bet · G801NU16 · 1984-12-31 00:00:00 — I detta betänkande behandlas fyramotioner med yrkanden rörande kollektiva försäkringar. Motionerna gäller i trefall kollektiv hemförsäkring med obligatorisk anslutning av medlemmar i denorganisation som utgör kollektivet, i ett av dessa fall dessutom andrakollektiva försäkringar i facklig regi. Den fjärde motionen torde närmast avsesådana kollektiva försäkringar som utgör anställningsförmån. Utskottet avstyrker motionerna ochhänvisar därvid dels till uttalanden av regeringen om utredningsarbete som rörkollektiv sakförsäkring, dels till pågående domstolsprövning avföreningsrättsliga aspekter på sådan försäkring med obligatorisk anslutning.En reservation (m, c, fp) ger uttryck för en kritisk bedömning av detta slagsförsäkring. Demotioner som behandlas är 1984/85:886 av iMalmö (m), vari hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kollektivt tecknade försäkringar, 1984/85:2627 av m.fl. (s), vari hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts i motionen om nödvändigheten att snabbt och utan dröjsmåltillse att eventuella legala hinder för kollektiva sakförsäkringar undanröjs, 1984/85:2631 av m. (s), vari hemställs att begär att regeringen låter utreda ochförtydliga frågan om organisationers rätt att efter demokratiska beslut tecknakollektiva försäkringar för sina medlemmar, 1984/85:2825 av (), vari - med motivering i motion 1984/85:2824 - hemställs att hosregeringen begär skyndsamt förslag till ändring av lagstiftningen så attreglerna för kollektiva försäkringar ändras så att konkurrensneutralitet uppnåsi försäkringsbranschen. 1 1984/85. NU1984/85:16 2 Själva tanken bakom de kollektivahemförsäkringar som har tecknats kan anses vara god, men en ökad förekomst avsådana kan få ytterst negativa konsekvenser, anförs det i motion 1984/85:886(m). Om t. ex. fackförbund tillåts teckna kollektiva hemförsäkringar för sinamedlemmar hos ett enda bolag snedvrids konkurrensen på hemförsäkringsmarknaden,vilket kan leda fill högre hemförsäkringspremier för alla kategorier. Frikonkurrens och flera valmöjligheter är förutsättningen för så lågaförsäkringspremier som möjligt, säger motionären. Det har, hävdar han,förekommit att fackförbundsavdelningar och verkstadsklubbar har tecknatkollektiva grupplivförsäkringar utan att inhämta offert från andraförsäkringsbolag än . Detta betecknas som betänkligt med hänvisning tillatt andra försäkringsbolag har lämnat bättre alternativ. Det är förvånande att de privata försäkringsbolagenmotarbetar kollektiva lösningar på sakförsäkringsområdet och att ävenförsäkringsinspektionen haren negativ attityd, sägs det i motion 1984/85:2627(s). Om ett fackförbund eller en annan grupp kan binda sina medlemmar är enföreningsrättslig fråga, konstaterar motionärerna. Det måste, fortsätter de,stå människorna i en demokrati fritt att gå samman och besluta om sina egnaangelägenheter, bl. a. om medlemsförmåner i form av ett fullgottförsäkringsskydd på fördelaktiga villkor. Motionärerna understryker betydelsenav att hushållen har ett fullgott försäkringsskydd, något som inte alltid ärfallet. De uttrycker farhågor för att kollektiva sakförsäkringar kan komma attplaceras i utländska bolag, om eventuella hinder mot sådana försäkringar iSverige inte undanröjs. har anfört att kollektivasakförsäkringar utan reservationsrätt kan medföra "risk för att frånallmän skälighetssynpunkt oacceptabla dubbelförsäkringssituationeruppstår". Om reservationsrätt skall finnas eller inte är en fråga som denförsäkrade gruppen själv skall avgöra, menar motionärerna. Problemet meddubbelförsäkring kan, hävdar de, lösas genom normal produktutveckling och böralltså inte "hänskjutas till utredningar som arbetar ". Det är, säger motionärerna, ytterst angeläget att det blirklarlagt om det behövs särskilda bestämmelser rörande kollektivasakförsäkringar. Denna fråga borde därför tas upp med förtur iförsäkringsverksamhetskommitténs och försäkringsrättskommitténs arbete.Angeläget är enligt