bet · G801SoU13 · 1984-12-31 00:00:00 — Arbetsmarknadsministern anser att UHÄ börfå i uppgift att i samråd med arbetarskyddsstyrelsen och Landstingsförbundetutreda bl, a. dessa frågor. T. v. är det angeläget att arbetarskyddsstyrelsenfortsätter att anordna specialutbildning för företagssköterskor i sammaomfattning som . Enligt utskottets mening finns mot bakgrund av denaviserade utredningen inte skäl för något uttalande i frågan.Utskottet förutsätter emellertid att utredningen bedrivs skyndsamt. Utskottetavstyrker således motion 1984/85:269 (m) yrkandena 1 och 2. Som framgått av den inledanderedogörelsen för det föreslagna ersättningssystemet (se ovan s. 7) skallersättningen bl. a. beräknas efter det antal personer som vid anslutnaarbetsplatser arbetar i genomsnitt minst . I motion 1984/85:270 av m. fl. (fp) yrkasatt ersättning för företagshälsovården skall utgå för alla anslutna oavsettarbetstid (yrkande 3). Enligt motionärerna finns det en risk för attarbetsgivarnas intresse av att ansluta personer som arbetar än 15timmar minskar om ersättning inte utgår. Detta kommer troligen att iförsta hand drabba kvinnor, av vilka en del antagligen har fysiskt påfrestandearbeten, t. ex. som lokalvårdare. Den grupp som arbetar än 15timmar är förhållandevis liten. För att inte öka de totala kostnadernaanser motionärerna att storleken på ersättningen bör justeras med hänsyn tillatt den skall kunna utgå till alla anslutna oavsett arbetstid. Även i motion 1984/85:274 av () riktaskritik mot det föreslagna ersättningssystemet såvitt avser 15-timmarsgränsen.Motionären hemställer att ersättning utgår för alla, oavsett om de arbetar hel-eller deltid. Motionären påpekar att arbetsmiljö och skaderisker är i stortsett desamma oavsett hur länge man befinner sig på en arbetsplats. SoU1984/85:13 20 Som skäl för den föreslagna15-timmarsgränsen anges i propositionen (s. 90) att om ersättning skulle utgåoberoende av arbetstidens längd detta skulle kraftigt gynna arbetsgivare med andel anställda med kort deltid. I propositionen hänvisas vidare till arbetskraftsundersökningen() 1983, enhgt vilken av de sysselsatta arbetade mellan 1 och15 timmar . Många av dlem var dessutom sannolikt tillfälligtanställda, studerande osv. Offentligt anställda utgjorde en stor del av dem medmindre än 15 timmars genomsnitthg veckoarbetstid. I propositionen noteras attde offenfliga arbetsgivarna inte har haft något att erinra mot förslaget. Vidare hänvisas till att det finnsbegränsningar för anställda med korta deltider i olika lågar och avtal, t. ex.beträffande arbetslöshetsersättning, kontant arbetsmarknadsstöd och olikaavtalsreglerade pensioner m.m. Arbetsmarknadsministern anser mot den nu angivnabakgrunden att det är rimligt att en viss minimiarbetstid per anställd sättssom villkor för att ersättning skall utgå och att gränsen är valavvägd. Utskottet delar denna uppfattning och avstyrker därmedmotionerna 1984/85:270 (fp) yrkande 3 och 1984/85:274 (m). Utskottet vill isammanhanget erinra om att kravet om en viss minimiarbetstid endast innebäratt anställda med kortare arbetstid inte skall ingå i beräkningsunderlaget närföretagshälsovårdsenheterna ansöker om ersättning. Utskottet konstaterar attett avtal om företagshälsovård omfattar alla anställda vid en arbetsplats. En företagshälsovårdsenhet harenligt propositionen en principiell rätt till ersättning enligt det föreslagnasystemet om den uppfyller vissa fastställda villkor (prop. s. 92 f.). Devillkor som skall uppfyllas bör enligt propositionen utgå från dehuvuduppgifter för företagshälsovården som finns angivna i de centralaarbetsmiljöavtalen. Det föreslås ankomma på regeringen att fastställa dessavillkor i en särskild förordning. Vidare föreslås arbetarskyddsstyrelsen få iuppdrag att utforma föreskrifter för tillämpningen av ersättningsvillkoren.Arbetarskyddsstyrelsen skall i detta arbete utgå från de centralaarbetsmiljöavtalen. Föreskrifterna bör i första hand reglera bidrags-givningentill företag som inte omfattas av