bet · G801KrU3 · 1984-12-31 00:00:00 — I betänkandet behandlas två motioner. En motion om utredning rörande överlåtelse till denromersk-katolska kyrkan av någon kyrkobyggnad från medeltiden avstyrks efterhörande av bl. Den andra motionen avser den andliga vården vidpsykiatriska sjukhus. Motionen avstyrks under hänvisning till arbetet inom 1982års kyrkokommitté. I inotion 1983/84:2273 av BirgerHagård (m) och () yrkas att beslutar att hos regeringenbegära en utredning rörande möjligheten att till den romersk-katolska kyrkanåterställa någon av dess historiska kyrkobyggnader från medeltiden. I motionen framhålls inledningsvis att den kyrkligaverksamheten i i hög grad präglas av ekumeniska strävanden. a. om att det var genom den katolska kyrkans missionsarbete under vikingatidoch tidig medeltid som kristnades och inlemmades i västerlandets rikakulturvärld och att den katolska kyrkan genom att låta bygga kyrkor, kloster,skolor, sociala inrättningar och vägar gjorde mycketbetydande insatser för det svenska samhället. Om den katolska kyrkan fingetillbaka någon av sina historiska kyrkobyggnader från medeltiden, skulle dettavara en gärd av tacksamhet och uppskattning mot den katolska kyrkan för denstora kulturgärning som den gjorde för land och folk,och för den betydande samhällsinsats som den gör -särskilt för den tillvårt land invandrade befolkningen av katolsk trosbekännelse - samt ett uttryckför det goda samarbetet med den . I motionen nämns som exempel på kyrkobyggnader som skullekunna avstås i och klosterkyrkainom det forna franciskanerklostret i . I /notion 1983/84:2476 av KerstiJohansson (c) yrkas att beslutar att som sin mening ge regeringentill känna vad i motionen anförts angående den andliga vården vid psykiatriskasjukhus. Motionärenframhåller att den andliga vården på sjukhus - sjukhuskyrkan 1 1984/85. KrU1984/85:3 2 - är en angelägen verksamhet i heltidsarbetet med vård ochomsorg och att den på allt sätt behöver stödjas. Hon anför vidare följande. De djupa mänskliga behoven avgemenskap gör sig ofta mer gällande under sjukdom och kräver omsorg ochförståelse. Vårdpersonalen har ett tungt och krävande arbete såvälfysiskt som psykiskt. I många situationer kan sjukhuskyrkan vara ett stöd ochen hjälp för både patienter, anhöriga och vårdpersonal. Det finns ett sambandmellan själavård och det vidare vårdbegreppet. behövs någon att talareligion och tro med - om vad som rör sig i ens inre. Inte minst gäller detta ilångtidsvården och den psykiatriska vården. Vad gäller den psykiatriska vården arbetar landstingen medatt förändra denna mot öppnare vårdformer, nära patienternas hemmiljö. Det ärett arbete, som av många olika orsaker dock går långsamt. I den process somändå pågår ställs stora krav dels på sjukhusen, dels på den miljö dit de f. d.patienterna kommer. Också i denna situation skall sjukhuskyrkan arbeta och varatill hjälp och stöd. Efter en redovisning förbestämmelserna om inrättande av komministertjänst i pastorat där det finnssjukvårdsinrättningar anförs följande. Detta medför att de flesta avlandets psykiatriska sjukhus inte får en heltidstjänst. Även om det allmäntanses att frågor som rör tjänster för själavård bland människor på sjukhus ejkan isoleras från det totala resursbehovet är detta otillfredsställande. Endeltidsarbetande präst får inte tillfälle att sätta sig in i alla de problem,som möter på ett psykiatriskt sjukhus. Ån mindre kan han eller hon vara konsultför kollegor när det gäller arbetet med den sektoriserade vården. Mot denna bakgrund är det rimligt att vårdplatsantalet förinrättande av en komministertjänst för andlig vård sänks så att varjelandstingsområde får tillgång till komministratur på psykiatriska