bet · G801KU35 · 1984-12-31 00:00:00 — BertU Fiskesjö: Jag vill ställa en kompletterande fråga.Har statssekreterare någon uppfattning om varför gjorde de misstagi sin första skrivelse som ni sedan ansåg er nödsakade att korrigera i ganskabestämda ordalag? : Det är mycket vanligt att u-kreditsystemetmissuppfattas- det hör rent av till ovanligheterna att någon som inte harhanterat systemet förstår det med en gång. Det fanns därför ingen anledning attbli förvånad. Detta har inträffat förut och kommer förmodligen attinträffa igen. BertU Fiskesjö: Statssekreteraren ser inget samband mellanBPA:s svårigheter och Öbergs iver att ge generösa kreditlöften? KU1984/85:35 165 : Får jag anknyta till resonemanget om BPA.Statssekreterare säger att den påverkan BPA-affären kan ha haft påkreditgivningen var att man blev överdrivet försiktig. När ärendet handladesvar turerna kring BPA alls inte kända av allmänheten, utan detta var någontingsom kom till massmedias kännedom . Av vad som sades nu drog jagslutsatsen att man inom biståndsavdelningen var informerad om BPA:sförhandlingar. Hur välinformerade var ni om vad som hände och vilken typ avbriefing fick ni om BPA-förhandlingarna? : En typ av briefing var att de som gick tillsammanträdet i BITS passerade löpsedlar där BPA stod i decimeterhöga bokstäver.Det är inte att undra på att man blev känslig för den aspekten. : Detta gällde alltså när man var på väg tillBITS-sammanträ-det den 7, men ärendet bör rimligtvis ha handlagts ett antalmånader tidigare inom biståndsavdelningen, I vilken mån var statssekreterarenoch hans medarbetare informerade om BPA:s problem t, ex. i samband medOubouzars besök? : Jag kände naturligtvis till detta genom degemensamma överläggningar vi har med handelsavdelningen, men jag har inte pånågot sätt medverkat i handläggningen, och jag ser inte något samband mellanBPA:s problem och våra kreditförhandlingar. Våra problem på kreditområdet är avmycket äldre datum än BPA:s problem. Som jag ser det är det inte någon förmånsom skulle erbjudas . Det var snarare så att vi ville ha fart påsamarbetet. Det skulle vara till vår egen fördel. : Får jag tolka svaret så att information omBPA:s problem med ändå gavs via handelsavdelningen? : Inom förekommer detinformation om sådana här frågor. Självfallet är jag lika informerad som andrastatssekreterare om vad som kan äga rum inom olika delar av förvaltningen. : Gav handelsavdelningen någon särskildinformation, munt-Hg eller skriftlig, till u-avdelningen som berörde BPA:sproblem med ? : Vilken information fick ni om den delen avaffären? : Genom de gemensamma överläggningar som vihar inom utrikesledningen, där handelsavdelningen ingår, kommer sådana härfrågor upp till samråd och information. Det är hkadant som när det gällerkonsulära ärenden. Om någon svensk sitter infrusen i , får jag reda pådet, men man begär inte för den skull att jag skall ta ställning. : Jag har ingen ytterligare anmäld påfrågelistan. Jag ber att få tacka statssekreterare för dennakompletterande information. KU1984/85:35 166 Utfrågning av generaldirektör ,exportkreditnämnden, angående viss kreditutfästelse m. m.avseende (punkt 13 b) : Jag ber att få hälsa generaldirektör välkommen till utskottet. Vi har på vår särskilda föredragningslista ettpar granskningsärenden som berör verksamheten inom exportkreditnämnden, och vihar tyckt att det kan vara värdefullt att få en redovisning av deproblemställningar vi möter. Jag vill först lämna ordet tillgeneraldirektören. Axel : Jag skall försöka att på ett par minuterorientera om EKN:s roll vid export till . Vi fyller en ganska viktig roll framför allt förprojektexport och export av kapitalvaror till . Vi har inte av den totala svenska exporten garanterad genom EKN, men vad gälleru-landsexporten är vår andel större. Framför allt när det gäller långa krediterpå , som är det naturliga vid de stora projekten, har vi enmycket stor andel. Av våra samlade försäkringsengagemang på omkring 25miljarder, om man bara