bet · G801FöU6 · 1984-12-31 00:00:00 — Genom föredragande statsrådets uttalanden i propositionen öppnas,anser motionären, möjlighet till en mycket vidsträckt dispensgivning till ettfåtal företag. Motionären framhåller därvid särskilt den angivna möjlighetenatt ge dispens till nya företag på marknaden. Befrielse från lagringsskyldighetbör, anser han, endast ges i mycket specifika och väl definierade fall.Befrielse för visst eller vissa företag bör enligt motionärens mening gesendast om det föreligger force majeure. bör enligt motionärensuppfattning ta avstånd från departementschefens tolkning av 24 § i lagförslaget.I stället bör göras sådana uttalanden om paragrafens tillämpning attkonkurrensneutralitet upprätthålls mellan olika företag. Ävenenligt motion 240 (m) bör klarläggas under vilka omständigheter regeringenskall ha rätt att bevilja dispens enligt 24 §. Motionärerna vänder sig liksommotion 239 särskilt mot att det i propositionen anges vara möjligt att utnyttjadispenser enligt 24 § i lagförslaget för att underiätta situationen förnytillträdande företag. Enligt motionärernas mening har alla lagringsskyldiga,oberoende av när deras lagringsskyldighet inträdde, i princip FöU1984/85:6 11 samma lagringskostnad för sitt beredskapslager. Värdet av lagret är, framhåller de, det värde marknaden åsätter varan vid varje givettillfälle. konstaterar i sitt yttrande att det finnsdispensmöjligheter redan enligt gällande lag. Den föreslagna lydelsen av 24 §i den nya lagen innebär att befrielse får medges endast om detta föranleds avsynnerliga skäl. Detta innebär, framhåller näringsutskottet, en skärpning iförhållande till nuvarande bestämmelse. anser att den konkurrensnackdel som sägsdrabba nytillträdande oljeföretag på den svenska marknaden jämfört medexisterande företag minskar i betydelse, eftersom det statligaoljelagringsstödet i huvudsak upphörde . Viss dispensmöjlighet bördock finnas kvar. Villkoret bör då, framhåller utskottet, som anförs ipropositionen vara att ett inträde på marknaden sker på ett sätt som gagnarbranschens struktur eller på annat sätt främjar samhällsintresset.Näringsutskottet anser att mot bakgrund av den svenska oljebranschens problemkan en dispensmöjlighet utformad på detta sätt vara lämplig. Näringsutskottetavstyrker förslagen i motionerna 1984/85:239 (fp) och 1984/85:240 (m) omuttalanden från sida som ytterligare skulle inskränka möjlighetentill dispens. Sådana uttalanden skulle enligt näringsutskottets mening stridamot motionärernas angivna syfte att värna om konkurrensneutraliteten. delar näringsutskottets uppfattning.Propositionen bör bifallas och motionerna 239 (fp) och 240 (m), yrkande 3,avslås. Mot de delar av lagförslaget som utskottet här inte berörthar utskottet inte något att invända. Medhänvisning till det anförda hemställer utskottet att med bifall tillpropositionen och med avslag på motionerna 1984/85:239 och 1984/85:240, yrkande3, om motiveringen till 24 §, antar förslaget till lag om beredskapslagring avolja och kol. Riktlinjer för beredskapslagring, m. m. Regeringen har i proposition1984/85:53 (s. 18-21, 30-33, 35-36 och 81) föreslagit att godkännariktlinjer för 1. beredskapslagringav olja (avsnitt 2.2.2) 2. beredskapslagringav kol (avsnitt 2.3.2) 3. beredskapslagringav kärnbränsle (avsnitt 2.4). 1984/85:238 av m. fl. (c) vari yrkas 1. att hos regeringen begär attförsörjningsberedskapens utformning på energiområdet utreds med utgångspunktfrån ett småskaligt energiförsörjningssystem baserat på effektivareenergianvändning och an- FöU1984/85:6 12 vändning av i huvudsak inhemska förnybara energislag ienlighet med vad som anförs i motionen, 2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt reduktionen av råoljelagren sker på ett sådant sätt att möjligheten atthålla stabila priser på olja tas till vara. 1984/85:240 av Per m. fl. (m) såvitt gälleryrkandena 1. att riksdagenbeslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts omberedskapslagring av olja, 