bet · G801TU6 · 1984-12-31 00:00:00 — börjadeParkeringsjuridiska föreningen mer eller mindre slentrianmässigt - som detsyntes tingsrätten -begära att muntlig förhandling skulle äga rum varvidklaganden skulle höras om de närmare omständigheterna. Tingsrätten övervägdeoch meddelade ett beslut av bl. a. följande innehåll. "Nuaktuella ärenden har först handlagts hos polismyndigheten och därefter vidtingsrätten. NN har, så när som på två mindre upplysningar, inte vid någottillfälle under handläggningen uppgivit något om vad som förevarit han erhålHt parkeringsanmärkningar. I anledning av tvåparkeringsanmärkningar har han hos polismyndigheten anfört att hanlastat/lossat dentalprodukter. Han är egen företagare och driver rörelse meddylika. I övrigt har han emellertid ej givit någon som som helst information omlastningen/lossningens art. - NN har i slutskrift till tingsrätten hemställtatt ärendet skall utsättas till förhandling och att han själv skall höras tillstyrkande av att lastning/ lossning förekommit. Enär NN hitintills inte gjortnågot som helst försök alt förebringa några uppgifter eller någon bevisningtill stöd för sina påståenden - vilket torde kunna gå även i skrift - finnertingsrätten inte skäl föreligga att företa ärendet till muntlig förhandling. -I övrigt gör tingsrätten följande bedömning. Enhgt vägtrafikkungörelsen ansesall uppställning som parkering i den mån det ej är fråga om på- elleravstigning eller på- eller avlastning. Det ligger i sakens natur, att den somtill sin förmån åberopar en undantagsregel har att åtminstone förebringa såmycket utredning till stöd för sitt påstående att detta framstår som sannolikt.- Som redan framgått har NN varken vid tingsrätten eller eljest förebringatsädan utredning. På grund av det anförda finner tingsrätten att besvären skalllämnas utan bifall." Hovrätten fastställde beslutet och fram till i somrashandlade tingsrätten ärendena i enlighet med utvecklad praxis. Tillströmningenav ärenden bara ökade och så också balanserna. tillfördesavdelningen (19B) en notarie, vars uppgift bl. a. skulle vara att avgöraparkeringsärenden. Antalet inkomna ärenden har emellertid varit av sådan mängdatt balanserna ökat kontinuerligt. Mest besvärande har situafionen varit påkanslisidan. Hanteringen av ärendena inrymmer mänga tidskrävande moment och istort sett alla ärenden skall dessutom efter överklagande vidarebefordras tillhovrätten. (Ang. handläggningsordning - se bilaga 5.) prövadehovrättens 15:e avdelning ett sedvanligt beslut av fingsrätten (bilaga 6).Hovrätten ansåg att tingsrätten gjort fel som avgjort TU1984/85:6 Bilaga 23 ifrågavarande ärende utan förhandling, undanröjde beslutetsamt visade ärendet åter till fingsrätten för erforderlig behandling.Hovrättens beslut vållade viss förvåning, särskilt som hovrätten vid en internpraxisdiskussion så sent som hade uttalat att man i stortaccepterade fingsrättens praxis. Hovrättens beslut föranledde förnyadediskussioner inom tingsrätten. Tingsrätten har för en stor del ärenden utformatbeslut av ny lydelse (bilaga 7). Om muntlig förhandling skulle behöva hällas isamtliga parkeringsärenden skulle arbetssituafionen bli svår. Ett normaltärende som avgörs pä handlingarna erfordrar ungefär 30 minutersjuristarbetskrafl och 60 minuters kansliarbetskraft. Muntlig förhandling kanberäknas medföra ett plus totalt. I regeringens proposition 1984/85:6 beslutad iår föreslås bl. a. fullföljdsförbud till hovrätt fr. o.m. i nuaktuella ärenden. I propositionen sägs bl. a. att domstolspraxis nu ärutvecklad och att tillströmningen av ärenden till hovrätten inte äranmärkningsvärt stor. Närmast i anledning av propositionen men också den aldrigsinande strömmen av ärenden inbjöd tingsrätten representanter för kommunikations-och justitiedepartementen till ett besök pä tingsrätten . (Se bifogat program, bilaga 8.) dryftades förutom deaktuella förhållandena också olika möjligheter att lagstiftningsvägenrationalisera verksamheten. Fullföljdsförbud underlättar visserligen förhovrätten men vilka blir konsekvenserna för tingsrätten? Färre mål all skickavidare till hovrätten - ja - men skall notarier få avgöra ärenden i sistainstans och är domstolspraxis verkligen klar? - Propositionen ligger nu påriksdagens bord. Några förenklingsförslag har diskuterats,inom tingsrätten.- Som har framgått av det ovan sagda missbrukar Parkeringsjuridiska föreningensystemet genom att i princip aldrig "visa korten" - dvs. utvecklagrunderna för talan och redogöra för de närmare omständigheterna i de enskildafallen. Sker det så sker det först i tingsrätt eller möjligen i hovrätt, trotsatt man enligt lagen skall ange grunderna redan hos polismyndigheten ochklaganden dessutom i princip alltid i skrivelse bereds tillfälle all"utveckla sin talan" redan där. En uttrycklig regel av motsvarande innehåll som 50 kap. 25§ 3 st. RB - alt omständighet eller bevis som ej tidigare förebragts fåråberopas endast om giltig ursäkt för tidigare underlåtenhet finns - skullenaturligtvis vara av stort värde och underlätta handläggningen i samtligainstanser. En lagändring innebärande att besvär skall inges direkttill polismyndigheten skulle ocksä vara av godo. Tingsrätten skulle då erhållaakt och besvärsinlaga pä en gång i stället för att som behöva rekvirera akterfrån polisen med ett antal vänte- och sorteringsmoment som följd. Avslutningsvis i denna del kan det vara pä plats alt nämnanågot om förfarandet vid "överklagande av parkeringsanmärkningar"utfärdade vid /85:6 Bilaga 24 Ansökan om betalningsföreläggande följer om man ej betalaravgiften och efter bestridande härav hänskjuts målet till rättegång. Målethandläggs enligt lagen om rättegången i tvistemål om mindre värden och i det förfarandethar den parkerande möjlighet att utveckla sin talan. För behandhng av hovrättenerfordras prövningstillstånd av hovrätten, vilket vanligtvis inte torde ges. Idet förfarandet har man alltså i princip bara ett tillfälle att få sin sakprövad till skillnad från det tidigare beskrivna förfarandet enligt lagen omfelparkeringsavgift som ger tre fillfällen eller, om man också använderrättelsemöjlighet, fyra tillfällen. Domarnavid fingsrätten har inte kunnat undgå att uppmärksamma att det utfärdasfelakfiga parkeringsanmärkningar. Med det omfång som denna ärendehantering nuhar och på det sätt majoriteten av parkeringsanmärkningar överklagas avParkeringsjuridiska föreningen är emellertid risken stor att domarna ejupptäcker, om ett överklagande verkligen är berättigat. Justeringar i denriktning tingsrätten ovan skisserat skulle säkert ge positivt resultat såvälför allmänheten som för domstolsväsendet. Eftersomproblemet kan ses som ett effektivitetsproblem (jfr effektivitet enl. MBA-S)finner tingsrätten att det kan vara lämpligt att på detta sätt aktuahserafrågan hos . Från tingsrättens sida är vi naturligtvis bereddaatt ytterligare utveckla våra tankegångar om så skulle vara önskvärt. mlnab/gotmb 1984 79349