sjukhus. beslutaderegeringen tillsätta en kommitté för att utreda struktur pålokalplanet, m. m. (Dir 1982:95). Den särskilda utredning om grunderna för den prästerligatjänsteorganisa- . tionen i pastoraten (prästtjänstkommittén Dir 1982:21), sominletts års kyrkokommitté tillsattes, inlemmades i den nyakommittén. Härigenom skapades möjlighet att behandla strukturfrågornatillsammans med frågorna om den framtida tjänsteorganisationen i pastoraten. kyrkokommitté fick också överta de frågor somåterstod för kyrkofondsutredningen att behandla. I anslutning härtill bör nämnas att kommittén itilläggsdirektiv (Dir 1984:11) fått i uppdrag att utarbeta förslagom hur det kompensationsbelopp skall användas som skall utgå till de kyrkligakommunerna (genom kyrkofonden) för det inkomstbortfall som uppstår då denkommunala beskattningen av juridiska personer upphör . avgav kyrkokommittébetänkandet (SOU 1983:55) Församlingen . Betänkandet är ett diskussionsbe- KrU1984/85:3 3 De centrala avsnitten i betänkandet finns ikapitel som innehåller en problemanalys som avser den nuvarande lokalastrukturen (kap. 4) och alternativa modeller för framtiden (kap. 5). Problemanalysen är ett försök att beskriva de problem somär förknippade med den lokala organisation har . I modellavsnittet finns utredningens konkreta bidrag tilldiskussionen om hur vi skall lösa de problem som berör kyrkans lokalaorganisation. De möjligheter som redan finns i den ordning som gäller i daggranskas. Vidare presenteras olika modeller för framtiden, vilka i olika höggrad innebär förändring i förhållande till nuläget och syftar till att ge ettdiskussionsunderlag för lösningar som kräver längre gående samverkan pålokalplanet än vad som i de flesta fall är fallet . Då det gäller den lokala organisationen presenteras -utöver en redovisning av möjligheterna till utveckling av nuvarande ordning -tre alternativa strukturmodeller (I-III). Även i fråga om tjänsteorganisationenpresenteras tre modeller (A-C). Beträffande utformningen av de olika modellerna och avinnehållet i övrigt i betänkandet hänvisas dels till följande avsnitt, delstill betänkandet. Utskottet har inhämtat yttrandeöver motion 1983/84:2273 från , svenska kyrkanscentralstyrelse och Katolska biskopsämbetet. Riksa/itikvarieämbetet anför följande. De medeltida kyrkorna utgör kärnani vårt lands bestånd av kyrkobyggnader. Huvudparten av landsbygdskyrkornatjänar alltjämt som församlingskyrkor. Genom sin ringa storlek är dessa oftamera lämpade för dagens gudstjänstliv än de betydligt större kyrkor somuppförts under senare århundraden. Vid sidan av sin huvuduppgift somgudstjänstlokaler är de medeltida kyrkorna de främsta bärarna avsin bygds materiella kulturarv. Med sina inredningar och inventarier frånskilda tider utgör de en rik illustration till vår kulturhistoria. De till hörande kyrkobyggnaderna ärskyddade enligt kungörelse (nr 744) med föreskrifter rörande detoffenthga byggnadsväsendet, medan handhavandet av inventarierna regleras genom1942 års förordning (nr 929) angående vården av vissa kyrkliga inventarier. Enligt motionen borde vissa medeltida kyrkor kunnaöverlåtas till romersk-katolska kyrkan. Om så sker kommer de att hamna utanförden tillsyn som ämbetet utövar genom ovannämnda författningar. Själva kyrkobyggnadernakan visserligen skyddas genom byggnadsminnesförklaring enligt lag (nr690) om byggnadsminnen. Med denna lag kan även viss fast inredning fåerforderligt skydd. Övrig inredning, liksom alla inventarier, kan emellertid ejomfattas av skyddsföreskrifter enligt byggnadsminnesla-gen. En värdefull del avvårt kulturarv kommer därigenom att stå utan skydd 1 * 1984/85.13 saml. KrU1984/85:3 4 vilket självfallet, från de synpunkter