bet · G801SkU1 · 1984-12-31 00:00:00 — När del gällerkommuner med kortare vägavslånd utgår utskottet från att prövningen avetableringsfrågan sker med beaktande av utskottets synpunkter vidbehandlingen av denna fråga. Medhänvisning till del anförda avstyrker utskottet motion 311. När myndighetsåldern 1974 sänktesfrån 20 till gjordes inte någon motsvarande sänkning av åldersgränsen förinköp i systembutik. Vid alkoholpolitiska reform föreslogs iproposition 1976/77:108 all ett ställningslagande till frågan om sänkning avdenna åldersgräns till myndighetsåldern borde anstå tills följderna förungdomen av mellanölets avskaffande kunde överblickas. Utskottet (SkU1976/77:40) anslöt sig till förslaget i propositionen men uttalade beträffandemotiveringen att en ändring av inköpsåldern inte borde anslå enbart med hänsyntill erfarenheterna av mellanölets avskaffande utan att man borde avvaktaverkningarna av de beslutade alkoholpoiitiska åtgärderna i sin helhet. Däfrågan väcktes på nytt 1979 hänvisade utskottet (SkU 1978/79:33) endast tillsitt och tidigare ställningstagande. SkU1984/85:1 11 När 1982 beslutade attsystembutikerna skulle hållas stängda byggde beslutet påerfarenheterna från en försöksverksamhet med lördagsslängning under periodenjuni-september 1981. Vid behandlingen av förslaget om en fortsattlördagsstängning anförde utskottet (SkU 1981/82:50) bl. a. följande (s. 10,11). Utskottet vill inte övervärdera denalkoholpolitiska betydelsen av lördags-stängda systembutiker. Det förhållandetatt man kunnat redovisa vissa positiva effekter under en kort försöksperiodmåste inte med nödvändighet innebära all dessa vinster blir bestående omsystemet permanentas. Blir resultatet i stället en väsentlig ökning avlangningen som vissa motionärer befarar kan självfallet värdet avlördagsstängningen diskuteras. Mot denna bakgrund är del givetvis angelägel allen ny och mera grundlig utvärdering av de alkoholpoiitiska verkningarna avlördagsstängningen kommer till stånd när man fåll mera bestående erfarenheterav systemet. Det är enligt utskottets mening inte lämpligt all nu fastställanågon ny och längre försöksperiod som skall följas av nya utvärderingar ochdiskussioner. En avgjort enklare väg är alt nu besluta om lördagsslängningenoch sedan noga följa upp verkningarnai vilket enligt socialministernsuttalanden också skall ske. Skulle de kommande erfarenheterna ge vid handen attlördagsstängningen medför tler alkoholpoiitiska nackdelar än fördelarkan beslutet ändras med kort varsel. De fördelar som kunnat redovisas som resultat avförsöksverksamheten finner utskottet vara av sådant värde alt det skulleframstå som ansvarslöst om man inte fullföljer försöket med en permanentlördagsslängning. Utskottet kan följaktligen inte biträda yrkandena om avslagpå propositionen i denna del eller om ytteriigare försöksverksamhet. Inteheller finner utskottet skäl att tillstyrka förslaget om kvällsöppethållande avsystembutikerna. Yrkandet om utvärdering av den permanenta lördagsstängningenanser utskottet tillgodosett genom vad som ovan anförts medan övriga yrkandentorde vara tillgodosedda genom propositionen, som utskottet alltså fillstyrkeri denna del. Den ovannämnda uppföljningen avverkningarna av lördagsstängningen redovisas i en utvärdering somsocialdepartementet publicerat , Effekterna av lördagsstängdasystembutiker (Ds S 1984:8). I denna utvärdering sammanfattas resultatetsålunda. De effekter av lördagsstängningensom kunde konstaleras i samband med försöket kvarstår i storadrag. Även och har lördagslängningen letttill ell minskal anlal ingripanden mot berusade personer, ett minskal anlalpolisingripanden med anledning av lägenheisbråk och ell minskat antal anmäldamisshandelsfall. Dessutom visar utvärderingen all också antalet anmäldaskadegörelser minskar , såväl 1981 som 1982 och 1983. Attdetta inte gick alt påvisa i samband med utvärderingen av försöket sommaren1981 beror på all analysen vid del tillfället inte gjordes på dygnsuppdeladedata. Lördagsslängningens