bet · G801NU32 · 1984-12-31 00:00:00 — Frågan om televerkets prissättningvid försäljning av en konkurrensui-sait produkt (lelefonsvarare) har nyligenprövats av med anledning av en ansökan av ett enskilt förelagom förhandling enligt konkurrenslagen (1982:729) för att undanröja s. k.skadlig verkan till följd av underprissättning på produkten. I beslut den 26april 1985 har domsto- NU1984/85:32 12 len lämnat företagets talan utan bifall beroende bl. a. påatt den utredning av statens pris- och kartellnämnd (SPK) som ligger till grundför beslutet inte medger några säkra slutsatser. Härom anför domstolenföljande: Grunden till att frågan omunderprissättning inte kunnat klarläggas i ärendet är att inte kantillhandahålla en godtagbar redovisning. Del mäste åligga verket att få tillstånd en sådan redovisning. Enligt vad som upplysts pågår ett arbete i syfteatt förbättra verkets redovisning. Domstolen förutsätter att detta arbetepåskyndas och att särredovisning av den konkurrensutsattaverksamheten blir tillfredsställande . Vidare harframkommit att NO har begärt att SPK skall göra en ny utredning om televerketskonkurrensutsatta verksamhet. Utredningen skall syfta till att klarläggaverksamhetens omfattning och vilka principer verket tillämpar beträffandeprissättning och redovisning. Även förekomsten av underprissättning skallundersökas. Genom undersökningens breda uppläggning bör det finnas godaförutsättningar att få fram ett material som pä ett annat sätt än utredningen idetta ärende tillåter slutsatser beträffande televerkets prissättning. Närytterligare underlag för bedömningen föreligger i enlighet med vad som nuangetts, kan detta motivera ett annat ställningstagande frän domstolens sida. Den i beslutet nämnda nyautredningen av SPK om konkurrensutsatta verksamhet väntas pågåunder hela är 1985. Frågan om separat redovisning av konkurrensutsattverksamhet har aktualiserats för postverkets del genom skrivelser från NO tillregeringen. I skrivelserna hänvisar NO till flera anmälningar frän privataföretag angående postens verksamhet på konkurrensmarknader. Frågan tas upp ibudgetpropositionen (prop. 1984/85:100 bil. 6 s. 99), där kommunikationsministernframhåller vikten av att posten så långt möjligt söker sär-redovisa de verksamhetersom poslen bedriver i konkurrens. Monopolverksamheten skall inte subventioneraden konkurrensutsatla verksamheten inom posten. Tvärtom skallkonkurrensverksamheten ge sådana positiva bidrag att postens servicenät kanbibehållas och att avgifterna för monopoltjänsterna kan hällas nere. Enligtkommunikationsministerns mening bör resultatet av ett pågåendeutvecklingsarbete inom posten med att särredovisa olika verksamheter avvaktas. Det kan tilläggas all en fråga om postverkets prissättninga\ viss konkurrensutsatt verksamhet (distribution av gruppreklam) förnärvarande prövas av . väntas verksledningskommittén (C 1983:04) kommaatt avge ett betänkande om styrningen av affärsverken och deras dotterbolag.Kommittén väntas i det sammanhanget komma att ta upp även frågor omsärredovisning av konkurrensutsatl verksamhet. Frågan om affärsverkenskonkurrensulsaila verksamhet behandlades av senast i december 1984med anledning av en trepartimotion (m. NU1984/85:32 13 c, fp) med samma innehåll som den nu aktuella motionen1984/85:1423. Efter en redovisning bl. a. av vissa bestämmelser ikonkurrenslagen (1982:729) och NO:s bevakning av affärsverkens prissättningkonstaterade utskottet att det ännu inte hade klarlagts att monopolmissbrukhade förekommit i något fall. På grundval av SPK:s utredningar och utgången avde olika ärendena hos NO och finge bedömas om det fanns behovav en allmän översyn av sambandet mellan konkurrensutsatt verksamhet och övrigverksamhet inom affärsverken. Utskottet avstyrkte motionen. Företrädarna för detre partier som stod bakom motionen reserverade sig till förmån för denna.Riksdagen följde utskottet. Beträffande den statliga affärsverksamheten i allmänhethar ett antal offentliga utredningar lagt