bet · G801JuU23 · 1984-12-31 00:00:00 — Är ansöknings- eller besvärshandling så ofullständig attden icke kan läggas till grund för prövning i sak, skall rätten föreläggasökanden eller klaganden att avhjälpa bristen vid påföljd atthans talan annars ej upplages till prövning. Är ansöknings- eller besvärshandling så ofullständig attden inte kan läggas till grund för prövning i sak, skall rätten föreläggasökanden eller klaganden att inom viss fid avhjälpa bristen vid påföljd atthans talan annars inte las upp till prövning. Detsamma gäller om handlingeninte uppfyller föreskrifterna i 3 §, såvida inte bristen är av ringa betydelseförfrågan om delgivning. Denna lag träder i kraft . JuU1984/85:23 15 Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs i fråga om sekretesslagen (1980:100)' dels att 14 kap. 2 § skall ha nedan angivna lydelse, dels att i 7 kap.skall införas en ny paragraf, 26 §, av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 26*' Sekretess gäller i verksamhei somavser delgivning enligt delgivningslagen (1970:428) jör uppgift om enskildspersonliga förhållanden, om det kan antas alt den enskilde eller någon honomnärstående lider men om uppgiften röjs. I fråga om uppgifi i allmän handling gäller sekretessen ihögst . 14 kap. 2f Sekretesshindrar inte att uppgift i annat fall än som avses i I $ lämnas till myndighet,om uppgiften behövs där för 1. förundersökning, rättegång, ärendeom disciplinansvar eller skiljande från anställning eller annat jämförbarträttsligt förfarande vid myndigheten mot någon rörande hans deltagande iverksamheten vid en myndighet där uppgiften förekommer, 2. omprövning av beslut eller åtgärdav den myndighet där uppgiften förekommer, eller 3. fillsyn över eller revision hos denmyndighet där uppgiften förekommer. Sekretess hindrar inte att uppgift lämnas i muntligt ellerskriftligt yttrande av sakkunnig till domstol eller myndighet som bedriverfömndersökning i brottmål. Sekretess hindrar inte att uppgiftom enskilds adress, telefonnummer och arbetsplats lämnas till en myndighet, omuppgiften behövs där för delgivning enligt delgivningslagen (1970:428). Vad nusagts gäller dock inte uppgift hos om telefonnummer till enskildsbostad, om den enskdde hos be- ' Lagen omtryckt 1982: 1106. - Senaste lydelse 1984:316. JuU 1984/85:23 Föreslagen lydelse gärtalt abonnemanget skall hållas hemligt och uppgiften omfattas av sekretessenligt 9 kap. 8 § tredje stycket. Sekretesshindrar inte att uppgift som angår misstanke om brott lämnas tillåklagarmyndighet, polismyndighet eller annan myndighet som har att ingripa motbrottet, om fängelse är föreskrivet för brottet och detta kan antas föranledaannan påföljd än böter. Föruppgift som omfattas av sekretess enligt 7 kap. 1 - 6 §§, 8 kap. 8 § första stycket, 9 eller 15 § eller 9 kap. 7 §, 8 § första eller andra stycket eller 9 § andra stycket gällervad som föreskrivs i tredje stycket endast såvitt angår misstanke om brott förvilket inte är föreskrivet lindrigare straffan fängelse . Dock hindrarsekretess enligt 7 kap. 1 eller 4 § inte att uppgift som angår misstanke ombrott enligt 3, 4 eller 6 kap. mot någon som inte har fyllt artonår lämnas till åklagarmyndighet eller polismyndighet. Tredjestycket gäller inte uppgift som omfattas av sekretess enligt 9 kap. 9 § förstastycket. Föruppgift som omfattas av sekretess enligt 7 kap. 1 - 6 §§, 8 kap. 8 § första stycket, 9 eller 15 § eller 9 kap. 7 §, 8 § första eller andra stycket eller 9 §andra stycket gäller vad som föreskrivs i fiärde stycket endast såvitt angårmisstanke om brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff änfängelse . Dock hindrar sekretess enligt 7 kap. 1 eller 4 § inte attuppgift som angår misstanke om brott enligt 3, 4 eller 6 kap. motnågon som inte har fyllt lämnas till åklagarmyndighet ellerpolismyndighet. Tredjeoch Jjärde styckena gäller inte uppgift som omfattas av sekretess enligt 9kap. 9 § första stycket. Dennalag träder i kraft . JuU1984/85:23 17 I motion 1984/85:2844 av