kollektivavtal samt egen- och ensamföretagare(s. 95). I motion 1984/85:273 av m.fl. (m) yrkasavslag på propositionen såvitt avser tillämpningsföreskrifterna (yrkande 5). Omarbetarskyddsstyrelsen får i uppdrag att utarbeta kontrollföreskrifter somstyr företagshälsovårdens innehåll kommer det att innebära en hämsko förverksamheten, anför motionärerna. Enligt utskottets mening ;är det principiellt olämpligtatt låta kollektivavtal, som är föränderliga på ett helt annat sätt ån t. ex.en av regeringen SoU1984/85:13 21 utfärdad förordning, direkt styra den statligabidragsgivningen. Villkoren för bidrag bör därför i enlighet med propositionensförslag fastställas av regeringen i en särskild förordning. Det ankommerhärefter på arbetarskyddsstyrelsen att utforma erforderligatillämpningsföreskrifter. I propositionen understryks vikten av attarbetsmarknadsparterna ges stort inflytande i samband med utformningen avföreskrifterna men, anförs det, det är en verksintern fråga hur samarbetet medparterna skall organiseras. Utskottet förutsätter dock att sådana föreskrifterbeslutas i arbetarskyddsstyrelsens styrelse, där representanter för parternaingår som ledamöter. Motion 1984/85:273 (m) yrkande 5 avstyrks med hänvisningtill det anförda. Enligt propositionens förslag skallyrkesinspektionsnämnderna svara för prövningen av omföretagshälsovårdsenheterna uppfyller villkoren för ersättning (s. 98). Enprövning av verksamheten bör i första hand göras beträffande sådanaföretagshälsovårdsenheter vars verksamhet inte är grundad på centrala avtal.Nämnderna förutsätts normalt godkänna alla företagshälsovårdsenheter somomfattas av centrala arbetsmiljöavtal eller motsvarande och där skyddskommitténresp. företagshälsovårdskommittén tillstyrkt ansökan. Ett godkännande föreslåsvara tidsbegränsat till . Över yrkesinspektionens beslut bör besvär kunnaföras hos arbetarskyddsstyrelsen och eventuellt regeringen. I motion 1984/85:273 (m) avvisas propositionen på dennapunkt {yrkande 4). Enligt motionärerna innebär den föreslagna prövningen avyrkesinspektionsnämnderna en risk för att kontrollen blir alltför detaljeradoch styrande. Motionärerna anser det tillräckligt att skyddskommitténalternativt företagshälsovårdskommittén tillstyrker ansökan för att ersättningskall kunna betalas ut av . Det nya ersättningssystemet innebär att en principiellrätt till ersättning införs. Utskottet har i det föregående uttalat sig för attersättningsvillkoren skall fastställas i en av regeringen utfärdad förordning.Det framstår då som naturligt med någon form av myndighetskontroll av attvillkoren är uppfyllda. Utskottet kan inte dela motionärernas uppfattning attdenna begränsade prövning skulle kunna bli alltför styrande. Motionen (m)avstyrks därför även i denna del (yrkande 4). Kompletterande ersättning för sjukvårdsinsatser I motion 1984/85:273 av NilsCarlshamre m.fl. (m) begärs vidare att regeringen skyndsamt lägger fram förslagtill komplettering av ersättningssystemet vad gäller sjukvårdsinsatser(yrkande 2). Motionärerna anser att det föreslagna ersättningssystemet är välavvägt vad gäller förebyggande och rehabilitering och tillstyrker därförförslaget. Med hänvisning till att det kan 1 * * 1984/85. SoU1984/85:13 22 få styrande effekt till men för den sjukvårdandeverksamheten anser dock motionärerna att systemet bör kompletteras så attersättning för direkta sjukvårdsinsatser kan utgå ur sjukförsäkringen på istort sett samma sätt som ersättning utgår till privatpraktiserande läkare.Detta innebär enligt motionärerna inga merkostnader, eftersom efterfrågan påöppen läkarvård på annat håll minskar i motsvarande mån. Utskottet har tidigare i detta betänkande (ovan s. 11)uttalat sig för att företagshälsovårdens huvuduppgift skall vara denförebyggande verksamheten. Det föreslagna ersättningssystemet är konstrueratför att stimulera de förebyggande insatserna. Motionärernas förslag motverkardetta syfte. Utskottet avstyrker därför motionen såvitt nu är i fråga (yrkande2). Principen för uppräkning