bet · G801KU11 · 1984-12-31 00:00:00 — 1 detta betänkande behandlarutskottet ett antal under allmän motionstid väckta motioner rörande bl. uppskovmed behandlingen av riksdagsärenden, sammanförandeav motioner efter ämnesområden. Beträffande beslutsordningen iriksdagen föreslår utskottet vissa ändringar i riksdagsordningen (RO). Den ena ändringen syftar till att slå fast en uttryckligregel om att ett utskottsbetänkande skall kunna tas upp till omröstning endastnär kammaren har arbetsplenum. Härigenom undanröjs en teoretisk möjlighet föratt vid ett sammanträde, då endast ett litet antal ledamöter, ärnärvarande, på formella grunder tvingas fatta ett beslut som står i strid medriksdagsmajoritetens vilja. Initiativet till lagändringen har tagits i engemensam motion av företrädare för samtliga riksdagspartier. I sammanhanget föreslår utskottet med utnyttjande av sininitiativrätt att talmannen skall kunna väcka förslag om att ett utskottsbetänkandeskall få avgöras efter endast en bordläggning. Sådan förslagsrätt tillkommerenligt gällande ordning endast utskott. De mofioner som väckts i övriga frågor avstyrker utskottetmed hänvisning till tidigare eller pågående utredningsarbete. Särskilt yttrande (c) har lämnats rörande tillämpningen avden s. k. eliminationsmetoden vid omröstning i . 1982/83:188 av m.fl.(c). I motionen yrkas att beslutar att getalmanskonferensen i uppgift att på det sätt som angetts i motionen utredabeslutsordningen i . 1982/83:423 av (). 1 motionen yrkas att måtte besluta att uppdra åtriksdagens förvaltningsstyrelse att vidta åtgärder beträffande tryckning avmotioner enligt vad som i motionen framhållits. Behandlas i utskottets yttr. 1 1984/85. KU1984/85:11 2 Behandlasi utskottets yllr. 1982/83:693 av (). 9, 16 ' 3 I motionen yrkas att beslutar om sådana ändraderegler för uppskov med behandling av riksdagsärenden som angivits i motionen. 1983/84:332 av i (m). 1 motionenyrkas att beslutar att frågor om villkoren för svenskt medborgarskap och därav följande förpliktelser och förmåner tillförs 1983/84:380 av i (m)., K). I motionen yrkas att uppdrar åt talmannen attinbjuda representanter för massmedierna till överläggningar om ändamålsenligaåtgärder för att öka medborgarnas kännedom om överläggningar ochbeslut. 1983/84:1380 av ().' I motionenyrkas att beslutar om en prövning av möjligheterna att inomnuvarande riksdagsordning förstärka det kommunala sambandet, t. ex.genom att ett särskilt kommunalt utskott inrättas. 1983/84:1382 av (). I motionen yrkas att beslutar ändra benämningenpå trafikutskott till kommunikationsutskottet. 1983/84:1410 av förste vice talman . (m, s, fp, c, 7. I motionen yrkas att i lämpligt sammanhangbeslutar överväga sådan ändring av beslutsordning att sådanöverrumpling som har exemplifierats i motionen förhindras. 1983/84:2112 av och (båda m). 3, 12 1 1 motionen yrkas att prövar möjligheten atthänföra beredningen av samtliga datapolitiska frågor till ett riksdagsutskottsberedning (yrkande 1) (motiv i 2111). 1983/84:2139 av Per (). 1. att riksdagenbeslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts omansvaret för mediapolitiken inom , 2. att riksdagenbeslutar genomföra en sådan omfördelning av ärenden mellan kultur-och konstitutionsutskott att ansvaret för alla massmediafrågor i fortsättningenåvilar . , m. m. Ärendefördelningen mellan utskott tas upp i tremotioner. Enligt mofion 1983/84:332 av i (m) bör frågor omvillkoren för svenskt medborgarskap och därav följande förpliktelser och KU1984/85:11 3 förmåner behandlas av . Motionärenanför principiella skäl för en sådan ordning och pekar härvid på förhållandetatt medborgarskapet har en avgörande betydelse för tillämpningen av ettflertal bestämmelser i våra grundlagar och i riksdagsordningen. Mot bakgrund av erfarenheter i riksdagsdebatten förordas imotion 1983/84:2112, yrkande 1, av och (båda m) att riksdagenprövar möjligheten att hänföra beredningen av samtliga datapolitiska frågortill ett utskott. Skälen för detta yrkande utvecklas