bet · G801NU30 · 1984-12-31 00:00:00 — Vissa ändrade regler gäller fr. o. m. . I fråga ombidrag till injustering av värmesystem (8 §) sägs bl. a. att en lågfram-ledningstemperatur bör eftersträvas vid injusteringen. Utskottetgodtar regeringens förslag rörande grunder för stöd till sammankopplingar avvärmeunderlag. Vidarekonstaterar utskottet att många av de nu refererade tankegångarna i motionernaligger väl i linje med vad som anförs i proposifionen. Vad som sägs i moderatasamlingspartiets motion överensstämmer sålunda i huvudsak med regeringensförslag till riktlinjer. Avgörande för utbyggnad av fjärtvärme bör vara deavvägningar som görs inom ramen för den kommunala energiplaneringen. Somframgår av propositionen innebär det att Qärrvärme vanligtvis utnyttjas i demer tätbebyggda delarna av ett samhälle. I särskilda fall kan utbyggnadenutsträckas till att omfatta glesare bebyggelse, t. ex. dä värmeförsörjningensker med särskilt billig energi. Vad som i motionen anförs om när stöd skallkunna lämnas skiljer sig dock klart från utskottets uppfattning, Ifråga om krav på riktlinjer för stöd vill utskottet erinra omdet utredningsuppdrag inom fjärtvärmeområdet som statens energiverk har fåttav regeringen. Det går bl. a. ut pä en undersökning av möjligheterna att sänkatemperaturen i flärrvärmenäten för att därigenom göra det lättare att användasolvärme och värmepumpar i systemen och att använda Qärtvärmenäten som underlagför elproduktion. Vidare finns det anledning att erinra om den angivnabestämmelsen i författningssamling. Deriktlinjer för fjärrvärmeutbyggnad som anges i motion 1984/85:2870 (fp) stårenligt utskottets uppfattning väsentligen i överensstämmelse med vad som anförsi propositionen och i den tidigare av godtagna propositionen omutvecklad energiplanering. Genom ändring i ellagen (1902:71 s, 1) ochlagen (1977:439) om energiplanering gäller frän den endistributionsplikt för elenergi till värmepumpar om inte kommunfullmäktige harbeslutat om undantag för visst område. Utskottetanser inte att skall göra något uttalande på grundval av de härbehandlade motionerna. Följaktligen avstyrks ifrågavarande delar av motionerna1984/85:2876 (m), 1984/85: 2878 (c) och 1984/85:2870 (fp). NU 1984/85:30 95 År1979 fastlades genom beslut (prop, 1978/79:115, NU 1978/ 79:60,rskr, 1978/79:429) det s,k. Det innebar en väsentligt ökadsatsning på forskning, utveckling och experimentbyggande kring solvärme,värmelagring och värmepumpar. Målet för insatserna inom solvärmeområdet var attde frän i huvudsak mitten av skulle kunna ge underlag i tekniskt ochekonomiskt hänseende för beslut rörande införande av solvärme och förinriktningen av eventuella fortsatta forsknings- och utvecklingsinsatser inomområdet. Försolvärmeanläggningar mindre än 3 GWh kan lämnas bidrag svarande mot högst 50%av investeringskostnaden. Statensråd för byggnadsforskning har utvärderat insatserna inom solvärmeområdet.Utvärderingen redovisas i rapporten (G 26; 1984) Energi 85 - Energianvändning ibebyggelse. Materialet har remissbehandlats. Byggforskningsrådetanser att ett visst statligt stöd för införande av värmepumpar, solvärme ochenergilager även fortsättningsvis behövs. Stödet skulle dock endast ges tillsådan teknik och sädana tekniska lösningar som har prövats i forskning,utveckling och experimentbyggande och torde inte behövas annat än i de fall därmarknaden ännu inte är etablerad. Ipropositionen (s. 123 f.) lämnas en mer detaljerad redogörelse för utvärderingenavseende solvärmeteknik, energilagring och värmepumpar. Medhänvisning till det material som har tagits fram inför utvärderingen av Sol85-programmet har byggforskningsrådet hemställt om ökade resurser.Föredragande statsrådet kommer dock i likhet med flertalet remissinstansertill slutsatsen att den gällande medelsramen inte bör utvidgas. Anslagsfrågornatas upp i ett följande avsnitt av propositionen (anslagspunkten E 12). Deframsteg som har gjorts beträffande forskning och utveckling inomsolvärmeområdet visar, anför