effekter under övriga delar av året ärinte lika entydiga. Resultatet för hela den hittillsvarande slängningsperioden' SkU1984/85:1 12 (t. o. rn. ) visar att fylleri, lägenhetsbråkoch misshandel inomhus mellan bekanta minskar till följd av lördagsstängningenoberoende av årstid. När del gäller misshandel utomhus mellan obekanta samlskadegörelse, som också i huvudsak sker utomhus, föreligger ingen positiveffekt totalt sett. Med de beräkningsmetoder som använts blir resultatet isläUet att lördagslängningen lett till en ökning. Yrkanden om att Systembolagetsinformations- och propagandaverksamhet skall överläs av harbehandlats av . Då frågan senast behandladesunder anförde utskottet (SkU 1981/82:50) följande (s. 17, 18). Utskottet vill för sin del vidhållasin tidigare uppfattning all en bättre samordning av informationsinsatserna börkomma till stånd . Som ell första steg mot en bättre samordning avfrågorna borde ett närmare samarbete kunna etableras mellan alkoholnämnden ochSystembolaget. Ulskotlel, som förutsätter att regeringen följer dessa problemmed uppmärksamhet, är inte berett att för egen del la något initiativ ifrågan. Med det anförda avstyrker utskottet bifall till de nu behandlademotionsyrkandena. Sedan i samband med 1977års alkoholpoiitiska i-eform beslutat förbjuda försäljning av mellanöl i denallmänna handeln har endast enstaka röster höjts för ett återinförande avmellanölet. Vid behandlingen av motionsyrkanden omåterinförande av mellanölet och om utvärdering av mellanölsförbudet anfördeutskottet (SkU 1978/79:33, s. 6) bl. a. följande. Vad angår ungdomens alkoholvanorefter mellanölsförbudet vill utskottet uttala att resultaten av hittillsverkställda undersökningar måste betecknas som osäkra. Del finns ocksåanledning erinra om att åtskilliga röster i den tidigare mellanölsdebaltengjorde gällande att ett förbud skulle leda till ökad konsumtion av såväl delsvagare öl som skulle få säljas i allmänna handeln som av dé starkarealkoholdryckerna. Mot dessa invändningar anfördes då och kan enligt utskottetsmening alltjämt göras gällande, alt de väsentligaste vinsterna av mellanölelsslopande är alt man kunnat för;hindra ett ölmissbruk som tenderade all börja iallt lägre åldrar och i många fall syntes skapa ell alkoholberoende redan itidiga tonår. Däremot har inte någon realistisk alkoholpolitiker räknat med allmellanölsförbudel i ett slag skulle på något genomgripande sätt kunna förändraungdomens alkoholvanor i övrigt, så länge man inte lyckats ändra de vuxnasdryckesvanor. Utskottet, som med hänvisning till det anförda varkenfinner skäl förorda att mellanölet återinförs eller att mellanölsförbudelutvärderas, avstyrker bifall till motionerna 219, 496 och 562. SkU1984/85:1 13 års alkoholpolitiskareform fick öl, alltså även mellanöl, säljas i butik på vardagar mellan kl.8.00 och 20.00 men kommunerna hade rätt att medge försäljning . Iproposition 1976/77:108 föreslogs att lidsbegränsningen skulle slopas medhänsyn till all den främst varit motiverad av mellanölsproblemen. I motioneryrkades bibehållen tidsbegränsning. tillstyrkte dessa yrkandeni sitt yttrande över motionerna och skatteutskottet (SkU 1976/77:40), sombiträdde socialutskottets uppfattning, fann inte särskilda dispensmöjlighetererforderliga. godkände skatteutskottets förslag. Servering m. m. Återkallande av serveringstillstånd vid ekonomiskmisskötsamhei eller brottslighet När under våren 1982behandlade ell förslag om alt i lagen (1977:293) om handel med drycker (LHD) tain bestämmelser om återkallel-se av serveringstillstånd vid ekonomiskmisskötsamhei yrkades moliönsvis såväl avslag på som ändringar av del framlagdalagförslaget. Utskottet anförde (SkU 1981/82:50) i denna fråga bl. (s. 12.14) följande. Motionärernas invändningar knyteran till en mångårig diskussion a\' frågan hur långt länsstyrelserna bör gå vidomprövning av serveringstillstånd på grund av ekonomisk misskötsamhei. Frågansom tidigare också behandlats av näringsutskoltet