bet · G801JoU7 · 1984-12-31 00:00:00 — omjordförvärvslagen m. m. I motion 1983/84:845 av MartinOlsson m. fl. (c) yrkas att hos regeringen begär förslag tillkompletteringar av riktlinjerna för jordbrukspolitiken och ändringar ijordförvärvslagen och eventuellt i annan lagstiftning så att reellamöjligheter skapas även för förvärv och innehav av deltids- och kombinationsjordbruk. I motion 1983/84:1815 av i m. fl. (m)yrkas att hos regeringen begär förslag till ändring av 2, 4 och 10 §§i jordförvärvslagen i enlighet med vad i niotionen anförts. I motion 1983/84:2482 av () yrkas attriksdagen beslutar att hos regeringen hemställa om förslag till ändring ijordförvärvslagen i enlighet med motionens syften. Sistnämnda motion innehåller motivering även till motion1983/ 84:2483 med förslag om ändringar i fastighetsbildningslagen. Denna mofionbehandlas av bostadsutskottet (BoU 1984/85:2). Utskottet behandlar i dettabetänkande några under /84 väckta motioner med förslag tilländringar i jordförvärvslagstiftningen m. m. Förslagen berör framför allt prövningenav släktförvärv, prisprövningen, bosättningsplikten och möjligheterna attförvärva mindre jordbruk. Släktförvärv, prisprövning m. m. Enligt motion 1983/84:1815 av ArneAndersson i m. fl. (m) kräver hänsynen till enskilda människors frihet ochintegritet att jordförvärvslagen ändras i vissa avseenden. Den vidgadeprövningen av släktförvärven t. ex. som infördes har gett utrymme förmera myndighetsutövning utan att den förändring av ägo- och ägarstrukturen somavsägs kunnat uppnås. En återgång till de bestämmelser som gällde före 1979förordas i mofionen. Vidare kritiseras prisprövningsregeln och bestämmelsernaom bosättningsplikt, vilka enligt motionen skapar för såväl säljare som köpareen oacceptabel osäkerhetssituation vid handel med fastigheter. Man påpekar isammanhanget att syftet med prisprövningen väl kan uppnås genom möjligheten attvägra tillstånd när förvärvet sker huvudsakligen för kapitalplacering.Beträffande bosättningsregeln anförs bl. a. att själva bru- 1 1984/85. JoU1984/85:7 2 kandet av fastigheten är det huvudsakliga och att dettabrukande ofta kan ske utan nackdelar även om brukaren är bosatt pä annan ort. Utskottet erinrar om att det i 1965års jordförvärvslag gjordes vidsträckta undantag från skyldigheten att sökaförvärvstillständ vid släktförvärv av jordbruksfastighet. a. överlåtarens make samt barn, syskon och syskons avkomling tillöverlåtaren eller dennes make. Motsvarande undantag gällde om makar förvärvadegemensamt och om någon av dem stod i sådant släktskap som nämnts tillöverlåtaren eller dennes make. I nu gällande jordförvärvslag (1979:230) ärsläktskapsundantaget begränsat till överlätarens avkomlingar (barn, barnbarnosv.) Barn utom äktenskap och adoptivbarn jämställs med avkomlingar iövrigt. Makar kan förvärva gemensamt utan tillståndsprövning om någon av dem äravkomling till överlåtaren. Syskon, syskons avkomling och makes avkomling måste alltidsöka förvärvstillstånd. Tillståndsplikt gäller också vid överlåtelse bakåt i ensläktkedja, t. ex. när en person förvärvar en jordbruksfastighet från sittbarn. Släktskap av nämnda slag bör dock under vissa omständigheter kunna ansessom särskilt skäl för förvärvstillständ även om andra skäl skulle tala motförvärvet. Även sådant förhållande som att förvärvaren är fosterbarn tillöverlätaren, att förvärvaren sammanbor med överlåtaren eller att förvärvaren ärmake till ett avlidet barn till överlåtaren är omständighet som kan beaktasvid tillståndsprövningen (jämför bl. a. prop. 1978/79:85 s. 19-21). De nya reglerna om släktförvärv motiverades ipropositionen bl. a. med att släktskapsundantaget hade haft mycket storräckvidd och att antalet överlåtelser till släktingar ökade, varigenomjordförvärvslagens reella räckvidd blivit alltmer begränsad. Vid behandlingen av lagförslaget anförde utskottet (JoU1978/79:19 s. 17 f.) att de nya reglerna innebar en rimlig och godtagbaravvägning mellan de rent jordpolitiska intressena å ena sidan och ä andra sidande närmaste släktingarnas intresse att fritt få förvärva släktegendomen. Vadsom anförts i den nu aktuella motionen 1983/84:1815 har ej gett utskottetanledning att ompröva sitt ställningstagande i fråga om lagens räckvidd iangivet hänseende. Motionen avstyrks i motsvarande del. Enligt 4 § första stycket, förstapunkten