BertilFiskesjö (c) och () hemställs att beslutar som sinmening ge regeringen till känna vad i motionen anförs om formerna för telefon-och arbetsplatsdelgivning samt myndighets uppgiftslämnande. I motion 1984/85:2845 av KarinAhrland (fp) hemställs att beslutar avslå proposition 1984/85:109 iden del som gäller förslaget till upplysningsskyldighet för fastighetsägarem.fl. I mofion 1984/85:2846 av () hemställs 1. att riksdagenavslår propositionen såvitt avser att part i första inlaga i rättegång skallvara skyldig att uppge motparts personnummer, 2. att riksdagenavslår propositionen såvitt avser att fastighetsägare m. fl. skall varaskyldiga att lämna vissa upplysningar om den som söks för delgivning, 3. att riksdagenavslår propositionen såvitt avser att husrannsakan skall få ske för att sökaefter den som skall delges en stämning i brottmål. I propositionen läggs fram ettantal förslag som syftar till att effekfivisera delgivningsverksamheten i måloch ärenden hos domstolar och andra myndigheter. Förslagen bygger på enpromemoria (Ds Ju 1983:13) Effektivare delgivning och remissbehandling av den. Bakgrunden till förslagen ipropositionen är att domstolar och andra myndigheter mött alltstörre svårigheter när det gäller att genomföra delgivning i mål och ärenden,något som medfört bl. a. försämrad service för enskilda rättssökande, ökadekostnader för det rättsliga förfarandet och svårigheter för myndigheterna attpå ett rationellt sätt fullgöra sina arbetsuppgifter. Förslagen går sammanfattningsvis ut på att förbättraförutsättningarna för delgivning i enklare former, att skapa bättre möjligheterför myndigheterna att vid behov själva efterforska adresserna fill dem somskall delges samt att underlätta fältarbetet för stämningsmännen. För att förbättra förutsättningarna för delgivning ienklare former föreslås i propositionen att kraven på en sökande skärps när detgäller att tillhandahålla uppgifter för delgivningsändamål om såväl egna sommotpartens förhållanden. En ökad uppgiftsskyldighet föreslås också försökandens motpart, vittnen m.fl. Vidare föreslås att domstolarna i vissutsträckning får möjlighet JuU1984/85:23 18 att avvisa en ansökan, om sökanden inte har lämnatföreskrivna uppgifter om motparten och heller inte har efterkommit ettföreläggande om komplettering. Avvisning skall kunna ske endast underförutsättning alt det inte är oskäligt. Det föreslås också att de allmännadomstolarna får förelägga parter, vittnen m. fl. att vid vite lämna föreskrivnauppgifter om egna förhållanden av betydelse för delgivning. För att underlätta för myndigheterna att få tillgång tilluppgifter om enskilda som behövs för delgivning föreslås vissa ändringar isekretesslagen (1980:100). Förslaget innebär att en myndighet skall varaskyldig att på begäran av en annan myndighet lämna ut uppgifter om en enskildsadress, telefonnummer och arbetsplats oavsett om sekretess gäller för uppgiftenhos den myndighet som innehar uppgiften. Undantag från uppgiftsskyldighetenskall dock gälla för sekretesskyddad uppgift hos om telefonnummertill en enskilds bostad. 1 samma syfte föreslås att bl. a. fastighetsägare ocharbetsgivare med vissa undantag skall vara skyldiga att på förfrågan av enstämningsman lämna vissa upplysningar om den som söks för delgivning. Enarbetsgivare som vägrar att lämna uppgifter när han är skyldig att göra deteller som lämnar oriktiga uppgifter skall kunna dömas till böter. Det föreslås också att det i sekretesslagen tas in enbestämmelse om sekretess för integritetskänsliga uppgifter om enskilda somförekommer i delgivningsverksamheten. Vidare skall fastighetsägare m.fl. samt arbetsgivare varaskyldiga att medverka till att stämningsmän får tillträde till fasfigheter ocharbetsplatser för att genomföra delgivning. Det föreslås också att stämningsmänskall få rätt till tillträde till enskilt område som inte utgör bostad samträtt att påkalla biträde av polismyndighet, om tillträde vägras dem. Ett annat förslag är att en domstol skall kunna besluta omatt husrannsakan får ske för att söka efter den som skall delges en stämning ibrottmål. Som förutsättning skall gälla att fängelse är stadgat för brottet. 