motionärerna också att slår fastorganisationernas frihet att i demokratisk ordning besluta i frågor som ärangelägna för medlemmarnas trygghet. De fackförbund som har fattat beslut om kollektivahemförsäkringar har utsatts för omfattande och nedsättande kampanjer, sägs deti motion 1984/85:2631 (s). Det får inte råda någon tvekan om att fackförbundhar full kompetens att i demokratisk ordning fatta beslut om försäkringsskyddav detta slag, anför motionärerna. Ett förtydligande av föreningsrättens innebördpå denna punkt vore därför av stort intresse. Det borde anförtros åtförsäkringsverksamhetskommittén att utreda denna fråga. NU1984/85:16 3 I motiveringen till motion1984/85:2824 (c) påtalas att premierna för försäkringsskydd som erhålls såsomanställningsförmån betalas med obeskattade medel. Detta verkarkonkurrenssnedvridande pä försäkringsbranschen som helhet, säger motionärenoch tillägger: "Trots detta har regeringen godkänt attMålarförbundet tecknar kollektiv hemförsäkring såsom löneförmån." och träffade ett avtal om hemförsäkring medobligatorisk anslutning av förbundsmedlemmarna. Enligt avtalet till . För att täcka denna kostnad höjsmedlemsavgifterna och tas fonderade medel i anspråk. Försäkringen fungerar somen vanlig hemförsäkring ined de skillnaderna att någon beloppsgräns inte finnsbeträffande lösöre och att premiekostnaden är lika för alla. Med anledning av åtgärd gjordeförsäkringsinspektionen en framställning hos regeringen om attförsäkringsverksamhetskoin-mittén (E 1979:01) skulle få tilläggsdirektiv attföreslå lagstiftning om kollektiv sakförsäkring. En närmare redogörelse förframställningen och dess underlag, bl. a. vissa remissyttranden, finns inäringsutskottets betänkande NU 1984/85:11 (s. 4 f,). Regeringen lämnade inovember 1983 denna framställning utan bifall. Motiveringen för beslutet varföljande: (E1979:01) har enligt sina direktiv att ta upp frågan om vilka konsekvensersärlösningar och utbrytningar av vissa enskilda eller mindre grupper kan ha fördet stora försäkringskollektivet. Vidare skall försäkringsverksamhetskommitténutvärdera försäkringsbolagens anskaffningsverksamhet. Det får därför redanenligt de nuvarande direktiven anses falla inom kommitténs uppdrag att prövabehovet av särskild reglering i fråga om kollektiv sakförsäkring. Dessutom skall försäkringsrättskommittén (Ju 1974:09) enligtsina direktiv särskilt överväga de problem som är förknippade med kollektivaförsäkringar. Kommittén torde i samband därmed inte kunna undgå att ta upp deolägenheter, som kan uppstå genom dubbelförsäkring vid t. ex. obligatoriskkollektiv sakförsäkring. Regeringen finner sålunda att några direktiv inte behövsför att behovet av särskilda bestämmelser rörande kollektiv sakförsäkring skallbli klarlagt. 1 avbidan pä resultatet av utredningsarbetet får det ankomma påförsäkringsinspektionen att mot bakgrund av den gällande lagstiftningen följaoch övervaka utvecklingen. Regeringen gav de båda angivna kommittéerna del avbeslutet. Kort efter framställningen till regeringen hadeförsäkringsinspektionen tagit upp ämnet i en skrivelse till och sedermera i ett cirkulär till berörda försäkringsbolag.Inspektionen uttalade därvid att den förutsatte att försäkringsbolagen iavvaktan på statsmakternas ställningstagande till problemet om obligatorium ikollektiv sakförsäkring 1* 1984/85. NU1984/85:16 4 skulle avstå från att offerera eller träffa avtal omkollektiv sakförsäkring utan reservationsrätt för individen. Regeringens nyssnämnda beslut föranledde försäkringsinspektionenatt i ett nytt cirkulär till försäkringsbolagen () med stöd av 19kap. 3 § första stycket försäkringsrörelselagen föreskriva att försäkringsbolagsom avser att träffa avtal om kollektiv sakförsäkring före avtalets ingåendeskall lämna inspektionen uppgifter om avtalets tilltänkta innehåll. infordrade frånolika försäkringsbolag offerter på obligatorisk kollekliv hemförsäkring.Förbundet antog en offert som hade lämnats av under förbehåll förmyndigheternas godkännande. Med