bet · G801SkU48 · 1984-12-31 00:00:00 — om skatteflykt m. m. I betänkandet avstyrker utskottetmotioner om slopande av samt om ändringar, översyn och utvärdering avgeneralklausulen mot skatteflykt. Utskottet avstyrker också motioner medyrkanden om ändring, översyn och utvärdering av bevissäkringslagen. Mot utskottets beslut har anmälts två reservationer av(m), två gemensamma av (c) och (fp) och en av (fp). Ett särskilt yttrande harlämnats av (m) och ett av (c) och (fp). 1984/85:292 av () och () I motionen yrkas 1. att hos regeringen begär en skyndsarnöversyn av oklara regler på skatteområdet i syfte att avskaffa generalklausulen mot skatte flykt, 2. att hos regeringen begär förslag tillutformning av en generaldispens inom skattelagstiftningen att gälla tills dess generalklausulen avskaffats. 1984/85:310 av () I motionen yrkas att hos regeringen begärförslag om sådana ändringar i bevissäkringslagen att lagen skall få tillämpasendast om skälig misstanke om brott av viss svårighetsgrad föreligger samt attbeslut om säkringsåtgärd får fattas enbart av länsrätt. 1984/85:411 av () och () I motionen yrkas att hos regeringen begär att enöversyn och utvärdering görs av bevissäkringslagen i syfte att stärkarättssäkerhetsintresset. 1984/85:455 (jfr 454) av UlfAdelsohn m.fl. (m) såvitt avser yrkandena 1. att riksdagenbeslutar att avskaffa lagen (1980:865) mot skatteflykt, 2. att riksdagenbeslutar att ändra bevissäkringslagen för skatte- och avgiftsprocessen(1975:1027) i enlighet med vad i motionen anförts. 1984/85:830 av () och Hans Petterssoni (s) 1 1984/85. SkU1984/85:48 2 I motionen yrkas att hosregeringen begär en översyn av lagen mot skatteflykt. 1984/84:1143 av m.fl. (c) 8. att beslutar hos regeringen begära att enutvärdering sker av generalklausulen i skattelagstiftningen. 1984/85:1533 (jfr 1532) av BengtWesterberg m.fl. (fp) 1 motionen yrkas 1. att beslutar om sådanaändringar i skatteflyktslagen att lagen åter får den lydelse lagen fick i sinutformning , 2. att hos regeringen begäratt frågan om inrättande av en omvänd generalklausul i enlighet med vad imotionen anförts bör prövas i samband med att skatteflyktslagen blir föremålför en kommande utvärdering. Justitiekanslern () har iskrivelse till regeringen redogjort för sina iakttagelserrörande den praktiska tillämpningen av generalklausulen under åren 1981-1984.Skrivelsen är fogad som bilaga till betänkandet. Gällande rätt och frågornas tidigare behandling m. m. antog bestämmelserom en generalklausul mot skatteflykt. En utförlig redogörelse för lagen i dessursprungliga utformning (SFS 1980:865) samt de av våren 1983beslutade ändringarna i densamma (SFS 1983:75) har lämnats i skatteutskottetsbetänkande SkU I anslutning till den proposition(1982/83:84) med förslag till skärpningar av skatteflyktsklausulen somutskottet behandlade väcktes motioner från (m), (c) och (fp) medyrkanden om avslag på propositionen. Utskottet avstyrkte motionerna (SkU1982/83:20) med bl. a. den motiveringen att en skatteflyktsklausul -inte minstav rättviseskäl och av hänsyn till de lojala skattebetalarna - borde kunnatillgodose någoHunda rimliga effektivitetskrav och att klausulen i dess nyalydelse gav skattedomstolarna större möjligheter än den tidigare gällande attingripa mot klara fall av kringgåen-den utan att man för den skull gjordeavkall på rättssäkerheten. När motioner om klausulen återkom vid förra riksmötetavstyrkte utskottet även dem med följande motivering (SkU 1983/84:35): SkU1984/85:48 3 Såvitt utskottet kan bedöma tordeen generalklausul mot skatteflykt som skall tillgodose både rättsäkerhets- ochrimliga effektivitets- och rättvisekrav knappast kunna ges en helt entydigutformning i författningstext. Får denna en alltför snäv avfattning och ettalltför exakt innehåll minskar - som utskottet vid tidigare tillfällenframhållit - skattedomstolarnas möjligheter till analog lagtillämpning, ochrisken för att också skatteflyktsklausulen liksom speciallagstiftningen motskatteflyktstransaktiorter - kan