bet · G801FöU6 · 1984-12-31 00:00:00 — Tillde här redovisade skälen mot den planerade upphandhngen av råolja från kanenhgt försvarsutskottets mening läggas att en sådan upphandling med åtföljandeförsäljning måste antas försvåra en samtidig omstrukturering av de svenskaberedskapslagren i riktning från råolja mot färdiga produkter. Dessutom bedömerutskottet att en ekonomisk förlust för staten direkt eller indirekt kommer attdrabba utrymmet för angelägna åtgärder inom det ekonomiska försvaret.Upphandlingen bör därför inte genomföras. dels att utskottets hemställan (s. 17) i moment 4bort ha följande lydelse: 4. att med anledning av motion 1984/85:238,yrkande 2, och med bifall till motion 1984/85:240, yrkandena 1 och 2, som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet har anfört om försäljning avstatliga lager av råolja och kol samt om den planerade upphandlingen av råoljafrån . FöU 1984/85:6 20 3.Riktlinjer för beredskapslagring, m. m. (punkt 2) GunnarBjörk i (c) och () anser dels att den del av utskottets anförande som på s.17 börjar "kan" och slutar "angelägnaåtgärder" bort ha följande lydelse: Försvarsutskottetkan inte dela den uppfattning som framförs av näringsutskottets majoritet. Destudier som åberopas rör endast olika delfrågor inom energisektorn. Det harhittills inte gjorts någon övergripande utredning om den lämpliga utformningenav energiförsörjningen från beredskapssynpunkt. Med instämmande i vad somanförs i motion 1984/85:238 (c) och i den avvikande mening (4) som anmäls inäringsutskottets yttrande anser försvarsutskottet därför att en utredning avdet slag som motionärerna föreslår bör komma till stånd. Detta bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna. dels att utskottets hemställan (s, 17) i moment 5bort ha följande lydelse: 5, att med bifall till motion 1984/85:238,yrkande 1, som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet har anfört omen utredning rörande energiförsörjningssystemet. FöU 1984/85:6 21 om beredskapslagring avolja och kol m. m. 1984/85:53) har berett näringsutskottettillfälle att yttra sig över de motioner som har väckts med anledning avproposition 1984/85:53 om beredskapslagring av olja och kol m, m, jämte berördadelar av propositionen, Ipropositionen framläggs förslag till lag om beredskapslagring av olja och koljämte låg om viss följdändring i kommunalskattelagen. Vidare begärs riksdagensgodkännande av riktlinjer för beredskapslagring av olja, kol och kärnbränsle. Motionernaär tre, nämligen 1984/85:238 av m. fl. (c), 1984/85:239 av HugoBergdahl (fp) och 1984/85:240 av Per m. fl. (m). I motionerna godtasregeringens förslag till lagstiftning och riktlinjer för beredskapslagring. Ianslutning till några av de frågor som berörs i propositionen yrkas emellertidpå uttalanden av . Detta gäller beträffande avvecklingen av de statligaråolje- och kollagren och möjligheterna till befrielse fränlagringsskyldighet. Därutöver framförs i motion 1984/85:238 (c) önskemål om enutredning om försörjningsberedskapen på energiområdet. Näringsutskottettar nu upp dessa frågor i nämnd ordning och i de delar frågorna faller inomutskottets beredningsområde. Innehålleti propositionen i övrigt föranleder inga kommentarer från näringsutskottetssida. Avvecklingav de statliga råolje- och kollagren Förslagen i propositionen innebär attberedskapslagringen av olja och kol skall ske enligt av godkändariktlinjer, som gäller principerna för behovsberäkningen m.m. Frågor omlagringsskyldighet för säljare och förbrukare föreslås liksom f. n. blireglerade i en av antagen lag. Regeringen föreslås beräknalagringsbehoven och bestämma omfattningen av lagringen av olika produkterenligt de av godkända riktlinjerna. Detta sker i form av kvantitativalagringsmål. Regeringen förutsätts kunna ändra dessa mål utan riksdagenshörande, om förändringar i fråga om konsumtion m. m. ger anledning därtill. Ipropositionen sägs dock att ändringar i lagringsprogrammen bör fortlöpanderedovisas för . anser attden föreslagna ordningen