närmare i motion1983/84:2111 av samma motionärer. Det framhålls bl. a. behovet av en helhetssyni dessa frågor. Nuvarande uppsplittring på flera utskott framstår knappast somrationell, menar motionärerna. En omfördelning av ärenden mellan konstitutions- ochkulturutskotten så att ansvaret för alla massmediefrågor i fortsättningen skallåvila förordas i motion 1983/84:2139 av Per ().I motionen poängteras massmediefrågornas samband med yttrandefriheten. Genomatt överflytta samtliga mediefrågor till det utskott som har ansvar förgrundlagsfrågorna skulle enligt motionen skapa en klarare syn påfrågornas karaktär (yrkande 2). Motionären tar i sammanhanget också upphandläggningen av massmediefrågor inom . Dessa frågorhandläggs i . Motionären framhåller att det ärregeringen själv som beslutar om departementsorganisationen ochärendefördelningen mellan departerrienten. bör emellertid, menarmotionären, som sin mening ge regeringen till känna att en överflyttning avmediefrågorna till är angelägen för att markera frågornasanknytning till de medborgerliga fri- och rättigheterna (yrkande 1). I motion 1983/84:1380 av () har väcktsfråga om inrättande av ett kommunalt utskott i . 1 ett sådant utskottskulle, anför motionären, partierna kunna placera representanter med särskilderfarenhet av verksamhet. Motionären menar att en sådan ordning bättreän nu skulle tillgodose intresset av en god belysning av effekterna av famlagdaförslag för kommuner och landsting. En fråga om ändrad benämning på trafikutskottet tas upp imotion 1983/84:1382 av (). Benämningen kommunikationsutskottetskulle enligt motionen bättre täcka utskottets ansvarsområde och stämma bättreöverens med benämningen på motsvarande utskott i andra länders parlament. Frågor om utskottsindelningen ochärendefördelningen mellan utskotten har senast utretts av en särskild kommittésom tillsattes av talmanskonferensen . I kommittén var samtligariksdagspartier representerade. Kommitténs förslag behandlades av undervårsessionen 1983. De ändringar i olika tilläggsbestämmelser till 4 kap. ROsom därvid KU1984/85:11 4 beslutades har trätt i kraft (SFS1983:474). Till grund för beslut förelåg ett enhälligtbetänkande av (KU 1982/83:31). Under ärendets beredningi hade samtliga övriga utskott beretts tillfälle att yttrasig över utskottskommitténs förslag och med anledning av förslaget väcktamotioner. kunde konstatera att det förelågenighet om att det inte fanns något behov av mer omfattande reformer avutskottsorganisationen. 1 likhet med kommittén ansåg utskottet att det inteborde komma i fråga att slå samman vissa utskott. Inte heller fanns anledningatt bryta upp den gällande utskottsorganisationen genom att bilda nya utskott. Beträffande medborgarskapslagstiftningen väcktes i enföljdmotion (c, fp, m) fråga om att överföra beredningen av ärenden rörandeinvandrare samt utlännings- och medborgarskapslagstiftning frånarbetsmarknadsutskottet till socialförsäkringsutskottet. uttalade att det i och för sigkunde anföras skäl för att medborgarskapslagstiftningen skulle beredas avkonstitutionsutskottet. Utskottet ville dock ej motsätta sig att dennalagstiftning flyttades till det utskott som skulle bereda utlännings- ochinvandrarfrågorna. förutsatte härvid attsocialförsäkringsutskottet vid behandling av frågor inom medborgarskapsområdet,som är av betydelse i grundlagssammanhang, skulle inhämtakonstitutionsutskottets yttrande. I sitt betänkande tog upp ävenfrågan om gränsdragningen mellan och kulturutskottet imassmediefrågor. Utskottet erinrade härvid om tilläggsbestämmelsen i RO 4.6.1att KU bl. a. skall bereda ärenden om presstöd, lagstiftning om radio,television och film liksom andra ärenden som angår yttrandefrihet,opinionsbildning och religionsfrihet. hade enligt RO 4.6,10 attbereda ärenden om radio och television i den mån de inte tillhörde KU:sberedning. Efter en redovisning av bl. a. hur dessa bestämmelser tillämpats under1971-1981/riksmöten konstaterade att uppdelningenmellan KU och KrU visat sig