räknar med sådana förbindelser som vi redan har iklättoss och inte tänker på de löften som vi givit om nya affärer, riktar sig övertvå tredjedelar till u-världen. Men av dessa två tredjedelar gäller OPEC-länder, alltså oljeproducerande länder, som är av en någotannan karaktär än de övriga. Garantierna ges under två olika program: delsnormalgarantier för affärer som inte är mycket stora och som inte är särskiltriskfyllda, dels vad vi kallar SU-garantier för stora och mer riskabla affärer.5 står för samhällsekonomiskt intressanta projekt och svarar t. ex. mot deengelska garantier som ges "in the International interest". De tarframför allt fasta på sysselsättningseffekten i ellerspjutspetseffekten för företag som försöker komma in på en marknad. U står föru-garantier, vilket vi hade som renodlade u-garantier. En sak som är viktig att komma ihåg när man läser depapper som utskottet har framför sig är - som jag antar att andra också harpåpekat - att till 1978 gavs sådana här u-garantier mot biståndsanslaget. Någotöverraskande ändrades bestämmelserna retroaktivt 1978. Då hade vi i ungefär givit garantier mot biståndsanslaget och naturligtvis låtit dem som så attsäga representerar risken, dvs. biståndsrepresentanterna, ha ett avgörandeinflytande på besluten. Detta ändrades så att krediterna inte längre kom attgå mot biståndsanslaget, utan de säkrades mot budgetmedel i allmänhet. Vi har ganska stora utestående fordringar, totalt omkring3 miljarder, och vi har ett ackumulerat underskott på omkring 1 miljard. Detackumulerade underskottet är täckt genom lån som vi har tagit upp huvudsakligenfrån mot marknadsränta. Om våra utestående fordringar ärvärda en tredjedel av sitt nominella belopp, går verksamheten alltså ihop. KU1984/85:35 167 men då har jag inte tagit hänsyn till inflationen. ser vi ut att få ett nollresultat, dvs. intäkter ochutgifter kommer att balansera varandra. Det är betydligt bättre än det harvarit . Det beror å ena sidan på att Nordkoreahar börjat betala en del av sina skulder och å andra sidan på att vi inte harmer att betala ut som gäller . har varit vårt största problem, ochvi har betalat ut 1,5 miljarder som avser . De här båda länderna svararför bortåt två tredjedelar av våra fordringar. säljs för övrigt polskafordringar på den kommersiella marknaden för . På det viset skulle mankunna säga att om vi värderar fordringarna till samma belopp, har vi inte någotdirekt underskott. Vi tvingas naturligtvis vara försiktiga gentemot mångau-länder. Det gäller framför allt och . Många länder söder omSahara förlorade sin kreditvärdighet . Vad gällerSydamerika skedde en drastisk försämring . Vad avserMellersta Östern och är läget betydligt bättre generellt sett.Där är vi i stort sett öppna för garantigivning. : Vi har ett par ärenden som berörinternationella krediter. Det är det s. k. BPA-ärendet, som har anknytning tillAlgeriet, det är vidare exportkrediter till och s. k. u-garanteradekrediter till . Jag vill fråga generaldirektör i vilkenutsträckning EKN har varit inblandad i dessa ärenden. Axel : Vad först gäller BPA och var det såatt man i plenum biföll en ansökan om s. k. långivargaranti frånPK-banken avseende BPA:s bevattningsanläggningar. Låntagare var CréditPopulaire Algérien. Lånebeloppet var ochräntebeloppet . Det totala kontraktsbeloppet uppgickenhgt ansökan till . Beställare varMinistére d'Hydraulique. sade då att man skulle ordna den totalafinansieringen till drygt 100 miljoner med köparens egna medel, alltså någotslags lokalt upptagna medel, till 400 miljoner med PK-banklån som skulle varaEKN-garanterade och till 300 miljoner med lån i eurodollar som inte skulle varaEKN-garanterade. har viutfärdat 43 förbindelser för successiva utbetalningar av detta lån, och någranya låneutbetalningar är inte aktuella. Slutfasen visar att det utnyttjadelånebeloppet blev och det utnyttjade räntebeloppet 189miljoner kronor. Det här lånet började återbetalas , ochförfallna belopp har betalats. Värt att notera är