bet · G801FiU30 · 1984-12-31 00:00:00 — Syftet med åtstramningen av kreditköpen är i första handsom anförts alt minska importen och påfrestningarna på bytesbalansen. Utskottetser inte någon anledning till att försvåra försäljningen av justsvensktillverkade bilar genom att göra särskilda undantag för billigare bilar.Alt utforma undantag för krediter under ett visst belopp torde dessutom medföravissa praktiska svårigheter. Avsikten med skärpningen av avbetalningsköpenskulle kunna gå helt förlorad i så fall om krediterna delades upp på fleramindre belopp. Utskottet avstyrker därför motion 3241 yrkandena 3, 6 och 7. I motion 3239 (m) kritiserasregeringen för de vidtagna åtgärderna vad gäller förkortade avbetalningstider,skärpta konlokortsregler och höjningen av bilaccisen. I motionen framhålls bl.a. all en vanlig inkomsttagare på grund av dessa åtgärder kanfinansiera ett bilköp. Motionärerna vill alt vad de anfört i dessa frågor skallges regeringen till känna. Utskottet vill erinra om att de åtgärder som motionärernahär lar upp och kraftigt överdriver effekterna av utgör en del av detnödvändiga åtstramningspaket som redovisats i proposition 217. Avsikten är attgenom en höjning av bilaccisen och begränsning av kreditmöjligheterna någotpressa tillbaka ökningen i den privata konsumtionen och då i synnerhetefterfrågan på importerade varaktiga konsumtionsvaror. Med detanförda avstyrker utskottet yrkande 3 i motion 3239. 1 motion 3241 (vpk) föreslås attriksdagen gör ett uttalande alt en snar räntesänkning är nödvändig. Utskottethar behandlat yrkanden med denna innebörd. Motionerna haravslagits av med motiveringen alt utsikterna alt kunna sänkaräntenivån i i hög grad är beroende av den internationellaränteutvecklingen och rådande valutasitua-lion. Det ankommer vidare påriksbanksfullmäktige alt besluta om ändringar i räntenivån. Utskottet avstyrkermed det anförda motion 3241 (vpk) yrkande 13. I motion 3241 (vpk) krävs även att ränteregleringenåterinförs och all en utredning om beskattning av realränlevinster omedelbarttillsätts. I samband med den senaste diskontohöjningen hardiskussioner förts mellan och bankerna vilka differenser som bör rådamellan diskontot och bankernas ut- och inlåningsränlor. Delta har haft tillföljd all bankerna har genomfört en sänkning av ullåningsräntorna. Mot dennabakgrund finns del enligt utskottets mening inget motiv för all nuåterinföra ränteregleringen. Utskottet avstyrker motion 3241 yrkande 14. Vad gällerfrågan om realräntebeskallning har utskottet erfarit all FiU1984/85:30 54 regeringen tillsätter en utredning för altbehandla dessa frågor. Utskottet finner således att yrkande 15 i motion 3241 ärtillgodosett. SkattepoUtiska åtgärder tn. I motion 823 (vpk) hävdas att deframsteg som gjorts inom fördelningspolitikens område främst underefterkrigstiden hotas av inskränkningar och försämringar. Dessa hot leder,enligt motionärerna, till krav på en ny fördelningspolitik. En parlamentarisktsammansatt kommitté bör utses och ges i uppdrag all genomföra enlevnadsnivåundersökning. Denna bör sedan bilda utgångspunkt för utformning av enny fördelningspolitik. Förslaget i motion 823 följs bl. a. upp i motion 1641(vpk). 1 denna motion anges riktlinjerna för hur skattepolitiken bör utformasför att nå de fördelningspolitiska målen. I motionen argumenteras för alt enproduklionsbeskaltning införs, alt progressiviieten i skallesystemel börskärpas, att åtgärder vidtas med inriktning mot en progressiv statskommunalenhetsskait och alt flertalet av de indirekta skatterna avskaffas. slopandeav indirekta skatter innebär även alt malmomsen avskaffas, ett krav somvänsterpartiet kommunisterna upprepar i motion 3203. I motion 3203 föreslåsäven en höjning av omsättningsskatten vid aktiehandel . Det råder ingen tvekan om att de svåra obalanserna i densvenska ekonomin, som klart framträdde och1980-talets första år, utgör ett hot mot vår välfärd och trygghet. Utskottetdelar den uppfattning som framförs i motionerna att det är en central