bet · G801LU11 · 1984-12-31 00:00:00 — 3. beträffande propositionenslagförslag i övrigt att antar a) förslaget tilllag om ensamrätt till bärgning i de delar som ej omfattas av momenten I och 2ovan, b) förslagen till lag om ändring ilagen (1918:163) med vissa bestämmelser om sjöfynd och lag om ändring i lagen(1919:426) om flottning i allmän fiottled, attriksdagen antar av utskottet i bilaga 2 framlagt förslag till lag om ändring itullförordningen (1973:979), 5. beträffandeföreskrifter om omfattningen av bärgning attriksdagen med avslag på motion 1984/85:41 yrkande 2 godkänner vad utskottetanfört därom. /Värra/anc/e.-Per-Olof (rn), ()*. (), (). (), (),i (s), (), (), OweAndréasson (s). (), (), (), PerIsraelsson (vpk) och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering. LU1984/85:11 11 1.Ensamrätt till bärgning (mom. 1) , , och (alla m) anser dels att den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 4 med "Utskottet vill" och slutar på s. 5med "denna del" bort"ha följande lydelse: Utskottet vill till en början stryka under att syftet medden nu föreslagna lagen är att uppmuntra till bärgning. En viktig förutsättningför att detta syfte skall nås är att lagen är så utformad att den somlokaliserar ett vrak och vidtar förberedelse för bärgning kan räkna med att fäensamrätt till bärgningen. De nuvarande reglerna ger visserligen inte den somlokaliserar ett vrak och påbörjar bärgning någon ovillkorlig ensamrätt tillbärgningen. Skulle en annan bärgare hinna före med en ansökan om ensamrätt fårdenne ensamrätten. Detta förhållande synes dock inte så länge den nuvarandeordningen gällt, dvs. , ha lett till några orättvisor eller svårigheter.Förklaringen härtill torde vara att de som håller på med bärgning i regelkänner väl till bestämmelserna och därför på ett tidigt stadium i samband medlokaliseringen av ett vrak skyndar sig att ansöka om ensamrätt. Förslaget i propositionen innebär att den förutsägbarhetsom gällande bestämmelser ändock ger ersätts av ett system medlämplighetsprövning som inte ger en presumtiv bärgare någon möjlighet attbedöma om det går att få ensamrätt till bärgning. Lagen innehåller inga somhelst kriterier för vad som skall beaktas vid lämplighetsprövningen, ochuttalandena i specialmotiveringen är oprecisa och delvis motstridiga. mening måste därför, såsom motionärerna hävdar, lämplighetsprövningenkomma att inverka negativt på intresset att försöka lokalisera och bärga vrakm. Härtill kommer att den medför en ökad administrativ omgång. Sammanfattningsvis konstaterar utskottet attpropositionens förslag kommer att motverka syftet med bärgningsbestämmelsernasamtidigt som förslaget kommer att innebära en ökad byråkrati. Även om dennuvarande automatiska företrädesrätten för den först sökande har vissa bristerär den enligt utskottets mening därför att föredra framför den nu föreslagna lämplighetsprövningen.Något behov av att av allmänna skäl införa en lämplighetsprövning har inteheller påvisats i propositionen. Att en bärgning utförs på ett frånsjösäkerhets- och miljösynpunkter riktigt sätt kan säkerställagenom att i sitt beslut meddela erforderliga föreskrifter. På grundav det anförda anser utskottet att det inte finns någon anled- ' ning attnu stryka företrädesrätten för den som först ansöker om ensamrätt. Utskottettillstyrker därför bifall till motion 40 och motion 41 i denna del LU1984/85:11 12 och föreslår att 3 § andra stycket får lydelsen:"Ensamrätt får ges till den som före annan inger ansökan om sådan rätttill ." dels att utskottets hemställan undermoment 1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande ensamrätt till bärgning attriksdagen med avslag på proposition 1984/85:7 i denna del och med bifall tillmotion 1984/85:40 och motion 1984/85:41 yrkande 1 delvis antar 3 § i det ipropositionen framlagda förslaget till lag om ensamrätt till bärgning medföljande som utskottets förslag betecknade lydelse. Regeringens förslag Utskottets förslag 3§ Ansökan om ensamrätt tillbärgning prövas av i det län