fattasviktiga beslut utan att de anställda som berörs får möjlighet till insyn,informalion och förhandling. Mot denna bakgrund bör det enligt motionärerna vara ettsvenskt samhällsintresse att underlätta för våra fackliga organisationer attsamarbeta med fackliga organisationer i andra länder. Några svenska multinationellaföretag bidrar ekonomiskt till den fackliga verksamheten inom hela företaget.Dessa företag är dock en minoritet. I motionen föreslås därför att regeringenskall ta initiativ till lagstiftning som ålägger svenska multinationellaföretag samt utländska multinationella företag verksamma i att bekostadet internationella samarbetet mellan de fackliga organisationerna inomkoncernen. Utskottet kan först konstatera att de påtaladesvårigheterna inte enbart kännetecknar de multinationella företagen. Problem avsamma art förekommer inom koncerner i allmänhet. Medbestämmandelagens reglerom bl. a. förhandlingar och information gäller nämligen enbart den somjuridiskt sett är arbetsgivare, dvs. det företag etc. som arbetstagaren äranställd hos. Om företaget t. ex. ägs av ett annat bolag har detta inte någraarbetsrättsliga skyldigheter enligt MBL. NARK har analyserat koncernproblematiken påmedbestämmandeområdet i sitt slutbetänkande (SOU 1982:60) MBL i utveckling.Analysen visar att man stöter på svårigheter om man försöker komma till rättamed problemen lagstiftningsvägen. Kommittén rekommenderar därför att manåtminstone t. v. avvaktar de resultat som kan uppnås genom dekoncernbestämmelser som överenskommits i utvecklingsavtalet mellan SAF och LO/PTK.Huruvida utvecklingsavtalets koncernbestämmelser är tillräckliga som utgångspunktför att lösa de viktiga förhandlings- och informationsfrågorna i demultinationella företagen är för tidigt att uttala sig om. Det skall inteförbises att det ligger en begränsning i att avtalet uttryckligen enbart gällerkoncernverksamhet som bedrivs inom landet. Utskottet tar dock för givet attdessa särskilda förhandlings- och informationsfrågor med deras internationellaaspekter uppmärksammas i det förut nämnda arbetsrättsliga beredningsarbete sombedrivs inom i samband med att man i detta arbeteföljer utvecklingen på koncernområdet i övrigt. Mot den bakgrunden anserutskottet det inte behövligt att föreslå någon åtgärd med anledning av motion425. AU1984/85:5 6 1. beträffande denfackliga verksamheten vid mindre arbetsplatser an avslår motionerna 1983/84:875, 1983/84:1958 yrkande 2 i motsvarande del och 1983/84:2389, 2. beträffandeförändringar av förtroendemannalagen attriksdagen avslår motion 1983/84:1958 yrkande 2 i motsvarande del, 3. beträffande fackligtarbete i multinationella företag att avslår motion 1983/84:425. Närvarande: (), (), ErikJohansson (s), (), (), (),(), (), (), (), ElverJonsson (fp), (), (), iBengtsfors (c) och (vpk). Den fackliga verksamheten vid mindre arbetsplatser(mom. 1 - motiveringen) , ,och (alla m) anser att den del av utskottetsyttrande som på s. 3 börjar "Utskottet kan" och på s. 4 slutar"och 2389" bort ha följande lydelse: Utskottet motsätter sig en utvidgning avförtroendemannalagen bestående i att lagen även skall göras tillämplig påsådana fackliga företrädare som inte är anställda hos arbetsgivaren i fråga. Ensådan ordning med s. k. regionala förtroendemän går stick i stäv medmedbestämmandelagens grundläggande syfte att ge ökat inflytande åt de direktberörda på arbetsplatserna. Denna inriktning skall gälla även för de anställdai små företag som saknar fackklubb eller fackliga förtroendemän. På många mindre arbetsplatser har det fackligaarbetet föga anknytning till det enskilda företaget. Verksamheten medförhandling och information sköts av fackliga ombudsmän som inte har någonuppgift i företaget och som ofta har begränsade möjligheter att sätta sig in iförhållandena på de skilda arbetsplatserna. De har heller ingen skyldighet atti förväg samråda med de anställda. Det förekommer att väsentlig informa- AU1984/85:5 7 tion når de anställda först långt efter det att arbetsgivarenfullgjort sina lagstadgade skyldigheter när det gäller information ochförhandling gentemot de fackliga organisationerna. I många fall har denfackliga organisationen också begränsat