JFL skall förvärvstillstånd vägras om köpeskillingen eller annanersättning inte endast obetydligt överstiger egendomens värde med hänsyn tilldess avkastning och övriga omständigheter. Enligt andra punkten samma paragraf skall tillstånd vidarevägras om det kan antas att förvärvet sker huvudsakligen för kapitalplacering. Vid överlåtelse av ett utvecklat eller utvecklingsbartlantbruksföretag får enligt 6 § JFL förvärvstillstånd vägras om det kan antasatt förvärvaren JoU1984/85:7 3 inte kommer att bosätta sig på egendomen eller att yrkesmässigtbruka denna, eller inte har sådana yrkeskunskaper som behövs för att drivalantbruksföretaget. får efter åtagande av förvärvarenföreskriva att denne skall yrkesmässigt bruka egendomen och, om det finnssärskilda skäl till det, även att han skall vara bosatt pä egendomen. skall avse , dock högst (10 § första stycket). Av proposition 1978/79:85 framgår (s. 23 ff.) att ett avhuvudsyftena med JFL är att utvecklade och utvecklingsbara företag i förstahand skall förbehållas personer som avser att aktivt ägna sig ät lantbruk. Detär främst mot den bakgrunden som lagen innehåller särskilda bestämmelser föratt hindra förvärv i spekulations- och kapitalplaeerande syfte. Den nya JFL:s prisprövningsregel, enligt vilken ett förhögt fastighetspris utgör förvärvshinder, är avsedd att i samspel med andraåtgärder från samhällets sida mer effektivt än tidigare motverka omotiveradeprisstegringar på jordbruks- och skogsfastigheter och spekulation i sådan egendom.Regeln blir också ett hjälpmedel för att styra strukturrationaliseringen såatt tillgänglig mark kan tillföras sädana enheter som bäst behöver förstärkas.Den underlättar vidare för yngre personer utan tillgång till stort eget kapitalatt etablera sig som egna företagare. Bestämmelserna om bruknings- och bosättningsplikt syftartill att stärka sambandet mellan ägande och brukande och därmed främjauppbyggandet och vidmakthållandet av effektiva familjeföretag. Utvecklade ochutvecklingsbara lantbruksföretag skall alltså i första hand förbehållas aktivalantbrukare som har för avsikt att bosätta sig pä egendomen och yrkesmässigtbruka den. Enligt utskottets uppfattning får erfarenheterna av denhittillsvarande tillämpningen av nu ifrågavarande lagregler anses övervägandepositiva. Utskottet är ej berett att förorda några ändringar såvitt avserbestämmelserna i om prisprövning och bosättning. Motion 1983/84:1815 avstyrkssåledes även i nu förevarande delar. 1 tvä motioner - 1983/84:845 avMartin m. fl. (c) och 1983/ 84:2482 av () förordasändringar i JFL och gällande jordbrukspolitiska riktlinjer i syfte attunderlätta förvärv av mindre jordbruk, s. k. deltidsjordbruk ochkombinationsjordbruk. För att bevara en levande landsbygd behövs det enligtmotionärerna utöver bärkrat"tiga familjeföretag även mindre jordbrukdär t. ex. innehavaren kombinerar lantbruket med annan verksamhet i bygdeneller pendlar till annan ort. En sådan utveckling skulle gagna landsbygden i enrad hänseenden. Motionärerna pekar bl. a. på att ett bättrebefolkningsunderlag också ökar köpkraften och därmed underlaget för serviceoch andra verksamheter. Det ökade intresset för småskaliga skogsbruksmetoder,alternativa odlingsme- JoU1984/85:7 4 toder och smädjursskötsel utgör ytterligare skäl till enmera liberal jordförvärvslagstiftning. Utskottet kan instämma i motionärernas synpunkter rörandevärdet av en levande landsbygd och den jordpolitiska prövningens betydelse iregionalpolitiskt hänseende. vill utskottet påpeka att önskemålen iviss utsträckning redan tillgodosetts genom tidigare jordbrukspolitiskareformer, såsom riksdagsbeslut om stöd till kombinationsjordbruk ochgenom införandet av bestämmelser rörande regionalpolitiska hänsynstaganden iJFL. I anslutning till det sist sagda vill utskottet hänvisa till att det i 7 §JFL finns bestämmelser som gör det möjligt att av regionalpolitiska skäl förbehållabegränsat utvecklingsbara och ej utvecklingsbara företag åt brukare som ärbosatta på orten, om företagen behövs som komplement till annan sysselsättning.Vidare är det möjligt att vägra förvärvstillständ om egendomen behövs somtillskott till ett begränsat utvecklingsbart eller ej utvecklingsbart företag. Av förarbetena framgår att bestämmelserna har ett klartregionalpolitiskt syfte (prop. 1978/79:85 s. 37 f.). a. anförs