uppgiftför riksdag och regering att försvara de uppnådda resultaten inom detfördelningspolitiska området. Den nödvändiga krispolitik, som regeringen tvingats attföra för att häva obalanserna i ekonomin, innebär stora påfrestningar påfördelningspolitiken. Utskottet vill i detta sammanhang understryka alt denviktigaste fördelningspolitiska insatsen är att föra en ekonomisk politik somgör det möjligt att nå full sysselsättning. Genom att arbetslösheten skaparsåväl svåra ekonomiska som sociala klyftor i samhället utgör den del främstahotet mot ett välfärdssamhälle. Som framgått av vad utskottet anfört om inriktningen avden ekonomiska politiken måste den expansiva politik, som vänsterpartietkommunisterna förordar, avvisas. En sådan politik kan genom att denoundvikligen medför en högre inflation och därigenom allt större problem påarbetsmarknaden framkalla så starka negativa fördelningseffekter att närmastorimliga krav ställs på utformningen av fördelningspolitiken. Enligt utskottetsmening är det inte möjligt att, som kommunisterna föreslår,först förorda en allmän expansiv politik, som bortser från rådande obalanser,och därutöver kräva fördelningspoliliska insatser som i kombination med denexpansiva politiken enligt utskottets mening förvärrar obalanserna i ekonomin. FiU1984/85:30 55 Vad gäller de mer specifikafrågorna i dessa motioner vill utskottet anföra följande. I motion 823 framhålls att en ny levnadsnivåundersökningbör genomföras. Utskottet delar inte denna uppfattning. Undersökningar, sombelyser de skillnader i levnadsnivåer och som motionärerna framhåller somsärskilt vikliga, görs till en viss del löpande av statistiska centralbyrån.Därutöver kan nämnas det forskningsarbete som utförs inomsocialforskningsinsiitutel (jfr FiU 1982/83:4). I motion 1641 föreslås att produktionen skall utgöra dennya skattebasen. Enligt utskottels mening kan det finnas flera fördelar allinföra en produklionsbeskaltning. Flera av de successiva förändringar somvidtagits i skattesystemet har varit i överensstämmelse med detankegångar som ligger bakom produktionsfaktorbeskattningen. Inom ramen för det nuvarande skattesystemet bör, hävdasdel i motion 1641, åtgärder vidtas för att förbereda en övergång till enprogressiv statskommunal enhetsskatt. Denna fråga behandlar ulskotlel ibetänkandet om kommunalekonomiska frågor (FiU 1984/85:29). Vidare föreslås imotionerna 1641 och 3203 att mervärdeskatten på livsmedel skall avskaffas.Denna fråga behandlades av en särskild kommitté (SOU 1983:54). Enligt kommittén kunde inte fördelningspoliliska skälmotivera ett avskaffande av mervärdeskatten på livsmedel. Om enbart en sådanåtgärd genomförs, skulle effekterna närmast bli negativa frånfördelningspolitisk synpunkt. Barnfamiljer med låg inkomst skulle inte gynnas.Kommittén avvisade en sådan differentiering av mervärdeskatten. Skatteulskottet har ställt sig bakom kommitténsställningstagande och vid ett flertal tillfällen avstyrkt yrkanden medinnebörden att mervärdeskatten på livsmedel skall avskaffas. hardärefter avslagit dessa yrkanden. Utskottet finner ingen anledning all föreslåell ändrat ställningstagande. I motion 3203 föreslås också att omsättningsskatten påaktier höjs med en procentenhet. Frågan om en uppräkning av omsättningsskattenhar behandlats av skatteutskottet vid flera fillfällen. Förslaget avvisades avriksdagen . Av' skatleulskoiiets betänkande (SkU 1984/85:14)framgår att del saknas anledning all nu inta en annan ståndpunkt i dessafrågor. Mot bakgrund av vad utskottet här anfört avstyrksmofionema 823, 1641 och 3203 yrkandena 5 och 6. I motion 3038 av m.fl. (m) kritiseras regeringens beslut att frisläppa investeringsfonderna förVolvo för verksamhetsåren 1985-1988. Regeringens beslut innebär enligtmofionärerna att får en betydande konkurrensfördel framför andra svenskaföretag, eftersom dessa bara kan utnyttja sina investeringsfonder i förfidefter särskilt beslut. Motionärerna anser att tanken att använda investeringsfondernasom konjunkfurpolitiskt