bet · G801LU28 · 1984-12-31 00:00:00 — I betänkandet behandlas en motion(m) om sänkning av åldersgränsen i och en motion (m) omsamordning av olika åldersgränser med myndighetsåldern. Motionerna avstyrks av utskottet på grund av bl. a. att deolika åldersgränserna fyller skilda syften. I motion 1984/85:586 av HugoHegdand (m) yrkas att hos regeringen begär förslag till ändring aveller tillägg till 9 kap. 3 § och 15 kap. 12 § i enlighet medvad som anförs i motionen. Motionären framhåller att enligt de nämnda lagrummen haren underårig som fyllt rätl att bl. a. förfoga över egen arbetsinkomstoch under viss förutsättning över egendom som han ärvt. Enligt motionären kom16-årsgränsen till när myndighetsåldern var . När myndighetsåldern sänktestill skedde ingen molsvarande justering av 16-årsgränsen och motionärenanser det befogat att en sänkning av denna gräns till sker . I motion 1984/85:839 av () yrkas all hös regeringen begär förslag lill sådanaförfattningsförändringar, att elt entydigt myndighetsbegrepp gäller i allasammanhang i vårt samhälle. Motionären erinrar om att trots att myndighetsåldernnumera är , gäller en mängd andra åldersgränser för exempelvis inköp avvaror på Systembolaget, för siudiemedelslilldelning m. m. Enligt motionären ärdet svårt alt finna några oantastliga skäl som kan motivera en differentieradmyndighetsålder. Enligt motionären bör åldersgränsen för olika rälligheler ochskyldigheter vara enhetlig och inte bli föremål för olika manipulationer, t.ex. av valtaktiska skäl. Enligt 9 kap. 1 § (FB) är den som inte fyllt (underårig) omyndig och får inte själv rådaöver sin egendom och ingå förpliktelser såvida inte annat är föreskrivet i lag.Av 6 kap. 12 § FB följer att en underårig inte utan vårdnadshavarens samtyckefår träffa avtal om anställning eller annat arbete. Den underårige fåremellertid själv säga upp avtalet och, om han eller 1 1984/85. LU1984/85:28 2 hon fyllt , avtala om nytt arbeie av liknande artutan nytt samtycke. I 9 kap. 3 § FB stadgas att den som fyllt själv fårråda över sin arbelsinkomsl. Enligi 9 kap. 4 § får underårig som fyllt iviss utsträckning förfoga över egendom som tillfallit honom genom testamentemed villkor att han själv skall råda över egendomen. 115 kap. 13 § och 9 kap. 5§ finns bestämrnelser om möjlighet för underårig att driva näring. I principgäller alt underårig endast får driva näring om han fyllt och harförmyndarens tillstånd. Har han sådant tillstånd får han med viss inskränkningföreta sådana rättshandlingar som faller inom området för rörelsen. Myndighetsåldern har gälll sedan den 1 juli 1974.Dessförinnan var myndighetsåldern och längre tillbaka . 1 sambandmed ändringen av myndighetsåldern (prop. 1974:144, LU 1974:12) sänktes ocksåålskilliga andra 20-årsgränser, bl. a. i , , arvs-och gåvoskattelagsliftningen, religionsfrihetslagen, lagen om allmän försäkringoch den dåvarande barnavårdslagstiflningen. Principen vid prövningen av deolika åldersgränserna var alt en anpassning till den nya myndighetsåldernskulle ske överallt där det inte fanns särskilda skäl för annat. År 1974sänktes också rösträttsåldern lill . Ett flertal författningar innehåller åldersgränser somavviker från myndighetsåldern. Här kan som exempel nämnas all enligt 7 kap. 1§FB föräldrar är underhållsskyldiga mot barn även efter det barnet fyllt 18 årom barnet då går i skolan, dock längst till dess barnet fyller . Närasamband med underhållsreglerna har bestämmelserna om bidragsförskott. Enligtlagen (1984:1095) om förlängt bidragsförskott för studerande kan sådant bidragsförskottlämnas till och med juni månad det år barnet fyller . Föräldrarnasunderhållsskyldighet möt barn påverkar också studieslödssystemet.Efter en ändring i studiestödslagen (1973:349) gäller numera alt rättentill återbetalningspliktiga studiemedel för gymnasiestuderande mellan 18 och20 år i allmänhet skall prövas mol föräldrarnas ekonomi. Som ytterligareexempel på en från myndighetsåldern avvikande åldersgräns kan nämnas lagen(1977:293) om handel med drycker enligt vilken en 20-årsgräns gäller för