ämbetet har attföreträda, vore olyckligt. De i motionen nämnda kyrkorna, iUppsala och i , är båda högmedeltida byggnader avmycket framträdande kulturhistoriskt värde. Den förra tillhör och är hemvist för ett mycket rikt gudstjänstliv,varför ett överlåtande såvitt ämbetet kan bedöma skulle medföra allvarligakonsekvenser för församlingen. i tillhör Ystads kommun ochomfattas således ej av ovannämnda författningar. Kyrkan användes av Ystadsförsamhng för gudstjänster regelbundet och vid de störrehögtiderna. Sammanfattningsvis får ämbetet anföra, att ämbetet frånsina synpunkter anser att motionen med hänsyn till de kulturhistoriskakonsekvenser en förändring skulle medföra icke bör bifallas. Ämbetet vill istället förorda att i förekommande fall kyrkorna upplåtes för andra samfundsgudstjänster, men att äganderätten till kyrkobyggnad, inredning och inventarierkvarstår hos respektive församling inom ! centralstyrelseanser att motion 1983/84:2273 bör överlämnas till kyrkokommitté. Somskäl härför anförs. hari alla tider, i många fall från medeltiden, tillhört församlingarna. Allabeslut om dem och deras användning fattas av församlingarnas beslutande organ.Enligt centralstyrelsens mening har församlingarna alla möjligheter att, i denmån behov föreligger, iaktta en generös praxis vad gäller upplåtande avkyrkorna till andra kyrkors gudstjänster. En kyrkobyggnad, tillhörig , som används för gudstjänster och kyrkliga handlingar inom församlingenfinns det dock ingen anledning att överföra till annat kyrkosamfund. Det kanfinnas omständigheter i vilka den framtida användningen av en kyrka böromprövas. Sådana frågor överväges bl. a. inom 1982 års kyrkokommitté. Katolska biskopsämbetet anför. Den romersk-katolska kyrkan ärenligt sin syn på sig själv den , som har fört kristendomentill som religiös tro och kulturell faktor. Efter toleransedikt (1781) började livet i denKatolska kyrkan i på nytt efter reformationen. Antaletkatolska kristna i har stigit betydligt: 1950: 14 138 1970; 53 777 1983: 114 393 1960: 33 207 1980: 102 353 I dessa siffror ingår endast dekatolskt döpta och de som gått över till , som är kända i enkatolsk församling eller i en katolsk nationell grupp i . Då det intefinns någon officiell statistik i över de personer som tillhör fria(icke statliga) kyrkor eller samfund kan man utgå från att det verkliga antaletav katolska kristna ligger högre än vad vi känner till. För att de katolska kristna ska kunna bli religiöst ochkulturellt hemmastadda i landet behövs ett antal kyrkobyggnader som motsvararderas växande antal. De katolska församlingarna, som för det mesta består avett övervägande antal invandrare, har inte kunnat lösa denna uppgiftutan hjälp utifrån. KrU 1984/85:3 5 Når de planerar att bygga får de stöd avvederbörande kommuner, dock ej alltid i den utsträckning som man hoppats på. DenKatolska kyrkan i ställer inga anspråk på att få kyrkobyggnader, somhärstammar från tiden före reformationen. Hon respekterar i ekumenisk anda denverklighet som har vuxit fram historiskt, och som präglar livet i detsvenska samhället. Omkyrkobyggnader från tiden före reformationen erbjuds de katolska kristna ärdock katolska stift berett att i varje enskilt fall pröva om ettsådant erbjudande motsvarar behovet och om man kan säkra underhållet av en sådankyrka. kyrkokommitté anför i avsnittet om problemmed den nuvarande lokala strukturen bl. a. följande (s. 80). Ett stort problem för de små församlingarna är attderas kyrkobyggnader ofta är för stora i förhållande till församlingarnasfolkmängd och att byggnaderna kräver drifts- och underhållskostnader som tar ianspråk väsentliga delar av församlingarnas budgetar. För de störreförsamlingarna, som bildas