bet · G801NU30 · 1984-12-31 00:00:00 — En förutsättning för att drifttillständinte skall återkallas bör vara, heter det i motion 1984/85:2878 (c), attreaktorinnehavaren bedriver nödvändig forsknings- och utvecklingsverksamhet ochavsätter tillräckliga medel för kärnkraftens avveckling. Det begärs därför attmomenten 2 och 3 i 15 § skall utformas enligt atomlagstiftningskommitténsförslag, vilket innebär en vidgad tillämpning av återkallelseinstitutet (seprop. 1983/84:60 s. 60f.). Krav av denna innebörd framförs också i motion1984/85:1679 (c). tog ställning till samma krav från (NU 1983/84:17 s. 7) anförde utskottet att den nyansering av sanktionssystemetsom förespråkades i propositionen var väl motiverad och fullt förenlig med dehöga krav som lagen i en rad avseenden ställer på reaktorinnehavarna. Detsystem för fastställande av forsknings- och utvecklingsprogram som regeringenföreslog syntes enligt utskottet också innebära att riskerna för påtalbaraförsummelser frän deras sida ytterligare minskade. Utskottet avstyrkte såledesifrågavarande yrkande. NU 1984/85:30 59 tietsoch kommunisternas företrädare i utskottet reserverade sig tillförmån för motionsyrkandet. Utskottet kom till samma slutsats (NU 1983/84: 30 s. 56). Även då reserverade sig företrädarna för de nämndapartierna i utskottet. Utskottetgör samma bedömning . Någon ändring av kärntekniklagen, såvitt gällerförutsättningar för återkallelse av tillstånd att bedriva kärntekniskverksamhet, är sålunda enligt utskottets uppfattning inte aktuell. Utskottetavstyrker alltså motionerna 1984/85:2878 (c) och 1984/85:1679 (c), båda iifrågavarande del. En annan nu återkommande fråga som varkontroversiell när lagförslaget behandlades gäller hantering och slutförvaringav använt kärnbränsle. Villkorslagenangav två olika metoder som en reaktorinnehavare kunde välja mellan när detgällde att tillgodose lagens krav på hur det använda kärnbränslet skulle tas omhand. Den ena var upparbetning med åtföljande slutlig förvaring av dethögaktiva avfall som erhålls därvid. Den andra var en slutlig förvaring avkärnbränslet utan att detta först blivit upparbetat. De laddningstillständ somhar lämnats enligt villkorslagen grundas alla på upparbetningsavtal. Under desenaste åren har emellertid uppstått tvivel om att den metod som innefattarupparbetning är lämplig. Kärntekniklagentalar till skillnad från villkorslagen inte om en uppar-betnings- och endirektförvaringsmetod utan endast om att det för hantering och slutligförvaring av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall som härrör från dettaskall finnas en metod som kan godtas med hänsyn till säkerhet och strålskydd.Metoden med direkt slutförvaring föreslogs i den av godkändapropositionen fä mycket hög prioritet i forsknings-och utvecklingsarbetet. Dehär behandlade yrkandena i motionerna 1984/85:2878 (c) och 1984/ 85; 1679 (c)går i nu aktuell del ut pä att det skall lagstiftas om att slutförvaring avdet utbrända kärnbränslet skall ske utan föregående upparbetning. Också imotion 1984/85: 2638 (vpk) påyrkas att skall besluta att det genom enändring i kärntekniklagen skall föreskrivas att använt bränsle från de svenskareaktorerna skall slutförvaras direkt utan upparbetning. Imotion 1984/85:2878 (c) begärs vidare en plan av regeringen för återtagande avanvänt kärnbränsle som har skeppats ut men ännu inte hunnit upparbetas. Motion1984/85:2638 (vpk) innehåller ett yrkande om att skall besluta attdet använda kärnbränslet frän de svenska reaktorerna, som finns i La Hagueoch , skall tas hem utan upparbetning och att inga nya leveranserfår ske dit. Utskottetvill liksom då frågan behandlades tidigare erinra om att det framgår av den avriksdagen godkända propositionen om ny lagstiftning på kärnenergiområdet (prop.1983/84:60) att regeringen ger klart företräde åt direktförvaringsmetoden.Eftersom det krävs ytterligare forskning kring och utveckling av denna metodoch eftersom det inte finns NU1984/85:30 60 behov av något slutgiltigt beslut i frågan