kringgås ökar. Enligt utskottets mening föreligger inte några meravgörande skillnader mellan klausulen i dess nuvarande och desstidigareutformning. I båda fallen förutsätts i princip att den skattskyldigegenom ett visst förfarande uppnått ett beskattningsresultat som är förmånligareän vad som är normalt i jämförliga situationer. Att skatteförmånen enligt dennya lydelsen skall ha utgjort det "huvudsakliga" och inte somtidigare det "avgörande" skälet för den skattskyldiges förfarande kaninte sägas innebära någon påtaglig skillnad. Inte heller i övrigt rör sigolikheterna om annat än nyansskillnader. Skatteflyktslagen torde i huvudsak kunna tillämpas endasti sådana fall där den skattskyldige kan antas vara väl medveten om attskattemyndigheterna kan komma att ifrågasätta giltigheten av ett visstförfarande. Härtill kommer att de skattskyldiga har möjlighet ätt erhållaförhandsbesked frårt i frågor som gäller klausulen och desstillämpning och att sådana frågor i varje fall tills vidare skall prövas avlänsrätt som första instans. Lagen mot skatteflykt är tidsbegränsad och gäller i frågaom rättshandlingar som företas till utgången av . Då skall lagen enligtriksdagens beslut utvärderas bl. a. från rättssäkerhetssynpunkt och därvidkunna prövas på nytt. Rättsfall och erfarenheter av lagens tillämpninginrapporteras fortlöpande till justitiekanslern och denne har regeringensuppdrag att inkomma med eget yttrande rörande lagstiftningen och praxis påområdet. Mot utskottets beslut reserveradesig utskottets borgerliga representanter med yrkande att generalklausulenskulle erhålla den lydelse den fick då den första gången infördes. avstyrkte vid förra också ettmotionsyrkande om en översyn av generalklausulen med hänvisning bl. a. till attlagstiftningen var av tidsbegränsad natur och föremål för en fortlöpandeutvärdering. De borgerliga representanterna i utskottet reserverade sig motbeslutet. Även ett yrkande om en generaldispens inomskattelagstiftningen avstyrktes av skatteutskottet. Beslutet var i denna delenhälligt. Enligt utskottets mening är det avutomordentlig vikt att författningstext så långt möjligt utformas så att deninte kan missförstås eller ges en annan tolkning än den lagstiftaren avsett.Uppfyller den inte det kravet bör den givetvis ändras. Det är också det somfortlöpande sker i samband med den återkommande översynen av lagstiftningen. Att lagbestämmelser stundom kan få en utformning som förvissa fall ter sig mindre lämplig sammanhänger naturligtvis med lagstiftningensomfattning och alla de skiftande situationer som även generellt verkande-bestämmelser är avsedda att reglera. Det åligger emellertid de tillämpandemyndigheterna att så långt det är möjligt följa lagstiftarens intentioner. Med hänsyntill att en generaldispens utformad i enlighet med motionärer- 1* 1984/85. SkU 1984/85:48 4 nasintentioner skulle kunna leda till avsevärda svårigheter i den praktiskatillämpningen anser utskottet sig inte kunna biträda yrkandet i motionen. har JK i yttrande till regeringen redogjortför sina iakttagelser rörande skatteflyktsklausulens praktiska tillämpning. Avyttrandet som är fogat som bilaga till detta betänkande framgår att 4 domar,meddelade av länsrätt och 106 beslut av () nämnd förrättsärenden i förhandsbeskedsärenden rörande tillämpningen avskatteflyktsklausulen kommit in till JK fram till . Lagen omskatteflyktsklausulen har inte ansetts tillämplig i någon av länsrättsdomarnaoch bara i 17 av de av RSV avgjorda fallen. JKframhåller att de fyra länsrättsfallen är sådana att de klart torde fallautanför lagens tillämpningsområde. Den slutsats som han anser ligga närmasttill hands efter ett studium av RSV:s beslut i förhandsbeskedsärendena är atttillämpningen präglas av stor försiktighet. Lagen har ansetts vara tillämpligendast i klara fall och bara i ett fall har nämndens beslut ändrats avregeringsrätten. JK framhåUer också att det vill synas som om rättshandlingari större omfattning underkänts med stöd av klausulens nya lydelse än med