möjligheterna för arbetsplatsens egnaombud eller arbetstagarrepresentanter att delta i det fackliga arbetet. Det ärsåledes centrala fackliga organ som avgör om de anställda på en mindrearbetsplats får representeras av ett ombud från den egna arbetsplatsen. Utskottet delar den kritik som moderata samlingspartiet harriktat mot den beskrivna situationen. Det är viktigt atl stryka undermedbestämmandelagens syfte att nå ett decentraliserat och smidigtbeslutsfattande. Inriktningen måste således vara att få till stånd en ordningmed direkt inflytande och ansvar vid förhandlingar och information åt deanställa även vid de mindre arbetsplatser som saknar fackklubb eller fackligförtroendeman. I den mån de anställda önskat medverkan från utomstående fackligföreträdare har utvecklingen visat att de frågor om tillträdesrätt tillarbetsplatsen etc. som är förknippade härmed kan lösas avtalsvägen. Om defackliga organisationerna önskar bygga ut sin service till medlemmarna genomatt utöka den lokala eller regionala organisationen, bör detta betraktas som enintern facklig angelägenhet som inte kräver statsmakternas medverkan. Medhänvisning härtill avstyrks motionerna 875 och 2389 samt motion 1958 i den delsom rör tillträdesrätten för utifrån kommande fackliga förtroendemän ochexperter. Den fackliga verksamheten vid mindre arbetsplatser(mom. 1) (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 3 börjar "Utskottet kan" och på s. 4 slutar"och 2389" bort ha följande lydelse: Utskottet delar motionärernas uppfattning om det olyckligai att förtroendemannalagen saknar regler om sk. regionala förtroendemän. Rättsaknas således för utifrån kommande fackliga företrädare att få tillträde tillarbetsplatser och att där få fullgöra sina fackliga uppdrag. Denna brist ilagen medför uppenbara problem för den fackliga verksamheten på de mindrearbetsplatserna och i branscher där det fackliga arbetet inte har kunnat knytastill anställda förtroendemän. Det är i dessa fall i huvudsak en uppgift förnärmast berörda fackliga organisationer att svara för nödvändiga insatser.Deras uppdrag får inte ifrågasättas. En lagfäst tillträdesrätt tillarbetsplatserna måste därför vara en självklar del i förtroendemannalagen. () har också lämnat förslag som tillgodoser dettakrav. Med hänvisning härtill bör regeringen återkommatill med förslag till ändring i förtroendemannalagen som innebär attden fackliga organisationen skall ha rätt till tillträde till de arbetsplatserdär det finns medlemmar. Samma rätt skall ges de fackliga experter som denfackliga AU1984/85:5 8 Utskottet tillstyrker såledesvpk:s motion 1958 i denna del. Därmed tillgodoses även motionerna 875 och 2389till viss del. Vad utskottet anfört bör ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse; 1. beträffande den fackligaverksamheten vid mindre arbetsplatser au med bifall till motion1983/84:1958 yrkande 2 i motsvarande del samt med anledning av motionerna1983/84:875 och 1983/84:2389 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. Förändringar i förtroendemannalagen (mom. 2) (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 4 som börjar "Motsvarande yrkanden" och slutar"dessa delar" bort ha följande lydelse: lag om de fackliga förtroendemännens rättigheterförsågs från början med omotiverade begränsningar som försvårar ett effektivtfackligt arbete och medför onödiga gränsdragningsproblem. a. drogs upp enkonstlad gräns mellan politiskt och fackligt arbete fastän det i praktiken inteär möjligt att göra en åtskillnad av det slaget. En annan begränsning är att den fackliga organisationenendast har tolkningsföreträde beträffande tidsåtgången för de fackligauppdragen. Det är mer rimligt att detta får bestämmas av organisationen. När man slopar dessa begränsningar kommer det att saknasanledning att behålla möjligheterna till skadeståndssanktioner motfackföreningarna och deras förtroendevalda. För att de förtroendevalda skall få de rättigheter somtillkommer dem enligt lagen krävs att deras fackliga organisation är bunden avkollektivavtal i förhållande lill arbetsgivaren. Det innebär atl fackligaorganisationer ulan avtal inte omfattas av lagens skydds- ochförmånsbestämmelser