finnerutskottet liksom tidigare att det inte är lämpligt att ett förbud motupparbetning tas in i lagen. Härutöver bör erinras om attdirektförvaringsmetoden än tydligare har kommit att framstå som huvudlinjesedan kraftföretagens förslag i rapporten har granskats och godkänts avregeringen i samband med prövning av frågan om laddningstillstånd förkärnkraftsblocken 3 och . Utskottet avstyrker alltsåmotionerna 1984/85:2878 (c) och 1984/85:1679 (c), såvitt gäller kravet pä ettsådant förbud, liksom motion 1984/85:2638 (vpk) i motsvarande del. I konsekvenshärmed avstyrks också de yrkanden som gäller dels återtagande till avanvänt kärnbränsle som har utskeppats för upparbetning, dels förbud mot ytterligareutförsel av använt kärnbränsle. Kärntekniklagen innebär vissaskärpta bestämmelser i fråga om utförsel ur riket av kärnteknisk utrustning m.m. Sådan utrustning får inte föras ut utan tillstånd av regeringen. Vilkaprodukter som omfattas av förbudet finns specificerat i en bilaga tillförordningen (1984:14) om kärnteknisk verksamhet. Prövning sker i varje enskiltfall med beaktande av vårt lands internationella åtaganden och av övrig hänsyntill riskerna för spridning av kärnvapen. bestämmelser har skärpts så till vida attrestriktioner för utförsel nu också gäller teknologiöverföring. En annanutvidgning av tillståndskravet avser s. k. dubbelanvändningsprodukter. Det rörsig härvid om utrustning som inte har konstruerats för användning påkärnenergiområdet men som är av väsentlig betydelse för tillverkning avkärnladdningar. I motionerna 1984/85: 2878 (c) och 1984/85:1679 (c) begärsatt export av kärnreaktorer och reaktorkomponenter, kärnteknisk utrustning ochkärnkraftsteknologi skall förbjudas. Motion 1984/85:2638 (vpk) innehåller likaledesönskemål om förbud mot export av kärnkraftsteknologi. För den händelseriksdagen inte skulle bifalla detta förslag begär motionärerna att den skallkräva att regeringen noggrant redovisar AB Asea-Atoms och andra berördaföretags verksamhet inom kärnkraftsteknologins exportområde. Utskottet står kvar vid sin tidigare bedömning att detinte finns anledning att gå längre i fråga om utförselreglering än vad som - igod överensstämmelse med vårt lands internationella åtaganden - föreslogs ipropositionen om ny lagstiftning på kärnenergiområdet och som gäller enligtde nya bestämmelserna. Utskottet har vidare uppmärksammat att, såsom anförs ipropositionen (s. 247), regeringen noga följer utvecklingen pä utförselomrädet. Några ytterligare krav pä insyn i företagens verksamhet -utöver vad som påfordras av villkor, föreskrifter eller uppgiftsskyldighet somföljer av kärntekniklagen - finner utskottet inte vara påkallade. Sålundaavstyrker utskottet motionerna 1984/85:2878 (c), 1984/85:1679 (c) och 1984/85:2638(vpk), alla i ifrågavarande del. NU 1984/85:30 61 I enlighet med den tidigare gällande lagstiftningenpå detta område finns det lokala säkerhetsnämnder i var och en av de kommunersom har kärnkraftverk. Enligt kärntekniklagen skall även innehavare av anläggningarför hantering, lagring eller slutlig förvaring av kärnavfall eller av kärnämnensom inte skall användas på nytt kunna åläggas att ge lokal säkerhetsnämnd insyni säkerhets- och strålskyddsarbetet vid anläggningen. Vid riksdagsbehandlingen av förslaget till den nyalagen begärdes i en motion (c) att lokal säkerhetsnämnd skulle finnas vid allakärntekniska anläggningar, dvs, även i och där resp. AB Asea-Atom har sin verksamhet förlagd. Dennauppfattning delades inte av näringsutskottet som anförde att det borde ankommapå de berörda kommunerna att, om de skulle finna det angeläget, påkalla enändring av bestämmelserna härvidlag. Det då aktuella yrkandet avstyrktes.Centerpartiets och vänsterparUet kommunisternas företrädare i utskottetreserverade sig. Motsvarande ställningstagandenupprepades (NU 1983/84: 30 s. 54). Centerpartietåterkommer i motion 1984/85:2878 med krav på lokala säkerhetsnämnder iNyköping och . Utskottetvidhåller sina tidigare uttalanden i ämnet att det bör