bet · G801SkU4 · 1984-12-31 00:00:00 — betänkande 1984/85:4 omvissa taxerings-och uppbördsfrågor m. m. I detta betänkande behandlarutskottet 17 motioner rörande olika detaljfrågor på taxerings-och uppbördsområdel. Till betänkandet har fogats fem reservationer på olikapunkter. 1983/84:303 av () I motionen yrkas all hos regeringen begäråtgärder hos skattemyndigheterna för all i framliden förebygga eller i vartfall reducera sammanblandriingen av de identilelsnummer som företag tilldelasav patent-verket resp. skatlemyndigheierna. 1983/84:306 av () och () I motionen yrkas att riksdagen.som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts beträffande behovet av ändraderegler för användning av s. k. existensminimum vid taxering av småföretagareetc. fr. o. m. 1983/84:341 av i (m) I motionen yrkas all beslutar att all skall, somefter domstolsprövning återbetalas till den skatiskyldige, skallindexuppräknas och tillföras ränta för den lid staten innehållit beloppet. 1983/84:749 av () och () I motionen yrkas att hos regeringen begär attberörda myndigheter förbättrar informationen till föräldrar med handikappadebarn på sätt som anges i motionen. 1983/84:944 yrkande 2 av () 1 motionenyrkas bl. 2. att beslutar hemställa hos regeringen omåtgärder som underlättar för arbetsgivare all informera de anställda om densammanlagda lönekostnaden. 1983/84:1125 av i (m) I motionen yrkas att beslutar attskattelagstiftningen beträffande bestämmandel av den slutgiltiga skatten försambeskattade skattskyldiga kompletteras så att eventuell förefintlig"ö-skatteränta" hos den ena parten får avräknas mot ifrågakommandekvarskatleavgift för den andra. 1 1984/85. SkU1984/85:4 2 1983/84:1129 yrkandena 1 d och10-12 av m. fl. (c) Med hänvisning till vad som anförts imotion 1363 yrkas bl. .1 d. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionenanförts om att förelagens uppgiftslämnande till myndigheterna bör 10. att hos regeringen begären översyn av reglerna om skyldigheten för företagsledare m. fl. ifåmansföretag att avge deklarationsblankett 10, 11. att beslutar altpreliminär B-skatt åter skall utgå av föregående års slutliga skall, 12. alt hos regeringen begärförslag till åtgärder för att förenkla förelagens inbetalning av skatter ochavgifter. 1983/84:1451 av () och () I motionen yrkas alt beslutar om sådan ändring iuppbördslagen alt ansökan om jämkning av preliminär skall i vissa fall skall fåinges efter utgången av april månad under taxeringsåret. 1983/84:1457 yrkandena 7 och 8 avThorbjörn m. fl. (c) I motionen yrkas bl. 7. att beslutar att preliminär B-skatl skallutgå av . föregående års slutliga skall, 8. alt hos regeringen begär förslag tillåtgärder för att förenkla företagens inbetalning av skatter och avgifter. 1983/84:1458 av () I motionen yrkas alt hos regeringen begärförslag till ändring av 49 § första stycket uppbördslagen (1953:272) så att denlokala skattemyndigheten skall kunna medge anstånd med betalningen av ettivisiigl skattebelopp även om taxeringsiniendenlen avstyrkt. 1983/84:1459 av () I motionen yrkas att hos regeringen begär förslagtill ändring av 1 § taxeringslagen (1956:623) i enlighet med vad som i motionenanförts, nämligen så alt taxeringsnämnderna i oklara frågor skall besluta tillden skallskyldiges fördel. 1983/84:1460 av () I motionen yrkas all hos regeringen begärförslag till ändring i 49 § 1 mom. uppbördslagen (1953:272) i enlighet med vadsom i riiotioneh anförts, nämligen så att anslåndsmöjligheterna utvidgas isamband med tvister om rätt beskattningsår. 1983/84:1469 av Öve m. fl. I motionen yrkas all hos regeringen hemställerom ändrade regler i vad avser överförmyndarnämnder/överförmyndares skyldighetall redovisa förmyndararvodena till de lokala skattemyndigheterna. SkU 1984/85:4 3 1983/84:1491 av förste vice talmannen () I motionen yrkas att beslutar attkvarskatteavgiften skall falla bort vid inbetalning av ytterligare erforderligskall inom viss begränsad lid i de fall som anges i motionen. 