2. att riksdagenbeslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts omberedskapslagring av kol. De i propositionen föreslagna riktlinjernaför beredskapslagring av olja innebär att det liksom f. n. skall finnas enförsörjningsberedskapsreserv för krig, avspärrning och fredskris. Denna skallplaneras med utgångspunkt i landets totala beredskapsbehov av olja. Vidberäknande av detta behov skall bl. - beräknatoljebehov vid normala förhållanden lagringen skall ske, - gällandeplaneringsförutsättningar för det ekonomiska försvaret i fråga om uppsattaförsörjningsmål och försörjningskrisers karaktär och längd, - gällandeplaneringsförutsättningar för olika krissituationer med avseende påförsörjningsstandard och försörjningsuthållighet samt de antaganden som därvidgäller i fråga om förutsättningar för import av olja, omfattning avindustriproduktion och utrikeshandel samt ransoneringssystem, - möjligheten atti kris ersätta olja med inhemska bränslen eller el. I försörjningsberedskapsreserveninräknas den olja som lagras av staten och de mängder olja som ingår i s. k.kommersiella lager hos enskilda som beräknas vara tillgängliga vid inledningenav en kris. Vad som återstår för att uppfylla försörjningsberedskapsreservenskall hållas tvångslagrat enligt den lag om beredskapslagring av olja och kolsom utskottet i det föregående har behandlat. Som riktlinjer för beredskapslagringen anges ocksåhuvuddragen i den föreslagna lagen om beredskapslagring av olja och kol. Liksom tidigare skall finnas särskilda regler för hur dendel av lagret som har reserverats för krigsfall skall vara lagrad samt gällaatt lanspråktagande får ske endast när den situation inträffar för vilken resp.del av lagret har beräknats. Enligt de föreslagna riktlinjerna för beredskapslagring avkol skall finnas en försörjningsberedskapsreserv för krig och avspärrning.Någon reserv av kol för fredskriser har inte bedömts nödvändig. Inte helleranges på sätt som för oljelagringen några särskilda riktlinjer rörande lagringför krigsfall. FöU1984/85:6 13 riktlinjer för beredskapsreserven av kol överensstämmermed vad som föreslås för beredskapslagringen av olja. Riktlinjerna för beredskapslagring av kärnbränsle innebäratt uthålligheten på kärnbränsleområdet upprätthålls på samma sätt som f. n.Svensk Kärnbränslehantering AB skall svara för att kärnbränsle motsvarande enelproduktion om hålls i beredskapslager. De riktlinjer för beredskapslagringen av olja, kol ochkärnbränsle som regeringen föreslår att skall godkänna innehållerplaneringsförutsättningar för det ekonomiska försvaret som lades fast genom1977 års och totalförsvarsbeslut (prop. 1976/77:74 bil. 2, FöU 13,rskr 311 och prop. 1981/82:102bil. 3, FöU 18, rskr374),Idessadelarkommerinnehålleti, riktlinjerna att beröras av ändringar iinriktning av det ekonomiska försvaret som kan komma att besluta iframtiden. Andra av de förordade riktlinjerna kommer till uttryck i det förslagtill lag om beredskapslagring av olja och kol som utskottet i det föregåendehar föreslagit att anta; Utskottet har alltså redan i vissa delargodtagit de angivna riktiinjerna. Inte heller i övrigt har utskottet någraerinringar mot dem. Som framgått vid utskottets behandling av regeringensförslag till lag om beredskapslagring av olja och kol avses de förordaderiktlinjerna ligga till grund för regeringens beräkning av omfattningen avberedskapslagringen av dessa varor. Regeringen avser att redovisa resultaten avberäkningarna för . De lagringsmål som regeringen därvid anger är,framhåller föredragande statsrådet, resultatet av behovsberäkningarna vid dentidpunkt då de redovisas. Regeringen blir därför inte formellt bunden vid de pädetta sätt i volymer angivna behoven utan kan beakta förhållanden som eftertidpunkten för redovisningen ändras i fråga om konsumtion m. m. anser att den föreslagna ordningen ärändamålsenlig och väl tillgodoser de önskemål om klarare fördelning avbeslutskompetens mellan och regeringen som framkom vid