stödav den gamla. Han anser inte att tillämpningen ger stöd för någotpåstående att rättssäkerhetsintressen trätts för när. Bevissäkringslagen för skatte- och avgiftsprocessenantogs av (prop. 1975/76:11, SkU 12, SFS 1975:1027). Enredogörelse för bevissäkringslagen återfinns i skatteutskottets betänkande SkU1983/84:35. Utskottet har tidigare prövat motionsyrkanden omsåväl en total översyn av bevissäkringslagen som en begränsning av lagenstillämplighet. Utskottet har pekat på att den praktiska tillämpningen ihuvudsak inte medfört några svårigheter för vare sig de granskade eller förkontrollmyndigheterna. Vidupprepade tillfällen har utskottet avstyrkt motionsyrkanden om att beslut omsäkringsåtgärder skall få meddelas endast i sådana fall då skälig anledningfinns till antagande att skatte- och avgiftsundandragande förekommit och omatt endast länsrätt skall få meddela beslut om bevissäkringsåtgärd. Utskottethar därvid bl. a. framhållit att man i de fall då misstanke om skattebrottförelåg kunde sätta i gång straffprocessuell förundersökning, varvid betydligtmer ingripande tvångsmedel än enligt bevissäkringslagen kunde komma i fråga. situationer då bevissäkringslagen är avsedd att tillämpas finns - harutskottet menat - ofta inte anledning misstänka brott, utan syftet medsäkringsåtgärderna är att granskningsmyndigheterna skall fåtillgång till räkenskaper och annat bevismaterial, som den granskade är skyldigatt förete för kontroll men utan godtagbar anledning vägrar utiämna. SkU1984/85:48 5 Beträffande yrkandet att endastlänsrätten skall få besluta om säkringsåtgärd har utskottet anfört att behovav en sådan åtgärd ofta kan konstateras först sedan granskningen påbörjats,varför det i regel är omöjligt att i förväg avgöra om tvångsmedel blirnödvändiga för att få tillgång till erforderligt Eftersom de situationer dåsäkringsåtgärder aktualiseras fordrar ett snabbt ingripande, om syftet medåtgärderna inte skall förfelas, har utskottet ansett det angeläget attsäkringsåtgärd kan beslutas och Vid sin prövning avmotioner rörande de i motionerna 310, 411 och 455 aktualiserade tillämplighets-och behörighetsfrågorna erinrade skatteutskottet om att utredningen omsäkerhetsåtgärder m. m. i skatteprocessen genom tilläggsdirektiv i juni 1978erhållit regeringens uppdrag att göra en utvärdering av vunna erfarenheterav bevissäkringslagen. antog hösten 1980bestämmelser om en generalklausul mot skatteflykt. 1 klausulens ursprungligalydelse var dess tillämpningsområde begränsat till sådanaskatteflyktsförfaranden som innebar att den skattskyldige kringgick enskattebestämmelse (det s.k. omvägsrekvisitet). Genom beslut av våren1983 utvidgades tillämpningsområdet till att omfatta också andra förfaranden ände egentliga kringgåendefallen. Bakgrunden till detta beslut var att klausulen för att tillgodose rimliga effektivitetskrav - ansågs böra omfatta ocksåsådana förfaranden som tillkommit i syfte att uppnå en skatteförmån, oavsett omdessa utgjorde omvägsförfaranden eller inte. Som förutsättning för klausulenstillämpning gäller dock alltjämt att förfarandet skall för den skattskyldige hamedfört en inte oväsentlig skatteförmån, att denna förmån skall kunna antas hautgjort det huvudsakliga skälet för förfarandet och att en taxering på grundvalav förfarandet skulle strida mot lagstiftningens grunder. I en partimotion, 455 från , yrkas attgeneralklausulen avskaffas. Det motiv härför som motionärerna åberopar och somåterfinns i motion 454 är att man med en sådan klausul inte kan förutseskattekonsekvenserna av en i och för sig laglig rättshandling och att dettaleder till stor rättsosäkerhet. Med en liknande motivering begär centerpartieti motion. 