1 propositionen läggs också fram förslag om en nydelgivningsform (telefondelgivning) som innebär att en myndighet per telefonskall få överbringa innehållet i kallelser, meddelanden och andra handlingar avenkel beskaffenhet till den sökte. De nyabestämmelserna föreslås träda i kraft . Utskottet vill inledningsvis, ilikhet med departementschefen, understryka betydelsen av attdelgivningsverksamheten fungerar effektivt. Om det brister i detta avseendeförsvåras en rationell planering av myndighetens verksamhet och ett effektivtutnyttjande av tillgängliga resurser. När del gäller t. ex. domstolarna ledermisslyckade delgivningsförsök inte sällan till att en förhandling måste ställasin vilket i sin tur medför svårigheter för domstols- JuU1984/85:23 19 personalen, åklagare, advokater m. fl. som har infunnitsig att utnyttja den spillfid som uppkommer. En annan effekt är att det i mångafall uppstår en påtaglig disproportion mellan den tid som behövs för denegentliga handläggningen och den tid som myndigheten måste ägna åt olikadelgivningspro-blem. För enskilda medför en ineffekfiv delgivningsverksamhetnegativa konsekvenser framför allt genom alt handläggningstiderna blir långa.I t. ex. civilrättsliga tvister löper enskilda risk att göra rättsförluster pågrund av att ett långsamt rättegångsförfarande lämnar stora möjligheter förgäldenärer och andra att undandra egendom eller att vidta andra åtgärder föratt sabotera en kommande verkställighet. När del gäller brottmålen är det frånkriminalpolifisk synpunkt otillfredsställande att handläggningen av målen drarut . Brister i delgivningssystemet försvårar samhällets möjligheteratt utreda brott. Inte minst vid ekonomiska brott ingår det ofta som ett led iverksamheten att den misstänkte genom alt undandra sig delgivning förhindrareller försvårar myndigheternas utredningsarbete. Utskottet ser med fillfredsställelse på att förbättringarnu föreslås i syfte att höja effekfiviteten inom delgivningsverksamheten, ochutskottet ställer sig bakom den inriktning på reformen som har valts; genom attöka effekfiviteten hos de enklare delgivningsformerna minskas tillströmningenav ärenden fill den mer tidsödande och kostnadskrävandestämningsmannadelgivning-en. Härigenom kan delgivningsfiderna antas bliväsentligt förkortade som resurserna inom siämningsmannaverksamhelenkoncentreras fill de svårare fallen. Vid utformningen av regler om delgivning måste mansjälvfallet ta stor hänsyn fill den enskildes intresse av skydd för sinpersonliga integritet. måste man beakta att en väl fungerandedelgivningsverksamhet är viktig för samhällets möjligheter att fillgodoseenskilda rättssökandes krav på effektivitet i förvaltning och rättskipningliksom det allmänna intresset av en effektiv brottsbekämpning. Utskottet kan istort ställa sig bakom den avvägning mellan dessa intressen som präglarförslagen i proposifionen. I detföljande tar utskottet närmare upp vissa av förslagen i propositionen. Personnummer i stämningsansökningar m. m. Till grund för delgivningslagen(1970:428) ligger bl. a. principen att det ankommer på den domstol eller annanmyndighet som handlägger ett mål eller ärende att ombesörja delgivningen, ochatt samhället svarar för delgivningskostnaderna. Föreskrifter om vilkauppgifter som skall lämnas i ett mål eller ärende om den som skall delges finnsi de lagar och förordningar som innehåller bestämmelser om att delgivning skallske. Föreskrifterna innebär i allmänhet att sökanden i sin ansökan utöveruppgifter om parternas namn skall lämna uppgift om både sin egen och motpartenspostadress. I övrigt är bestämmelserna om sökandens uppgiftsskyldigheloenhetliga till JuU1984/85:23 20 både innehåll och utformning. I några fall har sökandenålagts en relativt omfattande uppgiftsskyldighet, i andra fall äruppgiftsskyldigheten begränsad lill ett fåtal uppgifter. 