att BPA inte haft någonentreprenadgaranti hos EKN. Därför har vi inte alls varit berörda av BPA:sproblem i anslutning till kontraktet, utan det har bara varit enlångivargaranti. KU1984/85:35 168 Vad gäller har vi inte påmånga år lämnat några garantier för exportkrediter, men i samband med ettsockerbruksprojekt som bedömdes angeläget för ur utvecklingssynpunktbeslöt regeringen om en särskilt förmånlig u-landskredit på31,6 miljoner, och beslöts om ett tillägg på 37 miljoner. Dåfattade regeringen ett beslut att garantier för dessa krediter skullelämnas med säkerhet i biståndsanslaget och att de skulle administreras av EKN.Detta gjordes i enlighet med förordningen om särskilt förmånlig kreditgivningtill , SFS 1982:567.1 övrigt har vi inte varit inblandade i någon affärpå . Vad slutligen gäller gavs vissa garantier underdet gamla u-garantisystemet /79. I ett regeringsbeslut i februari1984 uttalades det att vietnameserna hade anmält önskemål om att få betalaskador motsvarande 20,2 miljoner för de gamla u-krediterna. SIDA yttradesig, jag tror inte särskilt positivt, men regeringen godkände att importstödskulle betalas på det sättet och uppdrog åt SIDA att träffa en överenskommelseoch bestämde att medlen skulle överföras till EKN. Det beslutet fattades medstöd av vissa uttalanden i budgetpropositionen . I dessa belopp, som enligt vad man då bestämde skulle såsmåningom betalas från i överensstämmelse med vietnamesernas egna önskemål,återstår att betala. : Jag vill ställa en fråga angåendeBPA-ärendet. Vilken form av samråd har skett när det gäller den kredit frånBITS, som vi här har diskuterat, mellan EKN och BITS eller någon annanmyndighet, t. ex. ? Har det förekommitnågra kontakter i den delen, t. ex. rådgivning hos EKN? Axel : Vi har en representant i styrelsen för BITS,och han har naturligtvis varit orienterad om BITS-ärendena. Jag kan inte erinramig något slags kontakt utöver att han personligen har deltagit i verksamheten.Det som vi har varit inblandade i är låneärenden, som är fristående från BPA:sentreprenadåtaganden. : Jag ber att få tacka för den informationsom vi har fått. KU1984/85:35 169 Utfrågning av utrikesminister ochstatssekreterare ' delssekretesslagens tillämpning i (punkt 12 och 13) dels regeringens åtgärder för att stödja svensk exportallmänt och insatser i utvecklingsländer (punkt 13 a) dels viss kreditutfästelse m. m. avseende (punkt13 b) dels kontakter med massmedier (punkt 12 a) dels regeringsbeslut betr.ledamotskap i (punkt 12d) : Jag ber att få rikta en välkomsthälsningtill utrikesminister och statssekreterare . Jag har tänkt lägga upp dispositionen av frågestunden påföljande sätt. Vi börjar med punkterna 1 och 6, som har ett klart samband medvarandra. Den ena rör sekretesslagens allmänna tillämpning i departementet, ochden andra rör vissa uttalanden av utrikesministern om ubåtskränkningar, enfråga som har samband med relationerna till pressen. Sedan har jag tänkt att viskulle ta upp de mer speciella ärenden som rör visst ledamotskap i och slutligen frågorna om utrikeshandel. Först lämnar jagenligt praxis ordet till utrikesministern för en eventuell introduktion iämnet. : Jag börjar med min inställning tillutrikessekretessen. Jag anser att utrikespolitiken så långt som möjligt skallvara föremål för insyn och debatt. Det har jag utvecklat bl. a. i ett anförandeinför , där jag i första hand behandlarriksdagens insyn i utrikespolitiken, vilket länge var en omtvistad fråga. Efterhand har fått allt större möjligheter att följa regeringens sätt attföra utrikespolitiken. Jag anser också att det inte bara skall vara störstamöjliga offentlighet så till vida att skall ha insyn i och inflytandeöver utrikespolitiken utan också att allmänheten skall ha så bred informationsom möjligt. Jag tror att jag vid en liknande utfrågning utveckladeungefär samma tankar, och de har inte förändrats. Å andra sidan anser jag bestämt att bådetryckfrihetsförordningen och sekretesslagen skall följas. Jag kan inte