utskottetsbehandling av vissa oljefrågor (NU 1983/84:43 s. 23). Även försvarsutskottet anser att den angivnabeslutsfördelningen mellan och regeringen bör godtas. Enligt deriktlinjer som utskottet har ställt sig bakom är bl. a, den normalakonsumtionens omfattning av betydelse vid beräkningen av lagringsbehoven. Medhänsyn till de. förändringar som konsumtionen erfarenhetsmässigt ärunderkastad vore det olämpligt att binda regeringen vid lagringsmål som äruttryckta i bestämda volymer. Utskottet vill dock understryka betydelsen av attregeringen för redovisar de beredskapsbehov som har beräknatsföreligga enligt riktlinjer har godtagit och fortlöpande anmäler deändringar i lagringsprogrammen som vidtas. Av intresse är därvid inte minst dettotala lagringsbehovets fördelning på statlig lagring och tvångslagring. I propositionen (s. 21-30, 32-35) redovisar föredragandestatsrådet de bedömda lagringsbehoven av olja och kol lagringsåren 1985/86 och1986/87. Med anledning av denna redovisning finns motionsyrkanden som utskottet FöU 1984/85:6 14 nuövergår till att behandla. anger målet för den statliga råoljelagringen /87till ca 1,6 miljoner m. Detta innebär en minskning med 1,1 miljoner m iförhållande till målet för /86. Det kan i sammanhanget erinrasom att råoljelagret minskas från 3,9 till 2,7 miljoner m under lagringsåren1984/85 och 1985/86. Avföredragande statsrådets redogörelse framgår vidare att såväl den statligalagringen som tvångslagringen av oljeprodukter kommer att omstruktureras underifrågavarande lagringsår. I förhållande till lagringen vid utgången /85 är förändringarna följande. Lagringen av motorbensin ökar,den statliga med 180 000 m och tvångslagringen med 605 000 m. Statens lager avflygdrivmedel (-f74 000 m) och gasol (-1-16 000 ton) ökar också. Äventvångslagringen av gasol får större omfattning (-1-25 500 ton). En stor del avden tjocka eldningsolja som f. n. tvångslagras kommer att kunna säljas ut (1113 000 m). En viss minskning av tvångslagringen av fotogen anses också varamöjlig (15 000 m). Beträffande dieselbrännolja/tunn eldningsolja ökartvångslagringen i omfattning (484 000 m) medan man räknar med att minska denstatliga lagringen av dessa produkter med 243 000 m-'. Vidareuppger statsrådet att det kollager som ÖEF har haft sedan slutet på1950-talet och som f, n, uppgår till skall säljas ut senast /86, Försörjningstryggheten på området avses i stället blitillgodosedd genom tvångslagring av kol för avspärrning och krig, Imotionerna 238 (c) och 240 (m) är motionärerna kritiska mot den angivnaminskningen av , I den sistnämnda motionen vänder sigmotionärerna också mot utförsäljningen av det statUga kollagret. Motionärernai motion 240 anser att försörjningstryggheten kräver att man behåller detnuvarande statliga råoljelagret, i varje fall under en övergångstid. De pekarpå att ÖEF anser att ett oförändrat statligt råoljelager om 2,7 miljoner m'innebär en god balans mellan lagrad råolja och oljeprodukter. Vidare ansermotionärerna att regeringen borde ha närmare utrett de tids-och kostnadsmässigakonsekvenserna av att man behöver ökade lagerutrymmen för den växandelagringen av oljeprodukter. Motionärerna framhåller också att berörda företagmåste ges rimlig tid att anpassa sig till de nya bestämmelserna, något somregeringen enligt deras mening inte har beaktat. Regeringen borde enligtmotionen även ha klarlagt för- och nackdelar av en fortsatt användning av deiordningställda bergrumsutrymmena. Det finns enligt motionen starka skäl attnärmare utreda också vilka följder en övergång till blyfri bensin får för detekniska förutsättningarna att lagra motorbensin. Beträffandede statliga kollagren framhålls i motion 240 (m) att det finns starka skäl attbehålla också dem på nuvarande nivå. Mycket talar för att en lagersvacka kommeratt uppstå i samband med utförsäljning av de statliga kollagren, innan den nyalagringsskyldigheten fått full verkan. FöU 1984/85:6 15 överförandetav kollagringen till kommuner och