fram förslag såvälav generell natur som beträffande olika delfrågor. Åtskilliga av dessa förslaghar lett till beslut av statsmakterna. I andra fall har förslagen inteföranlett någon åtgärd beroende pä att förutsättningarna förändrats eller påatt förslagen mött kritik. Stor uppmärksamhet har ägnats åt frågor om anpassning avaffärsverks-formen t\\\ kraven pä affärsmässighet. Förslag i sådant syfte ladesfram av affärsverksutredningen är 1968 och affärsverkskommittén är 1972. Förslagen,som anmäldes för först i proposition 1976/77:130 med förslag tillriktlinjer för modernisering av det statliga budgetsystemet, kom endast ibegränsad omfattning att genomföras. I sammanhanget togs inte ställning till deövergripande frågorna om de statliga affärsverken, framför allt avvägningenmellan rollen som samhällsorgan och rollen som affärsföretag med lönsamhet sommål. Frågor om ombildande av affärsverk till aktiebolag haraktualiserats . Ett förslag av denna innebörd frän statensvattenfallsverk är 1967 kom aldrig att underställas på grund avmotstånd frän personalorganisationerna. Ett motsvarande förslag beträffandeförenade fabriksverken lades fram av FFV-utredning . Dettaförslag kunde inte heller genomföras, eftersom de anställdas organisationer önskadeatt affärsverksformen skulle bibehållas. I proposition 1975/76:122 (s. 45 f.)anförde föredragande statsrådet, industriminister . , att FFV:sverksamhet borde kunna effektiviseras avsevärt genom en ny organisation m. fl.åtgärder. Frågan om en ändrad företagsform borde prövas på nytt efter ca tre ärmed sikte på beslut . Näringsutskotlet instämde häri och uttalade sigsamtidigt för en utredning med syfte att lägga fram förslag om lämpligföretagsform för den statliga affärsdrivande verksamhet som bedrivs ikonkurrens med andra företag (NU 1975/76:62 s. 9 f.). anslöt sig tillvad utskottet anfört. Någon utredning kom emellertid inle att tillkallas. Frågantogs upp på nytt i proposition 1981/82:25 (s. 108 f.). Föredraganden,industriminister . Åsling, erinrade om begäran . Hananförde att frågan om lämplig företagsform för olika statliga verksamheter varföre- NU1984/85:32 14 mål för kontinuerlig uppmärksamhet av regeringen. Det hadevisat sig att det var lämpligast att behandla företagsformen separat för olikastatliga myndigheter och verk. Det fanns därför inget behov av en samlad utredningi frågan. Utskottet anslöt sig enhälligt till denna bedömning (NU 1981/82:18).Beträffande företagsformen för FFV anförde industriministern atl de åtgärdersom vidtagits sedan är 1976, bl. a. ombildning av vissa sektorer till bolag,utgjorde steg mot en aktiebolagsbildning för hela verket. Han var dock inteberedd att lägga fram förslag härom. Vad som anförts lämnades utan erinran avriksdagen. Frågan om ändrad företagsform för hela affärsverk hardärefter inte aktualiserats. I några fall har delar av verk kunnat ombildastill bolag. De fackliga organisationerna torde dock alltjämt i regel motsättasig en ändring av verksformen. Är 1981 fattade ett principbeslut omatt industrier () skulle överföras i bolagsform den I juli1985. 1 den tidigare nämnda propositionen 1984/85:158 om vissa telefrågoranmäler kommunikationsministern alt enighet i frågan mellan verket och organisationernainte har kunnat nås varför ett slutligt beslut föresläs bli fattat först efterförnyade överläggningar. En redogörelse för riksdagensställningstaganden till vissa principfrågor om de statliga aktiebolagen kanlämpligen utgå års beslut om inrättandet av ett statligtförvaltningsbolag (prop. 1969:121, SU 1969:168, rskr. Uppgiften fördetta bolag senare benämnt var att överta och därefterförvalla aktierna i de statliga aktiebolagen, med undantag främst för vissabolag som sorterade under kommunikations- och finansdepartementen. 1propositionen anfördes som en allmän bakgrund till förslaget att den statligaföretagsamheten borde förstärkas som ett led i en aktiv och samordnadnäringspolitik. Som övergripande mål för förvaltningsbolaget angavs att"under krav pä lönsamhet uppnå största möjliga expansion". 