1143 att generalklausulen blir föremål för enutvärdering. Också och (båda m) tar i sin motion292 upp rättssäkerhetsaspekten. De begär en skyndsam översyn av oklara reglerpå skatteområdet. Denna översyn bör enligt deras mening ha till syfte att slopageneralklausulen. Också motionärerna bakom motion 830, ochHans Pettersson i (båda s), begär en översyn SkU1984/85:48 6 av lagen mot skatteflykt men med andra utgångspunkter.Motionärerna anser det nämligen uppenbart att generalklausulen inte på någotavgörande sätt bidragit till att nedbringa antalet skatteflyktstransaktionertill en acceptabel nivå. slutligen yrkar i motion 1533 medåberopande av rättssäkerhetsskäl att skatteflyktslagen återställs idet skick den hade års lagändring. Som framgår av den redogörelse utskottet lämnat iinledningen till detta betänkande har frågor rörande generalklausulen och dessutformning tidigare prövats av . Utskottet har i samband därmeduttalat att det under löpande utvärderingsperiod denna upphör först vidutgången av 1985 inte kan anses lämpligt vare sig att ta ställning tillfrågan om klausulens vara eller inte vara eller att besluta om ändringar idensamma. Utskottet vidhåller denna uppfattning och hänvisar i övrigt till deskäl utskottet fidigare åberopat vid sin prövning av motionsyrkanden liknandede nu aktuella. Av JK:s skrivelse till regeringen (jfr bilaga tillbetänkandet) framgår att klausulen ansetts tillämplig bara i ettmindre antal fall. Som framhålls i motion 830 kan detta ernellertid delvis beropå att skatteflyktslagen har en viss allmänpreventiv effekt. Utskottet villockså peka på att det enligt JK vill synas som om rättshandlingar underkäntsmed stöd av klausulens nya lydelse i större omfattning än med stöd av den gamlaoch att tillämpningen av klausulen enligt JK:s uppfattning inte synesge stöd för något påstående att rättssäkerhetsintressen trätts för när. Med det anförda avstyrker utskottet samtliga i dettaavsnitt behandlade motionsyrkanden. I partimotionen 1533 frånfolkpartiet framhålls att man - på samma sätt som man genom den nuvarandegeneralklausulen vill förhindra att någon på grund av lagstiftningens bristandeutformning undgår en skatt som enligt lagstiftningens grunder bort utgå ocksåbör genom en omvänd generalklausul förhindra att skattskyldiga på grund avlagstiftningens bristande utformning utsätts för en icke avsedd eller oskäligbeskattning. Motionärerna anser att frågan om en sådan omvänd generalklausulbör prövas i samband med den kommande utvärderingen. Med en liknande motiveringbegär och (båda m) i motion 292 förslag om engeneraldispens inom skattelagstiftningen, som skall gälla till dess generalklausulenavskaffats. Utskottet har tidigare avstyrkt motionsyrkanden om engeneraldispehs av främst administrativa skäl. Utskottet vidhåller att en omvändgeneralklausul eller en generaldispens utformad i enlighet med motionärernasintentioner skulle leda till närmast oöverstigliga svårigheter i den praktiskatillämpningen och avstyrker därför motionerna. SkU1984/85:48 7 I tre motioner återkommer yrkandensom alla prövats av utskottet under förra . Det gäller yrkandet imoderaternas partimotion 455 om sådan ändring av bevissäkringslagen att denenskildes ställning stärks. Motionärerna anser att en förutsättning för atttillgripa säkringsåtgärd bör vara att misstanke om brott föreligger. Av sammauppfattning är () som i motion 310 dessutom yrkar att beslut omsäkringsåtgärd generellt bör meddelas av länsrätt. I motion 411 slutligen begärMartin och (båda c) en översyn och utvärdering avbevissäkringslagen. Utskottet har i inledningen till betänkandet (ovan s. 4och 5) redovisat de skäl som utskottet åberopade mot de i motionerna310 och 455 begärda författningsändringarna. Utskottet anser sig saknaanledning frånträda sin uppfattning i denna fråga. Med hänsyn härtill och dådet ankommer på utredningen om säkerhetsåtgärder i skatteprocessen att göra enutvärdering av bevissäkringslagen - resultatet av denna kommer att redovisas iutredningens slutbetänkande som avlämnas avstyrker utskottetockså dessa motionsyrkanden. 