1 en del fall äruppgifterna obligatoriska, i andra fall är bestämmelsen om vilka uppgifter somskall lämnas utformad som en rekommendation. Enligt nuvarande lydelse av 33 kap. 1 § (RB) skall en parts första inlaga i rättegången innehålla uppgift om hans namn,hemvist, personnummer och postadress. Parterna är således för närvarandeskyldiga att lämna dessa uppgifter om sig själva. I paragrafen ges vidare enrekommendation till parterna att lämna uppgift om även sitt yrke, telefonnummeroch de övriga omständigheter som har betydelse för delgivning med dem. I sammaparagraf ges också en rekommendation om att en stämningsansökan bör innehållamotsvarande uppgifter om motparten. Uppgift om motpartens namn och hemvist ärdock alltid obligatorisk. Motsvarande regler i 2 § lagsökningslagen (1946:808)innebär att borgenärens ansökan skall innehålla uppgift om hans namn,personnummer, yrke, hemvist, postadress och telefonnummer samt gäldenärens namnoch postadress. Om det behövs för delgivning med gäldenären skall uppgiftlämnas även om bl. a. dennes personnummer. I propositionen föreslås en enhetlig reglering i bl. a.RB, lagsökningslagen och förvaltningsprocesslagen (1971:291) med skärpta kravpå parterna när det gäller att tillhandahålla uppgifter som behövs fördelgivning. a. föreslås att en part i sin första inlaga skall uppge bådesitt och motpartens personnummer. Om en sökande inte har lämnat föreskrivnauppgifter om motparten föreslås att i vissa fall avvisning skall kunna ske. Somförutsättning härför skall gälla att parten inte har efterkommit ettföreläggande om komplettering av ansökningen med de föreskrivna uppgifterna ochalt det inte är oskäligt att avvisning sker. Såvitt gäller de allmännadomstolarna skall avvisning inte få ske i indispositiva tvistemål eller ibrottmål. I motion 2846 kritiseras förslaget om en vidgad skyldighetalt uppge personnummer. Motionären anser att det finns risk för att felaktigapersonnummer kan komma att anges. Vidare anser motionären del vara olämphgt attutöka skyldigheten att uppge personnummer innan den kommitté som har tilluppgift att utreda användningen av personnummer i samhället har avlämnat sittförslag. Den kommitté som motionären åsyftar är den parlamentarisktsammansatta data- och offentlighetskommittén (Ju 1984:06), som påbörjat sittarbete . Enligt sina direktiv (Dir. 1984:27) skallkommittén kartlägga den nuvarande användningen och belysa de fördelar ochnackdelar som är förenade med bruket av personnummer. Kommittén skall bl. a.granska om användningen av personnummer kan medföra otillbörligt intrång i denpersonliga integriteten och vid behov föreslå de begränsningar i bruket avpersonnummer som kan anses påkallade. Kommittén bör även undersöka om några avde författningar med bestämmelser som JuU1984/85:23 21 innehåller krav på uppgift om personnummer bör ändras.Kommitténs arbete bör enligt direktiven bedrivas skyndsamt och i varje fallslutföras . Tillgången fill personnummer har ofta stor betydelse förbåde eflerforsk-ningsarbetet och idenfifikationen av parterna. Såsom utskottettidigare framhållit är det angeläget att man kommer till rätta med de problemsom råder på delgivningsområdet och som har allvariiga konsekvenser förbl. a. rättsväsendets effektivitet. I likhet med departementschefen bedömerutskottel inte en vidgad uppgiftsskyldighel för parterna i mål eller ärendensåvitt gäller personnummer som ett otillbörligt intrång i den personligaintegriteten. Inte heller i övrigt anser utskottet att därav skulle följa någrabeaktansvärda olägenheter för parterna. Tvärtom kan bruket av personnummerleda till ökad snabbhet i förfarandet med påtagliga fördelar för både parteroch myndigheter. Vidare anser utskottet - till skillnad mot motionären -avgörande hinder inte möta mot alt genomföra lagförslaget i denna del trots attdata- och offentlighetskommitténs överväganden i fråga om personnummeranvändningenännu inte föreligger. bör naturligtvis framhållas att denna liksomandra frågor