av ersättningsbeloppen I propositionen framhålls (s. 105)att det är regeringens målsättning att begränsa indexering av utgifter ochautomatiska ökningar av statsutgifterna. Av denna anledning förordas inte någonformell värdesäkring av ersättningen till företagshälsovården.Arbetsmarknadsministern anser i stället att frågan om justering aversättningsbeloppen skall prövas i samband med det årliga budgetarbetet iregeringskansliet efter det att överläggningar skett med arbetsmarknadensparter. I motion 1984/85:272 av m. fl. (c)hemställs att regeringen fastställer ersättningsbeloppet tillföretagshälsovården (yrkande 3). Motiveringentill yrkandet är att företagshälsovården härigenom ges möjlighet att planeraverksamheten . Utskottet ställer sig bakom målsättningen att begränsa deautomatiska ökningarna av statsutgifterna och tillstyrker därför propositionensförslag att inte införa någon formell värdesäkring av ersättningen tillföretagshälsovården. Att i förväg fastställa ersättningsbeloppen för så långtid som tre till , såsom förordas i motionen, är emellertid att gå förlångt åt motsatt håll. Utskottet tillstyrker alltså propositionens förslag tillårlig prövning av justering av ersättningsbeloppen och avstyrker motion 1984/85:272yrkande 3. Genom arbetsskadeförsäkringenersätts kostnader för läkarvård, sjukhusvård och läkemedel om arbetsskadanbestår efter samordningstidens slut - . En förutsättning är emellertidatt vården ges av den offentliga hälso-och sjukvården eller av privatpraktikersom är ansluten till sjukförsäkringen. Patientavgifter som betalas tillföretagshälsovården ersätts sålunda endast om den enskilde vårdgivaren äransluten till försäkringen. har i sitt betänkande(SfU 1983/84:25) om arbetsskadeförsäkringen SoU1984/85:13 23 uttalat att det är angeläget att frågan om ersättning frånarbetsskadeförsäkringen när det gäller behandlingar inom företagshälsovårdenfår en lösning. Arbetsgruppen anförde i sitt betänkande attföretagshälsovården inte borde få ta ut patientavgifter för vård avarbetsskada. Sitt ställningstagande motiverade arbetsgruppen bl. a. med attSverige ratificerade internationella arbetsorganisationens. ()konvention nr 121 som föreskriver att vård av arbetsskada i princip skall varaavgiftsfri. Även arbetsmarknadsministern anser att företagshälsovården intebör ta ut patientavgift för vård av arbetsskador (prop. s. 108). Omföretagshälsovården tagit ut avgifter för vård av vad som senare bedöms varaarbetsskada, skall, enligt arbetsmarknadsministern, avgiften återbetalas påsamma villkor som gäller för vård hos offentiiga huvudmän eller privatpraktikersom är ansluten till sjukförsäkringen. I propositionen föreslås att lagen(1976:380) om arbetsskadeförsäkring ändras så aft också behandling vidersättningsberättigad företagshälsovård omfattas av arbetsskadeförsäkringensregler i detta avseende. Utskottet delar arbetsmarknadsministerns bedömning ochtillstyrker den föreslagna lagändringen. När det gäller patientavgifter i övrigt finns det i daginga generella regler inom företagshälsovården. Frågan om huruvidapatientavgift skall tas ut eller inte avgörs av huvudmannen för resp.företagshälsovårdsenhet. Enligt uppgift i propositionen tog 359 avtotalt 639 verksamma företagshälsovårdsenheter ut patientavgifter. Det s. k.högkostnadsskyddet, dvs. att ingen skall behöva betala för mer än 15 läkarbesökeller läkemedelsinköp , gäller även denavgiftsbelagda företagshälsovården. I propositionen föreslås (s. 106) att detäven i fortsättningen bör ankomma på varje företagshälsovårdsenhet att beslutaom patientavgift skall tas ut för reguljär sjukvård. Om företagshälsovården tarut patientavgift bör denna motsvara vad som tillämpas inom landstingens hälso-och sjukvård i den aktuella regionen för att det s. k. högkostnadsskyddet skallkunna tillämpas. Beträffande högkostnadsskyddet föreslås samma regler som förden övriga sjukvården. Arbetsmarknadsministern anser vidare att samma reglerför patientavgifter bör gälla vid remisser från den