där godset finns. Ensamrätt får ges bara till den Ensamrätt får ges till den som som ärlämplig med hänsyn till all- ' före annan inger ansökan om sådan manna ochenskilda intressen. Har rätt till , flera ansökningar gjorts rörande samma område skall länsstyrelsenpröva vilken av sökandena som från allmän synpunkt bör ha företräde. Besvärsinstans (mom. 2) (), MartinOlsson (c), (). (), (), SigvardPersson (c) och () anser: dels att den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 6 med "Propositionens förslag" och slutarpå s. 7 med "i fråga" bort ha följande lydelse: Den i propositionen föreslagna besvärsinstansen,, måste i och för sig anses väl kvalificerad att pröva ärenden ombärgning framför allt sett ur sjösäkerhetssynpunkt. I fråga om bärgning måsteemellertid hänsyn tas även till andra intressen än sådana som sjöfartsverketföreträder. Det kan gälla frågor enligt vattenlagen, olika naturvårds- ochmiljöskyddsfrågor, militära frågor m. m., dvs. frågor som har envid erfarenhet av. Enligt utskottets mening föreligger en risk för att besvärsprövningeni kan bli mindre allsidig än prövningen i lägre instans, någotsorn självfallet bör undvikas. Som anfört bör vidare encentral myndighet inte göras till besvärsinstans i fråga om länsstyrelsebesluti ärenden där en sammanvägning sker av fiera allmänintressen som företräds avskilda centrala myndigheter. Det kan enligt utskottets mening inte uteslutasatt det i nu aktuella ärenden kan bli fråga om sådana avvägningar. LU1984/85:11 13 Det anförda leder utskottet tillatt inte bör göras till prövningsinstans i ärenden enligt dennya lagen om ensamrätt till bärgning. Med hänsyn härtill och då det är svårtatt finna någon annan kvalificerad myndighet som kan göras till besvärsinstanssamt med beaktande av vad anfört om den betydelse förrättssäkerheten som kan tillmätas regeringens befattning medförvaltningsärenden bör enligt utskottets mening besvärsprövningen ligga kvarhos regeringen. Utskottet tillstyrker följaktligen bifall till motion 41 idenna del. dels att utskottets hemställan undermoment 2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande besvärsinstans attriksdagen med avslag på propositionen i denna del och med bifall till motion1984/85:41 yrkande I delvisantar5 § i förslaget till lag om ensamrätt tillbärgning med följande som utskottets förslag betecknade lydelse. Regeringens förslag Utskottets förslag 5§ beslut får över- beslut får över- klagashos genom be- klagas hos regeringen genom besvär.Sjöfartsverkets beslut får inte svär. Föreskrifter om omfattningen av bärgning (mom. 5) , , och (alla m) anser: dels att den del av utskottetsyttrande på s. 5 som börjar med "Utskottet delar" och slutar med"yrkande 2" bort ha följande lydelse: Utskottet delar motionärernas uppfattning att varjebärgare skall ha rätt att själv bestämma vad som förtjänar att bärgas. Fråganhur kvarvarande vrak eller delar därav, som hindrar sjöfarten, skall tas bortfår regleras genom annan lagstiftning. Såsom framhålls i motion 41 börlänsstyrelse därför i sitt beslut om ensamrätt till bärgning inte meddela någonföreskrift om omfattningen av bärgningen. dels att utskottets hemställan undermoment 5 bort ha följande lydelse: 5, beträffande föreskrifter om omfattningenav bärgning attriksdagen med bifall till motion 1984/85:41 yrkande 2 godkänner vad utskottetanfört därom. LU 1984/85:11 14 Bilaga I Propositionens lagförslag. 1 Förslag till ' Lag om ensamrätt till bärgning 1 § Den som vill bärga sjunket gods som har övergettsav ägaren kan efter ansökan hos erhålla ensamrätt till bärgningenligt denna lag, 2 § Ensamrätt till bärgning innebär rätt för bärgarenatt utan inträng av andra och på närmare angiven plats bärgagodset, 3 § Ansökan om ensamrätt till bärgning prövas avlänsstyrelsen i det län där godset finns. Ensamrättfår ges bara till den sorn är lämplig med hänsyn till allmänna och enskildaintressen. Har flera ansökningar gjorts rörande samma område, skalllänsstyrelsen pröva vilken av sökandena som från allmän synpunkt bör haföreträde. 