rättenalt köpa spritdrycker, vin och starköl. I proposition 1974:44 med förslaglill sänkning av myndighetsåldern framhölls beträffande behovet avkonsekvensändringar i annan lagstiftning att den principiella utgångspunktenvarit att en anpassning nedåt borde ske överallt där den dåvarandeåldersgränsen i väsentlig grad påverkats av den gällande myndighetsåldern. Omdet på något område funnits speciella skäl att behålla 20-årsgränsen, föreslogsdäremot inte någon ändring bara för att vinna likformighet. I vissa fall haderesultatet av pågående utredningar ansetts böra avvaktas, innan slutligståndpunkt togs till om berörda åldersgränser borde ändras. LU1984/85:28 3 Vid behandlingen av propositionen(LU 1974:12) godtog utskottet för sin del de i propositionen förordadeprinciperna. Utskottet erinrade om att dessa väl stämde överens med det synsättsom utskottet vid riksdag (LU 1973:31) givit uttryck för vid behandlingenav en motion om översyn av gällande åldersgränser för barn och underårig.Utskottet hade då anfört att man i det fortsatta lagstiftningsarbetet bordeeftersträva så enhelliga åldersgränser som möjligt, dock att en samordning avdessa inte fick bli ett självändamål utan att varje åldersgräns måste bestämmasså att den verkligen tillgodoser det syfte som den avser att tjäna. Utskottet tillstyrkte de i propositionen föreslagnalagändringarna och avstyrkte motionen om att åldersgränsen i vissa ytterligareförfattningar skulle sänkas. Vid 1975/behandlade utskottet en motion omsamordning av olika åldersgränser för barn och ungdom. I sill av riksdagengodkända belänkande LU 1975/76:9 avstyrkte utskottet bifall till motionen.Ulskotlet framhöll all det i lagstiftningen förekommer en rik differentieringav åldersgränserna. En närmare granskning av de skilda åldersgränserna ochderas tillkomst gav enligt utskottet vid handen att de i regel bestämts förstefter särskilda överväganden. All det därvid uppstått ett system med olikaåldersgränser kunde förklaras av all åldersgränserna inom olika områden har såväsensskilda syften. I vissa fall skall de vara avgörande för barns och ungdomsrättsliga handlingsförmåga och rättsliga ansvarighel för sina handlingar, medande i andra fall tillkommit för att ge barn och ungdom ekonomisk och socialtrygghet. Understundom hade barnens fysiska utveckling varit bestämmande föråldersgränsen och ibland hade den fastställts under hänsynstagande till denålder då barnen normalt nått en viss psykisk utveckling. a. anförda skäl ansåg utskottet att motionen inteborde föranleda någon åtgärd. Utskottet underströk dock att man idet fortsatta lagstiftningsarbetet borde beakta önskemålet om så enhetligaåldersgränser som möjligt. Utskottet upprepade vidare att en samordning intefick bli ett självändamål, utan varje åldersgräns måsle bestämmas underhänsynstagande till det syfte den avser att tjäna. Sedan (se LU1981/82:4) uttalat sig för att en utvärdering av reglerna om förmynderskap ochgodmanskap borde ske fick utredningen (Ju 1977:08) om barnens rätt genomtilläggsdirektiv i uppdrag all göra den begärda utvärderingen och att därvidockså belysa vissa frågor om omyndighetsförklaring som behandlatvåren (se LU 1981/82:34). Utredningsuppdraget avsåg också vissaytterligare frågor. I tilläggsdirektiven framhölls att utredningen borde kunnata upp andra spörsmål om förmynderskap och godmanskap. LU1984/85:28 4 fick utredningen om barnensrätt nya tilläggsdirektiv (Dir. 1984:34) varigenom utredningen bl. a. befriadesfrån sitt uppdrag att se över reglerna om förmyndarskap och godmanskap. Dennauppgift anförtroddes i stället en särskild utredningsman (Dir. 1984:35) ochutredningsuppdraget vidgades något. I beiänkandei behandlar ulskotlettvå motioner (båda m) om anpassning av olika åldersgränser lillmyndighetsåldern. Enligt 9 kap. 1 § (FB) är den som intefyllt (underårig) omyndig. En omyndig får inte själv råda över sinegendom och ingå förpliktelser såvida inte annal är föreskrivet i lag. Enligtvissa beslämmelser i FB får den som fylll under närmare angivnaförulsältningar förfoga över sin egen