ankomma på resp. kommunatt ta eventuella initiativ till ändrade bestämmelser. Motionsyrkandet avstyrksalltså såvitt gäller lokala säkerhetsnämnder. Ytterligare en fråga som skall behandlas här gällerantalet reaktorer i det svenska kärnkraftsprogrammet. I det föregående harutskottet behandlat frågan om kärnkraftens avveckling och därvid redogjort förriksdagens tidigare ställningstaganden till förslag om avvecklingsperiodenslängd. Till denna fråga har tidigare kopplats förslag om att i lag skallinföras bestämmelser om antalet reaktorer. Krav därpå har avslagits avriksdagen (NU 1983/84:17 s. 11 f., NU 1983/84: 30 s. 58). Imotion 1984/85:2878 (c) anförs i denna del att det enligt folkomröstningensutslag och beslut bör i den nya lagstiftningen uttryckligen angesatt högst tolv reaktorer får byggas och användas. Detta innebär, heter det, bl.a. förbud mot att bygga kärnvärmeverk, t. ex. Secure, och bridreaktorer. Motion1984/85: 559 (m) innehåller krav pä att inga politiska hinder skall resas förbruk av kärnvärmereaktorer av Securetyp. Utskottetanser fortfarande att det nu saknas skäl för att det här berörda området avkärnkraftsprogrammet skall regleras genom lagstiftning. Frågan omkärnvärmereaktorer har behandlats av tidigare vid upprepadetillfällen, senast (NU 1983/84:30 s. 52) då utskottetutföriigt redogjorde för hur Securereaktorn hade behandlats i kärnkraftsdebatten(s. 24f.). Liksom dä konstaterar utskottet att resultatet av folk- NU1984/85:30 62 omröstningen innebär att byggande av Securereaktorer inteskall förekomma i , Utskottet avstyrker sålunda motionerna 1984/85:559(m) och 1984/85:2878 (c), båda i ifrågavarande del. Slutligen tar utskottet i dettaavsnitt upp motionsyrkanden om förbud mot uranbrytning. Sådana förslag framförsi de centerpartistiska partimotionerna 1984/85:2878 och 1984/85:1679 liksom ivänsterpartiet kommunisternas motion 1984/85:2638. Motsvarande motionsyrkanden har behandlats avnäringsutskottet i olika sammanhang (NU 1980/81:60,1981/82:40, 1982/83: 32, 1983/84:17 och NU 1983/84:28). De har avslagits avriksdagen sedan utskottet har avstyrkt dem med hänvisning till att uranbrytninginte kan ske utan att Ullstånd har givits enligt bl. a. minerallagen(1974:890), miljöskyddslagen (1969:387) och I36a § byggnadslagen (1947:385).Reservationer har avgetts från och kommunisternassida. Utskottet finner inte skäl till något annatställningstagande och avstyrker de tre motionerna i berördadelar. Åtgärder för hantering av radioaktivt avfall m. m. I det föregående har utskottetberört vissa frågor med anknytning till det radioaktiva avfallet inomkämkraftsprogrammet. Det har exempelvis gällt yrkanden om lagstiftning och omsäkerhetsåtgärder. Detta avsnitt ägnas ät använtkärnbränsle, för vilken regeringen föreslår vissa förändringar avseendeuppgifter och organisation liksom namnbyte till statens kärnbränslenämnd.Andra frågor som tas upp gäller avgiften för framtida utgifter för använtkärnbränsle, hanteringen av svenskt och utländskt använt kärnbränsle,slutförvaring av reaktoravfall under havsbottnen m.m. I propositionen erinras (s, 241) omde skyldigheter som lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet lägger fast förden som har tillstånd till kärnteknisk verksamhet. Det gäller bl. a,skyldigheten att ta hand om och slutligt förvara radioakfivt avfall somuppkommer till följd av driften och att genomföra den forskning och utvecklingsom behövs för att dessa åtgärder skall kunna genomföras. Vidare erinras om attdet i en särskild lag (1981:669, ändrad 1984:5) stadgas om skyldighet förkraftreaktorinneha-vare att erlägga en avgift till staten för att täckaframtida kostnader för hantering av högaktivt avfall från driften och förrivning av reaktoranläggningarna. Dessa avgifter tillförs en fond somförvaltas genom insättning pä NU 1984/85:30 63 Av avgifter som en reaktorinnehavare har betalat in kan lånlämnas till denne. När kostnader för att vidta åtgärder uppkommer, betalasersättning till reaktorinnehavarna ut från de