vara oklar. I avvaktan på att pågåendeutredningsarbete om grundlagsregleringen av yttrandefriheten skuMe avslutasborde enligt mening i princip lagstiftningsärenden omradio, television och film liksom andra ärenden angående yttrandefrihet,opinionsbildning och religionsfrihet beredas av KU. Övriga ärenden om radiooch television borde beredas av kulturutskottet. Yttranden i dessa ärenden,fortsatte , borde som regel inhämtas från det utskott sominte har det direkta beredningsansvaret. KU1984/85:11 5 Beslutsteknik,m. I motion 1982/83:188 av BertilFiskesjö m. fl. (c) förordas en utredning om beslutsordningen i . Enligt motionärerna skall beslutsformerna i enparlamentarisk församling garantera att besluten kan fattas i ordnade formeroch på ett för de deltagande förutsebart sätt. De skall vidare vara såutformade att de inte i sig kan påverka besluten i sak. Det skall vara dedeltagandes åsikter i sakfrågan som skall fälla utslaget vid beslutstillfället,inte tekniskt eller taktiskt betingade uppläggningar av självabeslutsordningen. Debatten inför ett beslut skall handla om sakfrågan, inte omprocedurfrågor. Syftet med den föreslagna översynen bör enligt motionenvara att få fram regler för beslutsfattandet som på ett mera entydigt sätttillgodoser de kriterier som ovan angetts och som därmed kan förhindraupprepningar av de procedurdebatter som förekom inför skattebesluten i december1982. En viktig uppgift för utredningen bör enligt motionen varaatt otvetydigt klarlägga vilka regler som faktiskt gäller enligt författningen.I det sammanhanget bör utredningen ta ställning till den sammankoppling somförekommer mellan ärenden av skilda slag. En annan fråga för utredningen ärinnebörden och tillämpningen av den s. k. eliminationsmetoden, dvs. den ordningsom används vid beslutsfattandet när mer än två förslag föreligger i sammaärende. Ärende i avgörs medacklamation, eller, om ledamot yrkar det, genom omröstning (votering). Om detför ett positivt beslut fordras anslutning från särskilt flertal, skall ärendetalltid avgöras genom omröstning (RO 5:3). Vid acklamation ställer talmannen proposition på varjeyrkande som har framställts under överläggningen. Propositionen avfattas så attden kan besvaras med ja eller nej. Talmannen tillkännager hur beslutet harutfallit enligt hans uppfattning och befäster det med klubbslag, om ejomröstning begärs (RO 5:4). När ärende avgörs genom omröstning ställs mot det yrkande,som enligt talmannens uppfattning har vunnit bifall vidacklamationsförfarande, annat yrkande som kontraproposition. När acklamationej har skett, t. ex. i de fall då det fordras anslutning från särskilt flertal,bestämmer talmannen vilket yrkande som skall vara ja-proposition. Föreliggerflera än två yrkanden som kan ställas mot varandra, skall först genomacklamation eller omröstning beslutas vilket yrkande som skall varakontraproposition (RO 5:5 1 st.). 1 * 1984/85. KU 1984/85:11 6 Omröstning görs öppet. Talmannentillkännager hur omröstningen har utfallit och befäster beslutet med klubbslag(RO 5:5 2 st.). Vid omröstning gäller som beslut den meningvarom mer än hälften av de röstande förenar sig om ej annat anges iregeringsformen eller riksdagsordningen (RF 4:5). Frågans tidigare behandling m.m. De två huvudtyper avparlamentariska voteringsmetoder som används när tre eller flera yrkandenföreligger i samma fråga är seriemetoden och eliminationsmetoden. Gemensamt förde båda metoderna är att yrkandena föreläggs de röstande för ställningstagandei viss ordningsföljd. Enligt seriemetoden ställs varje yrkande för sig underomröstning i den på förhand bestämda ordningen ("serien"). Detyrkande som först erhåller fler ja-röster än nej-röster, är antaget. Övrigaeventuellt kvarstående yrkanden har fallit. Enligt eliminationsmetodenföreläggs yrkandena till omröstning så att de röstande får ta ställning tilltvå förslag i sänder, vilka ställs mot varandra. Det som segrar går vidare tillnästa omröstning medan det andra är förkastat ("elimination"). Tillsist