somdepartementschef bevilja några undantag från de inskränkningar i offentlighetensom där är föreskrivna annat än på det sätt som lagen medger. Här skulle jag vilja påpeka att när det är fråga om att påkorrekt väg få ut handlingar från har det antagligen intenågonsin , Vissa uppgifter har av sekretesskäl uteslutits. KU1984/85:35 170 tillämpats en mer liberal praxis än . Allaframställningar som inte försvaret eller satt sig emot harbifallits när man gått den vanliga vägen och begärt att få ta del av en hemlighandling, för så vitt det har kunnat anses vara ett seriöst behov förvederbörande att få ta del av materialet. Det har gällt t. ex. en del frågor omförsvarsförhandlingarna , frågan om en nordisk försvarsunion. Det harvidare gällt material rörande nedskjutningen av de svenska flygplanen på1950-talet. Där har lämnat ut sitt material, medanförsvarsdepartementet inte har ansett sig kunna lämna ut sitt. Hos mig har över huvud taget inte funnits någon annaninställning än att den som har ett seriöst behov av att få ta del av hemligahandlingar skall få sin ansökan prövad i liberal anda. Bara om bestämda säkerhetsskäl motiverar någonting annatskall ett avslag förekomma. Å andra sidan skyddas material påett annat sätt än en del av den övriga statsförvaltningens. Det finns särskildabestämmelser om detta i sekretesslagen, som dock bara gäller våra förbindelsermed främmande makt. De stora avdelningarna i - rättsavdelningen,administrativa avdelningen och protokollet - som har många fler anställda änpolitiska avdelningen, är underkastade samma regler som övriga. Där har pressentillgång till uppgifter om representationskonton och annat som kan varaangeläget att klarlägga i detalj, exempelvis telefonräkningar och uppgifter omtidningsprenumeration. Den enskilde skyddas så till vida att när vi berederhjälp åt svenskar som kommit i trångmål utomlands följer vi samma regler somgäller inom social förvaltning. Av hänsyn till den enskilde lämnar vi inte utuppgifter. Däremot lämnas i övrigt uppgifter ut i samma utsträckning som andradepartement och verk lämnar. Jag har förklarat det här i , en tidning somdelas ut till personalen. Jag har med mig några exemplar av min artikel. Därfinns en intervju som är gjord av tidningens redaktör. Jag säger där enligt redaktionen: All information skallvara öppen så att källan kan citeras. S. k. underhandskontakter och förtroliginformation bör UD-tjänstemännen inte ha med massmedia - jag skall återkommasenare till den saken. frågar t. ex.: När många UD-tjänstemän har godakontakter inom journalistkåren, skall då dessa tjänstemän fortsättningsvis tigasom muren och hänvisa till pressbyrån och departementsledningen? På det svararjag att det inte bara är UD-tjänstemän som har goda kontakter med journalister,utan det har också anställda i övriga departement och myndigheter liksom iföretag och enskilda organisationer. UD-tjänstemän kan se hur man gör i dessaföretag, organisationer och myndigheter och uppträda likadant, så blir det ingaproblem för deras del. I första hand anser jag att information i politiska frågorskall lämnas genom den politiskt ansvariga ledningen och genom pressbyrån, somkan ytterligare kommentera och fördjupa informationen, samt genom tjänstemänsom KU1984/85:35 171 arbetar inom ett visst område och givits i uppdrag attlämna ytterligare fördjupad information. Det framhölls i artikeln att det oftaär bäst, att den som är mest kunnig på området får lämna information. Sedan kommer en del frågor om vad som gäller förambassadpersonal .Det är samma regler. Departementet självt är skyddat på ett annat sätt änövriga myndigheter för att handlingar inte skall komma ut. Departementetbevakas således dygnet runt av vakter. Genom lokalerna passerar vidoregelbundna tidpunkter personal för att kontrollera att ingen obehöriguppehåller sig där. Skrivborden kontrolleras vid dagens slut av vakter. Omnågot hemligt material ligger framme, får tjänstemannen hämta ut det hossäkerhetschefen och förklara varför