arbetsinkomst och över vad han fått genomtestamente med villkor alt han själv skall råda över egendomen. Om han drivernäring kan han också ha rätl all ingå rättshandlingar som faller inom områdelför rörelsen. Myndighetsåldern har gällt sedan den 1 juli 1974.Dessförinnan var myndighetsåldern och ännu längre tillbaka var den 21 år.1 samband med sänkningen av myndighetsåldern lill sänktes ocksååtskilliga andra 20-årsgränser. flertal författningar innehåller emellertidfortfarande åldersgränser som avviker från myndighetsåldern. I motion 1984/85:839 yrkas ati hos regeringenbegär förslag till sådana författningsförändringar, all ell enlydigtmyndigheisbegrepp gäller i alla sammanhang i vårt samhälle. Motionären erinrar om att trots alt myndighetsåldernnumera är gäller en mängd andra åldersgränser för exempelvis inköp avvaror på Systembolaget, för siudiemedelslilldelning m.m. Enligt motionärenfinns det inte några oantastliga skäl som kan motivera en differentierad myndighetsålder.Motionären anser att åldersgränsen för olika rättigheter och skyldigheter börvara enhetlig och inte bli föremål för olika manipulationer, t.ex. avvallakliska skäl. 1 motion 1984/85:586 framhålls all reglerna i FB om altden som fyllt i viss utsträckning får förfoga över sin egendom och ingårättshandlingar kom till när myndighetsåldern var . När myndighetsåldernsänktes skedde ingen motsvarande justering av 16-årsgränsen. Motionären anserdel befogal all gränsen nu sänks till och yrkar all reglerna ändras. Som framhålls i motion 839 finns del i lagstiftningen enmängd åldersgränser som inte sammanfaller med myndighelsåldern. Enligtutskottels mening skulle det i och för sig vara tillfredsställande om man kundeha ett system med enhetliga åldersgränser. har emellertid de olikaåldersgränserna bestämis efler särskilda överväganden och fyller helt andrasyften än 18-årsgränsen i FB. Medan myndighetsåldern sålunda är avgörande förnär en persons rättsliga handlingsförmåga skall inträda har andra åldersgränser LU1984/85:28 5 tillkommit för att ge barn och ungdom ekonomisk och socialtrygghet. I vissa fall har åldersgränserna bestämis under hänsynstagande lillandra faktorer, som en individs fysiska eller psykiska utveckling. I likhet med vad utskottet uttalat då frågan om ensamordning av åldersgränser tidigare varil aktuell (se senast LU 1975/76:9)vill ulskotlet understryka all en sådan samordning inte får vara ettsjälvändamål utan varje åldersgräns måsle bestämmas under hänsynslagande tilldel syfte den avser att tjäna. Utskottet vill emellertid framhålla vikten avatt man i det fortsalla lagstiftningsarbetet beaktar önskemålet om så enhetligaåldersgränser som möjligt. Med det anförda avslyrker ulskotlet bifall tillmotion 839. Vad utskottet ovan anfört har också tillämpning påönskemålet i motion 586. De särskilda reglerna i FB om att den som fyllt 16 åri viss utsträckning får råda över sin egendom m.m. har sålunda tillkommil eflersärskilda överväganden om när barnet nått en sådan psykisk mognad all del börha en viss rättshandlingsförmåga. Att myndighelsåldern sänkts bör därför inteulan vidare påverka dessa regler. Utskottet avslyrker således också bifall lillmotion 586. Utskottet vill tillägga att den särskilde ulredare som tillkallatsför att göra en översyn av lagsliflningen om förmynderskap och godmanskap äroförhindrad att ta upp det i motionen aktualiserade spörsmålet. 1. beträffande samordning avåldersgränser att avslår motion 1984/85:839, 2, beträffande 16-årsgränsen iföräldrabalken att avslår motion 1984/85:586, Närvarande: (), (). (), (), (), ()*, (), (),SiigGuslafsson (s), (), Per (vpk), ()* och (), ' Ej närvarande vid betänkandets justering. , och (alla m) anför: Enligt vårmening bör det finnas en enhetlig åldersgräns då olika rättigheteroch skyldigheter skall inträda. Var denna åldersgräns skall ligga LU 1984/85:28 6 villvi dock inte la ställning lill definitivt. Frågan om en enhetlig åldersgränsfår las upp i lämpligt sammanhang och vi har därför inte ansett oss börareservera oss mot utskottets ställningslagande.