är ändamålsenlig och FÖU1984/85:6 22 väl tillgodoser de önskemål om en klarare fördelning avbeslutskompetens mellan och regeringen som framkom vid utskottetsbehandling av vissa oljefrågor (NU 1983/84:43 s. 23). Det beslut om oljelagringsprogrammet som fattades avriksdagen innebar en betydande omläggning från statlig lagring avråolja till tvångslagring inom näringslivet av färdiga produkter. Beslutetinnebar också att de ekonomiska fördelarna av det totalt minskadelagringsbehovet i form av minskad kapitalbindning och lägre räntekostnaderskulle komma främst staten till godo. På dessa punkter rådde enighet vidriksdagens beslut. Som ett led i omfördelningen av lagringen ingick bl. a. attdet statliga råoljelagret, som beräknades uppgå till 3,9 miljoner m den 1 juli1984, skulle minskas med sammanlagt 1,2 miljoner m under lagringsåren 1984/85och 1985/86. Av den nu framlagda propositionen framgår att regeringenavser att minska lagret med ytterligare 1,1 miljoner m-* under lagringsåret1986/87. Bakgrunden härtill är att lagringsbehoven har reviderats på grund avminskad förbrukning. Vid utgången av treårsperioden skulle alltså det statligaråoljelagret uppgå till endast 1,6 miljoner m. Enligt vad näringsutskottet harerfarit väntas utförsäljningen av råoljan komma att ske genom överstyrelsen förekonomiskt försvar (ÖEF) på marknadsmässiga villkor, sannolikt främst tillraffinaderiföretag inom landet. Mot bakgrund av att lagringsskyldighet för kol införs anmälsi propositionen att det statliga kollagret på skall avvecklassenast under /86. I motion 1984/85:240 (m) riktas kritik mot den angivnaavvecklingen av de statliga råolje- och kollagren. Motionärerna anser attlagren med hänsyn till försörjningstryggheten t. v. bör bibehållas vidnuvarande nivå, vilket också skulle ge de lagringsskyldiga inom näringslivetskälig tid till att förbereda övergången till de nya reglerna. Vidare sägs attregeringen borde ha närmare utrett behoven av lagerutrymmen för den ökadelagringen av färdiga produkter. I motion 1984/85:238 (c) kritiseras minskningen av denstatliga oljelagringen främst på den grunden att staten därigenom avhänder sigmöjligheten att använda lagren i prisstabiliserande syfte. Lagren bör intereduceras i ett läge då oljepriset är utsatt för en betydande press nedåt,anförs det. anser sig böra ta upp främst de aspekterpå lageravvecklingen som berörs i sistnämnda motion. Såvitt utskottet förstårär motionärernas tanke att staten skall uppskjuta avvecklingen av det statligaråoljelagret längre än vad som är motiverat av beredskapsskäl. Den"överlagring" som därmed uppkommer skulle kunna användas underperioder av kortvariga, starka prishöjningar på den internationella marknadenför att dämpa genomslaget av höjningarna inom landet. Utskottet vill först erinra om att frågan om utnyttjandeav oljelager i prisstabiliserande syfte utförligt behandlades av 1980 årsoljelagringskom-mitté i betänkandet (Ds H 1981:2) Kol, uran och gas förkristid. FöU1984/85:6 23 jämförde lämpligheten och värdet av ett prisbuffertlagermed andra metoder för att stabilisera den inhemska prisnivån somtillförseln säkras, t. ex. högstpriser med prisclearing. Med hänsyn till debetydande finansiella kostnaderna för lagringen måste enligt kommitténsberäkningar priskriser inträffa ungefär för att metoden skullevara lönsam. Kommittén pekade också på vissa nackdelar med prisbuffertlager,bl. a. rättviseproblemen vid distribution från buffertlagren. Kommittén kundealltså inte förorda uppbyggnaden av särskilda prisbuffertlager. Frågan anmäldesi proposition 1981/82:102 (bil. 3 s. 66). Föredraganden - handelsminister -fann det inte motiverat att närmare överväga ett sådant lager. Inteheller vid riksdagsbehandlingen framfördes önskemål härom. Vad som avses i den nu aktuella motionen är inteuppbyggnad av nya prisbuffertlager utan bevarande avlager som redan finns. I båda fallen är det dock fråga om en huvudsakligenfinansiell merkostnad för staten i förhållande till den av beredskapsskälmotiverade