stöd av 19 kap. 11 § försäkringsrörelselagenförelade försäkringsinspektionen att inte bringa detaktuella försäkringsavtalet till verkställighet. I inspektionens skrivelse (citati betänkandet NU 1984/85:11, s. 6) hänvisades bl. a. tillregeringens tidigarenämnda beslut . Beslutet om föreläggandet fattades avförsäkringsinspektionens styrelse, som därvid inte var enhällig, Regeringen beslöt den20 att undanröja detta. a.näringsfrihetsombudsmannen, , försäkringsrättskoinmittén ochförsäkringsverksain-hetskommittén yttra sig i ärendet. Regeringen anförde ibeslutet: Erfarenheterna frånpersonförsäkringsomrädet talar för att kollektiva lösningar även beträffandesakförsäkringar kan medföra rationaliserings-och kostnadsfördelar, som kankomma de enskilda försäkringstagarna till del. Det finns emellertid flerafrågor som är förknippade med denna försäkringsform och som behöver klarläggas.Det finns behov av att få belyst risken för att kollektiva sakförsäkringar -med och utan obligatorisk anslutning-på sikt leder till sädana ändringar påmarknaden vad gäller bl. a, konkurrensförutsättningarna som inte kan ansesförenliga med en sund utveckling av försäkringsmarknaden. Flera remissinstanserhar framhållit att det kan diskuteras om kollektiv sakförsäkring allmänt settstår i överenskommelse med skälighetsprincipen. De nu nämnda principiellafrågorna kommer att behandlas i det betänkande somförsäkringsverksamhetskommittén väntas avlämna . Andra problemsom bör lösas gäller sådana frågor om skydd i olika avseenden för de försäkradesom försäkringsrättskommittén har att utreda. Vad gäller de föreningsrättsligaaspekterna på obligatorisk kollektiv försäkring är dessa f. n. föremål förprövning i allmän domstol. Det aktuella avtalet kan, såvitt nu kan bedömas, inteanses oförenligt med skälighetsprincipen. Avtalet kan inte heller ensamt ellertillsammans med avtalet mellan och anses medföranågra nämnvärda effekter på försäkringsmarknaden i strukturellt hänseende. Deåtaganden gjort i anslutning till avtalet gör att detta f. n. bör kunnagodtas även med hänsyn till intresset av konsumentskydd. Av vad nu angivits framgår att statsmakterna på grundvalav kommande utredningsresultat kommer att få ta ställning till i vad månkollektiv sakförsäkring bör få förekomma på den svenska försäkringsmarknaden. Äandra sidan framgår också att det nu aktuella avtalet mellan bör kunna få verkställas utan att utredningarnas förslagavvaktas. Det står dock klart att ytterligare kollektiva sakförsäk- NU1984/85:16 5 ringsavtal inte bör godtas förrän statsmakterna, eftererforderlig utredning, tagit ställning till denna försäkringsform. Några medlemmar i har vid fört talan mot förbundsstyrelsensoch förbundsrådets beslut resp. angående avtal mellan förbundetoch om kollektiv hemförsäkring för medlemmarna. Tingsrätten har i domden förklarat dessa beslut ogiltiga. Domskälen är i huvudsak följande: intarställning av ideell förening. Av praxis framgår att en sådan förening, för attbli juridisk person, bl, a. måste ha antagit stadgar. Vidare gäller att avstadgarna skall framgå föreningens målsättning, alltså dess ändamål ellersyfte. I förbundets stadgar har - utöver att förbundet år ensammanslutning av arbetstagare sysselsatta inom den elektriskainstallationsverksamheten -angivits att förbundets uppgift är att ta tillvaramedlemmarnas intressen på arbetsmarknaden och inom näringslivet samt att därvidoch i övrigt medverka till en samhällsutveckling på grundval av demokratisksocialism. Från förbundets sida har ej ens påståtts attförbundsstyrelsens och förbundsrådets beslut kan direkt hänföras till någoneller några av de tre ovannämnda uppgifterna i stadgarna. Förbunden har istället hävdat att besluten överensstämmer med det allmänna syfte som får ansesframgå av stadgarnas ändamålsbestämmelse i dess helhet samt att besluten skallses mot bakgrund av den verksamhet förbundet kommit att ägna sigåt och de intressen som förbundet i egenskap av arbetstagarorganisation har attbeakta. Med