1983/84:1496 av m. fl. I motionen yrkas att beslutar all ullaget avpreliminär B-skatt fr. o. m. /86 skall vara av denslutiiga skatt som påförts den skattskyldige året före inkomståret: 1983/84:2462 av () och (c) Med hänvisning till vad som anförts i motion 2461 yrkas imotionen att hos regeringen begär en översyn av taxeringsnämndernasbeslutsformer och handiäggningsregler. 1983/84:2529 av i m. fl. (c) ' I motionen yrkas att i skrivelse till regeringenhemställer all förhandsbesked skall kunna ges i skattefrågor på uppdrag avtaxeringsinlen-dent eller motsvarande. Frågornas tidigare behandling m. m. Handläggningsfrågor itaxeringsnämnderna, m. m. En ny taxeringsorganisation medväsentligt utökade resurser har genomförts fr. o. m. taxering ienlighet med principbeslut och 1977. Den författningsreglering sombehövdes för den nya organisationen vidtogs 1978 (prop. 1977/78:181, SkU1977/78:55). Reformen innebar bl. a. att länsstyrelsernas skatteavdelningaromorganiserades och att taxeringsnämndernas ställning och lekmannainflyiandetförstärktes. Taxeringsperioden utsträcktes till . Deklarationernaskulle granskas och föredras inför taxeringsnämnderna av tjänstemän vidlänsstyrelserna och de lokala skattemyndigheterna. Vidare skulle nämndernasbeslutsunderlag förbättras genom en ökad revisionsverksamhet och ett välutbyggt ADB-slöd. Det kan också nämnas att nämnderna fick möjlighet all undertaxeringsperiodens lopp ompröva sitt taxeringsbeslut, t. ex. om denskatiskyldige inkommit med ny utredning. I proposition 1977/78:181 anförde departementschefen atthan inte var beredd att ge ledamöterna generell tillgång tilldeklaralionsmaterialet. Enligt hans mening borde del hksom dittills finnasmöjlighet för nämnden att utse någon ledamot som utöver ordföranden granskardeklarationerna. framhölls i propositionen att bestämmelserna intefick hindra ledamöterna att ta delav deklarationshandlingar i den mån det behövdes för att de skulle få bästamöjliga beslutsunderlag och alt annan ledamot än ordföranden därför skulle fåta del av självdeklaration vid nämndens sammanträden i den omfattning somerfordrades för taxeringen. SkU1984/85:4 4 Med anledning av en motion i dennafråga anförde utskottet (SkU 1977/78:55 s. 60) följande: När del gäller frågan i vilkenutsträckning taxeringsnämndens ledamöter bör få la del av deklarationernabehålls möjligheten för ordföranden och de ledamöter som särskilt utses avnämnden all granska samtliga deklarationer. Del nya systemet innebär dock attdeklarationerna i princip skall granskas och föredras inför nämnden avsärskilda tjänstemän. De förtroendevalda ledamöterna bör enligt utskottetsmening kunna bilda sig en egen uppfattning i de aktuella frågornagenom all la del av deklarationerna i dessa delar, och de bör också i övrigt hamöjlighet alt - så som föreslås i propositionen - vid sammanträdena ta del avdeklarationerna i den omfattning som behövs för taxeringen. Förslaget innebäratt taxeringsnämnderna själva får bedöma i vilken utsträckning det är lämpligtalt ledamöterna granskar deklarationerna, och utskottet vill för sin delframhålla vikten av att reglerna tillämpas så alt kravet pä likaberättigandeför ledamöterna i fråga om att la del av underlaget för de beslut som nämndenfattar inte sätts åt sidan. omfattande utredningsarbete isyfte all få till stånd förenklingar och rationaliseringar av deklarations- ochtaxeringsförfarandet bedrivs f. n. av skatleförenklingskommillén (B 1982:03).Kommittén har lagt fram ell förslag om förenklad självdeklaration ochsyftar bl. a. till att skapa förutsättningar för en reform avtaxeringsförfarandel (SOU 1984:21). Utredningsarbetet inriktas härefter på delgrundläggande taxeringsförfarandel, och kommittén avser all redovisa sinaställningstaganden inom detta område i ell belänkande vid årsskiftet 1984-1985.En särskild utredning har också tillsatts om skalteförvaltningens organisationoch styrfunktioner (dir. 1984:22). Beträffande principerna förtaxeringsnämndernas beslutsfattande i oklara , skattefrågor anfördefinansministern