1sammanhanget anfördes att mål och villkor för de statliga företagen inte fickinnebära sädana inskränkningar i deras rörelsefrihet att de placerades i ettunderläge i förhällande till privata företag. Vidare uttalades att de statligaförelagen även i framliden borde ha ett särskilt ansvar att ta hänsyn tillsamhällsintresset vid val mellan olika produktions- ochlokaliseringsalternativ. Det föreslogs att förvaltningsbolaget skulle varaskyldigt att lämna offert för sådana speciella uppgifter som ägaren begärde attbolaget skulle fullgöra. med bildandet av förvaltningsbolaget tillsattesen särskild affärsverksdelegation med i huvudsak samma personsammansättning sombolagets styrelse. Delegationens uppgift var att åstadkomma en ökad samordningdels mellan affärsverken inbördes, dels mellan dessa och förvall-ningsbolagetoch dess dotterbolag. Det hänvisades till att affärsverken på grund av sinoffentligrättsliga ställning inte kunde inordnas i den föreslagna statligakoncernen. Del visade sig emellertid snart atl det saknades NU1984/85:32 15 praktiska förutsättningar för en sådan samordning av heladen statliga företagssektorn som var syftet med affärsverksdelegationen. Dennakom därför att slutligt avvecklas är 1980. Statsföretag expanderade snabbt.Förlusterna i vissa dotterbolag täcktes genom koncernbidrag från ochTobaksbolaget. Stora investeringar gjordes i basindustrier, framför allt iNorrland. Nytt aktiekapital tillsköts av staten i syfte att möjliggöraett omfattande investeringsprogram för resten av 1970-talet. Frän år 1977drabbades emellertid flera av dotterbolagen av strukturkriser, vilket ställdestora finansiella krav på moderbolaget. Statsföretag kom att engageras även iförsöken att rekonstruera bl. a. handelsståls- och varvsindustrierna. År 1977överfördes de statliga varvsintressena till . Under budgetåren1977/781981/82 anvisade betydande belopp i form avmedelstillskott till Statsföretag för bl. a. täckande av förluster idotterbolagen. väcktes från såvälsocialdemokraternas som moderata samlingspartiets sida motioner om en omprövningav Statsföretags verksamhetsinriktning. Någon omprövning av riktlinjerkom dock inte till stånd . Efter regeringsskiftet föreslogs i proposition1982/83:68 en genomgripande rekonstruktion av Statsföretag och en ändradmålsättning för gruppen. Som tidigare redovisats innebar förslaget alt några avde största dotterbolagen bröts ut och att Statsföretagsgruppen därigenom ficken annan inriktning. I propositionen (s. 10 f.) gav föredraganden, statsrådetRoine , vissa allmänna synpunkter på motiven för statligt företagande.Han konstaterade att motiven för etableringar eller förvärv av de olikaföretagen varit långt ifrån enhetliga. I några fall hade statens ansvar för ettrationellt utnyttjande av landets naturtillgångar varit av betydelse, i andrafall hade försörjningsskäl eller önskemålet att lösa sysselsättningsproblemvarit utslagsgivande. I vissa fall då de skäl som ursprungligen motiverat ettförvärv eller tillkomsten av ett förelag försvagats hade företaget kunnatfortsätta att utvecklas enligt rent affärsmässiga principer. BeträffandeStatsföretag anfördes följande; Genom Statsföretagsgruppen harstatsmakterna möjlighet att trygga en inhemsk produktion av viktiga produktersom annars kanske skulle bli för liten eller helt upphöra pä grund avlönsamhetsskäl. Genom Statsföretags-gruppen har staten också möjlighet attgenomföra vissa önskvärda investeringar eller medverka i industripolitisktönskvärda strukturrationaliseringar. Via de statliga företagen har statenockså möjlighet att göra industripolitiskt önskvärda satsningar där sädanaannars inte skulle ha kommit till stånd pä grund av t. ex. satsningens riskeller storlek. Det finns i sådana fall helt enkelt ingen privat ägare medtillräckligt intresse och tillräcklig kapacitet i fråga om risktagande,finansiering och företagsledning som är beredd att ställa upp som ägare pävillkor som är rimliga för