företag kan, framhåller motionärerna vidare,vålla betydande problem. Det kan också enligt deras mening vara en fördel omstaten i en krissituation har vissa egna kollager, I motionen framhålls attockså ÖEF har en annan uppfattning än regeringen när det gäller avvecklingen avde statliga kollagren. Imotion 238 (c) framhåller motionärerna bl, a, att beredskapslagren av olja börkunna användas för att motverka snabba prishöjningar. Dessa möjligheter finnsknappast kvar med den kraftiga reduktion av beredskapslagren av råolja somföreslås i propositionen. Lagren bör enligt deras mening inte heller reducerasi ett läge då oljepriset är utsatt för en betydande press nedåt. Minskningen avberedskapslagren bör därför inte av statsfinansiella skäl ske oavsettoljeprissituationen. Minskningen bör i stället genomföras på ett sådant sättatt den kan få en prisstabiliserande effekt. Detta medför enligt motionärernasmening också mindre störningar i den svenska oljeindustrins verksamhet. Försvarsutskottetvill - liksom näringsutskottet i sitt yttrande - inledningsvis erinra om attdet beslut om revidering av gällande oljelagringsprogram som fattadevåren 1984 innebär en betydande omläggning från statlig lagring av råolja tilltvångslagring hos näringslivet av färdiga oljeprodukter. De ekonomiskafördelarna av att minska det totala lagringsbehovet skulle avsiktligt kommafrämst staten till godo. Förändringarna i beredskaps-lagringen av råolja ocholjeprodukter enligt redovisningen i proposition 1984/85:53 ligger i hnje mednämnda omstrukturering av oljelagringen och är grundad på en minskning avförbrukningen. Utskottet kan inte dela uppfattningen i motion 240 attförsörjningstryggheten kräver att det statliga råoljelagret behålls pånuvarande nivå. Redan i annat sammanhang (FöU 1983/84:2 y) har utskottetframfört synpunkten att en ökad lagring av färdiga produkter i samband med enminskning av råoljelagringen t. o, m, har vissa fördelar frånförsörjningsberedskapssynpunkt eftersom ett tillgodogörande av sådan lagringkan ske utan att man först måste raffinera oljan. Inte heller när det gällerutförsäljningen av det stadiga kollagret anser utskottet att några invändningarkan göras från beredskapssynpunkt. Den kommer att kompenseras av entvångslagring av kol. Det kan i sammanhanget erinras om möjligheterna attöverlåta vissa av de nuvarande statliga lagren till de tvångslagringsskyldiga. Utskottetanser i likhet med näringsutskpttet inte heller att de problem för delagringsskyldiga inom näringslivet i samband med en ökad tvångslagring avoljeprodukter och kol som påtalas i motionerna 238 (c) och 240 (m) motiverarnågot uttalande av om en särskild prövning av dessa frågor innan mangenomför den nu aktuella omstruktureringen av lagren. Utskottet räknar med attregeringen och tillsynsmyndigheten noga följer utvecklingen och vidtarerforderliga åtgärder för att minska de problem som kan uppstå. Enligt motion 238 (c)synes motionärerna vilja skjuta upp avvecklingen av FöU 1984/85:6 16 detstatliga råoljelagret längre än vad som är motiverat av beredskapsskäl. Deanser att olja ur detta lager bör kunna användas av kortvariga,starka prishöjningar på den internationella marknaden för att dämpa genomslagetav höjningarna inom landet. Näringsutskotteterinrar om att frågan om utnyttjande av oljelager i prisstabiliserande syfteutförligt behandlades av oljelagringskom-mitté i betänkandet (Ds H1981:2) Kol, uran och gas för kristid. Kommittén kunde av skäl som närmareredovisas i näringsutskottets yttrande inte förorda uppbyggnaden av särskildaprisbuffertlager. Frågan anmäldes i proposition 1981/82:102 (bil. 3 s. 66).Föredragande statsrådet fann det inte motiverat att närmare överväga ett sådantlager. Näringsutskottetanser att det inte har tillkommit några faktorer som talar för en positivarebedömning av värdet av ett prisbuffertlager än den som gjordes på grundval avoljelagringskommitténs betänkande. Utskottet påpekar att oljemarknaden i dagpräglas av en sannolikt