bet · G801NU24 · 1984-12-31 00:00:00 — I detta betänkande behandlas tvåmotioner från allmänna motionstiden med anknytning till lagen(1975:985) om fillfällig handel. Den ena motionen, som gäller fillfällig handel medlivsmedel, har remissbehandlats (se s. 4). Utskottet avstyrker en motion somsyftar till en striktare tillståndsgivning enligt lagen om tillfällig handeloch en motion av innebörd att det skall krävas fillstånd enligt denna lag ävenför tillfällig handel med livsmedel. Avstyrkan görs med hänvisning till attregeringen har beslutat om en översyn av vissa former av tillfällighetshandel. Demotioner som behandlas är 1983/84:1312 av Nils-OlofGustafsson m. fl. (s), vari hemställs att hos regeringen begär enöversyn av reglerna för tillfällig handel i syfte att lagmässigt jämställatillfällig handel med livsmedel med tillfällig handel med specialvaror, 1983/84:2366 av () och (), vari hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i motionen angående översyn av lagen omtillfällig handel. I motion 1983/84:1312 (s) hävdasatt en ökad tillfällig handel med livsmedel har medfört problein för denetablerade handeln, särskilt i turist- och gränsorter. Minskat kundunderlagunder turistsäsongerna kan leda till att butiker slår igen och servicenminskar. Reglerna för tillfällig handel bör därför ses över, menarmotionärerna. Syftet borde därvid vara att tillfällig handel med livsmedel ilagen skall jämställas med tillfällig handel med specialvaror. I 1984/85. NU1984/85:24 2 I motion 1983/84:2366 (s) anförsatt tillämpningen av lagen om tillfällig handel efter hand har mjukats upp,trots att det från början var meningen att den skulle vara restriktiv.Motionärerna finner detta otillfredsställande. De anser att lagen och desstillämpning borde ses över så att tillståndsprövningen blir striktare. Likasåborde remiss- och besvärsregler ses över så att även berörda organisationerinom handeln - t. ex. köpmannaföreningar och fackliga organisationer - fåryttranderätt. Det är osäkert huruvida lagen om tillfällig handel reglerar dentyp av handel där en person för hyr en lokal för försäljningsändamål,säger motionärerna vidare. De vill att lagen skall preciseras i detta avseende. Uppgifter i anslutning till motionerna Lagen om tillfällig handel Lagen (1975:985) om tillfällighandel trädde i kraft . Efter en översyn av bestämmelserna gjordesvissa begränsade ändringar 1978 (1978:767). Besvärsreglerna ändradesår 1983 (1983:648). Med tillfällig handel förstås (1 §) att någon yrkesmässigtsalubjuder medförda varor på ett av vederbörande tillfälligt begagnatförsäljningsställe eller under kringföring. Som tillfällig handel anses dockinte (1) försäljning till näringsidkare, (2) torghandel eller handel på mässa,utställning eller marknad, och (3) handel anordnad i samband med viss offentligtillställning, t. ex. idrottstävling, cirkusföreställning samt tivoli-ochmarknadsnöjen, eller handel anordnad i samband med viss allmän sammankomst förframförande av konstnärligt verk. Enligt 3 § får tillfällig handel drivas endast eftersärskilt tillstånd. Tillstånd behövs emellertid inte för kringförings- ellerutomhushandel, vilken utgör ett underordnat led i en rörelse som annars bedrivspå stadigvarande driftställe och avser sådana varor som regelmässigt saluförseller framställs där (s. k. kompletteringshandel). Inte heller behövs tillståndvid sedvanlig auktionsförsäljning av lösöre som tillhör dödsbo eller enskildperson. Svensk medborgare eller medborgare i annat nordiskt land samt utlänningsom är bosatt i och har permanent uppehållstillstånd får utan tillstånddriva tillfällig handel med livsmedel, blommor och alster av inhemsk hemslöjd.Vidare får, förutom svensk medborgare, utlänning som har nämnts drivatillfällig handel med tryckt skrift. I 4 § stadgas att tillstånd som avses i 3 § får lämnas förhandel med varor som tillhör konkursbo eller för handel vilken utgör ettunderordnat led i en rörelse som annars bedrivs på stadigvarande driftställeoch avser sådana varor som regelmässigt framställs där. I fråga om annan handelfår tillstånd lämnas om den avsedda handeln är av väsentlig betydelse frånkonsumentsynpunkt eller om annars särskilda skäl föreligger. Fråga om tillstånd prövas av i det län därförsäljningen skall äga rum eller, såvitt gäller vissa utlänningar, avkommerskollegium (5 §). NU1984/85:24 3 Översyn av regleringen av vissa former avtillfällighetshandel Regeringen har -efter föredragning av finansminister - beslutat att ensärskild utredare skall tillkallas för att se över regleringen av dentillfälliga handeln, marknadshandeln och torghandeln. Direktiven inleds med enöversikt över gällande rätt avseende de tre olika