som berör användningen av personnummer kan komma i ett annat lägenär resultatet av kommitténs arbete har presenterats. Med anledning av motionärens farhågor alt felaktigapersonnummer kan komma i omlopp och åstadkomma skada för enskilda om förslagetgenomförs vill utskottet nämna att förslaget också innebär skyldighet för partatt ulan dröjsmål fill rätten anmäla om en uppgift visat sig vara felaktig.Härtill kommer att det givelvis är en uppgifi för myndigheterna att varaobservanta på att det kan förekomma fel i uppgivna personnummer. Med hänvisning fill vad nu har sagts tillstyrker utskottetbifall lill propositionen i berörd del och avstyrker bifall till motion 2846 imotsvarande del. Upplysningsskyldighet för fastighetsägare m. fl. I propositionen föreslås att idelgivningslagen införs en skyldighet för fastighetsägare, tomträttshavare,arrendatorer och innehavare av bostadslägenheter att på begäran av bl. a.siämningsman uppge om den som söks för delgivning är bosatt på fastigheteneller i lägenheten eller annars disponerar utrymme där. Arbetsgivare föreslåsbli skyldiga att uppge om den som söks för delgivning är anställd hos honom ochi förekommande fall upplysa om den söktes arbetstider, arbetsplats och andraförhållanden som rör anställningen och som kan underlätta delgivningen. Skyldighetenatt lämna upplysningar gäller inte närstående till den sökte. En arbetsgivare som vägrar lämna begärda uppgifter ellersom lämnar orikfiga uppgifter skall enligt förslaget kunna dömas till böter, Imotionerna 2845 och 2846 yrkas avslag på propositionen i denna del. JuU1984/85:23 22 Motionärerna anför alt del är olämpligt all enskilda åläggsatt medverka i den myndighetsutövning som delgivning innebär. I moiion 2845anför motionären att av integritetsskäl kretsen av personer som blir delaktigai efterforskningen av den sökte inte bör vidgas. Även i motion 2846 åberopasintegritetshänsyn för avslag på propositionsförslaget. - En besläktad fråga tasupp i motion 2844, där motionärerna uttalar att delgivning på arbetsplats börförekomma endast restriktivt och utföras så föga integriletskränkande sommöjligt. Utskottet vill först uttala sin anslutning tilldepartementschefens uppfattning att samhällets och enskildas intresse av attmyndigheternas handläggning av ett mål eller ärende kan ske snabbt och tilllåga kostnader har en sådan tyngd att den som inte vill medverka tilldelgivning i enklare former får finna sig i att detta beteende medför vissakonsekvenser. Del är enligt utskottels mening rimligt alt den som avsikfiigthåller sig undan kan få utstå visst obehag som följer t. ex. av att delgivningsker genom stämningsman på arbetsplatsen eller av att stämningsmannen kontaktaranhöriga eller grannar för att få fram erforderliga uppgifter för delgivning.Sådana efterforskningsmetoder, som inte står i strid med gällande regler påområdet, kan inte undvikas om delgivning skall kunna genomföras.Utskottet vill emellertid i denna fråga, i linje med vad som uttalas ipropositionen (s. 38), betona att stämningsmannadelgivning på den söktesarbetsplats naturligtvis bör tillgripas endast i de fall då del inte är möjligtför stämningsmannen att delge den sökte på annat sätt. Departementschefenuttalar i propositionen att han anser att när det gällerstämningsmannadelgivning med den sökte på dennes arbetsplats och myndighetersoch stämningsmäns kontakter med den sökte eller annan på dennes arbetsplats deti delgivningsförordningen (1979:101) bör tas in föreskrifter som i möjligastemån garanterar att detta sker på ett sätt som inte i onödan vållar den sökteolägenheter. Utskottet anser att önskemålet i motion 2844 ärtillgodosett genom vad nu har sagts, och utskottet avstyrker bifall lillmotionen såvitt nu är i fråga. Utskottet vill härefter framhålla att del förekommersådana besvärliga delgivningsfall där alla ansträngningar med enklaredelgivningsformer har misslyckats och stämningsmannen vid sina efterforskningarinte får begärda upplysningar av t. ex. en