strukturellt betingad fallande pristrend. Till riskernaför prisfall vid en fördröjd minskning av det statliga råoljelagret kommerbetydande valutarisker. anser heller inte att en utförsäljningav lagret enligt den av regeringen angivna tidsplanen skulle medföra risker förstörningar på oljemarknaden i eller internationellt. Näringsutskottetkan från sina utgångspunkter inte finna att bör göra något uttalandeom avvecklingen av de statliga råoljelagren på grundval av motion 1984/85:238(c). ,som delar näringsutskottets uppfattning även i denna del, kan inte tillstyrkaatt den statliga lagringen av råolja behålls på nuvarande nivå eller attkollagringen sker i statlig regi längre än regeringen förutsätter. Motionerna238 (c) och 240 (m) bör avslås i dessa delar. Utskottetbehandlar ett utredningsyrkande i motion 238 (c). Motionärerna yrkaratt hos regeringen begär att försörjningsberedskapens utformning påenergiområdet utreds med utgångspunkt i ett småskaligt energiförsörjningssystemsom är baserat på effektivare energianvändning och användning av i huvudsakinhemska förnybara energislag. Näringsutskottetredovisar inledningsvis i sitt yttrande tidigare förslag från attenergipolitiken skall ges en inriktning mot småskalighet, effektivareenergianvändning och utnyttjande av inhemska, förnybara resurser. Yttrandetinnehåller vidare en uppgift om att frågan om energiförsörjning framtill har övervägts av energikommitté i betänkandet (SOU1984:61) I stället för kärnkraft. Detta betänkande kan, framhållernäringsutskottet, väntas komma att utgöra en del av underlaget för enproposition om energipolitiken. Mot denna bakgrund kanenergipolitikens inriktning beräknas komma att behandlas av i en näraframtid. tar därför bara upp frågan huruvida en utredning avdet slag som motionärerna begär är sakligt motiverad, oavsett omenergipolitiken ges den ena eller andra inriktningen. FöU1984/85:6 17 konstaterar attplaneringen inom det ekonomiska försvaret kan sägas utgå från att utvecklingeninom olika försörjningsområden i huvudsak styrs av andra faktorer änberedskapskrav. I motion 238 (c) föreslår man ett annat sätt att angripafrågan. I stället för att genom oHka åtgärder söka anpassa det existerandeenergiförsörjningssystemet till beredskapskraven bör man, som näringsutskottetuppfattar motionärerna, sträva efter att redan från början ge systemet en sådanutformning att beredskapskraven i större utsträckning blir tillgodosedda. påpekar att detta synsätt i vissutsträckning redan har vunnit insteg i totalförsvarsplaneringen. Härvidhänvisar utskottet bl. a. till den rapport (Ds Fö 1984:4) Beredskapshänsyn isamhällsplaneringen som totalförsvarets chefsnämnd har lämnat. In ibilden förs även betänkandet (SOU 1984:69) Säker elförsörjning ochFOA-rapporten av fjärrvärme. konstaterar avslutningsvis att det redanpågår en betydande verksamhet med syfte att ge olika delar av energisystemeten mindre sårbar utformning. Utskottet kan från sina utgångspunkter inte finnaatt det behövs en övergripande utredning av det slag som föreslås i motion 238 (c). kan, av samma skäl som näringsutskottetanfört, inte heller stödja motion 238 i denna del. Som utskottet harredovisat i sitt betänkande FöU 1984/85:5 (s. 35) finns det underlag för beslutsom kan börja minska sårbarheten inom bl. a. energiförsörjningen. Enövergripande utredning skulle sannolikt fördröja angelägna åtgärder. Medhänvisning till det anförda hemställer utskottet 1. att godkänner de iavsnitt 2,2,2 i propositionen redovisade riktiinjerna för beredskapslagring avolja, 2. att godkänner de iavsnitt 2,3,2 i propositionen redovisade riktlinjerna för beredskapslagring avkol, 3. att godkänner de iavsnitt 2.4 i propositionen redovisade riktlinjerna för beredskapslagring avkärnbränsle, 4. att avslår motionerna1984/85:238, yrkande 2, och 1984/85:240, yrkandena 1 och 2, om den statligalagringen av olja och kol, 5. att avslår motion1984/85:238, yrkande 1 om en utredning rörande energiförsörjningssystemet. På