4 § 1 beslut om ensamrätt skall meddelasådana föreskrifter som krävs för att bärgningen inte skall medföra skada ellerolägenhet för allmänna eller enskilda intressen. Om en meddelad föreskriftåsidosätts, får upphäva beslutet om ensamrätt. Detsamma gäller ombärgningen har avslutats innan den föreskrivna tiden har gått ut. 5 § beslut får överklagas hossjöfartsverket genom besvär. beslut får inte överklagas. 6 § För vissa skeppsvrak och vissa föremål gällerbestämmelserna i lagen (1942:350) om fornminnen. Denna lag träder i kraft , dåkungörelsen (1841:44 s. 2) angående rättigheter och skyldigheter för dem,hwilka upptaga sjunket gods, som af ägare blifwit öfwergifwet skall upphöra attgälla. Om det i lag eller annan författning förekommer hänvisning tillföreskrifter som har ersatts av bestämmelser i denna lag, tillämpas i ställetde nya bestämmelserna. Haransökan om ensamrätt till bärgning gjorts före lagens ikraftträdande men haransökningen då ännu inte slutligt prövats, tillämpas den nya lagen. Lag om ändring i lagen (1918:163) med vissa bestämmelserom sjöfynd Härigenom föreskrivs i fråga omlagen 918: 163) med vissa bestämmelser om sjöfynd dels att i 2 och 6 §§ ordet "tullförvaltning" iolika böjningsformer skall bytas ut mot "polismyndighet" imotsvarande form, dels att 1, 3-5, 7 och 9 SS skall ha nedan angivenlydelse. Var som i inom svensk skärgård eller vid svenskkust eller i rikets segelbara insjöar, floder eller kanaler bärgar övergivetfartyg eller skeppsvrak eller till fartyg hörande redskap eller gods, evadsådant upptages från botten eller anträffas flytande på vattnet eller drivet , vare skyldig att anmäla fyndet hos polismyndighet eller hostulltjänsteman; och skall det åligga den, som mottagit sådan anmälan, att däromofördröjligen meddela distriktets tullförvaltning underrättelse. Var och en, som i inom svensk skärgärd eller vidsvensk kust eller i rikets segelbara insjöar, floder eller kanaler bärgar övergivnafartyg eller skeppsvrak eller redskap eller gods, som hör till furtyg. varesig sådant tas upp från botten eller anträffas flytande på vattnet elleruppdrivet på stranden, är skyldig att anmäla fyndet hos en polismyndighet ellertulltjänsteman. Har en tulltjänsteman tagit emot en sådan anmälan, skall hanofördröjligen underrätta polismyndigheten om denna. , som mottagit underrättelse om bärgningenligt vad i 1 S eller 2 § första stycket sägs. vare skyldig att föranstalta ombesiktning av fyndet samt att därefter låta i Post- och samti de av utgivna Underrättelser för sjöfarande införa kungörelseom bärgningen med föreläggande för ägaren till det bärgade godset att anmälasig hos tull-förvaltningen från kungörandet eller inom denlängre tid, ej överstigande , från kungörandet, som generaltullstyrelsenkan för särskilt fall fmna skäligt bestämma. En polismyndighet som har underrättats om bärgning enligt1 Seller 2 S första stycket skall låta besiktiga fyndet och därefter låta kungörabärgningen i de av utgivna Underrättelser för sjöfarande. Omsärskilda skäl föreligger, får fyndet kungöras även på något annat lämpligtsätt. Kungörelsen skall innehålla föreläggande för ägaren till det bärgadegodset att anmäla sig hos polismyndigheten från kungörandet iUnderrättelser för sjöfarande eller inom den längre t\d från kungörandet, dockhögst , som bestämmer i det särskildafallet. ' Senaste lydelse 1977:687, Senaste lydelse 1977:687. Kan det bärgade godset ej vårdasutan fara för försämring, skall det försäljas å offentlig auktion. De vidauktionen influtna medlen skola nedsättas i på sätt särskiltstadgas för att, efter utgången av den i första stycket sagda tid. Om det bärgade godset inte kanvårdas utan fara för försämring, skall det säljas på offentlig auktion. Omdetta inte år lämpligt, skall det säljas på något annat sätt som är betryggandeför den som har rätt till godset. Efter utgången av den tid so/n anges i förstastycket skall det influtna beloppet överlämnas till bärgaren. Har kungörande skett och kommer ägaren inom