hänsyn till den utveckling som förevarit påarbetsmarknaden och inom arbetsrätten är det i allmänhet nödvändigt för denenskilde arbetstagaren att vara ansluten till en arbetstagarorganisation.Dessa organisationer skiljer sig härigenom från flertalet andra ideellaföreningar vari medlemskapet vilar på helt frivillig grund. Härtill kommer attarbetstagarorganisationen omfattar ett stort antal medlemmar, vilkaallteftersom inträtt i organisationen och vilka naturligt har skilda intressenoch synpunkter på de uppgifter som organisationen bör ta sig an. Särskilt motbakgrund härav är det av stor vikt att organisationen i sin verksamhet inte gårutöver de ändamål som kommer till uttryck i stadgarna. Dessa ändamål framgårdock oftast först efter en tolkning av stadgarna. Enligt tingsrättens mening ärdet naturligt att därvid i första hand använda en objektiv tolkningsmetod ochutgå från stadgarnas ordalydelse. I förbundets stadgar har detaljerat angivits vilkenkategori av anställda som förbundet skall omfatta. Härigenom får stadgarnaanses ge besked om att det är just i egenskap av arbetstagare som förbundet haratt ta tillvara medlemmarnas intressen. Förbundet har då det gällt att bedöma den aktuellaförsäkringen särskilt framhållit att det tidigare, utan invändning frånmedlemmarna, varit aktivt för att åstadkomma ett förbättrat försäkringsskyddför medlemmarna. Någon större betydelse kan emellertid inte i detta sammanhangfästas härvid då det varit fråga om personförsäkringar, som dessutom varitresultatet av förhandlingar mellan arbetsgivare och arbetstagare, och därförförsäkringar av helt annat slag än den nu aktuella. påstått kan hemförsäkringen väl bidragatill en utökad trygghet för den enskilde medlemmen. NU1984/85:16 6 försäkringen emellertid inte anses ha sådan anknytningtill medlemmarna i deras egenskap av arbetstagare att den ryms inom förbundetssyfte såsom detta uttrycks i stadgarna. har överklagat domen hos . Gällande rätt, m. m. Regler om försäkringsbolagensverksamhet finns i försäkringsrörelselagen (1982:713). Bland de grunder somanges där är skälighetsprincipen (7 kap, 2 §, 19 kap. 5 och 6 §§),som i korthetinnebär dels att premiesättningen skall vara skäligt avvägd med hänsyn till bl.a. risk- och driftskostnader, dels att andra försäkringsvillkor skall varaskäliga med hänsyn till det skydd som försäkringen är avsedd att ge ochomständigheterna i övrigt. Lagen (1927:77) om försäkringsavtal innehållercivilrättsliga bestämmelser om försäkringar. Beträffande vissa former avskadeförsäkringar - bl. a. hemförsäkring - som konsumenter tecknar hosförsäkringsbolag för huvudsakligen enskilt ändamål finns vissa bestämmelser ikonsumentförsäkringslagen (1980:38). Dubbelförsäkring - dvs. det förhållandetatt samma intresse har försäkrats mot samma fara hos flera försäkringsbolag -behandlas i båda dessa lagar. Beträffande skadeförsäkring gäller i sådant fallsom eljest att försäkringstagaren inte har rätt till större skadeersättning änsom erfordras för förlustens täckande. Gentemot den försäkrade är varjeförsäkringsgivare ansvarig sorn om han vore ensam försäkringsgivare. Varken försäkringsrörelselagen ellerförsäkringsavtalslagen innehåller några särskilda bestämmelser rörandekollektiva försäkringar (gruppförsäkringar). I konsumentförsäkringslagen angesinledningsvis att lagen inte tillämpas på försäkringar som grundas påkollektivavtal eller som grundas på gruppavtal och handhas av företrädare förgruppen. Någon särskild lagstiftning med allmänna regler förideella föreningar-till vilken kategori även fackliga organisationer räknas -finns inte. Enligt rättspraxis äger en ideell förening rättskapacitet då denhar antagit stadgar som inte är alltför bristfälliga och valt styrelse.Ytterligare ett antal normer för ideella föreningar har utbildats i praxis,såsom när det gäller uteslutning av medlemmar. Frågor härom, liksom även omvägran att anta en person till medlem i en facklig organisation, har prövats avdomstol. De ideella föreningarna har att - vid sidan av sådana generellalagregler som kan vara tillämpliga pä den verksamhet de bedriver - iakttastadgarnas innehåll. Stadgarna kan betraktas som avtal, vilket innebär att -såsom i övrigt gäller beträffande avtal - innehållet kan jämkas eller lämnasutan avseende, om ett visst villkor är oskäligt. Ett antal prejudicerande domarföreligger på detta område. 