bet · G801JuU10 · 1984-12-31 00:00:00 — betänkande 1984/85:10 om åtalsunderlåtelse(prop. 1984/85:3 jämte motioner) I proposition 1984/85:3 har regeringen() föreslagit att anta av lagrådet granskadeförslag till 1. lag om ändring irättegångsbalken, 2. lag om ändring i lagen (1964:167) med särskildabestämmelser om unga lagöverträdare, 3. lag om ändring i lagen (1950:596) om rätt tillfiske, 4. lag om upphävande av lagen (1964:332) om behörighetatt verkställa åtalsprövning i vissa fal). Rörandepropositionens huvudsakliga innehåll hänvisas till vad som anförs i detföljande under rubriken på s. 7. Isamband med propositionen behandlar utskottet de med anledning av propositionenväckta motionerna 1984/85:27 av i m.fl. (fp),1984/85:28 3V m.fl. (c), 1984/85:29 av m. fl. (vpk)och 1984/85: 30 av m. fl. (m). Motionsyrkandena redovisaspå s. 6. De vid propositionenfogade lagförslagen har följande lydelse. JuU1984/85:10 2 Lag om ändring i Härigenomföreskrivs i fråga om dels att 20 kap. 7 § och 23 kap. 4 a §skall ha nedan angivna lydelse, dels att i balken skall införas en ny paragraf,20 kap. 7 b §, av nedan angivna lydelse. Åklagare får besluta att underlåtaåtal för brott (åtalsunderlåtelse): 1. om det kan antas att / händelseav lagföring någon annan påföljd än böter icke skulle komma alt ådö-mas och denmisstänktes lagföring ej krävs ur allmän synpunkt; 2. om brottet förövats, innan den misstänkte dömts förnågot annat brott som han förövat eller tillfullo undergått straff eller annanpåföljd för ett sådant brott, och det är uppenbart att brottet i jämförelsemed det andra brottet är utan nämnvärd betydelse för påföljden; eller 4. om brottet uppenbarligen begåtts under inflytande avsådan själslig abnormitet, som avses i 33 kap. 2 § , samt slutenpsykiatrisk vård eller vård / vårdhem eller specialsjukhus för psykisktutvecklingsstörda kommer till stånd utan lagföring samt åtal inte krävs avsärskilda skäl. 3. om det i annat fall av särskilda skäl är uppenbart attdet inte krävs någon påföljd för att avhålla den misstänkte från vidarebrottslighet och att det med hänsyn till omständigheterna inte heller krävs avandra skäl att åtal väcks; eller Beslut enligt första stycket 3 fårmeddelas endast av riksåklagaren. ' Senaste lydelse 1981: 1285. Åklagare får besluta att underlåtaåtal för brott (åtalsunderiåtelse) underförutsättning att något väsentligtallmänt eller enskilt intresse ej åsidosätts: 1. om det kan antas att brottet inte skulle föranledaannan påföljd än böter. 2. om det kan antas att påföljdenskulle bli villkorlig dom och det finns särskilda skäl för åtalsunderlåtelse, 3. om den misstänkte begått annatbrott och det utöver påföljden för detta brott inte krävs påföljd med anledningav det föreliggande brottet. 4. om brottet uppenbarligen begåttsunder inflytande av sådan själslig abnormitet, som avses i 33 kap. 2 §brottsbalken, samt psykiatrisk vård eller vård enligt lagen (1967:940)angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda kommer till stånd utanlagföring. Åtalfår underlåtas i andra fall änsom nämns i första stycket, om det av särskilda skäl är uppenbart att det intekrävs någon påföljd för att avhålla den misstänkte från vidare brottslighet ochatt det med hänsyn till omständigheterna inte heller krävs av andra skäl attåtal väcks. JuU1984/85:10 3 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7b§ Beslut om åtalsunderlåtelse får Ettbeslut om åtalsunderlåtelse återkallas,om det inte längre finns får återkallas, om särskilda om- tillräckliga skäl för beslutet. ständigheter föranleder det. 23 kap. 4 a § Förundersökning får vidare läggas ned 1. om fortsattutredning skulle kräva kostnader som inte står i rimligt förhållande tillsakens betydelse och det dessutom kan antas att brottet i händelse av lagföringinte skulle leda till någon svårare påföljd än böter, eller 2. om detkan antas att åtal för 2. omdet kan antas att åtal för brottet inte skulle komma att ske brottet inte skulle komma att sketill följd av