föredraganden, att teknikenär utvecklingsbar inom flera tillämpningsområden. För att möjliggöraindustrins medverkan i utvecklingsarbetet och en marknadsetablering på siktsägs emellertid ett fortsatt introduktionsstöd vara nödvändigt.Introduktionsstödet till solvärmeanläggningar, som utgår medhögst av investeringskostnaden, föreslås bli förlängt till utgången av år1986. Frågan om medel för detta stöd tas i propositionen upp under anslaget E22. Icenterpartiets partimotion 1984/85:2878 framförs krav angående stöd till såvälsolvärmeanläggningar som värmepumpar. Motion 1984/85:2067 (c) gäller solenergi.I motion 1984/85:2875 (m) anförs att stöd inte bör utgå till solfångare. Först behandlas här deolika förslagen rörande solvärme. Centerpartietbegär att investeringsstöd till solvärmeanläggningar enligt nu gällande reglerskall lämnas t, o, m. /88. NU 1984/85:30 96 kasatt skall besluta att stöd till forsknings- och utvecklingsinsatserinom solvärmeomrädet skall utgå i enlighet med vad som förordas i motionen. Endjärv satsning pä solenergi kan, anför motionärerna, ge ett braförsprång med stärkt ekonomi och ökad sysselsättning som följd. De föreslår attriksdagen skall anvisa de ökade resurser som bygg-forskningsrädet har hemställtom för forskning och utveckling inom delprogrammen solvärmeteknik,värmepumpar, värmelagring samt system och genomförandefrågor. Imotion 1984/85:2067 (c) påyrkas att skall ansluta sig till deriktlinjer för utnyttjande och utveckling av solvärmeteknik som redovisas i motionen.Vidare begärs förslag till åtgärder i syfte att uppfylla de mål för utnyttjandeav solenergi som anges i motionen. a. föresläs fortsatta forsknings- ochutvecklingsinsatser. Samfidigt skulle marknaden stödjas under enövergångsperiod. Nuvarande investeringsbidrag om måste behållas under iförsta hand en treårsperiod, menar motionärerna. De förslag som lämnas ligger ilinje med vad som föresläs i partimoUonen. Utskottethar noterat att en utveckling har ägt rum på solvärmeområdet de senaste åren.De framsteg som har gjorts beträffande forskning och utveckling visar, såsomanförs i propositionen, att tekniken är utvecklingsbar inom fleratillämpningsområden. För att möjliggöra industrins medverkan iutvecklingsarbetet och en marknadsetablering är ett fortsattintroduktionsstöd nödvändigt. Utskottet tillstyrker därför regeringens förslagom att introduktionsstödet till solvärmeanläggningar skall förlängas tillutgången av , Denna tidsutdräkt för stödet finner utskottet vara väl avvägd.Liksom regeringen anser utskottet att den nu gällande medelsramen för dennadel av energiforskningsprogrammet inte bör utvidgas. Anslagets storlekåterkommer utskottet till. Av vad här har anförts framgår att utskouetavstyrker motionerna 1984/85:2875 (m), 1984/85:2878 (c), båda i ifrågavarandedel, och motion 1984/85:2067 (c). Sä övergår utskottet tillfrågor rörande värmepumpar. Ipropositionen anförs (s. 125) att det ekonomiska stöd till investeringar ivärmepumpsanläggningar som har lämnats under ett introduktionsskede haravvecklats med hänsyn till att värmepumpstekniken nu är känd och etablerad ochtill att nya energitekniker inte bör erhålla bestående subventioner. Detstatliga stödet till värmepumpsteknik inom ramen för energiforskningsprogrammethar minskats i takt med att värmepumpstekniken har blivit kommersiellttillgänglig. Fortsatt sådant stöd bör, sägs det i propositionen, i huvudsakinriktas pä värmepumpsutnyttjande i blockcentraler, systemaspekter samt nyatyper av värmepumpar. har till regeringen framfört att forsknings-och utvecklingsstöd till de högskoleinstitutioner som har byggt upp enkompetens inom området borde fortsätta liksom det introduktionsstöd tillprototyp- och demonstrationsanläggningar som lämnas inom det nu gällandeoljeersättningsprogrammet. Föredraganden instämmer i uppfattning. NU1984/85:30 97 Förslaget i motion 1984/85:2878 (c)om värmepumpar har följande innebörd. Motionärerna vill att stödet tillvärmepumpar skall ges en mera specificerad