genom att mindre församlingar slagits samman är oftaantalet kyrkobyggnader ett problem. På vissa håll har detta lösts genomsammanlys-ning av gudstjänster till endast några av kyrkorna. De övrigakyrkobyggnaderna används då mera sparsamt och t. ex. endast så att åtminstone kostnaderna för uppvärmning kan sparas. Även försådana församlingar är emellertid kostnaderna för underhåll av kyrkobyggnadernaen stor och tung utgiftspost. I sammanhanget preciseras vissa frågeställningar,som kommittén anser bör diskuteras. Därvid anförs bl. a. följande. - Vad ska vi göra med kyrkor som varken används förförsamlingsända mål eller är kulturhistoriskt värdefulla? Kyrkobyggnadernakan klassificeras dels i kyrkor som används, och kyrkor som inte används, delsi kyrkor som år kulturhistoriskt värdefulla och kyrkor som saknarkulturhistoriskt värde. Att bevara kyrkor som används är enförsamlingsangelägenhet. Att bevara kulturhistoriskt värdefulla kyrkor är ettsamhällsintresse. Problemen blir de kyrkor som hamnar i det streckade fältet. kulturhist.värde saknar kuhurhist. ///////;/////'//./;/////////// - Kan vi stänga kyrkor och lägga dem i"malpåse"? - Kan vi riva kyrkor? - Kan vi tänka oss andraanvändningsområden för kyrkobyggnader? I så fall vilka? KrU1984/85:3 6 Ett riksdagsbeslut (prop.1957:153, SU 1957:175, rskr 1957:388) reglerar nuvarande ordning förtilldelning av prästtjänster i pastoraten. På grundval av det riksdagsbeslutetgenomfördes också pastoratsregleringen 1962. Kriterierna för tilldelningen av prästtjänster är tre,nämligen folkmängd, areal och tätortsgrad. Ipropositionen indelas pastoraten i tre grupper med olika tätortsgrad: F-ortspastorat,där tätortsbefolkningen uppgår till . E-ortspastorat,där tätortsbefolkningen uppgår till . Landsbygdspastorat med övriga pastorat, dvs. med entätortsbefolkning som understiger . För varje pastoratsgrupp finns olika folkmängdstal somanger normerna för antalet prästtjänster. Då dessa folkmängdstal"väsentligen överstigits" inrättas en ny prästtjänst i pastoratet.Att ett gränsvärde "väsentligen överstigits" kan i praktiken betydaatt det överstigits med ca 1/3. Men också andra faktorer kan ha tagits med iberäkningen när väl ett gränsvärde överstigits. räknar man med en präst på enbefolkning mellan 2 000 och 5 000. En andra tjänst inrättas då denna senaresiffra "väsentligen överstigits". Gränsen mellan två och tre prästergår vid 10 000 och mellan tre och fyra vid 16 000. För ett E-ortspastorat är motsvarande siffror (som dockskall "väsentligen överstigas" innan de medför en ny tjänst): En präst mellan 2 000 och 3 500, två präster upp till 7000, tre präster upp fill 12 000 och fyra präster upp till 18 000. För landsbygdspastoraten gäller en präst mellan 2 000 och3 000, två präster upp till 6 000, tre präster upp till 9 500 och fyra prästerupp till 13 500. För komponenten areal är inte omfattningen likapreciserad. Samtliga beräkningar ovan gäller för "måttlig areal"vilket översatts till att betyda ' för en präst. För pastoratmed flera präster räknas arealen upp i motsvarande grad, dock ej så att arealenmultipliceras med antalet präster. Vid större arealer får justeringar ske isiffrorna för prästtjänstantalet. fastställdes särskilda normer för inrättande avprästerliga tjänster för andlig vård vid sjukhusen (prop. 1958 A;67 och B;21,SU 1958 B:91, rskr 1958 B:121). Normerna ändrades genom riksdagsbeslut (prop. 1979/80:152, KrU 1979/80:29, rskr 1979/80:357). De innebär nu att om deti ett pastorat finns en eller flera sjukvårdsinrättningar med tillhopa minst 1200 vårdplatser, får en särskild komministertjänst för den andliga vården vidsjukhusen inrättas i pastoratet. Uppgår inte antalet vårdplatser i pastoratettill 