ersättningsberättiga-deföretagshälsovården som för övrig hälso- och sjukvård. Det innebär enligtarbetsmarknadsministerii att patienter hos läkare i företagshälsovården ifortsättningen skall ha rätt till avgiftsfria besök efter remiss på sammavillkor som patienter hos andra läkare. F. n. gäller att ingen avgift får tas ut av patient somremitterats från privatpraktiserande läkare som är ansluten till försäkringeneller från läkare vid företagshälsovårdsmottagning som registrerats hos allmänförsäkringskassa, förutsatt att patienten betalat avgift vid besöket hos denremitterande läkaren eller genom högkostnadsskyddet varit befriad från avgift.I annat fall får avgift tas ut som vid annat läkarbesök [17 § 1 stycketläkarvårdstaxan (1974:699, omtryckt 1984:767) och 8 § förordningen (1984:908)om vissa SoU1984/85:13 24 ersättningar till sjukvårdshuvudman från sjukförsäkringenenligt lagen (1962:381) om allmän försäkring]. Till grund för förordningarnaligger en överenskommelse mellan regeringen och sjukvårdshuvudmännen om finansieringsfrågorför åren 1985 och 1986. I propositionens förslag ligger, erfar utskottet, att ävende arbetstagare som har en genom avtal reglerad fri sjukvård och därför intebetalar patientavgift hos företagsläkaren föreslås bli befriade från avgiftefter remiss. Utskottet anser det för sin del rimligt att de patientersom enligt avtal är tillförsäkrade fri sjukvård inte som följd härav tvingasbetala patientavgift efter remiss. Utskottet tillstyrker därför propositionensförslag. Det ankommer på regeringen att överväga om detta bör föranledaändring i läkarvårdstaxan eller andra åtgärder. I motion 1984185:272 av m.fl. (c) tas uppen fråga som inte berörs i propositionen. Den gäller de fall då enföretagshälsovårdscentral är så geografiskt lokaliserad att desspatientunderlag kommer från flera olika landstingsområden. Enligt motionärernafinns det ett flertal sådana företagshälsovårdsenheter. Som ovan nämntsbehöver en patient inte betala patientavgift (f. n. om han efter remissav sin företagsläkare kommer till offentlig sjukvård för undersökning ochbehandling (17 § läkarvårdstaxan resp. 8 § förordningen om vissa ersättningartill sjukvårdshuvudman). Om emellertid företagshälsovårdsmottagningen ärbelägen inom ett annat sjukvårdsområde än det där patienten är bosatt, har detansetts följa av 18 § i taxan att en patient som remitterats till sitthemlandsting är skyldig att betala patientavgift. Tolkningen av bestämmelsenlär variera. Motionärerna hemställer {yrkande 2) att som sin meningger regeringen till känna vad som anförts om remisser. antog nya ersättningsregler förläkarvård hos privatpraktiserande läkare fr.o.m. . Ianslutning härtill fastställde regeringen läkarvårdstaxan i dess dåvarandelydelse (1974:699). Vid riksdagsbehandlingen av propositionsförslaget angåendebl. a. patientavgiften vid remiss uttalade socialförsäkringsutskottet - medinstämmande av - att avgiftsfrihet vid remissbesök endast bör gällavid remiss till sjukvårdsinrättning inom det sjukvårdsområde där patienten ärbosatt, om inte behov av vård föreligger för någon som vistas inomområdet utan att vara bosatt där (prop. 1974:104, SfU 23, rskr 260). Ipropositionen hade föreslagits att avgiftsfriheten skulle gälla över länsgränserna.Detta gäller alltså fall där en patient remitteras till ett annatsjukvårdsområde än sitt hemlandsting. Vid remiss inom hemlandstinget får, somovan nämnts, ingen patientavgift tas ut av patient som remitterats frånprivatpraktiserande läkare eller läkare vid företagshälsovårdsmottagning,förutsatt att patienten betalat avgift vid besöket hos den remitterandeläkaren. Patientavgift bör enligt utskottets uppfattning inte tasut i de fall någon av sin företagsläkare remitteras till sitt hemlandsting.Detta bör gälla generelU. SoU1984/85:13 25 Utskottet förutsätter att regeringen i lämpligt sammanhangprövar behovet av kompletterande bestämmelser eller andra åtgärder på dennapunkt. Motion 1984/85:272 (c) påkallar därför ingen åtgärd såvitt nuär i fråga (yrkande 2). I motion 1984/85:270 av m.fl. (fp),slutligen, yrkas att regeringen följer tillämpningen av ersättningsreglerna förföretagshälsovården med hänsyn till möjligheterna att förenkla reglerna(yrkande 4). Enligt motionärerna kan de föreslagna reglerna upplevas somkrångliga, särskilt för småföretag. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärangeläget att ersättningsreglerna görs så enkla som möjligt. Som framgått av den tidigare redovisningen anförs ipropositionen att bör ges tillfälle att utvärdera effekterna av detföreslagna stödsystemet och då också pröva behovet aveventuellt ytterligare lagstiftningsåtgärder (s. 25). Utskottet förutsätter attregeringen vid sin uppföljning av stödsystemets effekter även uppmärksammareventuella möjligheter till förenkling av ersättningsreglerna. Mot bakgrund avdet anförda påkallar motion 1984/85:270 ingen åtgärd i. här aktuell del(yrkande 4). Mot dedelar av propositionen som inte särskilt berörts har utskottet ingen 1. beträffandesjukvårdens roll i företagshälsovården attriksdagen med bifall till propositionen i motsvarande del avslår motion1984/85:273 yrkande 1, 2. beträffandesamordning med landstingens verksamhet att avslår motion 1984/85:2257yrkande 15, 3. beträffandeanställning av personal via landstingen att avslår motion1984/85:2257 yrkande 16, 4. beträffandeutökning av yrkesinspektionsnämnderna attriksdagen med bifall till propositionen i motsvarande del avslår motion1984/85:270 yrkande 5 och motion 1984/85:273 yrkande 3, 5. beträffande fackligmajoritet i arbetarskyddsstyrelsen och yrkesin spektionsnämnderna attriksdagen avslår motion 1984/85:271 yrkande 3, 6. beträffandeingripande med stöd av lag i särskilda fall attriksdagen med avslag på motion 1984/85:270 yrkande 1, motion 1984/85:271yrkande 1, motion 1984/85:272 yrkande 1 och motion 1984/85:2257 yrkande 14antar i propositionen föreslagen lydelse av 3 kap. 2 § arbetsmiljölagen(1977:1160), SoU1984/85:13 26 7. beträffandebehovet av arbetsterapeuter inom företagshälsovården att avslårmotion 1984/85:270 yrkande 2 delvis, 8. beträffandelokaliseringen av utbildningen attriksdagen med bifall till propositionen i motsvarande del avslår motion1984/85:270 yrkande 2 delvis, 9. beträffandeföretagshälsovård som egen specialitet attriksdagen med bifall till propositionen i motsvarande del avslår motion1984/85:271 yrkande 2, 10. beträffande huvudmannaskapet för företagshälsovårdsutbild ningen attriksdagen avslår motion 1984/85:270 yrkande 2 delvis, 11. beträffandeutbildningen av företagssköterskor attriksdagen med bifall till propositionen i motsvarande del avslår motion1984/85:269, 12. beträffandeminimiarbetstid vid beräkning av ersättning attriksdagen med bifall till propositionen i motsvarande del avslår motion1984/85:270 yrkande 3 och motion 1984/85:274, 13. beträffandetillämpningsföreskrifter för ersättningsvillkoren attriksdagen med bifall till propositionen i motsvarande del avslår motion1984/85:273 yrkande 5, 14. beträffandeyrkesinspektionens prövning attriksdagen med bifall till propositionen i motsvarande del avslår motion1984/85:273 yrkande 4, 15. beträffande kompletterandeersättning för sjukvårdsinsatser att avslår motion 1984/85:273yrkande 2, 16. beträffande uppräkning aversättningsbelopp attriksdagen med biiall till propositionen i motsvarande del avslår motion1984/85:272 yrkande 3, 17. beträffanderemiss till hemlandsting att riksdagenavslår imotion 1984/85:272 yrkande 2, 18. beträffandeuppföljning av ersättningsreglerna attriksdagen avslår tnotion 1984/85:270 yrkande 4, attriksdagen antar de i propositionen.framlagda förslagen till a) lag om ändringi arbetsmiljölagen (1977:1160) i den mån lagförslaget inte behandlats undermom. b) lag om ändringi sekretesslagen (1980:100), c) lag om ändringi lagen (1981:691) om socialavgifter, d) lagom ändring i lagen (1962:381) om allinän försäkring, e) lagom ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, 20. beträffande utvidgatskadeansvar för staten vid yrkesinriktad reha bilitering