bet · G801NU17 · 1984-12-31 00:00:00 — om utvidgad skyldighet för kreditupplysningsföretag attlämna beställaruppgift I detta betänkande behandlas tremotioner som går ut på att kreditupplysningsföretagen bör bli skyldiga att närkreditupplysning lämnas om en näringsidkare tillställa denne uppgift om vem somhar begärt upplysningen, på samma sätt som redan gäller i fråga om upplysningarom andra enskilda personer. Utskottet avstyrker motionerna medhänvisning till grunderna för beslut att avslå enmotion med samma innebörd. Motionerna är följande: 1984/85:892 av Kersfi ()och (), vari hemställs att hos regeringen begär enutredning om kreditupplysningsföretagens skyldighet att lämnabeställaruppgift, 1984/85:898 av (),vari hemställs att beslutar att i meddelande om kreditupplysningensinnehåll till den som upplysningen avser också skall ingå uppgift om vem sombegärt upplysningen, 1984/85:2721 av (),vari hemställs att hos regeringen begär förslag om fillägg tillkreditupplysningslagen i enlighet med vad som anförts i motion 1984/85:2717. Gällande bestämmelser m. m. Kreditupplysningslagen (1973:1173)syftar främst fiU att hindra att kreditupplysningsverksamhet leder tillotillbörligt intrång i den personliga integriteten eller fill skada genomoriktiga eller missvisande upplysningar. Efterlevnaden av lagen står undertillsyn av datainspektionen. Lagen gäller för yrkesmässigt bedrivenkreditupplysningsverksamhet (1 §). Med kreditupplysning avses uppgift, omdömeeller råd som lämnas till ledning för bedömning av annans kreditvärdighet ellervederhäffighet i övrigt. Detta innebär bl. a. att den som avses med enkreditupplysning skall 1 1984/85.17sami Nr 17 NU 1984/85:17 2 avkreditupplysningsföretaget få meddelande om upplysning som har lämnats om honom(11 §). När personupplysning lämnas skall den omfrågade samfidigt ochkostnadsfritt tillställas ett skriftligt meddelande om de uppgifter, omdömenoch råd som upplysningen innehåller rörande honom och vem som har begärtupplysningen. När annan kreditupplysning rörande enskild person lämnas - dvs.företagsupplysning som inte avser juridisk person - skall den omfrågade påmotsvarande sätt få meddelande om de uppgifter som upplysningen innehållerrörande honom. Den sistnämnda föreskriften liksom föreskriften att det skallmeddelas vem som har begärt personupplysning tillkom genom en lagändring(1981:737) som trädde i kraft . Mednäringsidkare skall enligt ett motivuttalande (prop. 1973:155 s. 140) ikreditupplysningslagen på samma sätt som i vissa andra lagar förstås var och ensom yrkesmässigt driver verksamhet av ekonomisk natur. Beträffande de personersom i lagen likställs med näringsidkare anförs det i motiven: Till personer med väsentligt inflytande i vissnäringsverksamhet bör till en början hänföras sådana som har ett väsentligtekonomiskt intresse i verksamheten, t. ex. delägare i handelsbolag ellerkommanditbolag, akfie-ägare i fåmansbolag samt aktieägare som har en störrepost akfier i annat akfiebolag. Hit hör också de som har en ledande ställning iett företag som styrelseledamot, verkställande direktör eller på annat sätt. Ivissa fall kan också andra personer hänföras till den angivna kategorin, t. ex.den som lämnat en större kredit till ett företag och därigenom har möjlighetatt påverka företagets verksamhet. Vissa ytterligare motivuttalanden som kan haintresse i sammanhanget finns återgivna i ett betänkande av näringsutskottet isamma ämne (NU 1984/85:5) tidigare under detta . Där lämnas också enutförlig redovisning av förarbetena till bestämmelsen om beställaruppgift. En motion (c) med samma syfte som de nu aktuellaavslogs av sedan den avstyrkts av näringsutskottet (NU1983/84:1). motion i ämnet väcktes . Den blev föremål för en omfattande