har i och för sig storprincipiell räckvidd. Utskottet vill inte bestrida att det kan ligga viss farai att tillämpa en lagstiftning med ett rent alkoholpoliliskt syfte för attbekämpa ekonomisk misskötsamhei eller brottslighet enbart på den grunden attanmärkningarna av ekonomisk art skulle kunna medföra risker föralkoholpoiitiska ölägenheter. Del skulle enligt utskottets mening ha varit avvärde orn lagrådet funnit anledning alt närmare belysa dessa frågeställningar. Del väsentliga med förslaget är att del ger myndigheternabättre information när det föreligger risk för sådan ekonomisk misskötsamheieller brottslighet som kan ändra förutsättningarna för tillståndet. Vid eneventuell omprövning av tillståndet får sedan hänsyn tas till alla faktorer sominverkar på bedömningen, bl. a., i vad mån lillslåndsinnehavaren ansträngt sigför all klara upp sina affärer. Ett annat problem i detta sammanhang-ar risken för vittskilda bedömningar vid olika länsstyrelser. Det bör enligt utskottets meningankomma på att skyndsamt lämna anvisningar orn den nyalagstiftningens tillämpning. Utskottet anser sig under de angivnaförutsättningarna inte böra avvisa lagförslaget men väl förorda vissförsiktighet vid dess tillämpning.. SkU1984/85:1 14 Prissättningen av alkoholdrycker vid servering Restaurangpriserna påalkoholdrycker har behandlat vid olika tillfällen och då dessa frågorsenast aktualiserades uttalade utskottet (SkU 1982/83:47, s. 20) följande. Reglerna om prissättningen av olikadrycker på restauranger innebär all priset på dryckerna minst skall motsvarainköpspriset plus skäligt tillägg () för serveringskostnaderna. Prisetskall sältas så att försäljningen av drycker med starkare alkoholhalt intefrämjas. Utskottet instämmer i och för sig i motionärensuppfattning att det kan vara önskvärt att begränsa de nuvarande i allmänhetmyckel höga restaurangpriserna på drycker av olika slag. Utskottet vill dockframhålla all restaurangpriserna regelmässigt är väsentligt högre än som följerav lagstiftningen och rekommendationer. Enligt utskottets uppfattning bör man inte tillåta enprissättning som gynnar starkare drycker. Med hänsyn härtill och då det inte ärmöjligt att komma till rätta med problemet enbart genom all slopa reglerna omprissättningen, avstyrker utskottet motionen i denna del. Tillståndsreglerna för servering av öl i personalmatsalar , Enligt 34 § LHD är all servering avalkoholdrycker med undantag för mässar på örlogsfartyg underkastadlillståndstvång. års reform fick öl serveras utan tillstånd ipersonalmatsalar. De nya bestämmelserna ledde till vissa praktiskakomplikationer som motiverade motionsyrkanden och även förslag från regeringen(prop. 1978/79:111) om upphävande av desamma i fråga om personalmatsalarna,som föreslogs få servera alla slags alkoholdrycker utan tillstånd.Regeringsförslaget avvisades på utskottets hemställan (SkU 1979/80:44) medföljande motivering. På grund av vissa olyckligaomständigheter kom tillståndslvånget för öl i personalmatsalar m. m. attmedföra ell icke obetydligt administrativt krångel för dem som avsåg attbedriva sådan servering efter bestämmelsernas ikraftträdande. När skalteulskoltetpå behandlade motionsyrkanden om slopande av tillståndslvånget förölservering i personalmatsalar kunde utskottet emellertid konstalera alltillståndsfrågorna var avklarade och att ett slopande av tillståndslvånget förtillkommande personalmatsalar närmast vore ägnat att skapa nyagränsdragningsproblem. Utskottet avstyrkte därför dessa yrkanden. Då fråganåterkom i motioner under den allmänna motionstiden vidhöll utskottet dennaståndpunkt. hade därför två gånger på utskottets hemställan avvisatell slopande av tillstånds-tvånget för ölservering i personalmatsalar när dendåvarande regeringen i syfte all minska krånglet på detta område lade framförslag härom i proposition 1978/79:111. Såvitt utskottet kan finna gäller alltjämt utskottetstidigare.invändningar, och a-nämnden har i sitt yttrande med hänvisning till