i svar på en enkel fråga av () att det är taxeringsnämndens uppgift att se till att laxeringarna stämmeröverens med skatteförfatlningarna och att de i möjligaste mån blir likformigaoch rättvisa. Eriligt finansministern var del ofrånkomligt att taxeringsnämndenibland måste ta ställning i frågor där det är oklart hur författningarna skalltolkas. Motsvarande problem uppkommer-vid fillämpningen av författningar päpraktiskt taget alla rättsområden, och det borde enligt hans mening inte kommai fråga all i delta avseende ge taxeringsnämnderna särskilda förhållningsreglersom avviker från vad som i allmänhet gäller för de rätlstillämpandemyndigheterna. S. k. skönstaxering skall enligt 21§ TL tillgripas öm deklaration inte har avgivils eller om, på grund av bristeri eller bristfälligt underlag för deklaration, inkomst av viss förvärvskällaeller skattepliktig förmögenhet inte kan beräknas tillförlitligt. Inkomstenskall i så fall uppskattas efter vad med hänsyn till föreliggandeomständigheter finnes skäligt. Bestämmelserna skall ses mot bakgrund avskyldigheten enligt 20 § TL att i skälig omfatlriing SkU1984/85:4 5 genom räkenskaper, anteckningar eller på annat lämpligtsätt sörja för all underlag finns för deklarations- eller uppgiftsskyldighetensfullgörande och för kontroll därav. I riksskatleverkets handledning för taxeringsnämndernaunderstryks bl. a. all skönslaxering är den sista av de utvägar som står taxeringsmyndigheternatill buds när det gäller att åsätta en materiellt riklig taxering.Skönstaxering bör enligt handledningen endast tillgripas när deklaration saknaseller avgiven deklaration eller underlag för densamma företer sådana väsentligabrister all deklarationen eller underlaget inte kan godtas fråntaxeringssyn-punkt och när det inte heller föreligger annan möjlighet all påett tillförlitligt sätt beräkna den skatlskyldiges inkomst eller hansskattepliktiga förmögenhet. Om skönslaxering måste tillgripas kan en kontantberäkningingå bland de metoder som utnyttjas för att kunna göra en beräkning av antagliginkomst av förvärvskällan. I ett särskilt avsnitt om kontantberäkning anförsalt en sådan beräkning måste anses som en obligatorisk del av rutinerna vidgranskningen av deklarationer för jordbrukare, rörelseidkare och andra med merainvecklade deklarationer och all den utgör ett allmänt hjälpmedel för attbedöma en deklarations tillförlitlighet. framhålls alt en deklarationaldrig får ändras på grund av lågt kontantöverskott utan alt den skattskyldigefåll ta del av och tillfälle all bemöta den upprättade kontantbe-räkningen.Verket framhåller också önskvärdheten av all på olika sätt införskaffa allmännaupplysningar rörande den skattskyldiges ekonomiska och andra förhållanden somkan ha betydelse för bedömningen. Enligt 37 § taxeringslagen(1956:623) är den som har utgivit löneförmåner e. d. i allmänhet skyldig alllämna kontrolluppgift till ledning för mottagarens taxering. Uppgift behöverinte lämnas i fråga om belopp . I vissa fall är beloppsgränsenhögre, t. ex. beträffande ej avdragsgilla ersättningar för arbete på annanfastighet än jordbruksfastighet (. ), vissa naturaförmåner (.) samtresekoslnadsersällning, traktamente eller representalionsersällning motsvarandegjorda utlägg (vardera ). I vissa fall föreligger över huvud laget ingen uppgiflsskyldighet, t. ex. omutgivaren är en fysisk person som inte är skyldig att göra skatteavdrag ochförmånen inte utgått från fastighet eller rörelse. Beträffande vissa uppdragsersältningar och räntor m. m.gäller särskilda regler. Banker och andra kreditinstitut har f. n. inte någonallmän skyldighet all lämna kontrolluppgift rörande utgivna räntor ellerkapitalbehållningar. Skatteförenklingskommitlén föreslår (Förenkladsjälvdeklaration - SOU 1984:21) all en sådan uppgiflsskyldighet införs i tvåsteg fr. o. m. 1 * 1984/85. SkU1984/85:4 6 Reglerna om förhandsbesked itaxeringsfrågor infördes för att en skatlskyldig mot en viss avgiftsnabbt skulle kunna få besked om tolkningen av skallereglerna i vissa