försvarsutskottets vägnar PER FöU1984/85:6 18 Närvarande: Per (), (), RolandBrännström (s), i (c), (), (), (), (), (), (),(), (), (), ()och (). Lag om beredskapslagring av olja och kol (punkt1) Per (), iGävle (c), (), (), (), AnitaBråkenhielm (m) och () anser dels att den del av utskottetsanförande som på s. 11 börjar "delar" och slutar"avslås" bort ha följande lydelse: anser sig kunna godta den föreslagnautformningen av 24 § i föreliggande lagförslag. Däremot har utskottet sammaerinringar mot föredragande statsrådets motivering till denna bestämmelse somhar kommit till uttryck i en avvikande mening (3) till näringsutskottetsyttrande. I likhet med vad som där anförs befarar utskottet att statsrådetsmotivering kan tolkas så att regeringen ges fria händer att medge lättnader föroljeföretag som önskar etablera sig på den svenska marknaden i den månetableringen sker på ett sätt som bedöms främja "samhälletsintressen". Sådana grunder för dispens skulle även enligtförsvarsutskottets bedömning kunna inbjuda till godtycke och medföra risker förnegativa effekter för övriga företag inom oljebranschen. Dispens bör kunnamedges endast i fall då en tillämpning av gällande bestämmelser skulle ledatill uppenbart orimliga konsekvenser. dels att utskottets hemställan (s. 11) bort ha följandelydelse: att med anledning avpropositionen och med bifall till motionerna 1984/85:239 och 1984/85:240,yrkande 3, antar förslaget till lag om beredskapslagring av olja och kol medden ändring av motiveringen till 24 § som följer av vad utskottet anfört. Riktlinjer för beredskapslagring, m. m. Per (), iGävle (c), (), (), (), AnitaBråkenhielm (m) och () anser dels att den del av utskottetsanförande som på s. 15 börjar "vill" och på s. 16slutar "i dessa delar" bort ha följande lydelse: I motion 238 (c) och 240 (m) riktas kritik mot denminskning av de statliga räoljelagren som regeringen aviserar. I motion 240 (m)vänder man sig också FöU 1984/85:6 19 motden tänkta avvecklingen av de statliga kollagren. ifrågasätter den avsedda utförsäljningen av en stor del avråoljelagret och hela kollagret. Den är betänklig både av beredskapsskäl och pågrund av de störningar den kan medföra på olje- och kolmarknaden. En snabbavveckling av dessa lager och en samtidig ökning av lagringsskyldigheten förnäringslivet kommer att medföra problem för de berörda företagen. Denforcerade uppbyggnad av lagren av oljeprodukter som regeringen överväger medförockså problem med lagerutrymmen. Takten i uppbyggnaden kan också framtvingaen'lagring som är olämplig från miljösynpunkt. Riskerna för brand och utflödenkan också befaras öka vid en snabbt växande lagring av olika slagsoljeprodukter, däribland bensin och gasol. Utskottet anser att regeringen hartagit otillräckliga hänsyn till dessa problem. De bör enligt utskottets meningförst klarläggas innan utförsäljningen av de statliga lagren och uppbyggnadenav lagringen av oljeprodukter påbörjas i enlighet med vad som redovisas ipropositionen. Isammanhanget bör också frågan om ÖEF:s planerade inköp av råolja från Iranuppmärksammas. Av svar som statsrådet lämnade i den 5november 1984 med anledning av vissa frågor framgår att ÖEF då alltjämt hadeuppdrag av regeringen att upphandla 600 000 m råolja, varav huvuddelen frånIran, trots att det efter beslut om minskningen av denstatUga råoljelagringen inte längre finns något behov av denna råolja inomramen för oljelagringsprogrammet. Enligt vad utskottet denna dag har inhämtatkvarstår uppdraget till ÖEF. Som framhålls i en avvikande mening (1) tillnäringsutskottets yttrande finns det allvarlig risk för att ett fullföljande avaffären med dagens marknadsförutsättningar kommer att leda till betydandeförluster för staten. Detta gäller i synnerhet om leveranserna skulle komma attförenas med villkor om att råoljan skall destineras till . I sådant fallskulle det, förutom extra kostnader, även kunna uppkomma störningar iförsörjningsmönstret för de svenska raffinaderiföretagen.