staten. Slutsatsenär att staten som ägare till företag kan driva en aktiv politik NU1984/85:32 16 pä olika områden. Det bör också tilläggas att det ärvärdefullt för staten att ha erfarenhet av företagandets villkor och möjlighetatt närmai-e följa utvecklingen i näringslivet. Enligt min mening är det ocksåväsentligt att staten som företagsägare finns som ett alternativ till andraägarkategorier och dessutom som ett alternativ som kan påverkanäringspolitikens inriktning. Vidare föreslogs en ändring av detär 1969 formulerade målet för Statsföretagsgruppen, enligt vilket kravet påexpansion framstod som centralt. 1 stället borde målet vara att "underkrav pä lönsamhet öka den statliga företagssektorns effektivitet ochkonkurrenskraft och därmed dess expansionsförmåga". Vidare framgick attStatsföretag avsågs arbeta på i princip samma villkor som enskilda företag.Härom anfördes följande. För att inte konkurrenssnedvridningskall uppstå skall Statsföretagsgruppen på sätt som framhölls i prop. 1969:121verka undersamma villkor som privata företag. Detta betyder bl. a. samma frihetoch begränsning vid beslutsfattandet. Vidare betyder detta attkapitalförsörjningen skall tillgodoses på likartat sätt som för näringslivet iövrigt. Nytt kapital skall tillskjutas av likartade skäl och på likartadevillkor som i andra företag. Det innebär att ägarkapital kan tillförasStatsföretag i form av nyemissioner när bolaget behöver kapitaltillskott föratt genomföra t. ex. stora lönsamma investeringar. Jag anser att Statsföretag sedangruppen genomgått en rekonstruktion och konsoliderats bör sträva efter attuppnå en lönsamhet som medger tillfredsställande avkastning pä ägarkapitalet. bör avkastningskravet i princip ges likartadutformning som för enskilt ägda företag. Statsföretag skall emellertidockså-kunna vara ett instrument i regeringens näringspolitiska planering. I denmån Statsföretag åläggs uppgifter som kommer i konflikt med denföretagsekonomiska målsättningen skall detta, såsom , lösas genom ettoffertförfarande. I motioner från moderatasamlingspartiet och riktades stark principiell kritik motregeringens förslag med motiveringen att statligt förelagande leder tillbesvärande rollkonflikter för staten. Denna kritik avvisades avnäringsutskottet (NU 1982/83:25 s. 8 f.). Vad som behövdes var endast attstatens båda funktioner hölls åtskilda och att staten som företagsägareunderkastade sig de bestämmelser som gäller generellt för näringslivet.Utskottet tog också avstånd från motionärernas förslag om att skulleuttala sig för en allmän begränsning av statens förelagsengagemang liksom förförsäljning och börsintroduktion av statliga företag. Sistnämnda frågabehandlas i nästa avsnitt. Företrädarna för resp. parti i utskottet reserveradesig till förmån för motionerna. Mot förslaget i propositionen om mål förSlatsföretagsgruppen riktades kritik i motioner från såväl ochfolkpartiet som från helt andra utgångspunkter vänsterpartietkommunisterna. NU1984/85:32 , 17 nämnda partierna begärde ett än starkare betonande avkraven pä effektivitet och lönsamhet. De vände sig mot att expansionfortfarande ingick i målformuleringen. kommunisterna ansågdäremot att kravet på lönsamhet borde ges "en mindre formell och merlångsiktig innebörd". 1 stället för en omorganisation begärdes en nyframtidsinriktad grupp av statliga företag. Utskottet anslöt sig även i frågorom målet för Statsföretag till regeringens förslag. Reservationer avgavs avföreträdarna för dels de tre borgerliga partierna, dels vänsterpartietkommunisterna. behandlade utskottet (NU 1984/85:13) åter enmotion frän kommunisterna om målet för de statliga företagen. 