1 200, skall man multiplicera vårdplatsantalet med tre i F-ortspastoratoch med två i andra pastorat samt lägga samman det med pastoratets befolknings- KrU1984/85:3 7 tal när man beräknar underlaget för tilldelningen avprästtjänster till pastoratet. Detsamma gäller det antal vårdplatser someventuellt överskjuter 1 200 i ett pastorat där en särskild komministertjänsthar fått inrättas. Vissa synpunkter av kyrkokommitté Kommittén diskuterar i samband medde tre strukturmodellerna (I-IIl) önskvärdheten av samfällighetsbildningar påstiftsplanet, bl. a. då det gäller sjukhuskyrkan (bet. a. s. 95, 97 och99). Kommittén anser att det både i strukturmodellerna I och II kan finnas skäl för obligatoriskasamfällighetsbildningar för vissa angelägenheter. Kommittén skisserar vidare, som ovan angetts, tre olikatjänstemodeller (se bet. s. 107-110). Enligt modell A skall beräkningen avantalet präster i ett pastorat ske enligt en reviderad version av 1957 årsnormer, vilka redovisats i föi-egående avsnitt. Enligt modell B föreslåsantalet tjänster och dessas karaktär av pastoratet och fastställs avdomkapitlet. Den tredje tjänstemodellen, C, karakteriseras av frånvaron av endetaljerad organisation. utfärdar vissa riktlinjer medrekommendationer beträffande tjänstetyper i olika pastorat, men pastoratet fårfritt inrätta det antal tjänster som det anser sig behöva för att fullgöra deuppgifter som finns i lagen om församlingar och kyrkliga samfälligheter. I betänkandet skisseras en preliminär metod för beräkningav tjänster i de olika tjänstemodellerna. Kommittén anser att det skulle kunnafinnas skäl att i stället för tre pastoratstyper vid tjänsteberäkningen arbetamed en bemanningsplan som i första hand endast baserar sig påbefolkningsunderlaget. Detta utgör en basberäkning. Denna kompletteras sedanmed en tilläggsberäkning. Genom ett poängsystem tas hänsyn till geografiskaförhållanden, antalet predikoställen, om institutioner och vårdplatser finnsinom pastoratet m. m. Syftet med tilläggsberäkningen skulle således vara attlåta fler faktorer än befolkningstal påverka bemanningsplanens storlek. Motionärerna bakom motion 2273 (m)vill att skall anhålla om en utredning rörande möjligheten att tillden romersk-katolska kyrkan återställa någon av dess historiska kyrkobyggnaderfrån medeltiden. Utskottet har i det föregående redovisat motionärernasmotivering till yrkandet. Utskottet har inhämtat yttrande över motionen frånriksantikvarieämbetet, och . Inte någon av remissinstanserna tillstyrker motionsyrkandet.I sammanhanget finns det skäl framhålla att centralstyrelseuttalar att församlingarna har alla möjligheter att, i den mån behovföreligger, iaktta en generös praxis vad gäller upplåtande av kyrkorna tillandra kyrkors gudstjänster. uttalar sig på likartat sätt. KrU 1984/85:3 8 Inte heller utskottet kan ställa sig bakom kravetpå en sådan utredning som motionärerna förordar. Som framgår av yttrandet frånKatolska biskopsämbetet ställer den katolska kyrkan i inga anspråk påatt få kyrkobyggnader, som härstammar från tiden före reformationen. Honrespekterar i ekumenisk anda den verklighet som vuxit fram historiskt, och sompräglar livet i det svenska samhället. Om kyrkobyggnader från tiden förereformationen erbjuds de katolska kristna är dock katolska stiftberett att i varje enskilt fall pröva om ett sådant erbjudande motsvararbehovet och om man kan säkra underhållet av en sådan kyrka. Utskottet,som här också vill erinra om arbetet inom 1982 års kyrkokommitté, för vilketredogjorts i ett tidigare avsnitt, avstyrker under hänvisning till det anfördamotion 2273. Utskottettar härefter upp en fråga som rör behovet av prästtjänster inom svenska kyrkanför den s.k. sjukhuskyrkan, dvs. den