marknadsformerna och över dekrav på ändringar i regleringen som har framförts i skilda sammanhang. Denövergripande uppgiften för utredaren anges vara att med konsumenternassammanvägda intressen för ögonen söka skapa en modern reglering av skildaformer av yrkesmässig tillfällighetshandel. Regleringen bör inte vara meringripande än vad som förestavas av de skyddsintressen som har motiverat dengällande regleringen. Den bör också ges en klarare avgränsning än vad som synesvara fallet med gällande rätt. Allmänt sett bör reglerna vara enkla atttillämpa. Strävan bör vidare vara att så långt möjligt avlasta enskilda företagoch myndigheter. Beträffande översynens närmare innehåll sägs med avseendepå lagen om tillfällig handel följande: Tillstånd till tillfällig handelskall enligt den nuvarande lagstiftningens förarbeten lämnas mycket sparsarnt.Avsikten är att skydda konsumenternas långsikfiga intressen, genom att tryggaen grundläggande service via bofast handel. Sannolikt har olika typer avtillfällighetsförsäljning kraftigt begränsats under det senaste decenniet.Utredaren bör pröva om regleringen har haft avsedd effekt och om icke önskvärdaeller icke nödvändiga bieffekter har uppstått. Också möjligheterna attkontrollera reglernas efterlevnad bör ingå i utvärderingen. När det gällertorghandeln finns inga regler som tar sikte på den fasta handelnskonkurrensförhållanden, även om vissa kommuner kan ha använt sin hävdvunnarätt att pröva torghandeln utifrån sådana kriterier. Det är enligt min meningönskvärt att förutsättningarna för två handelsformer som ligger varandra sånära som tillfällig handel och torghandel samordnas bättre i detta hänseende.Reglerna bör utformas så att konsumenternas grundläggande behov av fast servicekan tryggas som utrymme skapas för alternafiva distributionsformer. Isammanhanget vill jag erinra om att kommunerna har ett allmänt ansvar förvaruförsörjningen i kommunen och planerar för den. I direktiven konstateras härefteratt reglerna om tillfällig handel inte omfattar livsmedel. Finansministernerinrar om att det bl. a. i motioner i har framförts önskemål om enändring härvidlag och fortsätter: För egen del vill jag framhålla atten reglering av sådan tillfällig handel efter samma linjer som regleringen iövrigt skulle bli mycket ingripande och komma att omfatta även sådanaföreteelser som ambulerande försäljning av t. ex. varm korv och glass, vilketknappast någon kan önska. Undantag för vissa former av livsmedelshandel skullealltså därför bli nödvändiga. Sådana undantag skapar gränsdragningsproblem,vilka ytterligare skulle komplicera en reglering som vi snarare bör förenkla.Härtill kommer att , som närmast är den myndighet som skulle hauppmärksammat om undantaget medfört olägenheter från konsumentsynpunkt, intehar dokumenterat några sådana. Jag vill i sammanhanget också upplysa om att NU1984/85:24 4 handeln med livsmedel tack vare bl. a.livsmedelslagstiftningen inte ändå kan ske ohämmat. Enligt min mening krävs mycket starka skäl för att endyrbar och krånglig reglering av tillfällig handel med livsmedel skall fåinföras. Sådana skäl synes inte föreligga. Utredaren bör dock vara oförhindradatt om kartläggningen ger anledning till det redovisa överväganden ävenbeträffande livsmedelsområdet. Bland de utredningsuppgifter somnämns i direktiven ingår också att lägga fram förslag syftande till attundanröja vissa tekniska brister i de nuvarande regelsystemen. Vidare skallövervägas om viss handel är så bagatellartad eller annars av så ringa betydelseatt den, oavsett förhållandena i övrigt, kan helt eller delvis undantas frånregleringen, t. ex. genom värdegränser eller liknande kriterier. på berörda områden skall ses över. Därvid skall enlösning eftersträvas som innebär att myndighetsuppgifterna så långt möjligtsamlas på en hand. Över motion 1983/84:1312 (s), somrör tillfällig handel med livsmedel, har utskottet inhämtatyttranden från , , statenslivsmedelsverk, och . Ikoncentrat innebär remissinstansernas synpunkter följande. avstyrker bestämt motionärernasförslag och förordar tvärtom att det skall utredas om en fortsattbehovsprövning är nödvändig när det gäller de varugrupper som omfattas avlagen om tillfällig handel. säger sig ha otillräcklig kunskapom omfattningen av den ambulerande handeln men ibland ha uppmärksammats påproblem i vissa gräns- och glesbygdsområden. Verket är positivt till attreglerna om tillfällig handel ses över. livsmedelshandlareförbundanser att det bör kartläggas i vilken omfattning tillfällig handel medlivsmedel förekommer och i vilken utsträckning verksamheten bedrivs iöverensstämmelse med livsmedelslagen (1971:511) och andra lagar. Förbundetsgrundinställning