för honomangelägna frågor. Enligt 1 § lagen (1951:442) om förhandsbesked fårriksskatteverket efter ansökan (ämna sådant besked angående viss fråga som rörsökandens taxering. I allmänhet fordras alt frågan är av synnerlig vikt försökanden, och denne är skyldig att ge in all den utredning som slår till buds.Beskedet skall lända till efterrättelse vid laxeringen om och i den månsökanden framställer yrkande härom. Besvär över riksskatleverkets förhandsbesked får anförastill regeringsrätten. Preliminär B-skatl betalashuvudsakligen av dem som driver rörelse, och skatten skulle tidigare som regelutgå med ett belopp som motsvarar den slutliga skatt som har påförts denskattskyldige året före inkomståret. Mot bakgrund av konstateradeeftersläpningar i fråga om B-skatleuppbörden ändrades reglerna fr. o. m. 1983så att B-skalten skall utgå av den slutliga skatten (prop.1982/83:53, SkU 1982/83:11). Utskottet framhöll all del under en lång följd av år visatsig att B-skatteinbelalningarna under uppbördsåret varit otillräckliga och attreglerna inte tillgodosåg syftet all i möjligaste mån få en överensstämmelsemed den slutliga skatten. Detta hade enligt utskottet framför allt sinförklaring i att den slutliga skatt som ligger till grund för debiteringen avB-skaiten avsåg inkomster som låg i liden. Mot bakgrund ocksåav de uppgifter som åberopades i propositionen angående debiterade B-skatteroch fyllnadsinbetalningar fick det enligt utskottets uppfattning t. v. ansessom en lämplig avvägning all lålaB-skatlen utgå . Även orn det låg isakens natur att en sådan åtgärd medförde en viss ökning av antalet ansökningarom jämkning, instämde utskottet i departementschefens uppfattning att deölägenheter som detta eventuellt kunde innebära mer än väl skulle uppvägas aven förbättring av uppbörden. I svar på en fråga av () om sänkt uttagsprocent för B-skatl anförde finansministern all det ännu varför tidigt att avgöra hur den angivna uppräkningen har verkat i praktiken.Statistiska uppgifter om B-skallebelalarnas fyllnadsbetalningar och kvarskallerför skulle komma först . Enligt vad finansministern erfaritfanns del dock inte dittills något som tydde på all en uppräkning till 120 %generellt sett var för hög. Finansminsiern uppgav all följdeutvecklingen och alt han skulle få en närmare redovisning avutfallet av reformen. Först då kunde han bedöma i vilken mån del fanns skäl allföreslå en ändring av uliagsprocenten. SkU1984/85:4 7 Den som vårdar ett barn som intehar fyllt har enligt 9 kap. 4 § lagen (1962:381) om allmän försäkringrätt till vårdbidrag om barnet på grund av sjukdom, psykisk utvecklingsstörningeller annat handikapp är i behov av särskild tillsynoch vård. Vid bedömningen av rätt till vårdbidrag skall även beaktas sådanamerkostnader som uppkommer på grund av barnels sjukdom eller handikapp.Vårdbidraget, som är en särskild folkpensionsförmån, utgår allt efter tillsyns-och vårdbehovels omfattning och merkostnadernas storlek med ett belopp sommotsvarar hel eller halv förtidspension till ensamstående jämlepensionstillskott som svarar mot pensionen. Av vårdbidraget kan en viss angivendel bestämmas som ersättning för merkostnader. Kostnadsersättningen kan varieramellan 15 och av basbeloppet. Enligt kungörelsen (1968:97) om skatteavdrag i vissa fallfrån folkpension m. (jfr3 §3 mom. och 10 § andra stycket uppbördslagen) skallpreliminär A-skatt utgå bl. a. för vårdbidrag, om det är sannolikt att slutligskatt kommer att påföras. Den utbetalande myndigheten får beräkna skallen medfrångående av bestämmelserna i uppbördslagen om man därmed kan uppnå bättreöverenssiärhmelse med den slutliga skatten. Enligt riksskatleverketsanvisningar (RSV Du 1979:6) skall hänsyn tas till möjligheterna till extraavdrag vid beskattningen, och om mottagaren begär detta skall förhöjt skatteavdraggöras på motsvarande sätt som gäller för arbetsgivare i allmänhet. I försäkringskassornas broschyr "Bra att vela ompension" lämnas vissa upplysningar om beskattningsregler och regler