han har slarvat. Det förekommersärskild legitimationskontroll. Kontakterna med ambassaderna sker i storutsträckning med krypterade telegram, och vi räknar med att innehållet intekan röjas. Byggnaden är utrustad med larmanordningar. Det finns t. o.m. särskilda rum med en utrustning som gör att vad som sägs där inne inte kanavlyssnas på något vis. Det är vår säkerhetstjänst som har utformat dettasystem. Det kan naturligtvis finnas behov av att iaktta störreförsiktighet vad gäller material som rör förhållandet till främmande makt änbeträffande material inom andra departement och ämbetsverk, bl. a. därför attdet är svenska intressen som har situationen under kontroll.Uppgifter som kommer ut kan bearbetas och läggas till grund för ett handlandeav främmande makt. Därför bör vi veta vad främmande makt känner till. Detta är motivet för lagens utformning och för dentekniska utrustning som avser att underlätta lagens upprätthållande. Det ärmotivet för min inställning, att det måste vara fullständigt klart vad som ärhemligt och vad som är öppet. Det som är öppet skall kunna lämnas ut till vemsom helst och inte bara till särskilt utvalda, och det som är hemligt skalllämnas ut bara i den mån hemligstämpeln hävs eller om handlingarna lämnas person för vilken man har särskilt förtroende och som har anledning att tadel av uppgifterna. Vi lämnar t. ex. åtskilligt material till utrikesutskottetsoch utrikesnämndens ledamöter och naturligtvis till partierna, men också tillriksdagsmän eller journalister som skall besöka något visst land och behöverinformation för sin egen säkerhet eller för att öka sina kunskaper. Det finns en grupp journalister som är starka motståndaretill denna syn på hkabehandling. De menar att det måste finnas en zon mellanhemligt material och öppet material där bara de får uppehålla sig, eftersom deär specialiserade på utrikespolitiken. En av dessa journalister skrev i enartikel att han känner till att fem eller sex studier av svensksäkerhetspolitik görs i , men han har inte fått klart försig vad dessa studier innehåller. Det anser han vara en stor brist. Jag anserdet å andra sidan vara ett glädjande tecken att det har gått att göra dessastudier ' förutsättningslöst till ledning för regeringens arbete och förinformation i utrikesnämnden och åt dem som har anledning att ta del av studierna,utan KU1984/85:35 172 att innehållet röjts för utomstående. När vi utarbetade en skrift om en nordisk kärnvapenfri zonupprättades ett stort antal promemorior av en hel serie tjänstemän.Promemoriorna spreds inom departementet för att hela bredden av tjänstemännenskunskaper skulle komma skriften till godo. sammanfattade vi alltdetta och lade fram en del av våra informationer för offentligheten genomtryckt skrift. Det övriga materialet gick till arkivet eller förstördes. Möjligheten att tillämpa ett öppet arbetssätt idepartementet och pröva olika tankar förutsätter en lojalitet bland dem somarbetar med materialet. De måste vara lojala mot arbetsgemenskapen tills dethar bestämts vad som skall offentliggöras. Då skall man enligt min principoffentliggöra det mesta, men det kan finnas skäl att hålla inne med en delmaterial. Jag vill göra ett direkt citat ur den nämnda artikeln:"Jag råkar själv känna till fem-sex mer eller mindre ambitiösa analyser avSovjets politik, däribland u-båtspolitiken, gentemot , vilka skrivitsoch/eller diskuterats inom UD. Problemet är bara att jag inte harkunnat få någon klarhet beträffande slutsatserna i dessa analyser." Det är möjHgt att vederbörande inte har fått det. Deslutsatser vi har dragit meddelar regeringen i föredragningar införutrikesnämnden. Det är där de har sin plats. De ligger också till grund för denutrikesdeklaration som skall lämnas till . Men vi kommer inteatt till några journalister lämna ut någon analys som innehåller redogörelserför förtroliga samtal som våra diplomater har fört utomlands. Det är nödvändigtatt ha med källhänvisningar i dessa analyser för att visa hur de är uppbyggda. För att varna mina medarbetare påpekar jag vad entjänsteman i ett mot oss vänligt sinnat land sagt. Jag citerar nu ur en rapportsom vi har fått: "NN skrädde inte orden när han uttryckte upprördhet överde otaliga läckorna i , som han betecknade som ett allvarligt problemoch för svensk del som en trovärdighetsfråga, fullt jämförbar medu-båtarna." Det börjar bli allt vanligare att ambassadörer och andralämnar uppgifter muntligt till mig därför att de inte vill skriva ner dem. Detär till skada, inte minst i ett departement där tjänstemännen byter uppgifter iså stor utsträckning. Enligt de principer vi tillämpar byter de befattningarinom departementet vartannat eller och flyttas mellan politiskaavdelningen, rättsavdelningen, konsulära avdelningen etc. Uppgifterna stannar ideras minne, men tjänstemännen är inte längre kvar i sina gamla befattningar.Utan en ordentlig arkivering av uppgifter i sådan form att de kan bearbetasockså av nytillträdande tjänstemän går mycken information förlorad. Jag anser således att journalister skall arbeta på likavillkor. Jag tillbakavisar också med största skärpa den inställning som enjournalist hade som sade att han var - vilket jag tycker inte är såmycket - att han var filosofie doktor, vilket heller inte imponerar på mig, ochpå den grunden gjorde anspråk på en annan behandling än en journalist frånGränna Tidning KU1984/85:35 173 - jag vet inte ens om den existerar. Avgörande måste ändå vara vad den enskilde kommer attanvända uppgifterna till. Vi kan inte neka någon att tadel av uppgifter medhänvisning till att det medium han representerar är för obetydligt eller atthan inte har akademisk grad eller inte har uppnått en viss ålder. Det här väcker irritation. Mitt departement omfattar 2 000anställda, om jag räknar in de utlandsanställda, således lika många som allaandra departement tillsammans. Jag vet att det bland dessa 2 000 finns en delsom menar att man kan låta information "sippra" ut. Men jag anser skall handla efter eget omdöme och eget ansvar på det sätt som man gör iandra departement. Jag gör ofta jämförelser med andra departement. Man sägeratt man måste veta hur vi bygger upp utrikespolitiken och måste veta med vilkaalternativ vi spelar innan vi förelägger exempelvis utrikesnämnden ett förslagtill beslut, låt oss säga om vi skall svara ja på en framställning om mer trupptill eller om vi skall inleda förhandlingar med omfiskegränser. Man menar att man måste känna till de alternativ som vi prövarinnan vi bestämmer oss för en ståndpunkt. Min inställning är att en främmande makt i stort sett barabehöver känna till en ståndpunkt - den som regeringen företräder. Vilkaöverväganden som varit möjliga fram tills det slutliga avgörandet träffas är ensvensk angelägenhet. Den saken håller regeringen för sig själv eller meddelarden till utrikesnämnden - i så fall innan regeringen fattar sitt beslut - ellermeddelar först den svenska allmänheten innan uppgiften på andra vägar trängerut till utomstående. Jag stöter ibland på inställningen att det bör finnas ettmellanläge så att exempelvis presschefen bör kunna säga litet mer änutrikesministern även i politiska frågor, men han är inte politiskt tillsatt.Jag återkommer till jämförelsen med övriga departement. Inom övriga departementtorde man anse att departementsledningen skall svara för de politiskauttalandena med ansvar inför och inför allmänheten och atttjänstemännens uppgift är att bereda de ärenden i vilka politikerna skall fattabeslut. I vårt departement är ju de beslut som jag nu talar om istörsta utsträckning politiska beslut. Jag menar då att politisk informationskall lämnas av dem som har ansvar för politiska beslut. Det bör inte finnastvå typer av politisk information: dels en från personer med ansvar, dels enfrån personer som utan ansvar lämnar uppgifter om politiken. Om jag får fortsätta jämförelsen med andra områden, enjämförelse som vissa journalister på utrikesområdet finner så förhatlig, kanjag nämna exempelvis .