inriktning. De betonar betydelsen avatt satsningar görs på nya system av värmepumpar samt på forskning ochutvecklingsarbete kring bränsledrivna och kemiska värmepumpar. Utskottet ser inte anledning för att göra ettsärskilt uttalande med anledning av vad som anförs i motion 1984/85:2878 (c) idenna del. Synpunkterna i motionen tycks inte på något avgörande sätt stå imotsats-förhällande till vad som i propositionen föreslås rörande värmepumpar.Alltså avstyrker utskottet den här berörda delen av motion 1984/85:2878 (c). Frågan om direktverkande elvärmebehandlades av (prop. 1980/81:133, CU 1980/81:37, rskr.1980/81:384). 1 sammanhanget beslöt anta en lag om ändring ibyggnadsstadgan (1959:612). I enlighet med detta riksdagsbeslut och ett senarefattat beslut (prop. 1982/ 83:45, CU 1982/83:9, rskr. 1982/83:79) om ändring avikraftträdandebestämmelserna gäller följande. En bostadsbyggnad med högst tväbostadslägenheter som är avsedd för annat än fritidsändamål får sedan den 1januari 1984 inte utföras med ett uppvärmningssystem med direktverkande elvärmeom det inte finns särskilda skäl. Ett sådant särskilt skäl är att huset ärenergisnålt utformat. Vid riksdagsbehandlingen är 1981 anförde civilutskottetatt regeringen med energisnålt utformade hus syntes ha avsett de hus som ienlighet med förslag av elanvändningskommittén (ELAK) hade angetts somuppvärm-ningssnäla. Behovet av elenergi för radiatorer och tappvarmvattenskulle, framhölls det, genomsnittligt kunna minskas med en energimängd motsvarande40% av behovet av elenergi för radiatorerna om byggnaden hade utförts enligtminimikraven på värmeisolering och luftomsättning i SBN 75 (Svensk byggnorm).Riksdagen godkände vad civilutskottet hade anfört. Enligt den nu framlagda propositionen (s. 120) tyder desenaste årens utveckling inom energihushällningsområdet pä att nybebyggelsen iallmänhet uppfyller kraven pä speciellt energisnåla byggnader - de s. k.ELAK-kraven - oavsett typen av uppvärmningssystem. Det kan enligt föredragandestatsrådet därför finnas fog för en översyn av dessa byggnadstekniska krav.Samtidigt framhålls att en skärpning av kraven kan leda till olägenheter iolika avseenden såsom höga kostnader och risk för uppkomst av fukt- ochmögelskador. En väg som därför bör uppmärksammas och prövas är enligtstatsrådet att användningen av direktverkande elvärme styrs med stöd av olikaplaninstrument. 1 första hand hänvisas härvid till det aviserade förslaget plan- och bygglag och till åtgärder som kan vidtas inom ramen för denkommunala energiplaneringen. 7 1984/85. NU 1984/85:30 98 I sammanhanget uppmärksammas ocksåvärmeförsörjningen för de byggnader med direktelvärme som byggdes under 1960-och 1970-talen. Enligt propositionen bör elbehovet i dessa byggnader i förstahand minskas med hjälp av energihushållningsåtgärder. Föredragande statsrådet framhåller att det ingår iuppgifterna för utredningen (I 1984:02) om el och inhemska bränslen () attnärmare analysera utvecklingen avseende användningen av direktverkande elvärme.Resultaten av utredningens överväganden avses bli redovisade senare under år1985. Härvid kommer också att anges vilka olika alternativ som står till budsför att begränsa elanvändningen. I propositionen föreslås ingen ändring av dekravnivåer för direktverkande elvärme som har lagts fast i SBN. Användningenav direktverkande elvärme tas upp i fyra motioner. I motion 1984/85:2863 (c) hemställs att debyggnadstekniska kraven för rätt att installera direktverkande elvärme i nyahus skall sättas efter bästa tillgängliga teknik. De nu gällande energikraven är,anför motionären, alltför lågt ställda. Hon ifrågasätter också det lämpliga iatt med planhinder styra användningen av direktverkande elvärme. Även i centerparUets partimotion 1984/85:2878 krävs enskärpning av de byggnadstekniska kraven för att få installera direktverkandeelvärme. Motionärerna förordar ett 40-procentigt hushållningskrav, beräknat påden del av elanvändningen som avser såväl uppvärmning som varmvattenberedning.1 