1denna motion anfördes bl. a. att de statliga företagen borde varamönsterföretag i fråga om de anställdas inflytande och den inre demokratin.Utskottet hänvisade bl. a. till att målet för Statsföretag innefattar även ettpersonalpolitiskt delmål, nämligen att en strävan skall vara att skapa alltstörre arbetstillfredsställelse för de anställda. Även denna motion avslogs avriksdagen pä förslag av utskottet. Försäljning av statliga företag Förslag om påbörjande av enlångsiktig och systematisk utförsäljning av statliga företag i såvälaffärsverks- som bolagsform framförs i partimotioner frän de borgerligaoppositionspartierna. Gemensamt för förslagen är att de antas innebära enförstärkning av statsbudgetens inkomstsida med /86. I motion 1984/85:559 (m) anförs att staten har varitmindre framgångsrik som företagare. Det statliga ägandet har varit till skadaför de berörda företagen och lett till slöseri med resurser. Enligtmotionärerna har statligt företagande en rad andra nackdelar, bl. a. risker försammanblandning av funktioner och för illojal konkurrens gentemot privataföretag. Mot bakgrund härav föresläs en omfattande privatisering av statligaföretag. Följande metoder anges som tänkbara: a. försäljningav aktier på börsen b. försäljningtill tidigare ägare eller minoritetsägare c. överlåtelseav statliga minoritetsintressen till huvudaktieägare d. försäljningav aktier till anställda e. utförsäljningav bolagets tillgångar f. försäljningtill annat företag "spin-offs"av bolagets beståndsdelar Varje metod har enligt motionärerna sina fördelar ochlämpar sig olika väl för olika fall. En allmän strävan bör vara att geutförsäljningar en sä 2 1984/85. NU1984/85:32 18 stor spridning till allmänheten som möjligt utan attägaränsvaret tunnas ut. Särskilda insatser bör göras för att underlätta för deanställda att förvärva aktieposter i de egna företagen. Vidare anförs att en systematisk avyttring av de statligaföretagen måste ske stegvis för att kunna absorberas av kapitalmarknaden utanall underkurs skall behöva tillgripas och utan att möjligheterna försvåras förandra företag att få kapital via den ordinarie kapitalmarknaden. Enutförsäljning av vissa tillgångar inom affärsverken t. ex. domänverket ochVattenfall antas kunna ske i former som lockar placerare vid sidan av desedvanliga köparkategorierna. 1 motion 1984/85:2623 (m) föreslås, med hänvisning tillnyssnämnda motion, att uppdrar åt regeringen att arbeta medambitionen att statliga företag kan avyttras i en en sådan omfattning att detstatliga uppläningsbehovet för /86 minskar med minst 3 000 milj.kr. föreslår i motion 1984/85:2303 enförsäljning av samma omfattning. I motiveringen, som finns i motion1984/85:2301, anförs att det har blivit allt vanligaremed statliga företag som konkurrerar med vanliga privata företag. Allerfarenhet visar enligt motionärerna att konkurrensutsatta företag skötseffektivast i privat regi. Det föreslås därför att en långsiktig utförsäljningav statliga företag påbörjas. Av särskilt intresse är , televerketsdotterbolag och delar av domänverkets skogsinnehav. Som ytterligare exempelanges , , Ncb, m. synpunkter pä frågan utvecklas närmare imotion 1984/ 85:1434. Enligt motionärernas mening bör statliga företag i förstahand verka inom sådana områden där staten har väsentligt bättre förutsättningaratt bedriva företagande än enskilda och kooperativa företag. Det understryksdock att staten har en självklar roll när det gäller ansvaret för vissgrundläggande samhällsservice och att det i vissa fall är enbart staten som kanmobilisera tillräckliga resurser för att lösa särskilda omstruktureringsproblemeller omfattande utvecklingsprogram. Det har också från regionalpolitisksynpunkt varit nödvändigt med statligt företagande. Ett statligt ägande kan ivissa fall även vara ett nödvändigt komplement i marknadsekonomin. Icke destomindre måste statens långsiktiga ägarengagemang inom olika branscher kunnaomprövas. Staten har svårt att uppbringa den känslighet för marknadensförändringar som ett effektivt företagande långsiktigt kräver. Genom att statenhar att dra upp ramar för näringslivets verksamhet kan det lätt uppstå endubbelroll om staten är företagare. Vidare anförs att statligt ägande inte fär bli ettsjälvändamål. Företag som har strukturerats om och fått nödvändig stabilitetoch lönsamhet borde kunna säljas ut. Förutom de i motion 1984/85:2301 nämndaföretagen anges , i vilken staten skulle kunna minska sin andel NU1984/85:32 19 Enligt motionärerna bör man heller inte varafrämmande för att pröva nya grepp såsom uppdelning av verksamheter inom deaffärsdrivande verken och börsintroduklion av delar av dessa i form av olikabolag. 