1 lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet avsesmed föreningsrätt rätt för arbetsgivare och arbetstagare att tillhöraarbetsgivar- eller arbetstagarorganisation, att utnyttja medlemskapet och attverka för organi- NU1984/85:16 ' 7 sationen eller för att sådan bildas (6 §). avses härvid "sådan sammanslutning av arbetstagaresom enligt sina stadgar skall tillvarataga arbetstagarnas intressen iförhållande till arbetsgivaren"; motsvarande gäller på arbetsgivarsidan(6 §). Enligt lagen (8 §) skall föreningsrätten lämnas okränkt; som kränkningav föreningsrätten betecknas vissa närmare angivna åtgärder som vidtas av någonpå den motstående sidan. Lagen innehåller i övrigt bestämmelser omförhandlingsrätt, rätt till information, kollektivavtal m.m. I hyresförhandlingslagen (1978:304) finns bl. a,bestämmelser om olika rättigheter för "organisation av hyresgäster" iförhållande till hyresvärden. Det citerade begreppet är inte närmare definierati lagen. På förslag av näringsutskottet (NU1984/85:11) avslog en motion vari begärdes enförutsättningslös utredning om kollektiva, obligatoriska försäkringar. Viddenna tidpunkt förelåg ännu inte regeringens ställningstagande tillförsäkringsinspektionens föreläggande för (se s. 4) och Stockholmstingsrätts dom beträffande kollektiva hemförsäkring (ses. I motionen riktades detaljerad kritik mot försäkringar av denna typ.Utskottet hänvisade till regeringens konstaterande att det med hänsyn till detuppdrag som hade givits åt redan verksammma kommittéer inte behövdes några direktivför att behovet av särskilda bestämmelser rörande kollektiva sakförsäkringarskulle bli tillgodosett. Härvid uttalade utskottet: Utskottet noterarnäringsfrihetsombudsmannens principiella uppfattning att kollektivhemförsäkring utgör ett bra exempel på produktutveckling och nytänkande.Utskottet anser för sin del att det är angeläget att de betydanderationaliserings- och kostnadsfördelar som ligger i kollektiva försäkringartillvaratas och ser positivt på att denna försäkringsform utvecklas vidare,vilket torde komma att innebära sänkta för försäkringtagarna. I en reservation (m, c, fp)begärdes ett tillkännagivande i ämnet till regeringen. De åberopadekommittéernas arbete skulle inte med säkerhet tillgodose önskemålet omutredning av de samhällsekonomiska och civilrättsliga konsekvenserna av ettomfattande system med kollektiva, obligatoriska försäkringar liksom av deföreningsrättsliga frågorna och integritetsfrågorna, menade reservanterna.Riksdagen borde kraftigt understryka vikten av att alla de problem som togsupp i motionen skulle bli grundligt behandlade. Frågan om en lagstiftning rörande ideella föreningar harmånga gånger prövats av . riksdag begärde hos Kungl. Maj:tförslag till en sådan lagstiftning. Propositioner i ämnet åren 1910 och 1911vann emellertid inte bifall. Sedermera har frågan aktualiseratsgenom motioner. Flera sådana har väckts och hänvisats tilllagutskot- NU1984/85:16 8 Senaste gängen tog ställning i frågan varvåren 1984, då flera motioner avslogs på lagutskottets hemställan (LU1983/84:14, som innehåller redogörelse för tidigare behandling). En reservation(m, c) till förmån för en utredning av frågan om lagsfiftning rörande ideellaföreningar stöddes vid omröstningen i kammaren även av folkpartietsrepresentanter. Frågan om kollektivasakförsäkringar i facklig regi har tilldragit sig uppmärksamhet under desenaste åren. Två fackförbund har. ochSvenska målareförbundet , träffat avtal med om kollektivhemförsäkring med obligatorisk anslutning av medlemmarna. I det första fallethar på talan av några förbundsmedlemmar förklaratförbundsorganens