fonderade medlen. Föratt utöva statens befogenheter i de långsiktiga finansierings- ochutvecklingsfrågorna har en särskild myndighet, använtkärnbränsle (NAK), inrättats efter beslut av (prop. 1980/ 81:90, NU1980/81:60, rskr. 1980/81:381). Enligt sin instrukfion (1981; 672, ändrad1984:18) skall nämnden följa utvecklingen pä kärnenergiområdet, särskilt vadgäller använt kärnbränsle och radioaktivt avfall frän detta samt avveckling ochrivning av reaktoranläggningar. Den skall vidare avge förslag till avgifter somreaktorinnehavarna skall erlägga till staten för finansiering av framtida utgifterför använt kärnbränsle m. m. samt svara för en betryggande förvaltning avinbetalade avgifter. Nämnden har ocksåuppgifter inom forsknings- och utvecklingsområdet. Kommittén(I 1983:05) för översyn av kärnbränslenämndens verksamhet tillkallades år 1983mot bakgrund bl. a. av den ändrade ansvarsfördelning mellan staten ochkärnkraftsindustrin i fråga om kärnavfallshantering som följer av den nyalagstiftningen på kärnenergiområdet. Utredningen avlämnade i september 1984sitt betänkande (SOU 1984:76) Samordnad kärnavfallshantering. Pägrundval av utredningsförslaget och remissbehandlingen föreslår regeringensammanfattningsvis följande (s, 244). Huvuduppgiftenför statens kärnbränslenämnd skall vara att övervaka genomförandet avprogrammet för den slutliga hanteringen av använt kärnbränsle samt avvecklingenav anläggningar i kärnkraftsprogrammet. Deluppgifter för nämnden är att svaraför: - avgiftsuttag, medelsredovisningoch utbetalande av ersättningar, - granskning av kostnadsuppskattningarför sluthanteringen, - bedömning av olikahanteringsmetoder för att utröna i vad mån de bör ingå ikraftreaktorinnehavarnas forsknings- och utvecklingsprogram försluthanteringen, - uppföljning avkraftreaktorinnehavarnas åtgärder för sluthantering av använt kärnbränsle ochavveckling av anläggningar. Ettsamarbetsorgan för kärnavfallsfrågor skall inrättas gemensamt för statensstrålskyddsinstitut, och statens kärnbränslenämnd.Det Ullsätts och erhåller instruktion av regeringen. Samarbetsorganet skallför de tre myndigheterna fungera som dels ett expertorgan för rådgivning, delsett forum för samråd. Dess uppgifter skall vara att svara för viss rådgivningoch visst informationsutbyte i syfte att säkerställa en täckande forskning ochannan kunskapsuppbyggnad på den statliga sidan i fråga om kärnavfallshantering. Vadgäller finansieringssystemet framgår det av propositionen (s. 245) attregeringen har för avsikt att återkomma till med förslag i frågan omfondförvaltningen vid /86. NU 1984/85:30 64 Regeringen föreslår att skall godkännavad som i propositionen förordas i fråga om omorganisation av och ändradeuppgifter för myndigheten för hantering av använt kärnbränsle samt inrättandeav ett samarbetsorgan för kärnavfallsfrågor. Nämndensutgifter bekostas med avgiftsmedel som tas ut av reaktorinnehavarna med stödav lagen (1981:669, ändrad 1984:5) om finansiering av framtida utgifter föranvänt kärnbränsle m. m. I statsbudgeten erfordras för närrindens del endastett formellt belopp av . Underanslaget E 10 föreslår regeringen att nämndens kansliresurser skall förstärkasi två steg. För /86 beräknas medel för tvä tjänster utövernuvarande sex tjänster. Inrättandet av ytterligare två tjänster bör enligtregeringsförslaget anstå till dess bl, a, frågan om finansieringssystemet harklarlagts. Det ankommer på regeringen att närmare besluta om nämndens instruktion,styrelse, kansli m. m. Deorganisationsförändringar som regeringen föreslär kritiseras i tvä motioner. Imotion 1984/85:2875 (m) sägs att de tekniska frågorna kring bl. a.kärnavfallsförvaring inte bör spridas till flera myndigheter och att kärnbränslenämndeninte bör syssla med att informera i sådana frågor. Regeringen bör, anförmotionärerna, återkomma med ett nytt förslag. De vill att skall göraett uttalande till regeringen i enlighet med vad nu sagts. Centerpartietbegär i motion 1984/85:2878 ett motsvarande uttalande ommyndighetsorganisationen