återstår endast ett förslag som blir församlingens beslut. I tillämpas sedan gammalt eliminationsmetoden.Mot bakgrund av den kritik som riktats mot denna metod ägnade bådeförfattningsutredningen och grundlagberedningen stor uppmärksamhet åt frågan.Författningsutredningen föreslog emellertid att dittillsvarande praxis skullebibehållas i huvudsak men ansåg att frågan om voteringsmetod ytterligare bordeövervägas. Grundlagberedningen diskuterade olika alternativ - eliminationsmetodeni nuvarande utformning, en metod med två voteringsomgångar inom ramen föreliminationsmetoden och seriemetoden. Men även grundlagberedningen stannadeför att föreslå ett bibehållande av eliminationsmetoden. Motiveringen var ihuvudsak följande: Det förefaller beredningen klartatt ingen voteringsmetod kan tillgodose alla de krav rnan önskar ställa: attmetoden skall vara enkel och lättillämpad, att den skall hindra "taktisk"röstning och förekomma beslut, bakom vilka står endast en minoritet, att varjegrupp i kan dels markera sin egen ståndpunkt, dels ge uttryck försubsidiära preferenser, osv. Inte heller eliminationsmetoden, såsom den nutillämpas, går fri från andra däri att den tillämpas inte blott iriksdagen utan även inom kommunerna och organisationslivet. En bred majoritetinom är till freds med metoden. har taktiska manövrervid voteringarna varit sällsynta. Som regel har de som avser att stödjaja-förslaget i huvudvoteringen avstått från att deltaga i förberedandevotering. Beredningen har för sin del kommit till slutsatsen att andravoteringsmetoder i vart fall inte har sådana förtjänster att de uppväger denackdelar som skulle vara förenade med att bryta bestående ordning. KU1984/85:11 7 ledamot avgrundlagberedningen reserverade sig till förmån för seriemetoden. Han framhöllatt det i en demokrati bör vara naturligt att parlamentet använder sig av envoteringsmetod som i varje fall ej är behäftad med sådana svagheter, attvoteringen av taktiska skäl kan ge ett resultat som icke tillgodoser enmajoritets önskan. Vidare hänvisade han till att de flesta europeiskaparlament, bl. a. och , liksom och FN, använderseriemetoden vid sina voteringar. Vid frågans behandling i (prop. 1973:90) väcktesen motion (fp) med samma innebörd som reservationen i grundlagberedningen.Utskottet (KU 1973:26) anslöt sig till det förslag till voteringsmetod somförordats av beredningen och avstyrkte motionen. I en reservation (fp) vidhölls förslaget att ersättaeliminationsmetoden med seriemetoden. Argumenten var i princip desamma som ireservationen till grundlagberedningens förslag. Reservanten föreslog atttalmannen skulle besluta i vilken ordning yrkandena skulle tas upp tillomröstning. De förutsatte att liksom i andra parlament där seriemetodentillämpas en fast praxis i detta avseende skulle utvecklas. Riksdagenbiföll utskottets förslag. Fråga om en generell kvorumregel, m. m. Utifrån ett tänkt exempel påvisas imotion 1983/84:1410 av m.fl. (m, s, fp, c, vpk) att enminoritet i under vissa omständigheter skulle kunna driva igenom ettformellt oantastligt riksdagsbeslut som inte överensstämmer med majoritetensvilja. Enligt RO 5:1 skall ett utskottsbetänkande bordläggas tvågånger innan ärendet får företas till avgörande. När ärendet förekommer förtredje gången, dvs. när det på kammarens föredragningslista till visstsammanträde finns upptaget såsom ett två gånger bordlagt ärende, är detformellt klart att avgöras vid detta sammanträde, även om avsikten har varitatt hålla arbetsplenum först en senare dag. Denna omständighet kan enligtmofionärerna medföra överrumpling. Om ärendet skulle förekomma för tredjegången när inte alla ledamöter befinner sig i , t. ex. vid ettfredagssammanträde för besvarande av interpellationer, finns det - åtminstoneteoretiskt - en möjlighet för endast ett litet antal ledamöter att tvinga framvotering av ett utskottsbetänkande som egentligen var tänkt att behandlas vidarbetsplenum . Det är avsaknaden av en generellkvorumbestämmelse som gör detta möjligt. Enligt