motionen anges vidare att det kan finnas skäl att nu utvärdera erfarenheternaav gällande regler med hänsyn till den teknikutveckling som har ägt rum. Enligtmotionärerna bör därför ges tilläggsdirektiv med begäran om förslag tillytterligare skärpta krav för direktverkande elvärme i syfte att motverka ökadsårbarhet i värmeförsörjningen. I motion 1984/85:2870 (fp) förordas att de nu gällandegenerella byggnadstekniska kraven (de s. k. ELAK-kraven) skall varanormgivande även i fortsättningen för nybyggnader med direktverkande elvärme. Imotiven härför anförs att det inte nu kan anses motiverat att övergå till attvia olika planinstrument styra användningen av direktverkande elvärme. Moderata samlingspartiet vänder sig i partimotionen1984/85:2876 mot atl regeringen fortfarande strävar efter att begränsa dendirektverkande elvärmen. Styrmedel, såsom planregler eller skärpta krav påenergisnåla byggnadsmetoder, bör inte utnyttjas, menar motionärerna. De anseratt elenergi i den överblickbara framtiden kommer att produceras i sådanutsträckning att direktverkande elvärme mycket väl kan tillåtas. Eldistributionsföretagensrätt att vägra elleveranser för direktverkande elvärme borde utnyttjas särestriktivt som möjligt. 1 sin partimotion 1984/85: 2208 anför vidarevänsterpartiet kommunisterna moUvledes att starkare restriktioner måsteinföras mot elvärme i tillkommande bebyggelse. Någon precisering av detta kravgörs dock inte. har i sitt yttrande tagit ställning tillde nu angivna motionerna. NU1984/85:30 99 I denna del erinrarbostadsutskottet om att det i samband med att är 1981 beslöt attdirektverkande elvärme endast skulle tillåtas i byggnader som uppfyllde de s.k. ELAK-kraven också aviserades en omprövning av dessa krav vid mitten av1980-talet. I propositionen konstateras, anför bostadsutskottet, att desenaste årens utveckling inom energihushällningsområdet tyder på attnybebyggelsen i allmänhet uppfyller kraven och detta oavsett uppvärmningsform.Mot bakgrund härav kan det enligt föredragande statsrådet finnas fog för enöversyn av ELAK-kraven. delar denna uppfattning. Möjligheternaatt med stöd av olika planinstrument styra användningen av direktverkandeelvärme skulle kunna bidra till att effektivisera energianvändningen bl. a. ibebyggelsen. Ytterligare erinrar bostadsutskottet om att det ingår iELIN:s uppgifter att närmare analysera hur användningen av direktverkandeelvärme har utvecklats och därefter redovisa vilka alternativ som står tillbuds för att begränsa elanvändningen för detta ändamål. Bostadsutskottetpåminner om att avser att lämna en delredovisning avdessa frågor. Ytterligare överväganden i hithörande frågor bör enligt borstadsutskottets mening anstå i avvaktan härpå. Utredningens redovisning och denfortsatta beredningen kan väntas ge ett erforderligt underlag för denförutsatta omprövningen. föresläs med hänvisning härtill inte nu isak ta ställning till förslagen i här behandlade, motioner, vilka sålundaavstyrks av bostadsutskottet. Tre avvikande meningar har fogats till bostadsutskottetsyttrande. I den första (m) föresläs ansluta sig till moderatasamlingspartiels partimotion. Den andra avvikande meningen (c, vpk) mynnar ut iförslag om att skall göra ett uttalande i anslutning till de härbehandlade centerpartistiska motionerna. I den tredje (fp) föresläs riksdagenbifalla motion 1984/85:2870 (fp) i nu aktuell del. kommer i denna fråga till samrna slutsatssom bostadsutskottet. Med den motivering som bostadsutskottet har angett ochsom här har refererats avstyrker utskottet motionerna 1984/85:2863 (c), 1984/85:2870 (fp), 1984/85:2876 (m) och 1984/85:2878 (c), alla i ifrågavarande del. Med storstadsområden menas härStockholms-, Göteborgs- och Malmöområdena. har ettomfattande arbete bedrivits i dessa regioner för att nä en rationellenergiförsörjning för både . Företrädare förindustridepartementet har i samband därmed deltagit i en serie överläggningarmed företrädare för storstadskommunerna. Överläggningarna med storstadskommunerna