bet · G801SoU22 · 1984-12-31 00:00:00 — Det krävs både hemtjänst, hemsjukvård och vid behovtillgång till akutvård för att äldre skall kunna ha ett självständigt boendemed bibehållen trygghet. Sambandet mellan hemsjukvården och akutsjukvårdenmåste sålunda uppmärksammas och utvecklas. I detta sammanhang kan vid.are nämnas att det inom ramenför ett projekt rörande samordnad service och vård för äldre och långtidssjuka(SOSVÄL) pågår ett utvecklingsarbete för den samlade sociala och medicinskaäldreomsorgen i regi. Arbetet syftar bl. a. till att gehuvudmännen planeringsunderlag som stimulerar till samarbete och samordning.Utskottet har inhämtat att socialstyrelse:n avser att publicera resultatet avarbetet i serien allmänna råd . På flera håll i landet har vidare vårdplaneringsgrupperbildats i syfte att samordna insatserna från socialtjänst och sjukvård inomäldreomsorgen. Detta är en positiv utveckling, som bör leda till ett förbättratsamband även SoU1984/85:22 11 mellan de olika typerna av sjukvårdsinsatser. Utskottetvill även hänvisa till äldreberedningens uppdrag att behandla frågor omövergripande prioritering och samordning av samhällets insatser för de äldre.Den närmare utformningen och organisationen av vårdinsatserna ankommer det påresp. huvudman att besluta om. Utskottet avstyrker med hänvisning till det anförda ävenyrkande 4 i motionen (m). I motion 1984/85:2454 av GöteJonsson (m) och förste vice talman () begärs förslag lagstiftning enligt vilken kommunerna åläggs att pröva även andra alternativän med kommunalt huvudmannaskap när det gäller service och vård på det socialaområdet. Motionärerna framhåller bl. a. att kommunerna bör åläggas att, på motsvarandesätt som enligt den statliga upphandlingsförordningen, alltid pröva omverksamheten kan bedrivas bättre och effektivare i samarbete med eller av annanhuvudman samt att kommijnerna inte bör ha rätt att gynna egen verksamhet om detvisar sig att annan kan tillhandahålla servicen och vården bättre ochbilligare. Ett hknande yrkande behandlades och avstyrktes avutskottet i dess av godkända betänkande SoU 1983/84:1. Utskotteterinrade om att gällande lagstiftning lämnar ett betydande utrymme för enskildainsatser av ohka slag på det sociala vårdområdet. (s. 41): Det är givetvis i dagens ekonomiskaklimat angeläget att den enskilde skall kunna erbjudas en så bra vård ochservice som möjligt till en rimlig kostnad för samhället. I vilka former ochgenom vilken vårdhuvudman vård skall erbjudas måste emellertid avgöras av deför vården ytterst ansvariga kommunala huvudmännen. Därtill kommer attuppfattningarna ofta kan gå starkt i sär när det gäller vad som skall ansesvara en god vård och därmed även när det gäller bedömningen av vad som ärskälig kostnad. En reell valfrihet för den enskilde mellan olika vårdalternativförutsätter dessutom en viss överkapacitet på vårdplatser, vilket ter sigtämligen orealistiskt i dagens ekonomiska situation. Som tidigare framhållit bör vidare starka skälföreligga för att införa regleringar som innebär ingrepp i den kommunalasjälvstyrelsen. Utskottet anser inte att sådana skäl förehgger i nu aktuellthänseende. Det kan dessutom erinras om att principerna för den kommunalaupphandlingen i stor utsträckning överensstämmer med vad som gäller inom denstatliga sektorn. Utskottet har inte ändrat sinbedömning i denna fråga och avstyrker därför motion 1984/85:2454 (m). SoU1984/85:22 12 Omsorgen om äldre invandrare I motion 1984/85:2306 (yrkande 3)av m.fl. (c) hemställs att som sin mening g:erregeringen till känna vad i motionen anförts om äldre invandrares situation ochom behovet av särskild statistikbearbétning för att kartlägga behov inom olikainvandrargrupper. Enhgt motionärerna behövs särskilda bearbetningar avbefintlig statistik för att få uppgifter om antalet äldre i olika språkgrupper.Motionärerna framhåller vidare att behovet av tvåspråkig personal är specielltstort när det gäller äldre invandrare. Utskottet har tidigare behandlat frågan om invandrarna