remissbehandling.Remissyttrandena finns utförligt redovisade i betänkandet NU 1984/85:5.Näringsutskottet sammanfattade där utfallet av remissbehandlingen på följandesätt: Datainspektionen, som är tillsynsmyndighet enUgtkreditupplysningslagen, pläderar utförligt för en lagändring i enUghet medmofionärens önskemål. Inspektionen uppger att den nästan fårreaktioner från företagare som anser det orimligt att lagstiftaren skyddarupplysningsbeställarens anonymitet. Den förespråkade lagändringen skulle,menar datainspektionen, inte bara förbättra integritetsskyddet för deomfrågade personerna utan också kunna medföra att kreditbedömningsunderlagetfår högre kvalitet. , som har varit negativtfill att NU1984/85:17 3 näringsidkare skulle få beställaruppgift, anser nu attkravet på öppenhet gör sig mera gällande, så att anonymitetsskyddet förupplysningsbeställare bör upphävas. Det kan noteras att ett par centralaorganisationer inom näringslivet. och , års lagändring tillstyrkte att så skulle ske.De har därför inte fillfrågats . Från affärsbankernas och föreningsbankernas sida hävdarman - med instämmande av den bankägda - att dennuvarande ordningen är olycklig. Ovissheten om vem som har begärt en upplysningleder inte sällan till irritation, uppges det. Helst skulle man därför se attriksdagen beslutade om en återgång till den ordning utan krav på någrabeställaruppgifter som gällde . Om en sådan återgång inte är möjligborde det emellertid föreskrivas att alla enskilda personer skall få besked omvem som är frågeställare. Som en halvmesyr betecknas den nuvarande ordningen avFinansbolagens förening, vars slutsats också är att en återgång tillförhållandena vore att föredra. De övriga remissinstanserna vill alla slå vakt om debestämmelser som gäller. Hit hör flera organisationer som företräder små ochmedelstora företag - SHIO-Familjeföretagen, ochSveriges grossistförbund - och vidare bl. En rad argument framförs för deras ståndpunkt.Många näringsidkare har ett legitimt intresse av att kunna inhämtakreditupplysningar utan att deras namn röjs, menar man. Beställaruppgifterskulle kunna skapa olägenheter i känsliga affärssituafioner. Ett upphävande avanonymitetsskyddet skulle därför kunna leda till att näringsidkare avstår frånatt skaffa kreditupplysningar, fastän sådana är till gagn för derasaffärsverksamhet. Riskerna för att svenska företags exporthandel ochförbindelser med ufiändska banker skaU skadas framhävs också. TCO uttalar ånyoatt en anställningssökande anonymt bör kunna skaffa sig upplysningar om enpresumtiv arbetsgivare. Kritiken frän företagarhåll mot den ordning som nugäller har minskat avsevärt sedan datainspekfionen och branschen har fåttförklara lagens innehåll, hävdar kreditupplysningsföretaget . OchSHIO-Familjeföretagen upplyser om att organisationen inte har kunnat noterakrav från sina medlemmar på en lagändring enligt motionärens förslag. För sin del anförde utskottet: Utskottet konstaterar att två vartför sig legitima intressen står mot varandra i sådana fall som här avses. Detgäller å ena sidan att skydda enskilda personers integritet mot otillbörligtintrång, å andra sidan att värna om möjligheterna till en effektiv kreditupplysningsverksamhetsom kan förebygga en missriktad kreditgivning och andra icke önskvärdadisposifio-ner. Den nuvarande ordningen representerar enligt utskottets meningen rimlig avvägning mellan dessa två intressen. Det synes skäligt att den somär näringsidkare eller som åtar sig sådana uppdrag eller ikläder sig sådanaengagemang att han blir att jämställa med en näringsidkare får acceptera attandra utan att röja sig för honom kan skaffa sig upplysningar om hansvederhäftighet i ekonomiskt hänseende. Även detta synes f. ö. kunna betraktassom