instrument är förlegad. Staten varken kan eller börengagera sig i en sådan detaljerad kontroll av näringslivets verksamhet. FiU1984/85:30 56 Utskottet vill med anledning häravframhålla att det står företagen fritt att utnyttja systemet medinvesteringsfonder. Det ger företagen vissa skattemässiga fördelar vidinvesteringar. Samhällets avsikt med systemet är alt i konjunklurpolilisktsyfte särskilt stimulera investeringar under vissa perioder dåinvesteringsaktiviteten av olika skäl är låg. En jämnare investeringsutvecklingoch därmed ett mer balanserat resursutnyttjande är önskvärt både ur samhälletsoch förelagens synvinkel. Det ligger i sakens natur att möjligheterna attåstadkomma tidsmässiga förskjutningar med hjälp av ett konjunklurpolilisktinstrument försvagas om del är i kraft under alltför långa perioder. Det ärdärför önskvärt att de generella frisläppen inte görs alltför långvariga.Skulle obalanser eller snedvridningar av olika slag uppkomma har regeringenmöjlighet all ge särskilt tillstånd alt utnyttja investeringsfond. Att företag genom invesieringsfondssystemet styrs attinvestera i den hårt drabbade ser inte utskottet som någotnegativt. Det vittnar tvärtom om systemets fördelar. Med det anförda avstyrkerutskottet motion 3038 yrkande 17. I motion 942 av ()anförs att en allt hårdare kamp har utvecklat sig mellan arbetsgivare ochfackföreningsrörelse om lönsamhetsproblem, fördelningsproblem och därmedreallöneuiveckling. Genom en nära samverkan mellan arbete och kapital skulledel vara möjligt för förelag och fackföreningsrörelse med tillgång till sammakunskapsmaterial om såväl nationell ekonomi som förelagsekonomi att kunna förhandlaom fördelningen av rörelseöverskotlel på ett sådant sätt att lönesättningeninte förblev en av de främsta inflalionsfaklorerna. Motionären syftar till ettnytt system för samverkan på arbetsmarknaden. Denna form börinstitutionaliseras i en särskild typ av bolag, s. k. vinsldelningsbolag. Fördessa skall inte lagen om medbestämmande i arbetslivet och lagen omstyrelserepresentation i vissa aktiebolag gälla. I stället skall de anställda ivissa givna former ges rätt all delta i styrelsearbetet. Vinstdelningsbolagenskall inte heller vara skyldiga att betala vinstdelningsskalt. Enligt utskottets mening är det osannolikt att deanställda och fackföreningsrörelsen skulle avstå från de under en lång tidtillkämpade rättigheterna till medbestämmande och insyn i företagen och istället delta i ett lagreglerat styrelsearbete, vars syfte är att se till"alt lönesättningen inte förblev en av de främstainflalionsfaklorerna". Det finns visserligen starka skäl att försöka finnanya former för lönebildningen i samhället, men de kan inte begränsas till vissagrupper eller företag. Det åren angelägenhet för hela samhället, allaanställda, förelag och aktieägare. Utskottet avstyrker därför motion 942. Bilden av ett successivt förbättratbudgetläge består. Den tidigare utvecklingen mot ständigt större underskott istatsbudgeten har brutits. FiU1984/85:30 57 /83, då underskottet kulminerade vidnivån , har en klar förbättring kunnatnoteras. Saneringen av statens finanser har lett fram till altbudgetunderskottet mätt som andel av BNP nu förutses sjunka från till ca7 % . som denna förbättring har uppnåtts harutgifterna för statsskuld-räntor vuxit kraftigt till följd av tidigareupplåning och fortsatt högt ränteläge. Budgelförbältringen exklusiveslalsskuldränlor är därför mycket kraftig. För budgetåret 1984185 förutses ikompletteringspropositionen ett budgetunderskott på 69 miljarder kronor.Bedömningen avviker inte nämnvärt från den som gjordes i budgetpropositionentidigare . har efter det altkompletleringsproposilionen lades fram redovisat en ny budgetprognos (nr 8) ivilken det kassamässiga utfallet anges till . I dennaprognos har emellertid inte hänsyn kunnat las till alt regeringens ochriksbankens framlagda åtgärder får viss effekt också för innevarandebudgetår. Om man tar hänsyn till den inverkan som dessa åtgärder har på