1 partimotion 1984/85:2805 anförs att statensroll som ägare till företag lätt kommer i konflikt med statens huvudsakligaroll i övrigt i samhället. Detta har varit till nackdel för de statligaföretagens möjligheter att utvecklas. Staten har inte kunnat fungera som enbartägare, och den egentliga ägarfunktionen har därför inte blivit tillgodosedd.Vidare anförs att statliga företag liksom andra företag måste utvecklas ochexpandera på grundval av egen lönsamhet och vinstutveckling, inte med hjälp avstatliga kapitaltillskott. Det nödvändiga kapitalet bör anskaffas påkreditmarknaden i konkurrens med andra förelag. Motionärerna anser sålunda atl de statliga företagenbehöver ett tillskott av andra tänkbara ägare för att över huvud taget fäägarrollen uppfylld. Ett antal statliga företag bör kunna säljas. Det finns t.ex. ingen anledning till att staten bedriver restaurangrörelse genom SARA.Försäljningarna bör ske med sikte pä att ge intäkter av ca 3 miljarder kronorom året under framöver. Motioner om börsintroduktion ochförsäljning av aktier i statliga företag väcktes under perioden19561972. Motionerna avslogs av . väcktes en motion (m)avseende försäljning helt eller delvis av företag i . Ävenden avslogs på förslag av utskottet (NU 1977/78:33), som hänvisade till att enutredning om Statsföretags verksamhetsinriktning och mäl skulle tillsättas avregeringen och att denna utredning skulle studera bl. a. frågan om ett vidgatägande av företagen inom . väcktes en liknande motion (fp). Vid sinbehandling av motionen hänvisade näringsutskottet (NU 1980/81:6) till att dennämnda statsföretagsutredningen i sitt betänkande (SOU 1978:85) Statligtföretagande i samhällets tjänst hade föreslagit bl. a. bildandet av ett bolagbenämnt Statsinvest, till vilket skulle överföras aktier i ett lämpligt urvalav företagen inom . Som delägare i Statsinvest skulleenligt utredningen efter en börsintroduktion såväl institutionella placeraresom allmänheten kunna komma i fråga. Utskottet hänvisade vidare till attregeringen ännu inte hade tagit ställning till utredningens förslag i denna delmed motiveringen att frågan krävde ytterligare överväganden. På förslag avutskottet avslog motionen. väcktes två motioner(m; fp)av ungefär sammainnebörd. Även dessa avslogs på förslag av utskottet (NU 1980/81:49), somhänvisade till att beredningen av frågan inom fortfarandepågick. I enpartimotion från moderata samlingspartiet föreslogs att NU1984/85:32 20 staten successivt skulle avveckla sina intressen i sådanalönsamma förelag som staten äger helt eller delvis. Motionsyrkandet avstyrktesav utskottet (NU 1981/82:13), varvid moderata samlingspartiets företrädarereserverade sig. Ett motsvarande yrkande är 1982fick samma behandling (NU 1981/82:53). Det kan tilläggas att statsföretagsutredningensförslag om börsintroduktion av statliga företag via Statsinvest inte kom attunderställas . Det förslag om rekonstruktion av Statsföretagsgruppen somlades fram efter regeringsskiftet gav anledning till motioner (m;c; fp) med yrkanden om alternativa program för rekonstruktion, som skulle kunnafinansieras genom intäkter från försäljning av vinstgivande statliga företaginom gruppen. 1 andra motioner från de tre borgerliga oppositionspartiernaföreslogs utförsäljning av statliga företag inom och utom Stats-företagsgruppeni syfte bl. a. att förbättra det statsfinansiella läget. Särskilda yrkandenförelåg om en successiv privatisering av Bryggerier och . Vidsin behandling av de angivna motionerna anförde utskottet (NU 1982/83:25 s. 14)att ett genomförande av förslagen skulle leda till att de kvarvarande statligaföretagen skulle komma att genomsnittligt förete låg lönsamhet.