när det gäller frågan om hanteringen av det utbrändakärnbränslet. I motionen ifrågasätts behovet av ytterligare ett samrådsorgan.Vidare sägs att kraftföretagens program för forskning och pågående insatser börundergå en mer politisk prövning. Utskottetdelar regeringens uppfattning i fråga om uppgifter och organisation . Det finns, såsom regeringen framhåller, vägandemotiv för att även fortsättningsvis en särskild myndighet skall ha ansvar förfinansieringsdelen och för övervakningen av genomförandet av det långsiktigaprogrammet för hantering av använt kärnbränsle m.m. Detgemensamma organ som föresläs för de tre myndigheterna statenskärnkraftinspektion, och statens kärnbränslenämndbör kunna utgöra ett verksamt samordningsinstrument. Utskottet tillstyrkerregeringens förslag till riktlinjer i fråga om organisation och ändradeuppgifter för myndigheten samt inrättande av det nämnda samarbetsorganet förkärnavfallsfrågor. Härvid vill utskottet betona att samarbetsorganet inte harnågot övergripande ansvar inom resp. myndighets verksamhetsområden. Det skallfungera som ett expertorgan för rådgivning och vara ett forum för samråd.Härtill tillstyrker utskottet regeringens förslag till anslag m. m. under punktE 10. Mofionerna 1984/85; 2875(m) och 1984/85: 2878 (c) avstyrks sålunda. NU1984/85:30 65 Avgift för framtida utgifter för använt kärnbränsle Den i föregående avsnitt omnämndaavgift som tas ut av reaktorinnehavarna för finansiering av framtida utgifterför använt kärnbränsle m.m. har varit per kWhfrån kärnkraftverken levererad elkraft. var avgiften perkWh. Enligt beslut av regeringen skall avgiften vara oförändrat1,per kWh . Avgiften för skall täcka de framtida kostnader föromhändertagande av använt kärnbränsle och för avveckling och rivning avkärnkraftverken som svarar mot produktionen av elkraft . föreslog attavgiften för skulle uppgå till per kWh. Nämndens förslag varutformat mot bakgrund av en beräkning av väntad produktion av elkraft ikärnkraftverken, en antagen real avkastning av förvaltade medel och väntadeframtida utbetalningar. Det totala återstående medelsbehovet beräknades till 39miljarder kronor i prisläget . I tvä motioner framförs förslag inom detta ämnesområde.Motion 1984/ 85:2875 (m) går i här aktuell del ut på att skall geregeringen i uppdrag att utreda de finansiella konsekvenserna av en längrekalkylerad livslängd för kärnkraftverken. begär i partimotionen1984/ 85:2878 att den avgift det här är fråga om skall fastställas till 2,1 öreper kWh. Vilken avgift som kan bedömas vara erforderlig är beroendebl.a. av kärnkraftsproduktionen och av den långsiktiga kostnadsutvecklingen.Kärnbränslenämnden framhåller i sitt förslag till regeringen om avgift för är1985 (NAK PLAN 85 och förslag till avgift för är 1985) att de beräkningar somdet här är fråga om i väsentliga delar måste vara schematiska. Nämndenfortsätter (s. 32): För att belysa betydelsen av variationeri bedömningen redovisar nämnden i följande sammanställning vad avgiften skullebli om - med godtagande av nämndens beräkningar i övrigt dels den realaavkastningen antas vara resp. 2,resp. . Varje kärnkraftsblock antasdrivas resp, i enlighet med SKB:s Plan 84. Samtliga kärnkraftsblockantas vara i drift t. o. m. . Real avkastning i % Först tar utskottet upp förslaget i motion 1984/85:2875(m). Utskottet anser inte att det finns anledning för riksdagenatt ta initiativ till något sådant utredningsuppdrag som föreslås i motion1984/85:2875 (m). Av vad utskottet här har anfört framgåratt kärnbränslenämndenhar presenterat vissa beräkningar om de finansiella konsekvenserna av olikaantaganden om kärnkraftverkens avveckling. Vidare har energi-5 1984185. NU 1984/85:30 66 kommittéanalyserat frågan om hur kostnaderna för kärnkraftsavvecklingen varierarutifrån olika förutsättningar. Motion 1984/85:2875 (m) avstyrks sålunda, Ifråga om vad som begärs i motion vill utskottet anföra följande. Utskottetförutsätter att regeringen vid varje prövning av avgiftens storlek fastställerdenna så att medel flyter in till fonden i Ullräcklig utsträckning för att deuppställda målen skall kunna uppnås. Regeringens beslut om avgift för år 1985ger inte utskottet anledning till någon erinran. Med hänvisning till vadutskottet här har anfört avstyrks motion 1984/85:2878 (c) i ifrågavarande del. Tre motionsyrkanden gäller de upparbetningskontraktsom föreligger inom det svenska kärnkraftsprogrammet. 