ochäldreomsorgen (se SoU 1979/80:44 s. 52, 1982/83:23 s. 8 och 1983/84:14 s. 10).I betänkande SoU 1983/84:14 lämnade utskottet en ingående redogörelse för olikaprojekt och utredningsarbeten som pågick på området. Utskottet får hänvisa tillredogörelsen i nämnda betänkande. Efter utskottets senaste behandling av frågan om omsorgerför äldre invandrare har invandrarpolitiska kommittén lagt sitt slutbetänkande(SOU 1984:58) Invandrar- och minoritetspolitiken. Betänkandet innehåller ettfylligt avsnitt om äldreomsorgen. Kommittén anför bl. (s. 157): För att förbereda sig införkommande behov inom äldreomsorgen är det viktigt att kommunerna inventerarinvandrarnas ålderssammansättning. Det system med befolkningsregister ochutförlig statistik som finns gör det möjligt att ta fram uppgifter för kommuneroch även för mindre områden. Alla kommuner får vissabefolkningsstatistiska tabeller från SCB. En av dessa tabeller avser utländskamedborgare, vilken dock är missvisande som mått på antalet äldre invandrare.Planeringen bör i stället utgå från den statistik för utrikes födda som SCBframställer och som kan erhållas med fördelning på ålder och födelseland. Dennastatistik ger en god belysning av antalet invandrare av första generationen.Vill man ytterligare fördjupa sin analys och ta reda på de enskilda personernakan uppgifter erhållas från register. Den statistik som kan tasfram är bara en allmän ram för en första orientering. Det är naturligtvis inteenbart egenskapen att vara född i ett annat land som gör att den äldreinvandraren kan ha speciella behov som samhället bör söka tillgodose. Detutslagsgivande är i.stället om den äldre har ett annat språk och i vissa fallannorlunda kulturella sedvänjor. Sådana uppgifter kan troligen endast fås genomuppsökande verksamhet. Kommittén anför vidare att det ärviktigt att personer som talar samma språk får bo tillsammans och får serviceav tvåspråkig personal. Kommitténs betänkande har remissbehandlats och bereds förnärvarande i . En proposition om invandrarpolitiken haraviserats till . Utskottet vill i detta sammanhang även erinra om detarbete rörande invandrarna och hälso- och sjukvården som bedrivits inom ramenför HS 90-projektet. I proposition 1984/85:181 om utvecklingslinjer för hälso-och sjukvården m.m. anför statsrådet bl.a. (s. 87) att tillgång tillflerspråkig och kulturkompetent personal är en förutsättning föratt invandrare på lika villkor skall få del av vården. Hon anser att det bör SoU1984/85:22 13 ankomma på att ha huvudansvaret för dencentrala bevakningen av invandrarnas hälsofrågor och ta fram kunskapsunderlagoch handlingsprogram till vägledning för huvudmännen. I propositionen erinrasvidare om att UHÄ 1983 fått i uppdrag att utreda hur tillgången på tvåspråkigpersonal med högskoleutbildning skall kunna ökas. UHÄ skall redovisa sittuppdrag . Tillgången till sådan statistik som motionärernaefterlyser har numera förbättrats. Från SCB kan således erhållas kommunvisastatistiska uppgifter på utrikes födda personer efter kön, ålder ochfödelseland. Utskottet anser inte att det finns behov av någotriksdagens uttalande i denna fråga. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärangeläget att det finns flerspråkig personal inom äldreomsorgen. För att kunnabryta social isolering måste dessutom någon av personalen behärska det aktuellaspråket väl. Det ankommer i första hand på att uppmärksammakommunerna på de krav som detta ställer för planeringen av äldreomsorgen.Frågan är emellertid väl uppmärksammad av såväl som statensinvandrarverk, varför någon åtgärd av inte är påkallad. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion1984/85:2306 (c) yrkande 3. I motion 1984/85:1778 av GunnelJonäng (c) hemställs att hos regeringen begär åtgärder för att påolika sått förbättra anhörigvårdarnas situation. (S 1979:11) redovisade i betänkandet(SOU 1983:64) Ledighet för anhörigvård vissa förslag rörande anhörigvården.Kommittén föreslog bl. a. att det skulle införas en lagstadgad rätt tillledighet från förvärvsarbete för den arbetstagare som önskar vårda en sjukeller handikappad anhörig i hemmet. Ledigheten skulle inte vara kopplad tillnågon rätt till ersättning från den allmänna försäkringen. Kommittén anför bl.a. att det direkta stödet till anhörigvårdarna bör kunna förbättras i olikaavseenden, t. ex. genom anställningsförfarande, möjligheter till regelbundenavlösning samt utbildning och psykosocialt stöd. Kommitténs betänkande har remissbehandlats och övervägsfortfarande inom . och Svenska kommunalarbetareförbundethar träffat en rekommendationsöverenskommelse angående ersättnings- och anställningsvillkorför anhörig hemsjukvårdare. I en (nr 155) Sjukvård i hemmet- en uppföljningsstudie uppges att möjlighet till anställning föreligger i 18län. I övriga län föreligger förslag om möjlighet till anställning eller pågårutredning om sådan möjlighet. Enligt rapporten förekommer avlösning för att genärstående 1 *' 1984/85.12 sa/nl. SoU1984/85:22 14 möjlighet till avkoppling och ledighet i många former. 115län har utbildning av närstående genomförts och förekommer kontinuerligt.Utbildningen omfattar bl. a. kunskaper om lyftning och förflyttning, tekniskahjälpmedel, kost och psykologiska kunskaper. Motionsyrkanden om ökat stöd till anhörigvårdare hartidigare behandlats av utskottet, senast i betänkande SoU 1982/83:23 (s. 10).Utskottet anförde där följande. Utskottet anser att de anhörigasinsatser bör tas till vara inom äldreomsorgen. Det är därför viktigt att densom vill hjälpa eller ta hand om en äldre anförvant får samhällets stöd fördetta. Han eller hon måste få ersättning för sitt arbete och tillförsäkrassamma sociala trygghet som andra. Anhörigas villighet att göra en insats fåralltså inte tas till intäkt för ett minskat ansvarstagande från samhälletssida. Under dessa förutsättningar kan anhörigvården bidra till att skapa enmera varierad och individuellt anpassad äldreomsorg. Utskottet vill med anledning av dennu aktuella motionen dessutom framhålla att hemtjänst och hemsjukvård isamverkan kan spela en betydelsefull roll genom att stödja och hjälpaanhörigvårdarna med avlösning och hjälpmedel. Utskottet noterar medtillfredsställelse att utbildning av anhörigvårdare förekommer på många håll.Det är viktigt att den som vårdar en anhörig inte isoleras och lämnas ensam medsitt tunga arbete. Här kan vidare nämnas att liknande synpunkter ävenframförs i den framlagda propositionen 1984/85:181 om utvecklingslinjerför hälso-och sjukvården m. m. Statsrådet tar där bl. a. uppanhörigvårdarnas behov av avlastning, tillgång till sjukvårdsmateriel ochandra hjälpmedel m. m. Hon anför vidare bl. s. 76) att självklartskall anhörigas vilja att ställa upp och hjälpa till respekteras och tas tillvara. Däremot strider det mot grundläggande solidaritets- och kvalitetskrav atti någon form påtvinga anhöriga betungande vårdinsatser. betänkande är som ovan nämntsfortfarande föremål för överväganden inom . Något uttalandefrån sida i här aktuella frågor kan inte anses påkallat. Utskottetavstyrker därför motion 1984/85:1778 (c). I motion 1984/85:1764 (delvis) avIngvar () och () hemställer motionärerna, såvitt nu är ifråga, att statsbidraget till hemtjänst skall förknippas med villkor somförhindrar att taxorna varierar så stort mellan olika kommuner. Enligt socialtjänstlagen får en kommun ta ut skäligaavgifter för bl. a. social hemhjälp enligt grunder som kommunen bestämmer.Avgiften får inte överstiga kommunens självkostnad. harrekommenderat landets kommuner en särskild avgiftstaxa för hemhjälp till SoU 1984/85:22 15 Taxan, som senast reviderats den 17 januari1985, varierar beloppsmässigt i olika inkomstlägen mellan O och . permånad, alltefter omsorgsnivå. Frågan om utformning av taxor för social hemhjälpbehandlades av utskottet föregående i betänkandena SoU 1983/84:13 (s.3) och SoU 1983/84:14 (s. 32). Utskottet framhöll därvid bl. a. att frågan omutformningen av taxor för social hemhjälp ligger inom ramen för den kommunalasjälvstyrelsen