beträffande de förtroendevalda. Detta gäller även omorganisationen har ett betydande antal medlemmar på arbetsplatsen eller t. o.m. om flertalet anställda tillhör organisationen. En sådan ordning är orimlig.En organisation som företräder minst en femtedel av de anställda på enarbetsplats bör alllid ha rält atl utse fackliga förtroendemän med denställning lagen ger. De förändringar av förtroendemannalagen som förespråkats iframställningen ovan kan sammanfattas på det sätt som görs i vpk-motionen1058; Lagen utsträckstill att omfatta möjligheter att ta till vara medlemmarnas intressen i merallmänna samhällsfrågor liksom politisk verksamhet. Den fackligaorganisationen skall ges rätten all bestämma omfattningen av tidsåtgången fördet fackliga uppdraget. Rätten tillfackliga möten på betald arbetstid skrivs in i lagen. AU1984/85:5 9 som företräder minst en femtedel av de anställda skall omfattas avlagen om facklig förtroendemans ställning. Sanktionsbestämmelsernasom kan ådömas facklig organisation eller förtroendeman, skadestånd enligtförtroendemannalagen, skall utgå ur lagen. Dessa riktlinjer för en reformeringav förtroendemannalagen bör delges regeringen. dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffandeförändringar i förtroendemannalagen anriksdagen med bifall till motion 1983/84:1958 yrkande 2 i motsvarande del somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Fackligt arbete i multinationella företag (mom. 3) (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 5 börjar "Utskottet kan" och slutar "motion425" bort ha följande lydelse: Motion 425 ger enligt utskottets mening en riktigbeskrivning av de särskilda svårigheter som föreligger att bedriva fackligverksamhet i multinationella företag. Problemen ökar i vårt land i takt medden utökade multinationaliseringen av den svenska industrin. Mot den bakgrundenär det nödvändigt- att de fackliga organisationerna vid svenska företag får deresurser som krävs för att upprätthålla ett internationellt samarbete med de fackligaorganisationerna vid koncernens företag utomlands. I likhet med motionärerna anser utskottet att det är demultinationella företagen som skall bekosta detta samarbete och att det skallåläggas företagen som en lagfäst skyldighet. Det bör uppdras åt regeringen attutforma förslag till lagstiftning om en sådan skyldighet för svenska multinationellaföretag och utländska multinationella företag med verksamhet i . dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse: 3. beträffandefackligt arbete i multinationella företag attriksdagen med bifall till motion 1982/83:425 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. AU1984/85:5 10 Fackligt arbete i multinationella företag (mom. 3) , ,och (alla m) anför: Utskottet avstyrker vpk:s förslag alt svenskamultinationella företag och utländska multinationella företag verksamma iSverige enligt lag skall åläggas att bekosta de fackliga organisationernasarbete inom koncernen. Vi stöder med kraft detta beslut och vill samtidigtunderstryka vikten av att insatser av detta slag vid behov regleras genomöverenskommelser mellan parterna. Vi vill också i detta sammanhang med anledning av denallmänna inriktningen i vpk:s motion framhålla följande. Internationaliseringenav företagen har varit en icke oväsentligt bidragande orsak till den internationellavälståndsökningen. De utländska direktinvesteringarna och de internationellaföretagens verksamhet i landet har således utan tvivel en rad positiva effekternär det gäller näringslivets försörj ning med riskkapital, tillgången tillavancerad teknik m.m. Likaså har svenska företags utlandsetableringar bidragittill den ekonomiska och tekniska utvecklingen såväl i som i andraländer. Detta har också varit positivt för sysselsättningsutvecklingen iSverige. Vidare vill vi framhålla betydelsen av att slå vakt om fri handel, frietablering över gränserna och friare regler för kapitalrörelser. Dessa viktigaprinciper för internationella handlande på det ekonomiska området fårinte försvåras genom olika slag av begränsande lagstiftning. I detta sammanhangvill vi slå fast principen att ett företag måste arbeta på de villkor somgäller i det land i vilket det verkar.