lagringen. Merkostnaden kan motiveras enbart om den uppvägs avsannolika samhällsekonomiska fördelar i form av minskat genomslag på deinhemska oljepriserna av internationella prishöjningar. Enligt näringsutskottets uppfattning har det intetillkommit några faktorer som skulle tala för en positivare bedömning av värdetav ett prisbuffertlager än den som gjordes på grundval av 1980 årsoljelagringskommittés betänkande. Utskottet vill särskilt peka på attoljemarknaden präglas av en sannolikt strukturellt betingad fallandepristrend. Till riskerna för prisfall vid en fördröjd avveckling av detstatliga råoljelagret kommer betydande valutarisker. kanalltså inte förorda motionärernas förslag. anser inte heller att en utförsäljning avlagret enligt den av regeringen angivna tidsplanen skulle, såsom antyds imotionen, medföra risker för störningar på oljemarknaden i ellerinternationellt. Utskottet kan följaktligen frän sina utgångspunkter inte finnaatt bör göra något uttalande om avvecklingen av de statligaråoljelagren på grundval av motion 1984/85:238 (c). Inte heller det som anförsi motion 1984/85:240 (m) om problem för de lagringsskyldiga inom näringslivetmotiverar enligt utskottets mening något uttalande av . Näringsutskottetavstyrker alltså de två motionerna i berörda delar. I samband med de ändringar ioljelagringsprogrammet som beslöts förkortades den s. k. basperioden- som ligger till grund för beräkningen av företagens försäljning ellerförbrukning och därmed också deras lagringsskyldighet - från tre till ett år.Anledningen var att den treåriga basperioden vid minskande volymer medförde eneftersläpning av lagringsskyldigheten, vilket ansågs försvåra övergången frånolja till andra energislag. Å andra sidan medförde den förkortade basperiodenen ökad lagringsskyldighet för FöU 1984/85:6 24 företagmed ökande försäljning eller förbrukning. Med hänvisning till att detta i ettfåtal fall skulle kunna leda till ekonomiska problem för företagen erinradeföredragande statsrådet om möjligheten för ÖEF enligt gällande lag att medgebefrielse helt eller delvis från lagringsskyldigheten (prop. 1983/ 84:110 s.69). Skäl för sådan dispens skulle kunna vara när t. ex. industri-ellerregionalpolitiskt angelägen produktion skulle hotas vid tillämpning avreglerna. Medgivande om reducering av lagringsskyldigheten borde lämnas medstor restriktivitet. Det anförda lämnades utan erinran av , nu aktuella propositionen (s. 50-53) tas dispensfrågan upp ur en annanaspekt. Föredragande statsrådet påpekar att de lagringsskyldiga som före år1978 byggt upp beredskapslager har fått betydande statligt stöd för detta ochdärmed också konkurrensfördelar i förhållande till lagringsskyldiga somtillkommit . Efter att ha redovisat ett utredningsförslag om nedsättningtill hälften av nytillkommande företags lagringsskyldighet under det förstaåret kommer föredraganden till slutsatsen att någon sådan generell lättnad ejbör medges. Emellertid hänvisas till att den föreslagna nya lagen innehåller endispensbestämmelse (24 §). Enligt motsvarande bestämmelse i gällandeoljelagringslag kan ÖEF meddela befrielse från lagringsskyldighet. föreslås attregeringen skall kunna förbehålla sig beslutanderätten i vissa dispensärenden.Vidare föreslås att ett medgivande om befrielse skall kunna förenas medvillkor. Av motiveringen framgår att sådana villkor kan bli aktuella t. ex. omlättnader medges för företag som träder in på marknaden. Villkoren kan då tasikte på att inträdet sker på ett sätt som gagnar branschens struktur eller påannat sätt främjar samhällets intressen, anförs det i propositionen. Isåväl motion 1984/85:240 (m) som motion 1984/85:239 (fp) uttalas farhågor föratt möjligheten till dispens skall komma att utnyttjas på ett sätt som rubbarkonkurrensförhållandena på oljemarknaden. I den förstnämda motionen hävdas attdispenser normalt inte bör medges för att underlätta situationen för nytillkommandeföretag, eftersom alla lagringsskyldiga, oberoende av när deraslagringsskyldighet inträdde, har