a«etablering och utveckling av begränsat utvecklingsbara och ej utvecklingsbaralantbruksföretag bör främjas i sädana områden som har regionalpolitiskaproblem. För att paragrafen i fråga skall få tillämpas förutsätts att egendomenbehövs antingen som tillskott till annat sådant företag som nämnts ellersom komplement till annan sysselsättning för brukare som är bosatt på orten.Vid prövning av förvärv som avser nyetablering på begränsat utvecklingsbaraföretag måste enligt propositionen de regionalpolitiska synpunkterna vägas motbehovet av marktillskott till inom området redan etablerade jordbrukare. Utskottet vill understryka att angivna bestämmelser ävenom de i en konkurrenssituation är ägnade att ge ett visst företräde ät redanetablerade lantbrukare eller utövare av annan lämpligkombinationssysselsättning givetvis inte utesluter att tillstånd ges tillnyetablering på en mindre bruk-ningsenhet. Det får förutsättas att berördaprövningsmyndigheter tillämpar JFL pä ett sätt som medger att alla befogadeintressen beaktas i ett jordförvärvsärende. 1 sammanhanget bör nämnas attglesbygdsdelegationen presenterat en rapport (Ds I 1984:20) därsynpunkter anförs på glesbygdens resurser och möjligheter. Delegationensöverväganden rörande markägandet och strukturpolitiken ligger väl i linje medmotionärernas önskemål. a. understryks att det övergripande målet förstrukturrationaliseringen i glesbygden inte får vara att skapa allt större ochfärre enheter. I glesbygden kan relafivt små enheter, som bas för eller komplementtill annan verksamhet, ge effektiva företag och en rationell och robuststruktur. Rapporten remissbehandlas f. n. i industridepartementet. En propositionrörande regionalpolitiken kommer enligt uppgift att läggas fram under våren1985. Med det anförda föreslår utskottet att motionerna 1983/84:845och 1983/84:2482 f. n. lämnas utan någon vidare åtgärd frän sida. JoU1984/85:7 5 1. beträffandesläktförvärv och prisprövning m.m. att avslår mofion 1983/84:1815, 2. beträffanderegionalpolitiska prövningsgrunder att lämnar mofionerna 1983/84:845och 1983/84:2482 utan vidare åtgärd. Närvarande: (), (), OveKarlsson (s), (), (), (),(), (), (), (), (vpk), (), (), LennartBrunander (c) och (). , , och (alla m) har avgett följandereservationer. I. Släktförvärv och prisprövning m. m. (mom. 1) dels den del av utskottets yttrandepå s. 2 som börjar med "Vid behandlingen" och slutar med"motsvarande del" bort ha följande lydelse: Utskottet delar den i motion 1983/84:1815 framfördauppfattningen att tiden nu är mogen att ompröva vissa regler i JFL. Den vidgadeprövningen av släktförvärven har medfört att ett ökat antal jordförvärvsärendenkommit under lantbruksnämndernas prövning. Detta har inneburit en utökadbyråkrati och myndighetsutövning gentemot enskilda intressen. Däremot kan detifrågasättas om man härigenom åstadkommit den väsentliga ändring av ägar- ochägostruktur som åsyftades. Utskottet anser att de regler om släktförvärv somgällde års lag mera överensstämmer med det allmänna rättsmedvetandetoch förordar en återgång till dessa regler i enlighet med motionen. dels den del av utskottets yttrandepå s. 3 som börjar med "Av proposition" och slutar med"förevarande delar" bort ha följande lydelse: Enligt utskottets mening ger prisprövningsregeln i 4 § JFL utrymme för alltför långtgående ingrepp i enskildas privatekonomiskaangelägenheter. JoU1984/85:7 6 I den praktiska tillämpningen har det efter hand visat sigatt bestämmelsen kan leda till situationer som är klart stötande frånrättssäkerhetssynpunkt. 1 mänga fall drabbas säljare av betydande ekonomiskaförluster genom att prövningsmyndigheten fastställer ett pris som avsevärtunderstiger marknadsvärdet på fastigheten. Denna representerar ofta försäljaren en kapitaltillgäng vars värde ackumulerats . I andra fall har det förekommit att en vid exekutiv auktionförvärvad fastighet måst säljas vidare enligt tvåårsregeln i 16 § JFL till ettpris som är avsevärt lägre än auktionspriset. Enligt vad utskottet erfarit harminst ett sådant fall genom enskilt klagomål underställts för de mänskliga rättigheterna. Som motionärerna anfört måste syftetmed prisprövningen kunna tillgodoses genom den paragraf som ger möjlighet attvägra förvärvstillstånd om förvärvet sker huvudsakligen för kapitalplacering.Ett annat exempel på onödig