1 motion 1984/85:2878 (c)påyrkas ett uttalande av om förvaring av andra länders utbrändakärnbränsle. Det skulle innebära att inte accepteras som förvaringsplatsför andra länders atomsopor och förutsätta att upphävande av redan ingångnaupparbetningsavtal inte leder till överenskommelser därom. Ettliknande krav framförs i mofion 1984/85:2865 av kommunisterna,som i motion 1984/85:2638 också hos regeringen begär en redovisning av detaktuella läget när det gäller upparbetningskontrakten , med ochFrankrike. Idet föregående (s. 26) har lämnats en redogörelse för vissa uttalanden somstatsrådet har gjort i ett interpellationssvar iriksdagen och i ett pressmeddelande om gällande upparbetningskontrakt.Sammanfattningsvis lämnas där uppgifter om upparbetningskontraktens omfattningm. Vissa förhandlingar mellan berörda parter om överlåtelse avkontraktsrättigheter för upparbetning m,m. ansåg sig statsrådet inte närmareböra kommentera innan de hade slutförts. Försttar utskottet upp kravet på redovisning av läget beträffande gällandeupparbetningskontrakt. Medhänsyn till de uppgifter som har lämnats i det föregående anser utskottet attdet inte nu finns skäl för att hos regeringen begära någonytterligare redovisning av läget. Utskottet räknar dock med att regeringenåterkommer med lämplig information ifall de nämnda förhandlingarna skulle ledafram till regeringsbeslut som i någon väsentlig del förändrar den nuvarandesituationen. Vadså gäller motionsyrkandena om andra länders utbrända kärnbränsle vill utskottetanföra följande. Utskottetvill understryka att den nuvarande politiken är klart inriktad på slutförvaringav använt kärnbränsle utan upparbetning. Gällande upparbetningsavtal byggersålunda på tidigare ställningstaganden. NU1984/85:30 67 noterat att vissa diskussioner pågår i syfte att nå enhelhetslösning som frigör från bindningen till upparbetning. Som grundläggande princip för agerande bör enligtutskottets uppfattning gälla att varje land tar fullt ansvar för det kärnavfallsom uppkommer inom landet. För den händelse de pågående diskussioner somomnämns i pressmeddelandet från industridepartementet i ett isolerat fall inomramen för gällande bestämmelser skulle leda till att och något annatland gör ett utbyte av begränsade mängder av kärnavfall torde inte detta pä ettavgörande sätt stå i strid med den huvudprincip som utskottet nu har angett.Utskottet avstyrker därför motionerna 1984/85:2878 (c) och 1984/85:2865 (vpk) inu behandlad del. Svensk Kärnbränsleförsöijning ABhar är 1983 fått tillstånd att under havsbottnen utanför Forsmark anlägga ettslutförvar för låg- och medelak-tivt avfall. Tillståndet har lämnats avregeringen efter tillstyrkan av bl. a. ,och kommun. Anläggningsarbeten pågår.Vid senaste årsskiftet hade byggtunneln nått drygt 1000 m in i berget och nivå av ca 75 m under havsbottnen. Driftstunnelns längd var ca 850 m. kommunisterna begär i motion 1984/85:2638atl skall besluta att slutförvar under havsbottnen för radioaktivtavfall inte får ordnas eller tas i bruk så länge konsekvenserna av en sådanförvaring inte har klarlagts. Utskottet vill understryka att tillstånd att anläggaifrågavarande slutförvar av reaktoravfall har medgetts efter tillstyrkan avbl, a. kärnkraftinspektionen och har vid sin tillstyrkan angivit vilka kompletterandeundersökningar som skall genomföras samt vilka villkor för anläggningensuppförande och drift som frän bl. a. säkerhetssynpunkt skall vara uppfylldainnan anläggningen tas i drift. I allt väsentligt torde alltså motionsyrkandetredan vara tillgodosett. Ifrågavarande del av motion 1984/85:2638 avstyrkssåledes.