deberäknade utgifterna för statsskuldräniorna och även beaktar bl. a.inbetalningama av preliminär skatt kan budgetunderskottet /85nu uppskattas till . Budgetsaldo för budgetåren 1983/84-1985/86 Miljarder kronor, löpande priser 1983/84 Utfall Utskottets Budget-beräkn, prop. -77,1 249,9 61,5* -67,3 -69,4 -63,5 -61,3 * Varav redovisades under Beräknattillkommande utgiftsbehov, netto. Jämfört med den av riksdagenfastställda statsbudgeten för innevarande budgetår innebär detta attunderskottet blir högre. Bakom denna uppgång ligger enmyckel kraftig ökning av utgifterna för slalsskuldränlor. .Till följd av främsthögre dollarkurs och tillkommande valutaförluster i samband med förtidsinlösenav utlandslån blir dessa större. De ökade ränteutgifternauppvägs dock helt av en Hka betydande inkomstförstärkning, som har sin främstagrund i alt den allmänna ekonomiska utvecklingen givit en bättre tillväxt iskalleunderiagei. Inkomstförstärkningarna förklaras emellertid också av deskattehöjningar som genomförde på energiområdet i slutet av förraåret, liksom av FiU1984/85:30 58 höjda inleveranser från och av intäkterna frånförsäljningen av statens aktieinnehav i Södra skogsägarna AB. Förslagen i proposition 217inverkar i både höjande och sänkande riktning på det budgetsaldo som redovisasi kompletteringspropositionen för /86. Underskottet anges därtill 60,8 miljarder, vilket är en förbättring med sedanden tidigare beräkningen. Främst till följd av höjningen av den inhemska räntenivånbör statsskuld-räntorna nu räknas upp med ytterligare 3,6 miljarder kronor.Denna ökning motverkas dock av att regeringen dels ämnar senarelägga vissautgifter, dels föreslår en höjning av bilaccisen och stämpelavgiften. Tillföljd härav kan underskottet för /86 beräknas bli i stort sett detsammasom finns redovisat i kompletleringsproposilionen, dvs. Utskottet kommer på sedvanligt sätt all i ett särskiltbetänkande redovisa en beräkning över statsbudgetens inkomster för nästabudgetår (FiU 1984/85: 38). På motsvarande sätt kommer utskottet också att avgesärskilda belänkanden över utgifterna på statsbudgeten (FiU 1984/85:37) samlstats-skuldräntorna under /86 (FiU 1984/85:36). I dessa frågorhänvisar utskottet till de aktuella betänkandena. En långtidsbudget omspänner fem år.I den belyses hur statens utgifter och inkomster utvecklas under de närmasteåren enbart till följd av redan fattade beslut och gjorda åtaganden. Metodeninnebär att skatte- och avgiftsregler antas förbli oförändrade liksom att någranya ulgiflsåtaganden inte görs. Avsikten med långtidsbudgeten är således attpåvisa den automatik som finns inbyggd i statsbudgeten. Metoden används däremotinte för ätt peka ut enskilda budgetpoliliska åtgärder som bör genomföras. Årets långtidsbudget läcker perioden /86 - 1989/90.Liksom föregående år är den utformad enligt två alternativ. I det enaalternativet - kallat lågalternativet - överensstämmer utvecklingen fill stordel med balansallernalivet långtidsutredning (LU 84) och de s.k.treårskalkylerna. Lågalternativet utgår från alt löner och priser ökar med 5 %resp. fr. o. m. . BNP antas öka i volym , ochräntenivån förutses sjunka successivt för alt under slutåret uppgå till . Högalternativet är ett mer schablonmässigt alternativ, somförutsätter höga nominella löneökningar, hög inflation och räntenivå samtstarkt ökande arbetslöshet och utebliven ekonomisk tillväxt. Detta alternativansluter till den utveckling som kännetecknade svensk ekonomi under senarehälften av 1970-lalel och början av 1980-lalet. 