fasfighetsägare eller enarbetsgivare. Dessa vägrar kanske att besvara frågor om bostadsadress ellerarbetstider och det kan t. o. m. hända att den eftersökte får hjälp att hållasig undan. Departementschefen anför all det är angeläget attstämningsmännen -framför allt i mera kvalificerade delgivningsfall - får rättatt inhämta upplysningar från fastighetsägare m.fl. och från arbetsgivare. Utskottet delar uppfattningen att det för sådana fall, närdelgivning visat sig omöjlig att utföra med enklare metoder, bör införas enrätt för stämningsmän att av bl. a. fastighetsägare och arbetsgivare erhållavissa upplysningar om den eftersökte som kan göra det möjligt att påträffahonom. Utskottet, som inte ansluter sig till motionärernas avvisande syn påförslaget. JuU1984/85:23 23 godtar detta men vill uttala att hänsynen tillenskildas integritet måste tillmätas avsevärd betydelse när upplysningsskyldighetaktualiseras. Utskottet anser således att återhållsamhet bör iakttas itillämpningen av de föreslagna reglerna. Med det sagda tillstyrker utskottet bifall tillproposifionen i den aktuella delen och avstyrker bifall till motsvarandeyrkanden i motionerna 2845 och 2846. För att söka efter den som skalldelges en stämning i brottmål föreslås i propositionen att husrannsakan skallfå ske efter beslut av domstol. För att så skall få ske skall för brottet varastadgat fängelse. Mot förslaget riktas invändningar i motion 2846.Motionären anför bl. a. att delgivning i brottmål inte har en sådan betydelseatt den för den enskilde mycket ingripande åtgärden husrannsakan bör fåanvändas. En grundläggande regel är att stämning i brottmål måstedelges den misstänkte personligen. Det är inte tillåtet att använda någon annandelgivningsform, t.ex. s.k. surrogatdelgivning eller kungörelsedelgivning. Omden som söks för delgivning uppehåller sig i ett utrymme dit han vägrarstämningsmannen tillträde - den sökte öppnar t. ex. inte dörren fill sin bostad- finns det inte något verksamt medel för att genomföradelgivningen. Genom att hålla sig undan delgivning av stämningen kan denmisstänkte förhala eller t.o.m. förhindra att brottet beivras., Enligt utskottets mening kan det inte godtas att en personsom är misstänkt för brott skall kunna undandra sig lagföring och straff genomatt på sätt här är aktuellt akfivt hålla sig undan delgivning. Det finns enligtutskottets mening starka skäl att för sådana fall skapa ett medel för attdelgivning skall kunna genomföras. Mot bakgrund härav och även med beaktande av de redanbefintliga regler i RB som i olika situationer öppnar möjlighet förhusrannsakan -1, ex, för att genomföra hämtning till förhör eller lillhuvudförhandling i brottmål - finner utskottet att förslaget i denna del börgenomföras. Utskottet kan sålunda inte ansluta sig till tankarna i motion 2846.Det bör framhållas alt enligt förslaget metoden får användas bara ifråga om brott av viss svårhetsgrad och efter beslut av domstol i det särskildafallet. Som departementschefen påpekar ligger det i sakens naturatt husrannsakan kommer fill användning endast när det är nödvändigt för attdelgivning skall kunna ske; andra möjligheter bör alltså ha prövats utanframgång eller på mycket goda grunder ha bedömts som utsiktslösa, t. ex. därföratt den sökte notoriskt är svår alt delge. Utskottet tillstyrker med det sagda bifall tillproposifionen i denna del och avstyrker bifall till motion 2846. JuU1984/85:23 24 I propositionen föreslås en ny formav delgivning som innebär att en myndighet per telefon får överbringa innehålleti kallelser, meddelanden och andra handlingar av enkel beskaffenhet till densökte. Handlingen skall därefter sändas till denne med posten i vanligt brev.Därigenom skall delgivning anses ha skett. Telefondelgivning får dock inte avsestämningsansökningar eller andra handlingar varigenom mål eller ärendeanhängiggörs. Telefondelgivning berörs i moiion 2844. Motionärerna anföratt delgivningsförordningen klart bör ange i vilka fall telefondelgivning kantillåtas.