1. beträffandeslopande av generalklausulen attriksdagen avslår motion 1984/85:455 yrkande 1, 2. beträffande översyn avskattereglerna i syfte att slopa generalklau sulen attriksdagen avslår motion 1984/85:292 yrkande 1, 3. beträffandeändring av generalklausulen attriksdagen avslår motion 1984/85:1533 yrkande 1, 4. beträffandeutvärdering av generalklausulen m. m. attriksdagen avslår motionerna 1984/85:830 och 1984/85:1143 yrkande 8, 5. beträffandeen omvänd generalklausul attriksdagen avslår motionerna 1984/85:292 yrkande 2 och 1984/ 85:1533 yrkande 2, 6. beträffandeändring av bevissäkringslagen att avslår motionerna 1984/85:310 och 1984/85:455 yrkande 2, 7. beträffande översyn ochutvärdering av bevissäkringslagen att avslår motion 1984/85:411. SkU1984/85:48 8 Närvarande: (), ().Stig Josefson (c), (). (), (),(), (), (), (), (), (), (), ()och (). Slopande av generalklausulen (mom. 1) , , och (alla m) anser dels att det avsnitt av utskottets yttrande på s. 6 sombörjar med "Som framgår" och slutar med "behandlademotionsyrkanden" bort ha följande lydelse: Syftet med införandet av en generalklausul var att kommatill rätta med den skatteflykt som tar sig uttryck i olikakringgåendetransaktioner. I dess ursprungliga lydelse gällde som etthuvudvillkor för att klausulen skulle kunna tillämpas ett s.k. omvägsrekvisit,dvs. den skattskyldige skulle ha använt sig av ett förfarande som i varjesärskilt fall framstod som onormalt eller konstlat med hänsyn till detekonomiska resultat som - bortsett från beskattningen - hade uppnåtts medförfarandet. Genom den ändring av klausiilen som beslutade1983 skall varje förfarande oavsett om det inneburit ett kringgående eller ej kunna medföra att klausulen blir tillämplig. Skattemyndigheternas prövning begränsasi huvudsak till att avse den skatfskyldiges avsikt med'ett visst förfarande.Har denna varit att vinna fördelar vid beskattningen blir klausulen tillämpligom förfarandet står i strid med vad lagstiftaren förutsatt eller menat. Enbestämmelse av den här arten måste enligt utskottets mening vara ägnad att ledatill stor osäkerhetJios såväl de skattskyldiga som de tillämpandemyndigheterna. vunna erfarenheter av generalklausulens praktiskatillämpning ger vid handen att en lagstiftning av den här arten är tveksam frånprincipiella utgångspunkter. Det kan också mot bakgrund av de uppgifter somlämnats av JK i skrivelsen tillregeringen - starkt ifrågasättas om kostnadernaför att administrera generalklausulen står i rimlig proportion till deskatteintäkter den kan medföra för statsverket. Utskottet anser därför attgeneralklausulen bör upphävas. Utskottets ställningstagande innebär bifall tillmotion 455 i denna del. Härigenom är också yrkandet 1 i motion 292tillgodosett. Någon översyn och utvärdering är på grund härav inte erforderlig,varför utskottet avstyrker bifall till motionerna 830 och 1143, sistnämnda motioni denna del. Utskottet avstyrker av samma skäl också yrkandet i motion 1533 omett återställande av generalklausulen till det skick den hade före den 1 mars1983. SkU1984/85:48 9 dels att utskottet under mom. 1 bort hemställa att med bifall tillmotion 1984/85:455 yrkande 1 antar följande Lag om upphävande av lagen (1980:865) om skatteflykt. Härigenom föreskrivs att lagen(1980:865) om skatteflykt skall upphöra att gälla. Denna lag träder i kraft den 1 juli1985. Den upphävda lagen gäller fortfarande i fråga om rättshandlingar somföretagits före ikraftträdandet. Beträffande ändring av generalklausulen (mom. 3) (), () och KjellJohansson (fp) anser dels att det avsnitt av utskottets yttrande på s. 6 sombörjar med "Som framgår" och slutar med "behandlademotionsyrkanden" bort ha följande lydelse: Syftet med införandet av en generalklausul var att kommatill rätta med den skatteflykt som tar sig uttryck i olikakringgåendetransaktioner. I dess ursprungliga lydelse gällde som etthuvudvillkor för att klausulen skulle kunna tillämpas ett s. k. omvägsrekvisit,dvs. den skattskyldige skulle ha använt sig av ett förfarande som i varjesärskilt fall framstod som onormalt eller konstlat med hänsyn till detekonomiska resultat som - bortsett från beskattningen - hade uppnåtts medförfarandet. En sådan utformning av bestämmelserna har enligt utskottets meningden fördelen att