beslut orn försäkringsavtalet ogiltiga. Denna dom kommer attprövas i högre instans, I det andra fallet förelades avförsäkringsinspektionen att inte bringa avtalet till verkställighet.Inspektionen hänvisade därvid till ett regeringsbeslut , vari slogsfast att försäkringsverksamhetskommittén (E 1979:01) ochförsäkringsrättskommittén (Ju 1974:09) skulle överväga behovet av särskildabestämmelser rörande kollektiv sakförsäkring. Efter besvär av Folksamundanröjde regeringen det nämnda föreläggandet. I beslutetuttalade regeringen dock att det stod klart "att ytterligare kollektivasakförsäkringar inte bör godtas förrän statsmakterna, efter erforderligutredning, tagit ställning till denna försäkringsform". Detta är i korthetbakgrunden till några motioner som utskottet här behandlar. Två av motionerna går ut på att statsmakterna skall jämnavägen för utnyttjande av den kollektiva försäkringsformen påsakförsäkringsområdet. Den ena, 1984/85:2631 (s), har rent föreningsrättsliginriktning. Där begärs en utredning syftande till ett "förtydligande avföreningsrättens innehåll" när det gäller organisationers rätt att efterdemokratiska beslut teckna kollektiva försäkringar för sina medlemmar. I denandra motionen, 1984/85:2627 (s), föreslås att skall rikta ettuttalande till regeringen "om nödvändigheten att snabbt och utan dröjsmåltillse att eventuella legala hinder för kollektiva sakförsäkringarundanröjs". Det framgår att motionärerna avser både försäkringsrättsligaoch föreningsrättsliga hinder. Frågan om dubbelförsäkring - berörd iregeringens nämnda beslut - är dock enligt deras mening reglerad på såit sätt att den inte behöver utredas närmare. De åsyftade frågorna m.' c iövrigt tas upp med förtur i utredningsarbetet, menar motionärernf >ebetraktar det som angeläget att "slår fast organisationernasfrihet att i demokratisk ordning besluta i frågor som är angelägna förmedlemmarnas trygghet". Motion 1984/85:886 (m) präglas till skillnad från denyssnämnda av en kritisk inställning till de avtal om kollektivahemförsäkringar som har kommit till stånd. Huvudsynpunkten är att konkurrensenpå hemförsäk- NU1984/85:16 9 ringsmarknaden blir snedvriden om sådana försäkringartecknas hos ett enda bolag . Motionären vill att skall göraen prinicipdeklaration, ställd till regeringen, om att tecknandet av kollektivaförsäkringar bör utsättas för samma konkurrens som annan - kommersiell -verksamhet. Det kan noteras att de två fackförbundens beslut omkollektiv hemförsäkring med obligatorisk anslutning i en annan motion,1984/85:1670 (m), åberopas som skäl för utredning om en lagstiftning rörandeideella föreningar. Den motionen har hänvisats till lagutskottet och behandlassåledes inte här. Vad gäller de försäkringsrättsliga aspekterna på kollektivsakförsäkring hänvisar näringsutskottet med instämmande till regeringens nyssciterade uttalande om vikten av att det pågående utredningsarbetet får utmynnai att statsmakterna tar ställning till denna försäkringsform. Härvid utgårutskottet från att övervägandena i hithörande frågor kommer att fullföljas utandröjsmål, I sammanhanget skall också erinras om vad utskottet idecember 1984 (se s, 7) anförde om det angelägna i att fördelarna medkollektiva försäkringar tas till vara och önskvärdheten av att dennaförsäkringsform utvecklas vidare. Detta uttalande står fast. Utskottet tarbestämt avstånd från påståendet i motion 1984,'85:886 (m) att en ökad förekomstav "kollektivt tecknade hemförsäkringar av stora organisationersmedlemmar" kan "få ytterst negativa konsekvenser". Tvärtom ärdet uppenbart att fördelarna klart överväger. Det visar inte minsterfarenheterna med kollektiv hemförsäkring i , där denna försäkringsformhar existerat . Motionen avstyrks alltså. Formerna förupphandling av försäkringstjänster bör det vara organisationernas sak attsjälva få bestämma om. Man har då anledning att anta att det vid upphandlingenkommer att råda fri och öppen konkurrens. Utskottet kommer så in pä de föreningsrättsligaaspekterna.