omskatteavdrag. I broschyren uppmärksammas alt mottagaren även kan ha inkomsterfrån en annan arbetsgivare. Om denna inkomst är större än den allmännapensionen är denne arbetsgivare huvudarbetsgivare och bör enligt broschyrengöra" skatteavdrag för hela inkomsleri. Om inkomsten vid sidan avpensionen är mindre än pensionen bör mollagaren av pensionen enligt vad somanförs i broschyren anmäla del till , som då beräknar etthögre preliminärskatleavdrag. Ansökan om förtidsålerbelalning avpreliminärskatt skall enligt 45 § 1 mom. sista stycket uppbördslagen görassenast året efter inkomståret. Enligt riksskatleverkets meddelandeRSV Du 1982:20 (RSFS 1981:65) kan dock den lokala skattemyndigheten självmantla upp ett ärende om jämkning och återbetalning även efter . Dettabör dock enligt meddelaridel ske med stor försiktighet och bara riär del finnssärskilda skäl. Som exempel på särskilda skäl nämns i meddelandet försummelseav en myndighet, fall där del föreligger synnerligen ömmande omständighetereller SkU1984/85:4 8 där det annars skulle framstå som oskäligt alt inte ta uppett ärende till prövning. 1 en motion 1982 yrkades all ansökan omförtidsålerbelalning skulle kunna göras genom en kryssmarkering pådeklarationsblanketten och att en sådan ansökan skulle kunna få göras ävenefter om den skatiskyldige haft anstånd med deklarationen. I sittbetänkande 1982/83:11 avstyrkte utskottet motionen och anförde följande: Utskottet är medvetet om alt det ivissa fall kan vara angeläget för den skallskyldige att erhålla återbetalningav en alltför hög preliminärskatt. Det är givetvis av vikt att informationlämnas om möjligheterna härtill. Vid en sådan återbetalning utgår emellertidingen ränta, och om deklarationsblanketten utformas på det sätt sommotionärerna föreslår torde det inte kunna undvikas att många av misslag kommeratt förlora förmånen av den ränta på överskjutande skatt som annars skulle hautgått. Utskottet vill också framhålla att en ansökan omföriidsålerbetalning av överskjutande skatt bör prövas skyndsamt men att enåterbetalning givetvis inte kan ske ulan att deklarationen granskas. Ett stortanlal ansökningar av detta slag kan därför komma att förrycka laxeringsarbelet ien omfattning som inte är önskvärd. Utskottet är för sin del inte berett att medverka till altdeklarationsblanketten utformas på ell sådant sätt all olägenheter i angivnahänseenden kan' befaras. Räntereglerna i uppbördslagen och kvarskatleavgift Ö-skatteränta, dvs. ränta påskatleåterbäring, och andra restilutionsräntor beräknas efter en räntesals sommotsvarar del av fastställda diskontot vid utgången av året förelaxeringsåret. Ö-skalteräntan beräknas i allmänhet , men om preliminärskaltbetalats efter året efter inkomståret beräknas räntan för 6månader. Räntesatsen för respilränla, dvs. ränta på tillkommande skatt, ochanståndsränta låg tidigare på samma nivå men höjdes fr. o. m. 1984 till treprocentenheter över diskontot. Kvarskatleavgift utgår i normalfallet omkvarskatten uppgår till högst . I speciella fallutgår kvarskatleavgift även på fyllnadsinbetalningar av preliminär skatt,nämligen för skattskyldiga som har fått anstånd med deklarationen och somdärför har möjlighet att göra fyllnadsinbetalningar 1 maj-30 junitaxeringsåret. För sådana fyllnadsinbetalningar utgår kvarskatleavgift med 2 %.Om kvarskatten beror på förhållanden som den skallskyldige inte har kunnatråda över, får efter ansökan besluta alt kvarskatteavgiften sättsned till . Härvid bortses frän deri del av avgiften som i förekommande fallhar beräknats efter . Kvarskalleavgifiens syfte är alt förmå denskallskyldige att genom bl. a. fyllnadsbetalningar bidra till en godöverensstämmelse mellan den slutliga och den preliminära skatten. Den är inteavdragsgill vid beskattningen. SkU1984/85:4 9 Kvarskatleavgift och ränta beräknasindividuellt för makar och barn. Bakgrunden härtill är önskemålet att förenklareglerna och all skälet för en särbehandling av makar minskal i styrka eftersominkomstbeskattningen numera i allt