förelagd tidsamt visar sin rätt, tage han sitt åter, mot det att han //// bärgaren utbetalarkostnaden för bärgningens kungörande och för fyndets vård samt bärgariön, varsbelopp i händelse av tvist bestämmes av domstol. Kommer ej ägaren, skall strandfynd,där ej fall som i 6 eller 7 § avses är för handen, tillfalla kronan, efteravdrag av bärgarlön och kostnad, som är nämnd, men annat fynd skalltillfalla bärgaren. Om kungörande har skett och ägaren anmäler sig inomförelagd tid samt visar sin rätt, skall fyndet eller det influtna beloppetöverlämnas till honom mot att han betalar kostnaden för kungörandet och vårdenav fyndet till den som har haft kostnaden samt bärgariön, I händelse av tvistbestämmer domstol bärgarlönens belopp. Om ägaren inte anmäler sig, tillfaller fyndet bärgarenmot att han betalar de kostnader som avses i första stycket. Hava, då bärgning skett enligt vad i 2 § andra stycketsägs, de vid fyndets försäljning influtna medel avlämnats till tullförvaltning,varde medlen nedsatta i på sätt särskilt stadgas; och skola i frågaom bärgningens kungörande och medlens tillhandahållande bestämmelserna i 3 Sförsta stycket samt 4 S gälla i tillämpliga delar. Om de medel som har influtit vid fyndets försäljning harlämnats till polismyndigheten när bärgning har skett enligt vad som sägs i 2 stycket, gäller 3 S första stycket och 4 S i tillämpliga delar ifråga omkungörande av bärgningen och utbetalning av de influtna medlen. Överstiger fynds värde ej , enligt intyg avpolismyndighet eller av tulltjänsteman, vilken gene-raltullstyrelsen bemyndigatatt utfärda sådant intyg, må, där tullförvaltningen ej finner särskild anledningföreligga för fyndets behand- Om ett fynds värde inte överstiger , enligtintyg av polismyndighet eller av en tulltjänsteman som generaltullstyrelsenhar bemyndigat att utfärda sådana intyg, far polismyndigheten utan vidarebesiktning och utan kungöran- Senaste lydelse 1977:687. Ung i annan ordning, tullförvaltningen, ulan vidarebesiktning och utan kungörande av bärgningen, utlämna fyndet till bärgaren. de av bärgningen lämna ut fyndet till bärgaren. Dettagäller dock bara om polismyndigheten inte finner att fyndet av någon särskildanledning skall behandlas på annat sätt. Om vissa äldre sjöfynd stadgas ilagen (nr 350) om fornminnen. Om vissa äldre sjöfynd finns bestämmelser i lagen[1942:350) om fornminnen. Särskilda bestämmelser om hittegods finns i lagen(1938:121) om hittegods. Särskilda bestämmelser om sjunket eller ilandjlutetvirke finns i lagen (1919:426) om flottning i allmän fiottled. Bestämmelser omensamrätt till bärgning finns i lagen (1984:000) om ensamrätt till bärgning. Denna lag träder i kraft . " Senaste lydelse 1967:78. LU1984/85:11 18 Lag om ändring i lagen (1919:426) om flottning i allmänfiottled Härigenom föreskrivs att 73 § lagen (1919:426) omflottning i allmän flottled skall ha nedan angivna lydelse. Har i allmän flottled virke sjunkit ä ställe, där det kanvålla upp-grundning eller annan olägenhet, äge om dylikt virkesbortskaffande enahanda vårdnad, som i 72 § första stycket sägs om underhåll avdär avsedd flottleds-hyggnad: siande ock strandägare eller annan, som kan lidamen av virkets kvarlämnande, fritt att. därest ej virket efter tillsägelsetill floiiningssiyrelse,jloiiningschef eller ombud, som i' 44 § sägs. som inom distrikt el förestår flotiningen, skyndsamt bort föres, själv påföreningens bekostnad upptaga virket, sedan behovet därav blivit vidundersökning på platsen vitsordat av två ojävige män. Om upplagandel skallunderrättelse genast lämnas till fiotiningssty-relsen; och äge styrelsen avgöra,huruvida det upptagna virket skall ov föreningen omhändertagas eller ock tillupptagaren överlåtas. Har allmän flottled blivit avlyst, får strandägare ellerannan som kan lida men av sjunket virkes kvarlämnande upptaga virket med rättatt fritt förfoga däröver. Virkets ägare, om han är känd, eller förvaltare somutsetts med anledning av avlysningen skall dock först tillsägas och få skäligtrådrum att