i princip samma lagringskostnad för sittberedskapslager. Motionärerna önskar att det skall under utskottsbehandlingennärmare preciseras under vilka omständigheter dispens skall kunna beviljas. senare motionen sägs att befrielse för visst eller vissa företag bör kunnages bara om det föreligger force majeure. Motionärerna föreslår ettmotivuttalande av denna innebörd. Avvad näringsutskottet har anfört framgår att dispensmöjlighet finns redan enligtgällande lag. Den föreslagna lydelsen av 24 § i den nya lagen innebär attbefrielse från lagringsskyldighet får medges endast om detta föranleds avsynnerliga skäl, vilket innebär en skärpning i förhållande till nuvarandebestämmelse. Näringsutskottetanser att den konkurrensnackdel som sägs drabba nytillträdande oljeföretag påden svenska marknaden jämfört med existerande företag minskar i betydelse,eftersom det statliga oljelagringsstödet i FöU 1984/85:6 25 Viss dispensmöjlighet bör dock finnas kvar. Villkoretbör då vara, som anförs i propositionen, att ett inträde på marknaden sker påett sätt som gagnar branschens struktur eller på annat sätt främjarsamhällsintresset. Utskottet anser att mot bakgrund av den svenskaoljebranschens problem en dispensmöjlighet utformad på detta sätt kan varalämplig. Förslageni motionerna 1984/85:239 (fp) och 1984/85:240 (m) till uttalanden frånriksdagens sida som ytterligare skulle inskränka möjligheten till dispensstrider enligt utskottets mening mot motionärernas angivna syfte att värna omkonkurrensneutraliteten. Utskottet avstyrker de ifrågavarande motionsyrkandena. Utredningom försörjningsberedskapen på energiområdet I motion 1984/85:238 (c) framförs önskemål om attförsörjningsberedskapen på energiområdet skall utredas med utgångspunkt i ettsmåskaligt energiförsörjningssystem, en fråga som saknar direkt anknytning tillförslagen i propositionen. Motionärerna erinrar om tidigare förslag fråncenterpartiet om att energisystemen skall ges en flexibel och lokalt anpassad,småskalig utformning med effektivare energianvändning. Ett sådantdecentraliserat system, som baseras på i huvudsak förnybara inhemskaenergikällor, är enligt motionärerna betydligt mindre sårbart än ettstorskaligt system. Det har emellertid inte närmare prövats, anför de, vilkafördelar en decentralis-tisk energipolitik kan innebära från beredskapssynpunkt. Näringsutskottethar vid ett antal tillfällen behandlat motionsyrkanden från sidaav innebörd att energipolitiken skall ges en inriktning mot småskalighet,effektivare energianvändning och utnyttjande av inhemska, förnybara resurser.Så skedde vid utskottets behandling av frågor om bl. a. anslag tillenergiändamål för /85. Utskottet hänvisade då (NU 1983/84:30 s.34) till att har fastställt grundläggande riktlinjer förenergipolitiken fram till omkring . Det påpekades att ett viktigt inslagi energipolitiken är en successiv utveckling mot ett energisystem baserat påvaraktiga, helst förnybara och inhemska, energikällor. Mot bakgrund härav ansågutskottet att det inte fanns anledning för att ompröva riktlinjerna ienlighet med begäran. Partiets företrädare i utskottetreserverade sig häremot. Iett avgivet yttrande (NU 1984/85:1 y) till bostadsutskottet harnäringsutskottet avstyrkt att lagen (1977:439) om energiplaneringskulle kompletteras med en ändamålsbestämmelse av den innebörd som det nu ärtal om. och kommunisternas företrädare anmäldeavvikande mening. behandhng av frågan har utmynnat imotsvarande ställningstagande (BoU 1984/85:6). erinrarvidare om att frågan om energiförsörj- FöU1984/85:6 26 ning fram har övervägtsav 1981 årsenergikommitté, som har redovisat resultatet av sitt arbete i betänkandet (SOU1984:61) I stället för kärnkraft. Kommittén har valt att inte gå närmare in påfrågan om försörjningsberedskap. Det anförs dock i betänkandet (s. 42) att dennu pågående omställningen av den svenska energiförsörjningen är positiv frånberedskapssynpunkt. betänkande väntas korrirtia att utgöra endel av underlaget för en proposition om energipolitiken. Av