1 lågallernativel ökarbudgetunderskottet något för all mot; periodens slut sjunka nivå som klart understiger den som beräknas /86. Mätt som andel avBNP minskar underskottet från till . FiU1984/85:30 59 Saldoförbällringen och den sjunkande räntenivån medför attstatsskuldräntorna efter en viss uppgång ligger kvar på i stort settoförändrad nivå under kalkylperiodens tre sista år. Budgetsaldo i långtidsbudgeten enligtlågalternativet Löneökning och prisstegring . Räntenivånsjunker successivt till 1989/90, Miljarder kronor, löpande priser -60,8 -63,9 -63,0 -54,9 Den saidoförbättring som på dettasätt framkommer i lågalternativet markerar något nytt. 1 tidigarelångtidsbudgetar har nämligen budgetsaldot sett över kalkylperioden antingenförsämrats kraftigt eller också planats ut på en högre nivå. För första gångenminskar del nu i löpande priser över femårsperioden. Realt sett ärsaldoförbällringen betydande. Även om de senaste årens kraftiga neddragning av budgetunderskottetnu alltså har börjat återspegla sig också i långtidsbudgetarna, får dessapositiva tendenser inte överskattas. De kan således enligt utskottets meninginte tas som belägg för att utvecklingen nu definitivt vänt och altbudgetunderskottet kommer all försvinna av sig självt, om bara samhällsekonominfortsätter att utvecklas på det gynnsamma sätt som antagits i kalkylen. Motdetta talar flera, skäl. För del första bör detuppmärksammas att långtidsbudgelkalkylen utgår från vissa givna värden för t.ex. pris- och löneökningar. Dessa värden påverkas inte av de beräkningsresultatsom framkommer. Ett kraftigt växande budgetunderskott får alltså i kalkyleninte några återverkningar på den allmänna prisnivån. Denna brist på samspelmellan budgetutveckling och samhällsekonomi bör beaktas vid en bedömning avresultatet. Såsom för övrigt föredraganden själv påpekar, torde redanlågalternalivets gynnsamma budgelulveckling inte kunna förenas med deanlaganden om låg inflation och låga nominella löneökningar som beräkningenbaseras på. stiger nämligen budgetunderskottetnågot, medan LU84 och årets treårskalkyler anger all budgetunderskottet bördras ned redan på kortare sikt. En slutsats som kan dras är alltså att inte ens lågalternativetspositiva utveckling är tillräcklig för att man skall kunna uppnåsamhällsekonomisk FiU1984/85:30 60 Skall pris- och löneökningarna kunna hållas kvarpå de förutsatta nivåerna, krävs alltså en ytterligare minskning avbudgetunderskottet. Utskottet konstaterar dock attbudgetutvecklingen, som den nu beräknas för budgetåren 1984/85 och 1985/86,ligger väl i linje med vad som krävs enligt balansalternafivet i LU84. För del andra fångarlångtidsbudgeten inte in de utgiftsökningar av icke-aulomatisk karaktär somerfarenhetsmässigt alltid blir nödvändiga alt genomföra. I kalkylerna justerast. ex. inte barnbidrag och bostadsbidrag med hänsyn till inflationen, eftersomen höjning av dessa bidrag förutsätter särskilda beslut. Del är därför, somulskotlel ser det, av största vikt all varje ny utgiftsökning av detta slagfinansieras genom begränsningar inom andra områden. Gör man inte detomintetgörs mycket snabbi den positiva budgetutvecklingen. Detta förhållande belyses i långtidsbudgeten där man förlågalternativet har redovisat ytterligare två alternativa beräkningar över hurstatsutgifterna Utvecklas, när de allmänekonomiska förutsättningarna är desammasom i huvudkalkylen men utgifterna exkl. statsskuldräntor tillåts växa snabbareän i denna. Utgifterna exkl. statsskuldräniorna förutsätts därvid följa delslågalternativets BNP-tillväxt dvs. , dels den tillväxt på i fastapriser som gällde för statsutgifterna /76-1980/81. 1 detförsta fallet skulle budgetunderskottet bli högre under detsista kalkylåret. I det andra fallet, utgiflstillväxt, skulleunderskottet bli hela högre slutåret. Det skulle då kommaatt uppgå till . Dessa känslighetsanalyser visar med all önskvärd tydlighetalt en snabbare ökning av utgifterna mycket snart skulle rasera deförbättringar som uppnåtts . Det gäller även om utgifternastiger enbart i takt med BNP. LU84 och treårskalkylerna ger dessutom klartbelägg för att en snabbare tillväxt av utgifterna skulle omöjliggörasträvandena att återställa balansen i ekonomin. För det tredje är resultatet avkalkylerna i hög grad avhängigt av de antaganden som ligger till grund för dem.