har sammanfattatsi en departementspromemoria, (Ds I 1983:5) Storstadsområdenas värmeförsörjning,m. Promemorian har remissbehandlats (se propositionens bilagedel s. NU 1984/85:30 100 I propositionen lämnas (s, 215 f,) uppgifter omstorstadsområdenas värmeförsörjning, bl, a, med utgångspunkt i den nämndadepartementspromemorian. bereds tillfälle att ta del av vad som ipropositionen anförs om storstadsområdenas värmeförsörjning. Motbakgrund av den redovisning som lämnas i propositionen gör föredragandestatsrådet bedömningen att grunden för den fortsatta energihushållningen ocholjeersättningen i storstäderna är lagd. Förberedelser förytterligare kraftvärmeproduktion och sjöbaserade värmepumpar har därtillvidtagits, även om beslut om utbyggnad ännu inte har fattats. Föredragandenräknar med att statens energiverk kommer att följa utvecklingen istorstadsområdena och vid behov föreslå erforderliga åtgärder inom ramen föranvisade resurser. För att ge berörda parter tillfälle att direkt diskuteraaktuella frågor om kraftvärmeutbyggnad avser statsrådet att ävenfortsättningsvis kalla representanter för storstadsområdena tillöverläggningar. Enfråga som tas upp i denna del av propositionen gäller stöd till strategiskahopkopplingar av värmeunderlag, ett begrepp som har berörts i det föregående(s. 93 överst). Det erinras om att regeringen i proposifionen omfortsatt stöd för åtgärder för att ersätta olja, m, m, samt för investeringarinom energiområdet (prop, 1983/84:62, NU 1983/84:9, rskr. 1983/84:124) anmäldeatt den avsäg att återkomma till med förslag om sluflig omfattningoch fördelning av de medel som hade avsatts för stöd till strategiskahopkopplingar. Flertalet berörda kommuner har vid remissbehandlingen avdepartementspromemorian menat att bidragen bör differentieras. Regeringen delardenna uppfattning. Överläggningar pågår om fördelningen av dessabidrag. Regeringen anmäler sin avsikt att återkomma till med enredovisning så snart överläggningarna har avslutats. Dennu nämnda frågan berörs i motion 1984/85:2876 (rn). Motionärerna hävdar attpropositionen innehåller ett oklart förslag till statsbidrag strategiskaledningar. I fall dä sådana åtgärder inte är motiverade fränfjärtvärmedistributörernas synpunkt förefaller det, anför de, synnerligentveksamt att staten skulle delfinansiera det ifrågavarande projektet. Riksdagenföreslås göra ett uttalande av denna innebörd. Detstöd som nämns i proposifionen har , såsom framgår av det sagda,redan beslutat om (NU 1983/84:9 s. 23). Beslutet innebar en omfördelning avtidigare beviljade medel. Utskottethar noterat att regeringen avser att återkomma till med enredovisning av hur bidragen till strategiska hopkopplingar fördelas. Vad som ipropositionen anförs om dessa bidrag är helt i linje med nyssnämnda beslut. Därför avstyrker utskottet den nu behandlade delen av motion1984/85:2876 (m). Vad som i övrigt anförs i denna del av propositionen harutskottet ingen erinran mot. NU1984/85:30 101 I ett avsnitt om landetsbränsleförsörjning erinras i propositionen (s. inledningsvis omoljeersättningsprogrammet och om del stöd som har utgått och fortfarande utgårför oljeersättande åtgärder m. m. Det framgår att statens energiverk kommer attgöra en systematisk utvärdering av hela oljeersättningsstödet. Resultatet av ensådan utvärdering beräknas föreligga under andra hälften av , I det inledande avsnittet görs vidare en kortfattad analysav förutsättningarna för bränslepolitiken när det gäller olja, naturgas, kol,inhemska bränslen och alternativa drivmedel. Dessa delområden tas mer ingåendeupp i särskilda avsnitt i propositionen. Också utskottet behandlar de nämndaområdena av bränslepolitiken ett i sänder. Här skall först behandlas regeringens förslag i det nämndaavsnittet. Det gäller en utvidgning av kolmiljöfondens tillämpningsområde. 