lagstiftning och myndighetsutövning ärbosättningsregeln i 6 och 10 §§ JFL. Kravet att förvärvaren skall yrkesmässigtbruka egendomen är enligt utskottets mening fullt tillräckligt. Sommotionärerna anfört är brukandet av fastigheten det mest angelägna. Dettagaranterar att egendomens standard hålls på en hög nivå. I vart fallövergångsvis kan det ofta vara så att fastigheten kan utan nackdelar brukasfrån en annan bostadsort för ägaren. Det anförda innebär sammanfattningsvis att utskottettillstyrker förslagen i motion 1983/84:1815 om ändring i omsläktförvärv, prisprövning och bosättning. bör hos regeringen anhållaom förslag till lagändring i enlighet härmed. e/i utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: I. beträffande släktförvärv ochprisprövning m.m. att med bifall till motion 1983/84:1815 hosregeringen anhåller om förslag till ändring i jordförvärvslagen i de hänseendenutskottet angett, Regionalpolitiska prövningsgrunder (mom. 2) dels den del av utskottets yttrandepå s. 4 som börjar med "Utskottet vill" och slutar med"sida" bort ha följande lydelse: Utskottet vill understryka det angelägna i attbestämmelserna i fråga tillämpas så att det ges ökade möjligheter till förvärvav deltidsjordbruk m. m. Framför allt i sysselsättningssvaga regioner är detviktigt att man inte ensidigt satsar på s. k. bärkraftiga företag utan även germöjlighet till bl. a. nyetablering pä mindre brukningsenheter. I motionerna1983/84:2482 och även 1983/84:845 har utförligt redovisats vilka fördelar ensådan utveckling skulle fä för landsbygden. Utskottet ansluter sig till vadmotionärerna anfört i detta hänseende. Dessa synpunkter vinner ytterligare stödav JoU1984/85:7 7 glesbygdsdelegationens överväganden rörande markägandetoch strukturpolitiken (Ds I 1984:20). Utskottet anser det önskvärt attdelegationens synpunkter blir vägledande för prövningsmyndigheterna vidtillämpningen av JFL. Vidare förutsätter utskottet att delegationenssynpunkter beaktas i samband med den proposition om regionalpolitiken somenligt uppgift kommer att läggas fram . Vad utskottet anfört med anledning av motionerna1983/84:845 och 1983/84:2482 bör som sin mening ge regeringen tillkänna. e/,? utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffande regionalpolitiskaprövningsgrunder att som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört med anledning av mofionerna 1983/84:845 och 1983/84:2482. Särskilt yttrande (mom. 2) () och () anför: Ävenom utskottet redovisat en positiv grundinställning till syftet med motion1983/84:845 vill vi ytterligare utveckla vår syn på de regionalpolitiskafrågorna och deras betydelse vid tillämpningen av JFL. Vi delar den uppfattningsom framförts i båda de motioner som väckts i hithörande ämne, nämligen att manbör underlätta förvärv av mindre jordbruk och nyetablering på sådana jordbruk.Om man vill bevara en levande landsbygd kan man i sysselsättningssvagaregioner inte satsa ensidigt på de bärkraftiga företagen. Vid sidan av dessamåste det finnas även mindre företag där innehavaren t. ex. kombinerarlantbruket med annan verksamhet eller pendlar till annan ort. En sådanutveckling innebär, som motionärerna anfört, många fördelar för landsbygden iform av bättre befolkningsunderlag, ökad köpkraft och över huvud taget ettbättre underlag för samhällsservice och andra verksamheter. Det är därförviktigt att prövningsmyndigheten tillämpar JFL på ett flexibelt sätt ochfäster stor vikt vid önskemålen från intressenter som t. ex. önskar nyetablerasig på ett deltids-eller kombinationsjordbruk. Vi anser det önskvärt att bl. a.glesbygdsdelegationens synpunkter rörande inriktningen av strukturpolitikenblir vägledande för de berörda myndigheternas verksamhet. Som delegationenanfört ligger det en fara i en ensidig inriktning mot storleksrationalisering.En mer ingående diskussion om samhällsmålen för strukturrationaliseringenborde föras. I många glesbygder finns en fastighetsstruktur med småfastigheter, som inte kräver så stort kapital vid ett övertagande. Ett ökatutbud av sådana fastigheter skulle ge ett mer aktivt brukande och därmed ettbättre utnyttjande av de produktiva resurserna i många bygder. Det skulle ocksåkunna ge förutsättningar för inflyttning till många bygder. De småfastigheterna skulle kunna ge en del av försörjningen för dem som vill etablerasig där