en form av integritetsskydd. Remissyttrandenaöver motionen har styrkt utskottet i dess här redovisade NU1984/85:17 4 Särskilt fäster utskottet vikt vidSHIO-Familjeföretagens utsaga att organisationens medlemmar tycks godta dennuvarande ordningen i vad gäller beställaruppgifter. Utskottet avstyrker sålunda motionen. Härvid förutsätterutskottet att regeringen med bistånd av datainspektionen uppmärksamt följerkreditupplysningsverksamhetens fortsatta utveckling. I motion 1984/85:892 (c) anförs attdet har väckt mycken irritafion och upprördhet att kreditupplysningsföretagennär det gäller en företagarupplys-ning inte är skyldiga att tala om vem som harbeställt och fått upplysningen. Motionärerna erinrar om vissa yttranden vidförra årets remissbehandling av frågan och uttalar att det med hänsyn till densplittrade bild som råder borde företas en översyn som leder fram till en föralla parter acceptabel lösning. Det är helt i sin ordning att utomstående inhämtarupplysningar men alldeles fel att upplysningsbeställarens anonymitet är skyddadi lag, sägs det i motion 1984/85:898 (m). Om den som varit föremål för enkreditupplysning informerades om vem som frågat skulle han kunna kommenterauppgifterna i kreditupplysningskopian och justera felaktigheter som kanförekomma. En ändring i lagen skulle, menar motionären, vara till gagn för bådaparter - den skulle förstärka integritetsskyddet, rensa ut okynnesförfrågningaroch möjligen också förbättra kvaliteten på det material som sänds ut. Motiveringen fill yrkandet i motton 1984/85:2721 (m) finnsi en relativt omfattande mofion, 1984/85:2717, om skyddet för den enskildesintegritet. Det är, heter det i den sistnämnda motionen, nödvändigt attriksdagen verkar för en konsekvent politik fill skydd för den enskildesintegritet. En av de principer som denna politik bör bygga på är att denenskilde skall anses ha den främsta rätten till uppgifter om sig själv. Enligtkreditupplysningslagen har, påpekar motionären, var och en rätt att få beskedom när förfrågan om kreditvärdighet har gjorts. Det finns, hävdar han,anledning att utsträcka denna rätt till att den enskilde också underrättas omvem som här gjort förfrågan. Ett huvudsyfte medkreditupplysningslagen (1973:1173) är att skydda mot kränkningar av enskildasintegritet i samband med kreditupplysningsverksamhet. Enligt en bestämmelse ilagen skall den som avses med en personupplysning utan anfordran fåunderrättelse om vem som har begärt upplysningen och om vilka uppgifter;omdömen och råd söm denna innehåller. Ifall en omfrågad är näringsidkare rördet sig inte om en personupplysning utan om en s.k. företagsupplysning. Hanskall då få meddelande om de uppgifter som upplysningen innehåller om honom.Uppgift om beställaren är kreditupplysningsföretaget däremot inte ålagt att NU1984/85:17 5 Med näringsidkare likställs i detta sammanhangandra personer med väsentligt inflytande i viss näringsverksamhet. I mofionerna 1984/85:898 (m) och 1984/85:2721 (m) begärsatt kravet på beställaruppgift skall utvidgas till att också gälla förupplysningar om näringsidkare. En utredning rörande en sådan lagändringföreslås i motion 1984/85:892 (c). Som framgår av det föregående (s. 2) har utskottetnyligen, efter en omfattande remissbehandling, avstyrkt en motion av sammainnebörd som de båda förstnämnda. beslöt attavslå den motionen. Utskottet åberopar sitt tidigare uttalande i ämnet ochfinner inte att det finns anledning för att nu ändra sittställningstagande. Utskottet avstyrker de tre nuaktuella motionerna och hemställer att avslår a) motionerna1984/85:898 och 1984/85:2721, b) motion1984/85:892., Närvarande: (), (),i (s), (), (), LennartPettersson (s), (), (), (), PerWesterberg (m), (), (vpk), (),() och ().