det sagda framgår att frågor om energipolitikensinriktning kommer att behandlas av i en nära framtid.Näringsutskottet tar här bara upp frågan huruvida en utredning av det slag sombegärs i den nu aktuella motionen är sakligt motiverad, oavsett omenergipolitiken ges den ena eller andra inriktningen. vill först påpeka attförsörjningsberedskapen på energiområdet utgör en del av det ekonomiskaförsvaret, som i sin tur ingår i totalförsvaret. För att samordna verksamheteninom totalförsvaret tillämpas ett system för långsiktig planering som i stortär uppbyggt på samma sätt för totalförsvarets olika delar (se prop.1981/82:102). När det gäller det ekonomiska försvaret kan planeringen sägasutgå från att utvecklingen inom de olika försörjningsområdena - livsmedel,beklädnad, energi etc. - styrs i huvudsak av andra faktorer än beredskapskrav.Uppgiften för det ekonomiska försvaret blir alltså att verka för attförsörjningssystem som är anpassade till fredliga förhållanden kan fullgöravissa uppgifter även i kris eller i krig. I motion 1984/85:238 (c) föreslås ett annat sätt attangripa frågan. I stället för att söka anpassa det existerandeenergiförsörjningssystemet till beredskapskraven genom: olika åtgärder börman, enligt motionärernas synsätt, sträva efter att ge systemet en sådanutformning att beredskapskraven i större utsträckning blir tillgodosedda. vill påpeka att detta synsätt i vissutsträckning har vunnit insteg i totalförsvarsplaneringen. Utskottet hänvisarhär till den av totalförsvarets chefsnämnd avgivna rapporten (Ds Fö,1984:4).Beredskaps-hänsyn i samhällsplaneringen. Beträffande energisektorngäller.att beredskapskraven i ökande grad beaktas vid utformningen av systemför produktion och distribution av elkraft och fjärrvärme. En utförligredovisning av sårbarhetsfrågorna inom elförsörjningen jämte vissa förslag tillåtgärder har avgetts av en särskild utredare i betänkandet (SOU1984:69) Säker elförsörjning. Inom ramen för ÖEF:s s.k. perspektivstudie avsvensk försörjningsberedskap efter är 1987 undersöks vidare möjligheterna attgenom olika åtgärder stärka kraftsystemets drift. Liknande studier avfjärrvärmesystemet har bedrivits inom () ochnyligen redovisats i .av fjärrvärme. konstaterar att detredan pågår enbetydande verksamhet, med syfte att ge olika delar av energisystemet en mindresårbar utformning. Utskottet kan från.sina utgångspunkter inte finna, att detbehövs en FöU 1984/85:6 27 övergripandeutredning av det slag som föreslås i motion 1984/85:238 (c). Motionen avstyrksi denna del. Närvarande:Nils (), (), (), (),(), (), (), (), Per (), (), (), IvarFranzén (c), () och (). 1.Avveckling av statliga råoljelager , , Per ochPer-Richard Molén (alla m) anser att den del av yttrandet - under rubrikenAvveckling av de statliga råolje- och kollagren - som börjar med "Näringsutskottetanser" och slutar med "berörda delar" bort ha följande lydelse: Näringsutskottetkan följaktligen inte finna att bör göra något uttalande på grundvalav motion 1984/85:238 (c). Motionen avstyrks i berörd del. Denkritik som i motion 1984/85:240 (m) riktas mot den av regeringen aviseradeavvecklingen av de statliga råolje- och kollagren grundas i huvudsak påberedskapshänsyn. Motionärerna pekar emellertid också på att den snabbaavvecklingen av dessa lager och motsvarande ökning av lagringsskyldigheten förnäringslivet kommer att medföra problem för de berörda företagen.Näringsutskottet delar motionärernas uppfattning att regeringen har tagitotillräcklig hänsyn till dessa problem. Utskottet vill dessutom påpeka viktenav att utförsäljningen från de statliga lagren sker på ett sätt som inteåstadkommer störningar på marknaden. Vidbehandlingen av ärendet har näringsutskottet uppmärksammat frågan om ÖEF:splanerade inköp av råolja från . Av uppgifter som lämnades i den5 av statsrådet med anledning av frågorna1984/85:89,91,96,97 och 110 framgår att ÖEF alltjämt har uppdrag frånregeringen att upphandla 600 000 m råolja, varav huvuddelen från , trotsatt det efter beslut om