och att kommunförbundet till vägledning för kommunerna utformaten allmän rekommendation om sådana avgiftstaxor. Enligt utskottets meningsaknades det därför anledning för att gå närmare in på innehållet idessa. Utskottet anser inte att det finns något skäl till ändratställningstagande i frågan. Utskottet vill dessutom erinra om att statenshandikappråd skall redovisa en kartiäggning av det ekonomiskastödet till handikappade, i vilken kartiäggning även hemtjänsttaxorna kommeratt redovisas. Med det anförda avstyrker utskottet motion 1984/85:1764(s) i här aktuell del. I budgetpropositionen (s. 136)föreslås . under anslaget G 2 Bidrag till färdtjänst. Frånanslaget betalas statsbidrag till landstingskommuner och kommuner förfärdtjänst åt handikappade. Bidraget är av bruttodriftskostnaderna.Bidraget får dock inte öka med mer än ett belopp som står i visst förhållandetill antalet personer som är samt utvecklingen avkonsumentprisindex (den s. k. begränsningsregeln). i syfte att begränsa ökningstakten för bidraget.Begränsningen avsågs i första hand ske hos kommuner som redan hade en välutbyggd färdtjänstservice. I motion 1984/85:2448 av NilsCarlshamre m. fl. (m) hemställs att beslutar att för budgetåret1985/86 under anslaget G 2 Bidrag till färdtjänst anvisa . (yrkande 1). Motionärerna framhåller att volymökningen i kommuner ochlandsting beräknas uppgå till och anför att det är oacceptabelt meden fortsatt ökning av den kommunala verksamheten i ett läge med högtbudgetunderskott. För att den kommunala volymökningen skall upphöra är detenligt motionärerna nödvändigt att minska statsbidragen. Det ankommer i ställetpå kommuner och landsting att göra den omfördelning mellan olikaverksamhetsområden som de anser nödvändig. Statsbidraget till färdtjänst börenligt motionärerna halveras nu för att sedan helt avvecklas. Vidföregående avstyrkte socialutskottet en hkalydande motion SoU1984/85:22 16 och anförde i sitt av godkända betänkande SoU1983/84:14 bl. a. följande (s. Utskottet anser inte attförhållandena är sådana att en avveckling av den stimulans till utbyggd ochförbättrad färdtjänst som statsbidraget till kommunerna utgör bör övervägas medanledning av vad som anförts i motion 1983/84:2239 (yrkande 1). mening får begränsningsregeln tills vidare vara tillräcklig sommedel att begränsa ökningstakten av statsbidraget. Det finns fortfarande storaskillnader mellan kommunerna i fråga om färdtjänstens utbyggnad. Enligt uppgiftfrån ligger ett stort antal kommuner avsevärt underbidragstaket enligt begränsningsregeln. Utskottet vidhåller därför sinui)pfattning att någon avveckling av statsbidraget till färdtjänsten inte börövervägas. Utskottet tillstyrker således propositionens förslag tillmedelsanvisaing och avstyrker motion 1984/85:2448 (m) yrkande 1. I motion 1984/85:1764 (delvis) avIngvar () och () begärs i här aktuell del av motionen attstatsbidraget till färdtjänst blir förknippat med villkor som förhindrarolikheter i taxesättningen mellan kommunerna. Enligt motionärerna börfärdtjänstkostnaderna för den enskilde inte överstiga vad ett månadskort förkollektivtrafik kostar andra resenärer i kommunen. skall presentera enkartläggning av det ekonomiska stödet till handikappade. Kartläggningenomfattar även färdtjänsttaxorna. avser att ge ut en skrift medvägledning till kommunerna vad avser taxor för färdtjänsten. Skriften skallinnehålla en redogörelse för olika taxesystem. Efter vad utskottet inhämtat finns på flera håll i landettaxesystem med koppling till kostnaderna för lokaltrafikens månadskort. Dennärmare utformningen varierar mellan olika kommuner. På några håll betalarresenären för de enskilda resorna med högst ett totalbelopp som ärlika med vad det ordinarie månadskortet kostar. På andra håll betalar resenärenmotsvarande belopp oavsett hur mycket han reser. Som utskottet ovan framhållit beträffande taxor för socialhemhjälp ligger frågan om avgifternas storlek och om taxans utformning inomramen för den kommunala självstyrelsen. Som en följd härav kommer taxorna attvariera med hänsyn till de lokala förhållandena. har emellertidtagit upp frågan om vägledning lill kommunerna vad gäller färdtjänsttaxornavilket bör leda till en större enhetlighet. 