Ändras t. ex. inflalionsantagandel får delta självklart återverkningar påutfallet av beräkningen. I anslutning till långtidsbudgeten redovisas ell antalkänslighetsanalyser, som visar hur lågalternalivets budgetsaldo påverkas om någotav antagandena ändras med en procentenhet under hela kalkylperioden. Resultatetkan sammanfattas i följande tabell. Det bör uppmärksammas att de angivna riktvärdena inte kansummeras om flera antaganden ändras. FiU1984/85:30 61 En procentenhets snabbare prisutveckling - 7 Enprocentenhets högre arbetslöshet - 2 Enprocentenhets högre räntenivå - 7 De yttre förutsättningarnasbetydelse för kalkylresuliatei framkommer också i långtidsbudgetenshögalternaliv. I del antas löner och priser öka resp. per år.Räntenivån antas stiga till under slulåret och BNP förutsätts ligga kvar påoförändrad real nivå. Följden härav blir att budgetunderskottet ökar kraftigtvarje år för alt slulåret uppgå till . Även uttryckt somandel av BNP stiger underskottet åter över perioden från till . Skillnaden mellan långtidsbudgetens lågallernaliv ochhögalternativ framgår av diagram 2. Budgetsaldots utveckling /80-1989/90 .............................. , , '%" 79/8080;81 81/82 82,83 83.84 84/85 85 86 86-87 87 88 88/89 89 90 Utfall Nuv,ber, LB- ber. Källa: Rev. FiU1984/85:30 62 Återigen bekräftas hur viktigt detär för det fortsatta arbetet med saneringen av statens finanser att pris- ochlöneökningarna dämpas. Om stora nominella löneökningar och hög inflation skulletillåtas att sälla sin prägel på de närmaste årens utveckling blir följden ettdramatiskt försämrat budgetunderskott. Diagrammet belyser delta förhållande. En gynnsam ekonomisk utveckling gersåledes väsentligt bättre förutsättningar att få ner budgetunderskottet.Omvänt gäller att en fortsatt sanering av statens finanser är nödvändig för attåterställa balansen i ekonomin. I treårskalkylerna slås fast all de offentliga utgifternasökningstakt måste begränsas. De motiv som därvid anförs är följande. För detförsta är en återhållsam offentlig konsumlionslillväxt nödvändig, om den yttrebalansen skall kunna upprätthållas som den privata konsumtionen gesett rimligt expansionsutrymme. För del andra måste de totala offentligautgifterna begränsas för att kostnadsdrivande "skattehöjningar skall kunnaundvikas. En rimlig reallöneuiveckling efter skatt torde vara en viktigförutsättning för att inflationen i längden skall kunna hållas på en låg nivå. I treårskalkylerna betonas också all en fortsalt saneringav statens finanser är ett viktigt led i antiinflationspolitiken. Saneringen ärockså nödvändig för alt förhindra en försämring av bytesbalansen. Den behövsslutligen också, sägs det, för att dämpa störningarna på kreditmarknaden ochför att förhindra att räntan pressas upp till en nivå som allvarligt hämmarinvesteringarna. Utskottet delar denna bedömning. Fortsatta budgetförstärkningarbehövs för att motverka tendenser till ökad inflation, stigande räntor ochvalutautflöde. Förstärkningen av statsbudgeten får emellertid, enligtutskottets mening, inte gå så snabbt att .tillväxten och kapaciletsutnylljandetpressas ned, vilket skulle resultera i fallande investeringar och stigandearbetslöshet. Del riktvärde för budgetförstärkningarna som ställs upp itreårskalkylen framstår mot denna bakgrund som väl avvägt. Utskottet ställersig bakom detta krav, 1 överensstämmelse med vad som sägs i treårskalkylerna börsålunda ett mål för budgetpolitiken vara att fram bringa nedstatens budgetunderskott till av BNP. Detta förutsätterbudgetförstärkningar på sammanlagt , Utskottet övergår nu till altbehandla de alternativa förslag till riktlinjer för budgetpolitiken sorn harredovisats i olika partimotioner. Allmänt gäller att dessa förslag i sinahuvuddrag knyter an till vad respektive parti förordade i samband medbehandlingen av årets budgetproposition. ' I motion 3201 (rn) förespråkas sålundautgiftsnedskärningar av en sådan omfattning att del skall bli möjligt att framtill inte bara minska budgetunderskottet med 30-35 miljarder kronorutan också sänka skatte- FiU1984/85:30 63 Detta förutses kunna ske iett läge då statsskuldräntorna sannolikt kommer att fortsätta att växa iomfång.