1 propositionen föreslås att skall godkänna därangivna grunder för stöd till åtgärder för att minska utsläppen av kväveoxideroch utsläppen av miljöstörande ämnen vid förbränning av torv och avfall. Kolmiljöfonden inräUades (prop. 1982/83: 100 bil.14, NU 1982/ 83:22, rskr. 1982/83: 166). Fonden finansieras genom en särskildavgift på oljeprodukter svarande mot . per m' olja. Statens energiverkdisponerar medlen i fonden för stöd till anordningar för att minska utsläppenav svavel vid förbränning av kol. Regeringen föreslår (s, 176) att möjligheternatill stöd ur kolmiljöfonden skall utvidgas pä sä sätt att åtgärder för attminska utsläpp av kväveoxid inkluderas. Det skulle ankomma på regeringen attnärmare fastställa de villkor som skall gälla för sådant stöd. beslöt våren.1984 (prop. 1983/84:158 bil. 2, JoU1983/84:28, rskr. 1983/84: 389) om riktlinjer för svavelutsläppen frånkoleldade anläggningar. Det framhölls bl, a, i den av godkändapropositionen att det är nödvändigt från miljösynpunkt att användning av andrabränslen än kol inte ger upphov till större miljöproblem än vad som skulle bliföljden vid kolanvändning. Därför skall i princip lika stränga miljökrav gällaför alla nya eller ombyggda förbränningsanläggningar oavsett bränsle. I den nu behandlade propositionen sägs (s. 178) att det ivissa fall kan behövas extraordinära åtgärder, t. ex. rökgasavsvavling förstörte torvel-dade anläggningar. Detta innebär en betydligt högre kostnad ochkan därför vara svårt att åstadkomma. Därför förordas att inom ramen förkolmiljöfonden som föreslås ändra namn till bränslemiljöfonden - skall kunnautgå stöd för åtgärder för att tillgodose långtgående miljökrav vid förbränningi torveldade anläggningar. Det skall gälla från , Vad som anförs i denna del av propositionen föranlederinte någon erinran från utskottets sida. Propositionen tillstyrks alltså iifrågavarande del. Ipropositionen berörs också förutsättningarna för att man skall få elda NU 1984/85:30 102 Det framhålls att en förutsättning för attavfall skall kunna utgöra en användbar energiresurs är att en tillräckligtmiljövänlig förbränningsteknik utnyttjas och att denna är anpassad tillavfallsförbränning. Förbränning är ett rationellt sätt att bli av med avfall sålänge det inte är praktiskt eller ekonomiskt försvarbart att återvinna detmaterial som utgör avfallet. Vidare föresläs att stöd skall kunna utgå frånkolmiljöfonden dvs. den blivande bränslemiljöfonden - till åtgärder somavsevärt minskar miljöpåverkan vid avfallsförbränning. I propositionen meddelas även att regeringen avser attuppdra åt och statens energiverk att utredaenergitekniska förutsättningar och klarlägga vilka utsläppskrav som bör gällavid förbränning av avfall. Regeringen har givit ett sådant uppdrag. I motion 1984/85:2878 (c) begärs åtgärder i syfte attkomma till rätta med dioxinproblemet i samband med avfallsförbränning. Vidareföreslås att ett utvecklingsarbete skall komma till stånd när det gällermetanjäsning av avfall. Motionärerna yrkar pä att hos regeringenskall begära konkreta initiativ för att minska miljöproblemen vid förbränningav avfall. Över de nu angivna delarna av propositionen och motionernahar jord-' bruksutskottet yttrat sig (JoU 1984/85:7 y). Jordbruksutskotteterinrar om att avfall bör betraktas som en resurs som skall återvinnas.Återvinningsprincipen fastlades genom riksdagsbeslut om återvinning(prop. 1975:32, JoU 1975:10, rskr. JordbruksutskoUet betonar attåtervinningsprincipen innebär att avfallet i första hand bör utnyttjas iproduktion, som material eller råvara. Först om detta av tekniska ellerekonomiska skäl icke är möjligt bör avfallet brännas. har med anledning av motionerangående avfall som väckts under allmänna motionstiden behandlat frågan om avfallshanteringensmiljörisker (JoU 1984/85:35), Jordbruksutskottetanför följande i sitt yttrande till näringsutskottet: Utskottet ser med allvar pådioxinriskerna. Avfall bör inte eldas om detta innebär risker för miljön.Miljöriskerna i samband med avfallsförbränning bevakas på olika sätt. Ettomfattande forsknings- och utredningsarbete bedrivs rörande dioxinernas uppkomstoch åtgärder för att komma till rätta med dessa gifter.