motionen bör i lämpligt sammanhangöverväga åtgärder för att förhindra denna möjlighet. En av flera tänkbaralösningar utöver krav på viss närvaro vid beslut som avgörs genom votering kanenligt motionen vara att ett ärende inte får avgöras vid annat sammanträde änsådant som i kallelse och anslag har angivits som arbetsplenum. KU1984/85:11 8 Gällande ordning, m. m. Det finns såväl i regeringsformensom i RO flera regler som uppställer ett skydd mot att en minoritet inomriksdagen skall kunna driva igenom beslut som inte stämmer överens medmajoritetens vilja. I motionen nämns som exempel bestämmelser omföredragningslista till kammarens sammanträden och om talmannens skyldighet attföredra ärenden i den ordning som de har tagits upp på föredragningslistan (RO2:7). Ett annat i motionen nämnt exempel är föreskriften i RO 2:6 om attkallelse till kammarsammanträde skall anslås minst i förväg. Enkallelse med kortare varsel kan förekomma men då endast under förutsättning än hälften av ledamöter medger att sammanträde får hållas. Densistnämnda bestämmelsen är en sorts kvorumregel, dvs. bestämmelsen kräver att ettvisst antal ledamöter skall vara närvarande för att skall varabeslutsmässig. Liknande regler finns för särskilda fall, t. ex. för ändring iRO. Grundlagberedningen övervägde (SOU 1982:15, s. 279) fråganom att införa en allmän kvorumregel i RO, men avstod från att lägga fram ettförslag i frågan. En allmän kvorumregel skulle enligt grundlagberedningen kunnaöppna en obstruktionsmöjlighet för en minoritet. Den bedömdes också kunna ledatill tidsförlust och besvär i kammararbetet. Utskottet har uppmärksammat attframställningar från utskotten om att ärenden skall avgöras efter endast enbordläggning ofta görs av hänsyn till planeringen av arbetet i kammaren. Intesällan anmäler kammarkansliet under hand önskemål hos berörda utskott att någraärenden skall kunna tas upp efter endast en bordläggning och att utskottenskall göra framställning därom till kammaren. Med hänsyn till att initiativettill ett förkortat bordläggningsförfarande sålunda i många fall i praktikenutgår från kammarkansliet, har tagit upp frågan omtalmannen bör ha en självständig förslagsrätt i kammaren till sådant förkortatbordläggningsförfarande. Gällande ordning, m. m. Ett utskottsbetänkande skall föreärendets avgörande bordläggas vid två sammanträden med kammaren om interiksdagen på utskottets förslag beslutar att ärendet skall avgöras efter endasten bordläggning (RO 5:1). Syftet med bordläggning av utskottsbetänkanden kan enligtgrundlagberedningen sägas vara trefaldigt: att varsla riksdagsledamöterna omde ärenden som står inför sitt avgörande, att ge rum för inläsning och KU1984/85:11 9 övervägande av betänkandena och att möjliggöra mer än enöverläggning i kammaren före avgörandet (SOU 1972:15 s. 278). Föreskriften om att ett ärende i vissa fall skall kunnaavgöras efter endast en bordläggning är en av flera bestämmelser som har tillsyfte att underlätta snabbehandling av ett ärende. Andra sådana föreskrifter ärden i RO 4:1 om att ett ärende kan hänvisas till utskott utan föregåendebordläggning, stadgandet i RO 3:11 om förkortad motionstid och bestämmelsen iRO 2:6 att kan sammanträda med mindre än 14 timmars varsel om mer änhälften av ledamöter medger det. Beslut om förkortad motionstid kanfattas endast på förslag av regeringen. Däremot kan talmannen väcka förslag omhänvisning av ärende till utskott utan föregående bordläggning. Talmannen kanockså väcka förslag om sammanträde med mindre än 14 timmars varsel. Tanken bakom de nämnda bestämmelserna torde ha varit attmöjliggöra snabbehandling av brådskande ärenden. Enligt vad som inhämtats frånkammarkansliet har emellertid framställningar från utskotten om att ärendenskall avgöras efter endast en bordläggning ofta gjorts av andra skäl och dåframför allt av hänsyn till planeringen av arbetet i kammaren. Så ärregelmässigt fallet med finansutskottets sammanställningar av statsbudgeten fördet kommande budgetåret i slutskede. I andra fall har viss debattförutskickats äga rum viss dag. Sedermera kan det då visa sig att utskottet fårsvårt att hinna bordlägga ärendet tidigare än vid kammarsammanträdet närmastföre den utsatta dagen och begär då att ärendet skall avgöras efter endast enbordläggning. Inte sällan tas initiativet från kammarkansliet. Ett mycketstort antal ärenden kan ibland väntas bli färdiga för avgörande viss dag underdet att det till plenum dagen beräknas finnas endast ett mindreantal ärenden. 