avlägsna virket. förflutit efter avlysningen, fårvirket upptagas utan att tillsägelse behöver ske. Har i allmän flottled virke sjunkit på sådant ställe attdet kan orsaka uppgrundning eller annan olägenhet, har sammaskyldighet som den har beträffande underhåll av floilledshyggnad enligt 72 Sförsta stycket. Strandägare eller annan som kan lida men av att virket lämnaskvar får själv ta upp virket på föreningens bekostnad, om inte virket skyndsamttas bort efter tillsägelse till fiotiningssiyrel-sen, flottningschef, ombudenligt 44 § eller den som inom distriktet förestår flotiningen. Virket får dockinte tas upp innan två ojäviga personer har gjort en undersökning på platsenoch intygat alt del jlnns ett behov av att virkei tas upp. Floit-ningsstyrelsenskall genast underrättas om alt virkei har tagits upp. Styrelsen avgör, om delupptagna virket skall tas om hand av föreningen eller om del skall överlåtastill den som har tagit upp det. Om allmän flottled har blivit avlyst,får var och en ta upp sjunket virke med rätt att fritt förfoga över det.Virkets ägare, om han är känd, eller förvaltare som har utsetts med anledningav avlysningen skall dock först tillsägas och få skälig tid på sig att avlägsnavirket. har förflutit efter avlysningen, får virket tas upp utanatt tillsägelse behöver ske. ' Senaste lydelse 1977:671. Vad nu är sagt om sjunket virke gälleock om virke, som i sjunkande tillstånd står upprätt i flottleden. Vad som har sagts nu om sjunketvirke gäller också sådant virke som i sjunkande tillstånd står upprätt iflottleden. Denna lag träder i kraft . LU1984/85:11 20 Bilaga 2 Utskottets lagförslag Lag om ändring i tullförordningen (1973:979) Härigenom föreskrivs att 8 §tullförordningen (1973:979) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Utskottets förslag 8§ Tullfrihet medges för 1. mindre maskin eller apparat ellerannat föremål som inresande yrkesutövare inför och som skall användas i hansyrke av honom eller under hans personliga överinseende under tillfälligtuppehåll i landet, om ej varornas mängd eller beskaffenhet ger tullmyndighetenanledning att medge endast temporär tullfrihet enligt 15 §, 2. livsförnödenheter som inkommertillsammans med djur och motsvarar djurens behov under transporten till bestämmelseorten, 3. vara, som tillhört förolyckat 3. vara, som tillhört förolyckat fartyg ellerluftfartyg och som icke fartyg eller luftfartyg och somicke är last, samt sjöfynd som tullmyn- ärlast, samt sjöfynd som polismyndighet lämnar ut till bärgare enligt dighet lämnar ut till bärgare enligt lagen(1918:163) med vissa bestäm- lagen(1918:163) med vissa bestämmelser om sjöfynd utan att bärg- melser om sjöfynd utan att bärgningen kungöres, ningen kungöres, 4. likkista med lik, urna med aska avlik samt kransar och blommor till avliden persons minnesgärd, 5. varuprov, mönster och modell, somhar endast obetydligt handelsvärde eller som med hänsyn till material ellerutförande uppenbarligen är avsedda att endast visa varas beskaffenhet elleranvändning, 6. blanketter till passersedel,godslista och liknande handling som skall användas vid in- eller utförsel avvaror eller vid internationell samfärdsel samt blanketter, register och andrahandlingar som skall användas i samband med konferenser, kongresser ellerliknande arrangemang av internationell karaktär, 7. markutrustning ochundervisningsmateriel som skall användas vid eller i samband med civil luftfartoch som är specialkonstruerade för att användas som luftfartsutrustning samtdelar och tillbehör, när varorna förtullas för lufttrafikföretag,luftfartsmyndigheten eller annan förvaltning för allmän fiygplats, dock endastså länge varorna användes på nu angivet sätt, 8. vara för provning avfiygsäkerhetsmateriel, när den förtullas för luftfartsmyndigheten, dock endastså länge den användes för nu angivet ändamål. Bestämmelser om tullfrihet för varor som införes avresande finns i förordningen (1966:394) om rätt för resande m. fi. att införavaror tull- och skattefritt. Denna lag träder i kraft .