kyrkliga verksamhet som avser den andligavården vid sjukhus. Utskottet vill i sammanhanget erinra om att även de.friatrossamfunden inrättat vissa tjänster för denna verksamhet. Normernaför bestämmande av den prästerliga tjänsteorganisationen i ett pastorat grundarsig väsentligen på pastoratets folkmängdstal och areal samt tätortsgraden. Omdet i ett pastorat finns en eller flera sjukvårdsinrättningar med tillhopaminst 1 200 vårdplatser, får en särskild komministertjänst för den andhgavården vid sjukhusen inrättas i pastoratet. Om antalet vårdplatser understigernämnda tal tar man enligt en särskild beräkningsgrund hänsyn till platserna vidberäkning av underlag för tilldelning av prästtjänster i pastoratet.Motsvarande gäller för vårdplatser som överstiger 1 200. Imotion 2476 (c) framhålls betydelsen av sjukhuskyrkan och understryks att denpå allt sätt behöver stödjas. Motionären uppehåller sig särskih vid denpsykiatriska vården, där strävandena mot öppnare vårdformer ställer stora kravi olika avseenden, bl. a. på den miljö dit de f. d. patienterna kommer. Också idenna situation skall sjukhuskyrkan arbeta och vara till hjälp och stöd.Nuvarande regler medför att de flesta av landets psykiatriska sjukhus inte fåren heltidstjänst för präst, vilket enligt motionären är otillfredsställande.Hon anser det vara rimligt att vårdplatsantalet för inrättandet av enkomministertjänst för andlig vård sänks så att varje landstingsområde fårtillgång till komministratur på psykiatriska sjukhus. År1982 tillsattes en kommitté, prästtjänstkommittén, som skulle se över grundernaför den prästerhga tjänsteorganisationen i pastoraten, m.m. Enligt direktivenborde, då det gäller underlag för tilldelning av prästtjänster i ett pastorat,i varje fall en beräkningsmetod eftersträvas, som bättre än den nuvarande tarhänsyn till de olika arbetsuppgifter som följer av befolkningensåldersstruktur och andra speciella förhållanden i pastorat,av ohka karaktär. Idet sammanhanget skulle kommittén beakta behovet av särskilda tjänster förandlig vård vid sjukhus. Utredningsuppdraget har övertagits av 1982 årskyrkokommitté. I det diskussionsbetänkande, som avgavs , KrU 1984/85:3 9 ägnasstor uppmärksamhet åt tjänsteorganisationen i en ny lokal organisation . Kommittén konstaterar bl. a., då det gäller problem med dennuvarande lokala strukturen, att en alltmer decentraliserad sjukvård ställernya krav på en kyrklig verksamhet som inte tillgodoses genom den nuvarandeordningen. I samband med de olika strukturmodeller för framtiden, som kommitténdiskuterar, nämns möjligheten att skapa stiftssamfälligheter som svarar för bl.a. sjukhuskyrkan. Kommittén skisserar en metod för tjänsteberäkningen somskulle innebära att en basberäkning grundad endast på befolkningsunderlagetgjordes och att denna kompletterades med en tilläggsberäkning, där hänsyn togstill geografiska förhållanden, antalet predikotillfällen, om institutioner ochvårdplatser finns inom pastoratet m.m. Kommittén kommer under innevarande höst att ta ställningtill utredningsarbetets fortsatta inriktning. Utskottetkan således konstatera ätt den av motionären upptagna frågan ägnas storuppmärksamhet under det pågående utredningsarbetet. Utskottet, som delarmotionärernas uppfattning om vikten av sjukhuskyrkan, anser att det inte finnsanledning föregripa detta arbete. Med hänsyn härtill bör motionen inte föranledanågon åtgärd. 1. beträffande frågan om utredning rörandeöverlåtelse av någon kyrkobyggnad till romersk-katolska kyrkan att avslårmotion 1983/84:2273, att avslårmotion 1983/84:2476. Närvarande:Ingrid (), (), (), Lars-IngvarSörenson (s), (), (), (), BeritOscarsson (s), (), (m), (), (vpk), (), () och LarsHjertén (m).