detidigare riksdagsbesluten avstyrkt ändring av bestämmelserna. Propositionentar i detta sammanhang emellertid inte upp enbart ölfrågan ulan där läggs ocksåfram ett förslag om att alla alkoholdrycker skall få serveras i personalmatsalutan SkU1984/85:1 15 Denna åtgärd går alltså myckel längre än vadden tidigare lagstiftningen tillät och strider direkt mot den remissopinion somledde till alt ett motsvarande förslag av APU inte blev framlagt för riksdagen.Enligt utskottets mening skulle ett bifall till propositionen i denna del kunnaleda till uppkomsten av svårkontrollerade serveringsrörelser som skulle beredatillsynsmyndigheterna betydande problem. Myndigheterna måste nämligen kunnaleda i bevis att rörelsen inte skall anses vara personalmatsal eller attförsäljningen inte sker till slutet sällskap innan de kan påfordra tillstånd ochvidta andra erforderliga åtgärder. Utskottet finner därför att de alkoholpolitiskanackdelarna av förslaget måste anses väga avsevärt tyngre än det merarbele somtillståndsprövningen kan medföra. Härtill kommer att även i dessa falltillståndsfrågorna redan är prövade för flertalet personalmatsalar, varförändringen knappast kommer all leda till något minskat krångel. I enlighet med del anförda avstyrker utskottet bifall tillpropositionen i här behandlade delar. har på hemställan avutskottet, som främst motiverat sitt ställningstagande med hänvisning till detidigare besluten, också senare avvisat motsvarande motionsyrkanden beträffandeavskaffande av tillståndslvånget för personalmatsalar. Beskattningen av vissa lättviner ni. Under en lång följd av år harfrågan om lättnader i beskattningen av vissa lätlviner - s. k. kvalitelsviner,varit föremål för prövning. Förslagen till åtgärder i sådant syftehar preciserats till en sänkning av procentavgifien för viner iprislägen . Utskottet har genomgående avstyrkt sådanayrkanden, men biföll en reservation avskatteulskotlets minoritet med begäran om förslag till en sålunda ändradvinbeskatlning. 1 proposition 1983/84:7 med förslag om bl. a. skärptvinbeskatlning anförde emellertid finansministern alt han inte funnit någonacceptabel lösning som utan ölägenheter av skilda slag sänker priset på viner imellanprisläget. Någon ändring av beskattnings-principerna föreslogs därförinte. Utskottet (SkU 1983/84:7) anslöt sig till uttalandet ipropositionen och sammanfattade sitt ståndpunklstagande i frågan sålunda. Yrkanden om lättnader ibeskattningen av kvalitelsviner har behandlats av vid upprepade tillfällen.Dessa yrkanden har grundat sig på uppfattningen all inköpspriserna påkvalitetsviner stigit snabbare än i fråga om annat vin och altbeskattningsreglerna försiärkl prisskillnaderna på ett sätt som inte kanmotiveras av alkoholpolitiska skäl. En annan utformning av beskattningen skulleenligt denna ståndpunkt kunna göra kvalitetsvinerna åtkomliga även för normalainkomsttagare och främja en övergång till alkoholsvaga drycker. SkU1984/85:1 16 Utskottet har vid sin återkommandeprövning av denna fråga avvisat de framställda kraven. Som utskottet dåframhållit slår skatten väsentligt hårdare mot det prisbilligasortimentet, om man ser till försäljningspriset i förhållande tillinköpspriset. Härtill kommer alt prisökningarna för dessa viner under en följdav år hållils på en högre nivå än som föranleds av den allmännaprisutvecklingen. Detta medför att utskottet- med hänsyn bl. a. till denoroande utvecklingen i fråga om hemtillverkning-inte är berett att förordaskatteskärpningar för delta sortiment utöver vad som följer av de principer somhittills har tillämpats i fråga om denna prissättning. Utrymmet förskattehöjningar är av motsvarande skäl begränsat även när del gällerspritdrycker. Eftersom beskattningen av de billigaste dryckerna bör avvägas medhänsyn till vad som är lämpligt från alkoholpolitiska utgångspunkter saknasenligt utskottets uppfattning utrymme för att därutöver vidta skallehöjningarinom detta sortiment för att finansiera skattelättnader för andra