bestämmelser om åtals- till följd av bestämmelser om åtalsunderiåtelse i 20 kap. eller omsär- underlåtelse i 20 kap. eller om särskildåtalsprövning samt förunder- skild åtalsprövning samt något väsökning inte krävs urallmän syn- sentligt allmänt eller enskiltintrespunkt, se ej åsidosätts genom att förim- Om förutsättningar för att lägganed en förundersökning enligt första stycket föreligger redan innan en sådanhar inletts, får det beslutas att förundersökning inte skall inledas. Beslut enligt denna paragraf Beslut enligt denna paragraf Endast riks- meddelas av åklagare. åklagaren får besluta närdet kan antas att åtal inte skulle komma att ske till följd av 20 kap. 7 §första stycket 3. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1964:167) med särskildabestämmelser om Härigenom föreskrivs i fråga omlagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare dels att1,4 och 5 §§ skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 5 a §, avnedan angivna lydelse. Senaste lydelse 1982: 184. ti /85. Har brott begåtts av någon som vidtiden för brottet ej fyllt , får utöver vad som följer av 20 kap. 7 §rättegångsbalken, åklagare besluta att underlåta åtal för brottet(åtalsunderlåtelse), om den underårige bereds vård med stöd av lagen (1980:621)med särskilda bestämmelser om vård av unga eller blir föremål för annan därmedjämförlig åtgärd eller utan sådan åtgärd blir föremål för annan hjälp- ochstödåtgärd samt det med skäl kan antas att härigenom vidtas vad som ärlämpligast för den underårige eller om brottetuppenbarligen skett av okynne eller förhastande. Åtal skall dock väckas, om det Åtalsunderlåtelse får dock inte krävsur allmän synpunkt. beslutas, om något väsentligt all- mänteller enskilt intresse därigenom åsidosätts. I fråga om åtalsunderlåtelse sedanåial har väckts tillämpas 20 kap. 7 a § . Beslut att ej tala å brott skall på lämpligt sätttillkännagivas för den underårige. Underrättelse om beslutet skall ock, såframt åtgärd avsocialnämnd förutsattes, tillställas denna. Ett beslut om åtalsunderlåtelse skall på lämpligt sätttillkännagivas för den underårige. Underrättelse om beslutet skall också tillställassocialnämnden, om någon åtgärd frän nämndens sida förutsätts. Beslut att ej tala å brott må återkallas, såframt skäläro därtill ur allmän synpunkt. Ett beslut om åtalsunderlåtelse får återkallas, omsärskilda omständigheter föranleder det. Har åtalsunderlåtelse beslutatsenligt 1 § och misstänks den unge ha begått annat brott , fåråklagare besluta att inte inleda förundersökning eller att lägga ned enpåbörjad förundersökning beträffande detta brott. Detta gäller dock inte, omnågot väsentligt allmänt eller enskilt intresse åsidosätts genom attförundersökning ej äger rum. Denna lag träder i kraft . ' Senaste lydelse 1981: 1286. Senaste lydelse 1981: 1286, JuU 1984/85:10 5 Lagom ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske Härigenom föreskrivs att 40 § lagen (1950:596) omrätt fiske skall ha nedan angivna lydelse. Brott varom förmäles i 34 eller Brotisom avses i 34 eWtr 35 får 35 § må ej, där det endast kränker inte, om det endast kränker enskild enskild fiskerätt, åtalas av allmän fiskerätt, åtalas av allmän åklagare åklagare med mindre det av måls- utan att det anges till åtal av måls ägande angives till åtal eller stats- ägande eller åtal ärpåkallat ur all- åklagaren finner åtal vara ur all- män synpunkt. män synpunkt påkallat. Förfiske som ingår i fiskevårds- För fiske som ingår i fiskevårds område må fiskevårdsområdet område får fiskevårdsområdet anses som målsägande. anses som målsägande. Delägare i visst fiskevatten skall alltid anses sommålsägande i fråga om rätt att beivra där begångna brott mot föreskrifter sommeddelats med stöd av 33 f §. Dennalag träder i kraft . Lagom upphävande av lagen (1964:332) om behörighet att verkställa åtalsprövning ivissa fall Härigenom föreskrivs att lagen (1964:332) ombehörighet att verkställa åtalsprövning i vissa fall skall upphöra att gällavid utgången av . ' Senaste lydelse 1975: 176. JuU 1984/85:10 6 Imotion 1984/85:27 av i m. fl. (fp) hemställs 1. att beslutar att avslå proposition1984/85:3, 2. att beslutar göra sådana kompletteringarav [20 kap.] 7 § första stycket 3 RB att beslut om extraordinär åtalseftergiftförutom av riksåklagaren också skall kunna fattas av regional chefsåklagare. Imotion 1984/85: 28 av m. fl. (c) hemställs 1. att beslutar avslå proposition 1984/85:3, 2. att hos regeringen begär förslag omutvidgning av möjligheterna till åtalsunderiåtelse vid brottskonkurrens och dåden misstänkte skall bli föremål för öppen psykiatrisk vård, i enlighet med vadsom anförts i motionen. I motion 1984/85:29 av m.fl. (vpk)föreslås att beslutar att hos regeringen begära tillägg tillföreliggande lagförslag i enlighet med vad som anförs i motionen. I motion 1984/85:30 av m.fl.(m) hemställs att avslår propositionen i dess helhet. avlämnade betänkandet(SOU 1976:47) Färre brottmål. Kommittén föreslog bl. a. utvidgade möjligheteratt lägga ned en förundersökning och att meddela åtalsunderiåtelse. Efterremissbehandling av betänkandet lades fram en proposition med förslagom bl. a. förundersökningsbegränsningar, vilken ledde till lagstiftning (prop.1981/82:41, JuU 21 och 33, rskr 107 och 160, SFS 1981:1285, 1982:184).Betänkandets förslag om vidgade möjligheter till åtalsunderlåtelse ochremissbehandlingen därav ligger till grund för huvudparten av förslagen i dennu framlagda propositionen. Propositionenbygger vidare på förslag av (S 1982:09) i PM nr 5,Polisens insatser mot narkotikan. Promemorians förslag går tillbaka på förslagav åtalsrättskommittén, och någon remissbehandling av promemorian har inteskett. Enav riksåklagaren tillkallad arbetsgrupp, åklagarutredningen, har i promemorianÅklagarväsendets organisation lagt fram förslag som gäller åklagarväsendet.Sedan riksåklagaren lämnat över promemorian till regeringen och därvidförklarat att han i allt väsentligt ställer sig bakom förslagen, harpromemorian remissbehandlats. Förslagen i propositionen beträffande vissabehörighetsfrågor har sin grund i promemorian och remissbehandlingen av den. JuU1984/85:10 7 I propositionen föreslåsutvidgningar av åklagarnas nuvarande möjligheter att underlåta åtal. Om ettbrott inte skulle medföra annan påföljd än böter får enligt gällande rätt åtalunderiålas om lagföring inte krävs ur allmän synpunkt. Förslaget innebär ettutvidgande på så sätt att åtalsunderiåtelse skall få äga rum vidbötesbrottslighet under förutsättning att något väsentligt allmänt ellerenskilt intresse inte åsidosätts. En hett ny situation när åtal enligt förslaget skall fåunderlåtas är då det kan antas att påföljden skulle bli villkorlig dom och detfinns särskilda skäl för åtalsunderiåtelse. Dessutom skall gälla att någotväsentligt allmänt eller enskilt intresse inte åsidosätts. Denna förutsättning skall enligt förslaget också gälla itvå situationer som får leda till åtalsunderlåtelse, dock f. n.inom snävare ramar än förslaget uppställer. Det ena fallet gäller möjligheternaatt underlåta åtal för en del av fierfaldig brottslighet. Åklagaren skall dåenligt förslaget få göra en friare bedömning än f. n. om vilken betydelse ipåföljdshänseende det aktiiella brottet skall tillmätas i jämförelse med övrigbrottslighet. Det andra fallet avser möjligheterna till åtalsunderiåtelse närbrott har begåtts under inflytande av psykisk abnormitet; det hittillsvarandekravet på att sluten psykiatrisk vård kommer till stånd mjukas upp på så sättatt även öppen psykiatrisk vård skall kunna föranleda åtalsunderlåtelse. I fråga om unga lagöverträdare föreslås dels utvidgademöjligheter till åtalsunderlåtelse, dels en viss möjlighet tillförundersökningsbegränsningar. Vissa ändringar föreslås i fråga om möjligheterna attåterkalla beslut om åtalsunderiåtelse. I propositionen behandlas också frågan om vilka åklagaresom skall vara behöriga att besluta om åtalsunderlåtelse ochförundersökningsbegränsningar, I princip skall den åklagare som handläggermålet vara behörig. I fråga om åtalsunderlåtelse i extraordinära fall avskaffasenligt förslaget den exklusiva behörigheten för riksåklagaren. Den nyalagstiftningen föreslås träda i kraft . De grundläggande bestämmelserna omåtal finns i 20 kap. (RB). Enligt 20 kap. 6 § RB skallåklagare, om inte annat är föreskrivet, väcka åtal för brott som hör underallmänt åtal. Denna regel innebär att åklagaren har en i princip absolutåtalsplikt. Det finns betydande inskränkningar i den absolutaåtalsplikten. En viktig grupp av inskränkningar anges i 20 kap. 7 § RB ochavser åklagarens rätt att besluta om åtalsunderiåtelse. Dessa regler gälleroavsett den misstänktes ålder. BeträfTande ungdomar som fyllt 15 men inte 18år finns det ytteriigare bestämmelser om åtalsunderlåtelse i lagen (1964:167)med sär- JuU 1984/85:10 8 skildabestämmelser om unga lagöverträdare (LUL). En principiell förutsättning föråtalsunderlåtelse är att det råder klarhet i skuldfrågan. - Här bör ocksånämnas att det vid sidan av åtalsunderlåtelse finns regler om särskildåtalsprövning i vissa fall, bl. a. i fråga om vissa brott enligt (BrB). Bestämmelserom förundersökning ges i 23 kap. RB. Förundersökning skall inledas så snart detfinns atiledning att anta att ett brott som hör under allmänt åtal har förövats(1 §). Ett av syftena med förundersökningen är att ge underlag för åklagarensåtalsbeslut. En förundersökning kan läggas ned, t. ex. därför att det intelängre finns anledning att fullfölja den (4 §). Det finns också - sedan år 1982- bestämmelser om s. k. förundersökningsbegränsning, innebärande bl. a. att enförundersökning får läggas ned om det kan antas att åtal för brottet inteskulle komma att ske till följd av bestämmelserna om åtalsunderiåtelse i 20kap. Om förutsättningar för att lägga ned en förundersökning finns redaninnan en sådan har inletts, får det beslutas att förundersökning inte skallinledas (4 a §). Detbeskrivna sambandet mellan reglerna om åtalsunderiåtelse och förundersökningsbegränsninginnebär att en utvidgning av möjligheterna till åtalsunderlåtelse automatisktökar utrymmet för förundersökningsbegränsningar. Den allvarliga brottslighetens utveckling äroroande och ställer allt större krav på rättsväsendet. Det är framför alltnarkotikabrottsligheten, den ekonomiska brottsligheten och den grovavåldsbrottsligheten som tar en växande andel av rättsväsendets resurser ianspråk. Olika insatser har gjorts för att förbättra situationen; så harnyligen inom åklagarväsendet inrättats vissa nya tjänster och inompolisväsendet skett omprioriteringar för att i görligaste mån koncentreraresurserna på den brottslighet som det är mest angeläget att bekämpa. I ettflertal lagstiftningsärenden har för de allmänna domstolarnas del vidtagitsolika förenklingar och rationaliseringar för att, trots den växandearbetsbördan i domstolarna, göra det möjligt att uppfylla de krav som ställs pårättskipningen, inte minst vad gäller kampen mot den grova brottsligheten. Idetta sammanhang kan även pekas på några lagändringar med liknande syfte somgenomförts , t. ex. i fråga om utvidgning av tillämpningsområdetför strafföreläggande och införande av möjlighet till förundersökningsbegränsning;även här har ändamålet varit att koncentrera insatserna till den allvarligabrottsligheten. Olika vägar att begränsa det straffbara området är ocksåaktuella i samma syfte. Imotionerna 27, 28 och 30 anförs att ett genomförande av förslagen i propositionenallvarligt skulle skada rättssäkerheten och ställa centrala straffrättsligaprinciper, såsom likheten inför lagen, åt sidan. Det framhålls i motionerna attdet för tilltron till rättskipningen är av största betydelse att JuU 1984/85:10 9 brottutreds och beivras. Även rollfördelningen mellan åklagare och domstolartillhör de ämnen som motionärerna berör, och det förs fram kritik mot att tillåklagarna överföra alltmera av renodlade domstolsuppgifter. Utskottet vill för sin delinledningsvis anföra följande. Såsomdepartementschefen uttalar i propositionen är det i det beskrivna lägetnaturligt att ta upp frågan om att utvidga utrymmet för åtalsunderiåtelse.Utskottet delar uppfattningen att ett vidare tillämpningsområde för dettainstitut skulle medföra vissa behövliga lättnader för domstolarna och åklagarnasamt, som en indirekt effekt, också för polisen. Tillskillnad mot vad som anförs i motionerna 27, 28 och 30 anser inte utskottet atten reform som den föreslagna i sig utgör ett hot mot rättssäkerheten och motcentrala straffrättsliga grundsatser. Förslaget innebär ju inte någonprincipiell förändring av det hittillsvarande systemet. Utskottet ser det istället som en fördel i stort för rättsordningen att insatser kanaliseras tillde problemområden där stora ansträngningar måste sättas in i kampen mot densärskilt samhällsfariiga brottsligheten. Enutgångspunkt i övervägandena om vidgade möjligheter till åtalsunderiåtelse börenligt utskottets mening vara att den grundläggande principen om åklagarensabsoluta åtalsplikt inte ändras. Det är sålunda väsentligt att behållapresumtionen att åtal skall väckas när ett brott är begånget. Inom ramen fördenna princip anser emellertid utskottet att det bör kunna öppnas ytteriigaremöjligheter att i vissa fall underiåta åtal, och utskottet ställer sig bakom desträvanden i detta hänseende som propositionen är ett uttryck för. Utskottet övergår nu tillatt närmare behandla vissa delar av förslaget. Enligt gällande lydelse av 20 kap. 7 § 1 RB fåråtal underlåtas om det kan antas att ingen annan påföljd än böter skulle kommaatt ådömas och den misstänktes lagföring inte krävs ur allmän synpunkt. Förslagetinnebär att åtal i bötesfallet skall få underlåtas under förutsättning attnågot väsentligt allmänt eller enskilt intresse inte åsidosätts. Sammaförutsättning för åtalsunderlåtelse skall enligt förslaget också gälla i treandra situationer, av vilka en är helt ny (punkt 2) och två i viss mån skiljersig från gällande rätt (punkterna 3 och 4) bl. a. på det sättet att den nämndaförutsättningen tillkommit och andra rekvisit utgått. Imotionerna 27, 28 och 30 riktas kraftiga invändningar mot det nya rekvisitet. Avsiktenmed att införa det nya grundrekvisitet - att något väsentligt allmänt ellerenskilt intresse inte åsidosätts - är att öka utrymmet för åtalsunderlåtelse iförhållande till gällande rätt. Såsom uttalats ansluter sig utskottet iprincip till tanken på en sådan utvidgning. I likhet med departementschefenanser utskottet därvid det vara av största vikt att en reglering med utökademöjligheter till åtalsunderlåtelse tillämpas på ett JuU 1984/85:10 10 enhetligtsätt så att tilltron till rättsväsendets förmåga att upprätthålla likhet införlagen inte rubbas. Vägledande måste vara att beslut om åtalsunderlåtelse intefår medföra att likartade fall bedöms olika; intresset av att upprätthållatilltron till rättsväsendets objektivitet kan därför göra ett åtal påkallat. Närdet gäller att bedöma om ett väsentligt allmänt intresse kräver att åtal väcksär naturligtvis brottets svårhet och omständigheterna kring brottet ofta avavgörande betydelse. Även ett sådant förhållande som att den misstänktetidigare gjort sig skyldig till brott liksom ifrågasatt förverkande av inteobetydliga värden kan tala för åtal. Utskottet vill här - i linje medresonemangen i motionerna 27, 28 och 30 - betona att man inte bör underskattabetydelsen av att beivra även mindre allvarlig brottslighet. Såsom sägs ipropositionen kan allmänpreventiva synpunkter ibland tala för att ettdomstolsförfarande kommer till stånd även vid mycket lindriga brott, t. ex. föratt markera avståndstagande till en besvärande ökning av någon viss brottstyp.Det kan också ibland finnas ett stort allmänt intresse av att en vissrättsfråga kommer under domstols bedömande. Enfråga som bör beröras här gäller det föreslagna grundrekvisitets betydelse iförhållande till en målsägandes intresse av att åtal väcks. Det föreslåssålunda att åtal i angivna fall skall få underiålas bl. a, om något väsentligtenskilt intresse inte åsidosätts. Vidare innebär förslaget att samma rekvisitinförs i fråga om möjligheterna till förundersökningsbegränsning; en prövningskall alltså ske av målsägandens intresse av att förundersökningen drivs tillslut. Utskottetvill i denna fråga först framhålla det angelägna i att uppmärksamheten riktasockså mot brottsoffren. Som departementschefen närmare utvecklar ipropositionen har målsäganden ett väsentligt intresse av att åtalväcks, t. ex. om en skadeståndsfråga i något speciellt fall bör bedömas avdomstol. Utskottet godtar departementschefens bedömningar i propositionenangående avvägningarna mellan intresset av att underlåta åtal och enmålsägandes ekonomiska intresse av att åtal väcks. Detfinns situationer när målsäganden genom brottet har utsatts för en grovkränkning av sin person och har ett självständigt berättigat intresse av attgärningsmannen döms för brottet. Visserligen torde det normalt inte komma ifråga att besluta om åtalsunderiåtelse i sådana fall av allvariigare karaktär.Utskottet ser del likväl som angeläget att framhålla att enskildas anspråk pårättsskydd och stöd vid allvarliga integritetsangrepp måste beaktas vid debedömningar i åtalsfrågor som diskuteras. Ettkrav på medgivande till åtalsunderlåtelse från berörda målsägande som förs frami motion 29 skulle emellertid enligt utskottets mening föra alltför långt; avprincipiella och praktiska skäl är det inte tänkbart att i ett system föråtalsunderlåtelse där enhetlighet i tillämpningen måste eftersträvasmålsäganden i ett enskilt fall skall kunna avgöra huruvida åtal skall väckaseller inte. Utskottet kan därför inte ställa sig bakom införande av en regelmed sådant innehåll. JuU1984/85:10 11 Åtalsunderlåtelse vid antagande om villkorlig dom Villkorlig dom får enligt 27 kap. 1§ BrB meddelas för ett brott på vilket fängelse kan följa om det inte medhänsyn till den tilltalades personliga förhållanden finns grundad anledning attbefara att han kommer att göra sig skyldig till fortsatt brottslighet.Villkorlig dom får dock inte meddelas om på grund av brottets svårhet ellerannars hinder möter av hänsyn till allmän laglydnad. 1 propositionen föreslås att åtalsunderlåtelse skall fåbeslutas om det kan antas att påföljden skall bli villkorlig dom och det finnssärskilda skäl för åtalsunderlåtelse, allt under förutsättning att någotväsenfligt allmänt eller enskilt intresse inte åsidosätts. Den föreslagnaregeln har ingen motsvarighet i gällande rätt. Departementschefen anger som exempel på situationer närbestämmelsen borde kunna tillämpas att brottet framstår som en engångsföreteelse,relativt sett inte är så allvarligt och har begåtts av t. ex. obetänksamheteller förhastande. Även särpräglade personliga förhållanden hos gärningsmannenliksom i vissa fall bristande kännedom om straffbudet nämns som förhållandenatt beakta. Kritik mot förslaget att meddela åtalsunderlåtelse somersättning för villkorlig dom förs fram i motionerna 27 och 30. Utskottet vill för sin del framhålla att åtalsunderiåtelsevid förmodad villkorlig dom enligt förslaget är avsedd att förekomma endast iundantagssituationer när en lagföring inför domstol framstår som opåkallad.Det förutsätts sålunda enligt den föreslagna lagtexten dels att det allmännagrundrekvisitet om hänsynstagande till väsentliga allmänna eller enskildaintressen är uppfyllt, dels att särskilda skäl för åtalsunderlåtelseföreligger. Endast en varsam användning av en regel som den aktuella kan därförförekomma. Vid dessa förhållanden har utskottet ingen erinran mot propositioneni denna del. Åtalsunderlåtelse vid brottskonkurrens m.m. och vid brottsom begåtts under psykisk abnormitet Enligt gällande regler får åtalunderlåtas om brottet förövats innan den misstänkte dömts för något annat brotteller till fullo avtjänat påföljd för annat brott och det är uppenbart attbrottet i jämförelse med det andra brottet är utan nämnvärd betydelse förpåföljden.