är att en sådan ordning måste eftersträvas att handel medlivsmedel sker efter samma regler oavsett försäljningsform. Efter den begärdakartläggningen kan ställning tas till behovet av att tillståndsprövning införs.Statens livsmedelsverk och är positiva till en översyn avlagen i linje med motionärernas syfte. För att tillfällig handel skall fådrivas krävs, med vissa undantag, särskilt tillstånd. Grundregeln är atttillstånd får lämnas om den avsedda handeln är av väsentlig betydelse frånkonsumentsynpunkt eller om annars särskilda NU1984/85:24 5 Till de verksamheter som har undantagitsfrån tillståndskravet hör tillfällig handel med livsmedel. Gällande bestämmelser på området finns i lagen (1975:985)om tillfällig handel. Lagen trädde 1976 och ersatte därvid entidigare reglering som, till skillnad från den nya lagen, inte innefattadenågon prövning från konsumentsynpunkt. Av redovisningen i det föregående (s. 2)framgår mera i detalj hur gällande bestämmelser är utformade. I två motioner från allmänna motionstiden framförsförslag rörande lagen om tillfällig handel. Den ena, motion 1983/84:1312 (s),syftar till att även tillfällig handel med livsmedel skall regleras. Den andra,motion 1983/84:2366 (s), går ut på att tillämpningen av lagen skall bli merarestriktiv. Sedan lagen om tillfällig handel trädde i kraft harmotioner väckts såväl av innebörd att regleringen borde upphöra (fp) som avinnebörd att tillämpningen borde skärpas (s). Den motion av sistnämnda slagsom väcktes var i allt väsentligt utformad på samma sätt som den nuaktuella motionen 1983/84:2366 (s). Motionerna har av avslagits påförslag.av näringsutskottet, som dock har sagt sig utgå från att det ansvarigastatsrådet -handelsministern resp. finansministern - noga följde utvecklingenpå området och skulle ta initiativ till en översyn av lagen när det bedömdeserforderligt. En sådan översyn hade aviserats i proposition 1977/78:186 medförslag fill vissa ändringar i lagen om tillfäUig handel. Det motiv som dåframfördes var att det kunde sättas i fråga om de långtgående inskränkningar inäringsfriheten som regleringen innebar verkligen var nödvändiga för att manskulle komma till rätta med de olägenheter som tillfällig handel kunde föra medsig. Regeringen har beslutat att en översyn avlagen skall göras. Översynen avser gällande reglering av tillfällig handel,marknadshandel och torghandel. Direkfiven för utredningen har återgetts i detföregående (s. 3 f.) i de delar som närmast är av intresse med hänsyn till vadsom sägs i motionerna 1983/84:1312 (s) och 1983/84:2366 (s). Ett fall då tillfällig handel kan orsaka problem är närden äger rum på utpräglade semesterorter. Skall den fasta handeln kunna erbjudaden bofasta befolkningen en tillfredsställande service året runt är den oftaberoende av den extra försäljningen . I utredningsdirektiven sägs bl. a. att reglerna börutformas så att konsumenternas grundläggande behov av fast service kan tryggassamtidigt som utrymme skapas för alternativa distributionsformer. I frågan omäven fillfällig handel med livsmedel skall bli tillståndsplikfig anförs attskäl inte synes föreligga för en sådan ordning. Utredaren är dock enligtdirektiven oförhindrad att redovisa överväganden även beträffandelivsmedelsområdet, om kartläggningen ger anledning fill det. Med hänvisning till den översyn av bl. a. lagen omtillfällig handel som sålunda kommer att ske avstyrker utskottet de bådamotionerna. a) avslår mofion1983/84:1312, b) avslår mofion1983/84:2366. Närvarande: (), (),(), i (s), (), (), (), (), PerWesterberg (m), (), (vpk), (),(), () och (). (), StaffanBurenstam (), (), Per (), (), () och () anser att den del avutskottets yttrande på s. 5 som börjar med "Ett fall" och slutar med"båda motionerna" bort ha följande lydelse: Utskottet ansluter sig till den uppfattning som näringsfrihetsombudsmannenger uttryck för i sitt remissyttrande, nämligen att det bör utredas om enfortsatt behovsprövning är nödvändig för de varugrupper som omfattas avlagen om fillfällig handel. Utskottet finner det i och för sig vällovligt attregeringen genom tillkallandet av en särskild utredare tar ett helhetsgreppöver de olika regleringar som styr fillfällighetshandel, att enkelhet enligtdirektiven skall eftersträvas och att regleringen inte skall vara meringripande än vad som förestavas av de skyddsintressen som har motiverat dengällande regleringen. Enligt utskottets mening borde det dock vad gäller lagenom tillfällig handel, som utskottet här har haft anledning att uppmärksamma, avdirektiven framgå att utredaren förutsättningslöst skall pröva om regleringenalls behövs. Medhänvisning till det sagda avstyrker utskottet de båda mofionerna.