drycker. Utskottet kan inte heller vitsorda att skallen på dedyrare vinerna är oskäligt hög. Höjningarna av skatten på lättviner haralltsedan början av 1960-lalet utformats så att skallehöjningarna i kronorräknat blivit lika stora för alla viner. Procentavgifien har hela liden varitoförändrad, och Vin- & Spritcentralens och Systembolagets prispålägg iövrigt är förhållandevis små. Enligt vad utskottet erfarit är inte hellerprisläget för kvaliletsvinerna anmärkningsvärt högt här jämfört med iövrigt. Utskottet finner - nu liksom tidigare - att en sänkning avprocentavgifien för lätlviner inte kan motiveras och avstyrker motionerna.Utskottet har inte heller i övrigt något all erinra mot de förslag rörandedryckesbeskatiningen som läggs fram i propositionen. Når frågan om beskattning avresandeinförseln av alkoholdrycker senast behandlades av anfördeutskottet (SkU 1982/83:47) följande (s. 19, 20). Utskottet har vid sin behandling avlikartade frågor avstyrkt bifall till då föreliggande motioner rnedhänvisning till vissa uttalanden i den alkoholpoiitiska propositionen våren1981. Enligt dessa uttalanden borde vissa alkoholpoiitiska begränsningar i denlegala införseln inte uteslutas. Utskottet har också hänvisat till rekommendation till regeringarna i de nordiska länderna att på ellinternationellt plan samfällt verka för.sådana begränsningar. Utskottet vill framhålla att den skattefria införselnvilar på internationell praxis och att speciella lösningar av denna fråga förSveriges del såvitt möjligt bör undvikas. Frågan är fortfarande aktuell . I avvaktan på de resultat som möjligen kan uppnås i detpågående arbetet med denna fråga avstvrker utskottet motionen. SkU1984/85:1 17 Skatteförmåner för viss likörtillverkning 1 nyssnämnda betänkande avstyrkteutskottet också en motion om ändrad beskattning för alt möjliggöra tillverkningav likör på norrländska bär och om lokaliserande av en statlig Irkörfabrik tillNorrland. Utredningsdirektiv m. m. Med anledning av bl. a. frågor somaktualiserats i vissa av de i detta betänkande behandlade motionerna harregeringen tillkallat en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn avvissa regler inom alkohollagstiftningen. Direktiven (Dir. 1984:30) förutredningen har följande lydelse. I alkoholpoiitiskabeslut lades grunderna fast för den svenska alkoholpolitiken (prop.1976/77:108, SkU 40, rskr 231). Beslutet innebar bl. a. omfattande förändringarav alkohollagstiftningen. Denna lagstiftning är i huvudsak samlad i lagen(1977:292) om tillverkning av drycker, lagen (1977:293) om handel med drycker,lagen (1961:181) om försäljning av teknisk sprit och alkoholhaltiga preparatoch lagen (1977:306) om dryckesskatt. har från flera håll förts fram krav påvissa ändringar av reglerna på alkoholområdel. Riksrevisionsverkel (RRV) har genomfört enkartläggning av hur reglerna för servering av alkoholdrycker tillämpas ochkommit med förslag till vissa ändringar. I promemorian () Serveringav alkoholdrycker konstaterar RRV all serveringsfrågorna omgärdas av ettförhållandevis krångligt regelsystem och en omfattande administration. 1promemorian berör RRV också reglerna om tillstånd för detaljhandel med öl.Promemorian utmynnar i en rekommendation att en rad frågor borde ses över meringående. Även i andra sammanhang har olika brister ialkohollagstiftningen aktualiserats. Del gäller; främst lillståndsgivningen vidservering och försäljning samt svårigheter och inkonsekvenser vid tolkningenav vissa bestämmelser. En rad förändringar har bl. a. efterlysts i olikariksdagsmotioner. har uttalat att derestriktioner som finns på alkoholområdel måste begränsas till sådana somallmänheten uppfattar som meningsfulla. Det finns risk för all förtroendet föralkoholpolitikens grunder minskar om regelsystemet är onödigt krångligt ellerom alkohollagstiftningen uppfattas som föråldrad. Grunderna för alkoholpolitiken enligt 1977 årsriksdagsbeslut bör ligga fast. Del finns emellertid skäl att se över vissaregler i lagstiftningen på