1 sådana fall föreslås under hand från kammarkansliet att någraärenden skall kunna tas upp efter endast en bordläggning och att utskottenskall göra framställning härom. Med hänsyn till att sådana ärendeanhopningarresp. otillräckligt belastade arbetsplena ibland uppmärksammas först iförväg kan det bli komplicerat att få fram en begäran från utskotten attett ärende skall avgöras efter endast en bordläggning. Uppskov med behandlingen av riksdagsärenden Enligt motion 1982/83:693 av SturePalm (s) har gällande regler om uppskov visat sig vara mindre ändamålsenliga.Bl. a. har talmanskonferensens inflytande över uppskovsbesluten närmast visatsig vara en formalitet. Vidare sker framställningar om uppskov ofta så sent attdet i praktiken inte är möjligt för att avslå dem. En tredjekomplikation utgörs av att regeringen och verk numera ofta läggerfram förslag för av ett . KU1984/85:11 10 Motionären anser att ett slopandeav regeln om samråd med talmanskonferensen bör övervägas. Vidare borde itilläggsbestämmelse till riksdagsordningen uttryckligen anges att ett ärendesom väckts efter viss dag, förslagsvis , skall avgöras först undernästa om inte det utskott till vilket ärendet hänvisats anser attärendet bör behandlas under innevarande . Genom särskilt beslut kan riksdagentill närmast följande lagtima uppskjuta behandlingen av ett ärende.Budgetärende som gäller närmast följande budgetår får dock uppskjutas endast omdet kan ske utan olägenhet för budgetregleringen. Uppskovsbeslut kan upprepas.Ett ärende skall dock avgöras före utgången av kalenderåret efter det dåärendet väcktes (RO 5:10). Beslut att uppskjuta ett ärende fattas på framställning avutskott till vars handläggning ärendet hör. Utskottet skall inhämta yttrandefrån talmanskonferensen. Även utan framställning från ett utskott kan kammarenbesluta om uppskov i samband med behandlingen av ett utskottsbetänkande (RO5.10.1). Därvid behöver talmanskonferensens yttrande ej inhämtas. I motion 1983/84:380 av GunnarBiörck i (m) uttrycks farhågor om att den växelverkan mellanmedborgaropinion och riksdagsaktiviteter som enligt motionen utgör ettväsentligt element i den demokratiska beslutsprocessen håller på att försvagasgenom en alltför otillräcklig rapportering från till medborgarna,som politisk information och politisk påverkan med större eftertryckoch skicklighet manipuleras av krafter utanför . Motionen innehålleren analys av orsakerna till denna förändring och en diskussion om åtgärder föratt öka intresset för riksdagsdebatterna. En sådan åtgärd kan enligt motionenvara att pröva vägar för att vitalisera kammardebatten. Motionären förordar attriksdagen skall uppdra åt talmannen att inbjuda representanter för massmediernatill överläggningar om ändamålsenliga åtgärder för att öka medborgarnaskännedom om överläggningar och beslut. utåtriktade informationhar utretts av informationsutredning . I samband härmedinrättades en och en befattning sompressekreterare. Utredningen genomförde ett försök med omfattandeannonsering i dagspressen KU1984/85:11 11 rörande vissa riksdagsärenden. Sedan utredningen lagts nedgenomfördes ytterligare ett försök med annonsering. Den senare etappenleddes av en av talmanskonferensen tillsatt informationsgrupp. Förslag omytterligare riksomfattande annonsering avvisades av talmanskonferensen ,bl. a. med hänsyn till resultat av den utvärdering av informationseffekten somgenomförts och de förhållandevis stora kostnader annonseringen innebar.Informationsgruppen upphörde därefter.