1 övrigt kan hänvisas tillhandikapprådets kartläggning som bör ge en bättre belysning av den enskildeskostnader för färdtjänst. Utskottet avstyrker med hänvisning till det anförda motion1984/85:1764 (s) såvitt nu är i fråga. SoU1984/85:22 17 I motion 1984/85:2451 av PärGranstedt m.fl. (c) hemställs om initiativ.! syfte att nå fram till en ordningdär färdtjänstbiljetter kan utnyttjas också vid resor utanför den egna kommuneneller det egna landstingsområdet. Motionärerna anför bl. a. att grundtankenbakom färdtjänsten är att handikappade skall få i princip samma resmöjlighetersom människor har som kan använda kollektiva färdmedel. Det är enligtmotionärerna nu nödvändigt att få till stånd enhetliga och enkla regler.Socialtjänstlagen förutsätter att färdtjånsthuvudmännen skall stå för allfärdtjänst inom sitt område. Detta innebär att en handikappad som besöker annanort således skall ansöka om färdtjänst i varje ort han/hon besöker. Enligtmotionärerna bör i första hand möjligheterna att nå en frivilligöverenskommelse mellan kommunerna prövas ytterligare. I andra hand börsocialtjänstlagen ändras. Enligt socialtjänstlagen har kommunen det ytterstaansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som debehöver. Det yttersta ansvaret innebär bl. a. att socialnämnden skall svara föromsorg och service, upplysningar, råd, stöd och vård, ekonomisk hjälp och annatbistånd till familjer och enskilda som behöver det. Den enskilde som vistas ikommunen har vidare rätt till bistånd för sin försörjning och sin livsföring iövrigt, om hans behov inte kan tillgodoses på annat sätt. Rätten till biståndinbegriper även färdtjänst. Socialtjänstlagen gör inte någon åtskillnad mellan dem somär bosatta inom kommunen och dem som utan att vara bosatta där vistas ikommunen (tillfällig vistelse). I regeringens proposition 1979/80:1 om socialtjänstenanförs beträffande kommunens ansvar bl. a. att det är vistelsekommunen somskall lämna den enskilde stöd och hjälp och att det således är den kommun därden enskilde befinner sig, när hjälpbehovet inträder, som har ansvaret för attden enskilde får den hjälp som han behöver. Socialberedningen (S 1980:07) har uppdraget att följa ochutvärdera socialtjänstreformen. Eriligt vad utskottet inhämtat pågår inomberedningen en översyn av det s. k. vistelsebegreppet, som utgörden rättshga grunden för vistelsekommunens skyldigheter. Resultatet av översynenkommer att redovisas i beredningens slutbetänkande som beräknas avges under år1985. beslutade attanta en rekommendation beträffande vistelsekommuns kostnadsansvar för bistånd iform av färdtjänst (s. k. interkommunal färdtjänst). Genom beslutet rekommenderaskommunerna att anta vissa regler om kostnadsfördelning kommuner emellan förfärdtjänstresor. Rekommendationen innebär att den färd-tjänstberättigadesmantalsskrivningskommun svarar för kostnaderna för färdtjänstresa i annankommun, att mantalsskrivningskommunen bestämmer hur många färdtjänstresor somfår företas i annan kommun samt att i övrigt vistelsekommunens regler gällerför färdtjänst, dvs. i fråga om resans längd, egenavgift, typ av resa etc. SoU 1984/85:22 18 Den interkommunala färdtjänsten bedrivs försöksvis.Enligt Svenska kommunförbundets cirkulär (1984:121) om kostnadsansvar förfärdtjänstresa i annan kommun har minst 236 kommuner anslutit sig tillrekommendationen. Enligt cirkuläret har handikapprörelsens företrädare uttalatatt man tycker att den rekommenderade ordningen har fungerat bra. Försöksverksamhetenutvärderas för när/arande. Som ett led i utvärderingen har förbundet sänt ut enenkät till kommunerna. Enmotsvarande motion avstyrktes av utskottet med hänvisning tillsocialberedningens arbete och det initiativ som tagits av kommunförbundet (SoU1983/84:14 s. 29). Utskottetanser att utvärderingen