alkoholområdel. Som grund för delta arbete bör liggade synpunkter som förts fram av bl. a. RRV. Översynsarbeiet kommer därmedfrämst alt beröra frågor om servering och annan handel med alkoholdrycker.Syftet bör vara att åstadkomma förenklingar och rationaliseringar- och därmeden minskad byråkrati - i del alkoholpoiitiska regelsystemet. Lagen omdryckesskatt bör inte omfattas av översynen. Kommittén mot ekonomisk brottslighet har i ettdelbetänkande (SOU 1984:8) Näringstillstånd lagt fram förslag bl. a. omförutsättningarna för etablering i restaurangbranschen. Betänkandet bereds f.n. i . Utgången av denna beredning bör beaktas iöversynsarbeiet. SkU1984/85:1 18 nen har vidare beröringspunkter med stämpelskatteulredningen(Dir. B 1977:06). För översynsarbeiet gäller kommittédirektiv (Dir. 1984:5)till samtliga kommittéer och särskilda utredare angående utredningsförslagensinriktning. Vidare kan nämnas all regeringen aviserat en propositionunder hösten angående öppethållande och ölförsäljning. Alkoholpolitikens allmänna målsättning m. m. Alkoholpolitiken har i sinahuvuddrag varit oförändrad alkoholpolitiska reform och vissa avde önskemål om preciseringar och skärpningar av denna politik som utskottetbehandlar i detta betänkande avvisades redan i samband med reformensgenomförande. Utskottet uttalade i samband med reformen attmålsättningen borde vara att begränsa den totala, alltför högaalkoholkonsumtionen och alt komma till rätta med alkoholmissbruket. Vad som nukan konstateras är att den mätbara konsumtionen av alkohol sjunkit väsentligtunder men all missbruksproblemen ännu inte reducerats i rnolsvarandemån. En följd av del effektivare utnyttjande av skalteinstrumenlet för altdämpa konsumtionen som reformen innebar,-är att hembränningen ochhemiillverkningen av vin har ökat. Som socialutskottet framhållit i sittyttrande lyder en viss nedgång i alkoholskadorna på atttotalkonsumtionen och inie endast den registrerade försäljningen minskat. Påsikt bör en fortsatt ulveckling i denna riktning också kunna leda till enreducering av missbruket, som främst kan konstaleras hos gruppen storkonsumenter. Ser man alltså till utvecklingen i stort är det enligtutskottets mening inte någon överdrift all påslå att verkningarna av 1977 årsreform i huvudsak motsvarat förväntningarna. Del som främst återståralt åstadkomma, förutom en fortsatt konsumlionsminskning, finner utskottetvara att långsiktigt ändra attityderna till alkoholbruket genom bl. a. ökadinformation till ungdomen och all på alla sätt hjälpa alkoholproblemalikernaur deras svåra situation. Del fortsatta arbetet bör i huvudsak kunna bedrivasefter de riktlinjer som gäller och utan några väsentliga ändringar avförsäljnings- eller beskattningsregler. När den alkoholpoiitiska utvecklingen istora drag överensstämmer med statsmakternas intentioner saknas enligtulskoileis mening anledning att tillgripa åtgärder som inte har stöd i någonbredare opinion för alt påskynda utvecklingen, särskilt som sådana ingripandenkan skapa negativa attityder mot de alkoholpolitiska strävandena överlag. Demotionärer som förordar införandet av en alkoholransonering gör del främst idet vällovliga syftet att begränsa storkonsur-nenlernas alkoholförbrukning. Delär möjligt men långt ifrån säkert all en ransonering skulle vara till gagn fördenna grupp. Däremot är del helt okänt hur övriga konsumenter kommer attreagera. Några av de bärande skälen för motbokens avskaffande var att SkU1984/85:1 19 den inte visat sig kunna skydda dem den var avsedd attskydda - främst ungdomen - och att man ville avveckla den suggestionseffekl somansågs ligga i ransoneringssysiemet och som antogs verka så att ett flertalkonsumenter köpte ut sin ranson och drack upp den för att den inte skullefrysa inne. Även med den - jämfört med motboksliden - väsentligt lägre ransonsom förordas av rikskommitlén för alkoholransonering kan det inte uteslutas attett ransoneringssystem kan medverka till att öka konsumtionen hos vissagrupper.