skattemyndigheterna i förväg har möjlighet att pröva vad somi en given situation för en utomstående betraktare framstår som ett normalthandlingssätt för att uppnå ett skatteresultat. Genom den ändring av klausulen som beslutade1983 skall varje förfarande - oavsett om det inneburit ett kringgående eller ej- kunna medföra att klausulen blir tillämplig. Skattemyndigheternas prövning begränsasi huvudsak till att avse den skattskyldiges avsikt med ett visst förfarande.Har denna varit att vinna fördelar vid beskattningen blir klausulen tillämpligom förfarandet står i strid med vad lagstiftaren förutsatt eller menat. Enbestämmelse av den här arten måste enligt utskottets mening vara ägnad att ledatill stor osäkerhet hos såväl de skattskyldiga som de tillämpandemyndigheterna, något som också bestyrks av uppgifter vilka utskottet inhämtatvid underhandskontakter med . Utskottet finner det därför avrättssäkerhetskäl angeläget att generalklausulen återställs i sitturspungliga skick. Det bör lämpligen ske . Hittillsvunna erfarenheter av generalklausulens praktiska tillämpning ger vid handen att en lagstiftning av den här arten är tveksamfrån principiella utgångspunkter. Det kan också ifrågasättas om kostnaderna föratt administrera generalklausulen står i rimlig proportion till deskatteintäkter den kan medföra för statsverket. Enligt utskottets mening börbestämmelserna därför bli föremål för en utvärdering. Utskottets ställningstagande innebär att motion 1533 ärtillgodosedd i denna del. Även yrkandet om en utvärdering av generalklausulen imotion 1143 är tillgodosett och detsamma gäller motion 830. Yrkandena imotionerna 455 och 292 om slopande av klausulen avstyrks. dels att utskottet under mom. 3 bort hemställa att med bifall tillmotion 1984/85:1533 yrkande 1 antar följande Lag om ändring i lagen (1980:865) mot skatletlykt Härigenom föreskrivs .ut 2 och 3 SS lagen (1980:865) mot skaiteflykiskall ha nedan angivna lydelse. Vid taxeringen skall hänsyn ej tas till rättshandling somhar företagils av den skattskyldige eller av jurilisk person, vars inkomst helteller delvis beskattas hos den skattskvldiae. 1. rättshandlingen, ensam ellertillsammans med annan rälisluind-ling i vilken den skattskyldige eller denjuridiska personen direkt eller indirekt medverkat; innår i etl förfarande sommedför en inte oväsentlig skatteförman fiir. 2. skatteförmånen med liansyn tillomständigheterna kan ' antas ha utgjort det huvudsakliga skiilel förförfarandet och 3. en taxering pa grmuKal aförfarandet skulle strida mot lagstiftningens grunder. Vid taxeringen skall hänsvii ej las till rättshandling som har företagils av den skattskyldige eller äv juridisk person, vars inkomst helt ellerclélvis beskattas hos den skattskyldige.om riiilshandiingen lir led i ett tortaiati- de \i)iu innebär att skanehestianiuche kringgås, , En förtciraiule skallluises iniwhiira allskiittehesläininelse kringgås iini I. lorfarandel. ined luiiisvn ull delekonomiska resultat som -bortsett från beskaiiiiingen - har iippnåus genomforfaiandcl. frainslår som en öiinag i förhållande till de! ndrinasi ull- handslitgande förfarande!. 2. förUirandei medtor en ickeoväsentlig skattefcirmän som med hans\:i 'ill omtandlglleterna kan antas h:iutgjort det uvgnrande >.\:.i\\c\ for forfar.i.ndeloch, .v en t:ixering pa grundval av förfarandet klart skullestrida mot grunderna för bestämmelsen i fråga eller för de bestäminelser somskulle SkU1984/85:48 11 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse tillämpas om förfarandet lades till grund för taxeringen. 3S Om 2S tillämpas skall taxeringen Om 2Stillämpas skall taxeringen bc.iidinnuissum om rdnshandlingen ske som om den skullskyldige hade iniij hade lörctcigiis. Framstår förfa- vall del närmast till hands liggande raiulei med hiins\nlill de! ekonomis- förfarande som avses i 2§ andra ka rcsaUatci -borisen frän skaiieför- stycket 1. Om en sådan grund för niiiiwn ~ san.en <>iv.\!ig i forh.allaiide taxeringen skulle leda till oskäligt . '/// del närmas!