attriksdagen godkärmer propositionens förslag, SoU1984/85:13 27 21. beträffandeföretagshälsovårdens innehåll, utbyggnad samt perso nal- och utbildningsbehov attriksdagen godkänner vad som anförs i propositionen i den mån det intebehandlats under mom. 1-11, 22. beträffandearbetsförmedlingens och deltagan de i överläggningar på arbetsplatsen attriksdagen med anledning av propositionen godkänner vad utskottet anfört, 23. beträffande inriktningeni övrigt av arbetsanpassnings- och rehabili teringsverksamheten för arbetshandikappade anställda och arbets sökande attriksdagen godkänner vad som anförs i propositionen i den mån det intebehandlats under mom. 22, 24. beträffandenytt ersättningssystem för företagshälsovården attriksdagen godkänner propositionens förslag i den mån det inte behandlats undermom. 25. att bemyndigarregeringen att disponera högst . ur fonden för arbetsmiljöförbättringar i samband med genom förandet av förslagen i propositionen. Närvarande: (), (),(), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (), ()och (vpk). SoU1984/85:13 28 Sjukvårdens roll i företagshälfiovården (mom. 1 ihemställan) 1. av , , ochGöran (alla m) som anser dels att det avsnitt i utskottetsyttrande på s. 11 som börjar med "Utskottet delar" och slutar med"yrkande 1" bort ha följande lydelse: Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärangeläget att sjukvård även i fortsättningen ges tillräckligt utrymme iföretagshälsovården. Det finns, såsom påpekas i motionen, ett klart sambandmellan å ena sidan sjukvård och å andra sidan förebyggande vård ochrehabilitering. Utskottet anser alltså att andelen sjukvård inomföretagshälsovården bör vara större än vad som förutsätts i propositionen. här anfört bör med anledning av motion 1984/85:273 yrkande1 ge regeringen till känna. dels att utskottet under mom. 1 bort hemställa 1. beträffandesjukvårdens roll i företagshälsovården attriksdagen med avslag på propositionen i motsvarande del och med anledning avmotion 1984/85:273 yrkande 1 som sin mening ger regeringen till kiinna vadutskottet anfört. Samordning med landstingens verksamhet (mom. 2 ihemställan) 2. av (vpk) som anser dels att det avsnitt i utskottetsyttrande på s. 11 som börjar med "Utskottet ansluter" och slutar med"(yrkande 15)" bort ha följande lydelse: Utskottet anser i likhet med motionärerna attföretagshälsovården bör samordnas med landstingens verksamhet. Detta börriksdagen med anledning av motion 1984/85:2257 yrkande 15 ge regeringen tillkänna. dels att utskottet under mom. 2 bort hemställa 2. beträffandesamordning med landstingens verksamhet attriksdagen med anledning av motion 1984/85:2257 yrkande 15 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. Anställning av personal via landstingen (mom. 3 ihemställan) 3. av (vpk) som anser dels att det avsnitt i utskottetsyttrande på s. 12 som börjar med "Även den nu" och slutar med"resp. 25 §)" bort ha följande lydelse: Utskottet anser emellertid nu att de anställda bör ha helainflytandet över tillsättningen och ledningen av företagshälsovården.Företagshälsovårdens personal bör därför anställas genom , ochverksamheten bör ledas SoU 1984/85:13 29 avde lokala fackföreningarna. Utskottet tillstyrker således motion 1984/ 85:2257yrkande 16. delsatt utskottet under mom. 3 bort hemställa 3. beträffandeanställning av personal via landstingen att medanledning av motion 1984/85:2257 yrkande 16 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. Utökningav yrkesinspektionsnämnderna (mom. 4 i hemställan) 4. avGöte , , och (alla m) som anser dels att det avsnitt i utskottets yttrande på s. 13som börjar med "Landstingen är" och slutar med "avstyrkssåledes" bort ha följande lydelse: Utskottetanser att propositionens förslag att utvidga yrkesinspektionsnämnderna med enrepresentant från medför att den offentliga sektorn ges en alltförstor tyngd i nämnden. Nämnden kommer, såsom påpekas i motion 1984/85:273yrkande 3, även i fortsättningen att domineras av andra ärenden änföretagshälsovård.