av kommunförbundets försöksverksamhet med frivilligöverenskommelse nu bör avvaktas. Likaså måste resultatet av socialberedningensöverväganden rörande bl. a. vistelsekommuns ansvar avvaktas innan någraändringar i socialtjänstlagen kan övervägas. Motion 1984/85:2451 (c) avstyrksdärför. I budgetpropositionen (s. 138) föreslås 488 639 000kr. under anslaget G 3 Bidrag till driften av särskolor rn. Från anslagetbetalas lönekostnader för särskolechefer, rektorer, studierektorer och lärarevid särskolan. Bidraget är av sådana kostnader. Även tillsärskoleverksamhet som ordnas av enskilda, föreningar och stiftelser utgesstatsbidrag om det finns särskilda skäl. Från anslaget betalas ävenbyggnadsbidrag samt statsbidrag till en försöksverksamhet med undervisning förvuxna psykiskt utvecklingsstörda. och skolöverstyrelsenerhåller vidare medel för viss kurs- och konferensverksamhet. Imotion 1984/85:2448 av m. fl. (m) hemställs att /86 under nämnda anslag anvisar . (yrkande 2).Motionärerna anför bl. a. att kostnaden för särskolan bör bekostas avlandstingen själva utan statsbidrag och att det nu är lämpligt att företa ensådan förändring med anledning av rådande ekonomiska situation. Anslaget börenligt motionärerna nu halveras för att sedan helt upphöra. Imotion 1984/85:858 av () erinrar motionären om att det sedanden utgår ett särskilt statsbidrag inom det allmänna skolväsendetför fortbildning och lokal skolutveckling. Enligt motionären bör medel förutvecklingsarbete i särskolan ställas till förfogande. saknar avklasslärarna föreskriven behörighet, vilket innebär att tillgängliga medel tasi anspråk för utbildning, framhåller motionären. Imotion 1984/85:1001 av m. fl. (s) begärs att de medel som ibudgeten avsatts för lokalt utvecklingsarbete på lågstadiet även skall kommasärskolan till del. Enligt motionärerna är det angeläget att den stimulans för SoU 1984/85:22 19 utvecklingsom fått genom det särskilda anslaget även kommer särskolan tilldel. 7 (s. 137) framgår att begärt statsbidrag för särskolan avseende lokal skolutveckling och utvecklingav lågstadiet. Socialministern hänvisar till att en proposition byggd påomsorgskommitténs betänkande (SOU 1981:26) Omsorger om vissa handikappadeskall läggas och att han därför inte är beredd att föreslå någonändring beträffande statsbidraget till särskolan. Detär otillfredsställande att många lärare inom särskolan saknar föreskrivenbehörighet. Frågor om fortbildning och lokal skolutveckling måste därför fåökad uppmärksamhet. Regeringen har emellertid lagt fram enproposition (1984/85:176) med förslag till lag om särskilda omsorger ompsykiskt utvecklingsstörda m. fl. De särskilda reglerna om undervisning förpsykiskt utvecklingsstörda bör enligt propositionen i fortsättningen reglerastillsammans med och gymnasieskolan i en kommande ny skollag.Propositionen skall senare under behandlas av . Med hänsynhärtill bör motion 1984/85:858 (c) och motion 1984/85:1001 (s) inte föranledanågon åtgärd. De avstyrks således. Utskottetär av samma anledning inte berett att nu överväga ändrat statsbidrag tilldriften av särskolor m. m. Utskottet tillstyrker därför propositionens förslagtill medelsanvisning och avstyrker motion 1984/85:2448 (m) såvitt nu är i fråga(yrkande 2). I budgetpropositionen (s. 142) föreslås 20 180 000kr. under anslaget G 5 Ersättning till för texttelefoner. Frånanslaget ersätts dels för tillhandahållande av texttelefoner åtdöva, gravt hörselskadade, dövblinda och talskadade, dels för förmedhngstjänstför samtal mellan texttelefoner och vanliga telefoner. Ersättningen betalasbudgetårsvis i efterskott och innefattar ränta på nedlagt kapital. Imotion 1984/85:299 av m.fl. (c) hemställs att hosregeringen begär förslag att regler utarbetas så att handikappade som hartexttelefon kan använda den på samma villkor som andra använder en vanligtelefon. Imotion 1984/85:999 av m.fl. (s) framställs önskemål om att åvenanhöriga till döva och gravt hörselskadade skall bli berättigade till bidragtill texttelefon.