väsentligt är individuell. Med hänvisninghärtill avstyrkte utskottet (SkU 1978/79:50) en motion om återgång tilläldre regler om en gemensam beräkning i detta hänseende. I svar på en fråga från iMalmö (m) och från () anförde finansministern attkvarskatteavgiften i de fall då den sätts ned till motsvarar en ränta förden kredit som den skatiskyldige fåll, en. ränta som vid jämförelse medränteläget på den allmänna kreditmarknaden framstår närmast som låg. Han vardärför inte beredd att föreslå en ytterligare nedsättning av avgiften underdenna nivå. Enligt vårt uppbördssystem gällersom en allmän regel att en skatlskyldig i vanlig lid och ordning skall betaladet skattebelopp som har debiterats på grund av taxeringen, även om han har överklagatdenna. Under vissa förutsättningar kan dock den lokala skattemyndigheten (LSM)eller medge anstånd med inbetalningen. förenklades ochförbättrades förfarandet i anslåndsärendena hos LSM (prop. 1979/80:35, SkU1979/80:16). LSM kan i många enkla fall meddela anstånd enligt 49 § 1 mom.uppbördslagen (1953:272) utan att yttrande först inhämtats från taxeringsintendenten,nämligen om myndigheten vid en bedömning av laxeringsbesvä-ren själv finner attdel med hänsyn till omständigheterna kan antas att taxeringen kommer att sällasned. I tveksamma fall skall LSM liksom begära yttrande fråntaxeringsiniendenlen, och dennes uppfattning i frågan blir då utslagsgivande.Taxeringsiniendenlen kan i sitt yttrande begränsa sig till ätt redovisa sinuppfattning i själva anståndsfrågan. Vidare får enjigt 49 § 2 mom. meddelaanstånd med betalningen av skallen, bl. a. om den skallskyldige anfört besväröver taxeringen och erläggandet av skatten skulle medföra betydande skadeverkningarför den skattskyldige eller av annat skäl framstå som obilligl. Anstånd enligtdetta moment får medges endast om den skatiskyldige ställer nöjaktig säkerheteller om det med hänsyn till anslåndslidens varaktighet, den skallskyldigesförhållanden och omständigheterna i övrigt kan antas all skattebeloppet ändåkommer att erläggas i behörig ordning. Utskottet avstyrkte ,(SkU 1983/84:18) en motionrörande taxeringsintendenlens ställning i anslåndsärendena. Ulskotlel instämdevisserUgen i alt viss kritik kan riktas mot all laxeringsinlendenteris uppfattningfortfarande skulle vara vägledande om laxeringsfrågan är ivislig men utgickfrån att regeringen skulle uppmärksamma denna fråga. I svar på en fråga från () bl. a. om taxeringsintendenlens ställning i anslåndsärendena anfördefinansmiriislerri SkU1984/85:4 10 a. att del kunde ifrågasättas om nuvarandeanståndsregler är lämpligt utformade men all frågan faller inomskatteförenklingskommiltéris uppdrag varför han inte ville la något initiativför alt ändra reglerna. Frågan om en allmän förenkling avförelagens uppbördsskyldighel har uppmärksammats sedan lång lid tillbaka.Utskottet konstaterade senast i sitt belänkande SkU 1980/81:2 alt avsikten medde nya regler som genomfördes fr. o. m. 1980 i fråga om uppbörden avinkomstskatter m. m. var all så långt som möjligt utforma uppbördssystemet såall arbetsgivarna och de skattskyldiga kan använda det betalningssätt som definner mest lämpligt och så all det nya systemet lätt kunde anpassas till deändrade betalningsrutinerna som kunde bli aktuella . Motsvarande regler som för inkomstskatterna kommer fr. o.m. 1985 också all gälla i fråga om uppbörden av socialförsäkringsavgifier, somdå samordnas med preliminärskatteuppbörden (prop. 1983/84:167, SfU 1983/ 84:28,SkU 1983/84:13 y). Som framgår av finansulskollels redogörelse i belänkande1983/84:29 ser en arbetsgrupp inom f. n. över hanteringen avde statliga betalningarna och den statliga uppbörden i postgirosyslemel. Syftetmed detta arbete är bl. a. att skapa bättre ekonomiska förutsättningar för en rikstäckande postservice och betalningsförmedling.Enligt finansutskottets uppfattning fanns inte skäl att vidta någon åtgärd medanledning av de motioner som finansutskottet då behandlade innan arbetsgruppenavslutat sitt arbete.