minskning av den statligaråoljelagringen inte längre finns något behov av råoljan inom ramen förlagringsprogrammet. Enligt vad näringsutskottet har erfarit kommer regeringenshandläggning av frågan att granskas av i en näraframtid. Från sina utgångspunkter vill dock näringsutskottet framhålla FöU1984/85:6 28 att det finns allvarlig risk för att ett fullföljande, avaffären med dagens marknadsförutsättningar kommer att leda till betydandeförluster för staten. Detta gäller i synnerhet om leveranserna skulle komma attförenas med villkor om att råoljan skall destineras till . I sådant fallskulle det, förutom extra kostnader, även kunna uppkomma störningar iförsörjningsmönstret för de svenska raffinaderiföretagen. Mot bakgrund av det anförda tillstyrker näringsutskottetmotion / 85:240 (m) i här aktuell del. Enligt utskottets mening börriksdagen i ett tillkännagivande på grundval av motionen även uttala att denplanerade upphandlingen av råolja från ej bör fullföljas. Avveckling av statliga råoljelager () och () anser att den del av yttrandet -under rubriken av de statligaråolje- och kollagren - som börjar med "Enligt näringsutskottets" ochslutar med "berörda delar" bort ha följande lydelse: Av propositionen framgår att statsfinansiella hänsyn harvarit styrande för den planerade minskningen av de stathga olje- och kollagren.Effekterna på prisnivån och på berörda företag synes inte ha beaktats. Medinstämmande i vad som anförs i motion 1984/85:238 (c) anser näringsutskottetatt det finns anledning att noga överväga möjligheterna att reducera de stadigaråoljelagren på ett sätt som bidrar till att stabiUsera den inhemska prisnivånför olja. I sammanhanget vill utskottet påpeka att förutsättningarna för deberäkningar som redovisades av oljelagringskommitté har förändrats iolika hänseenden. a. är räntenivån lägre, och det finns god tillgångtill lagringsutrymmen utan alternativ användning. Enligt näringsutskottets mening bör alltså regeringen,innan ytterligare råoljevolymer säljs ut, skyndsamt pröva om en fördröjdavveckling av lagren med dagens förutsättningar skulle kunna innebära samhällsekonomiskafördelar. Vid en sådan prövning bör lämpligen också beaktas de olika problemför de lagringsskyldiga inom näringsUvet som påtalas i motion 1984/85:240 (m).Näringsutskottet tillstyrker alltså såväl denna motion som motion 1984/85:238(c) i här berörda delar. (), (), (), Per (), (), IvarFranzén. (c) och () anser att den del av yttrandet - - som börjar med "Av vad"och slutar med "ifrågavarande motionsyrkandena" bort ha följandelydelse: Av vad näringsutskottet har anfört framgår att den nu avregeringen föreslagna dispensbestämmelsen, liksom motsvarande bestämmelse igallan- FöU1984/85:6 29 de lag, syftar bl. a. till att mildra dekonkurrensnackdelar som vissa lagringsskyldiga kan drabbas av till följd avoljelagringssystemets konstruktion. Näringsutskotfet anser sig kunna godta denföreslagna utformningen av dispensbestämmelsen. Däremot har utskotteterinringar mot föredragande statsrådets motivering till denna bestämmelse. Vadsom där anförs kan tolkas så att regeringen skall ha fria händer att medgelättnader för oijeföretag som önskar etablera sig pä den svenska marknaden iden mån etableringen sker på ett sätt som bedöms främja "samhälletsintressen". Sådana grunder för dispens skulle enligt utskottets meninginbjuda till godtycke och medföra risker för negativa effekter för övrigaföretag inom oljebranschen. Med instämmande i vad som anförs härom i motionerna1984/85:239 (fp) och 1984/85:240 (m) anser näringsutskottet att dispens börkunna medges endast i fall då en tillämpning av gällande bestämmelser skulleleda till uppenbart orimliga konsekvenser. Utskottet tillstyrker alltsåmotionerna i denna del och föreslår ett uttalande av angiven innebörd frånriksdagens sida. () och () anser att den del av yttrandet -under rubriken omförsörjningsberedskapen på energiområdet -som börjar med "Näringsutskottetkonstaterar" och slutar med "denna del" bort ha följandelydelse: