bet · G801KU36 · 1984-12-31 00:00:00 — Kommittén bör enligtdirektiven härvid göra den ytterligare utredning av dessa frågor som kanbehövas. Frågor rörande smäpartispärren ligger också inomfolkstyrelsekommitténs uppdrag. Enligt kommittédirektiven (dir. 1984:23) bördet finnas en småpartispärr i valsystemet på den nuvarande nivån. Denna spärrbehöver enligt direktiven dock inte ha just den utformning som den har förnärvarande. 1 tilläggsdirektiv (dir. 1984:44) har kommittén fått i uppdrag att KU1984/85:36 21 a. frågan om åtgärder som syftar till attförhindra att småpartispärren kringgås. Överflyttning av vissa ärendegrupper mellan utskott Lag-, försvars- och bostadsutskottenhar i skrivelser till tagit upp frågan om överflyttningav vissa ärendegrupper dem emellan. 1 skrivelserna hemställs attkonstitutionsutskottet med begagnande av sin initiativrätt enligt RO 3:7 skallförelägga förslag i frågan. I skrivelserna från lagutskottet och bostadsutskottetanförs att ärenden om hyra och bostadsrätt under senare är fått en alltmerbostadspolitisk inriktning medan frågor med civilrättsliga aspekter fått en merundanskymd plats. Detta förhällande har medfört att gränsdragningen mellanLU:s och BoU;s beredningsområden blivit flytande och att det i ett flertalärenden blivit nödvändigt för det ena utskottet att inhämta yttranden från detandra. Sedan inom ärenden om hyra, bostadsrätt och tomträttnumera överflyttats från till synesdet lämpligt att motsvarande ärenden inom flyttas från LU till BoU.Härigenom skulle de nuvarande fördelningsproblemen minska väsentligt. 1 lagutskottets skrivelse anförs vidare attLU:s.arbetsvolym minskar om den ovannämnda förändringen genomförs och attdärför någon annan ärendegrupp bör överflyttas till LU. ochbostadsutskottet anser det vara lämpligt att de ärenden som rör exekutionsväsendet,dvs. främst ärenden rörande kronofogdemyndigheterna som bereds av BoU,överflyttas till LU. En sådan överflyttning anses naturlig eftersom LU haransvaret för den exekutionsrättsliga lagstiftningen och då LU i samband medberedningen av ärenden om lagstiftning om exekution och konkurs i flera fallhar haft att ta ställning till frågor om prioritering samt handläggningsrutineroch resurser hos kronofogdemyndigheterna trots att budgetfrågorna inomverksamhetsområdet hör till BoU. En betydande fördel skulle sålunda enligtutskotten vinnas om även frågor om anslag till kronofogdemyndighetenöverfördes till LU. Härigenom skulle detta verksamhetsområde få en enhetligutskottsbehandling. En annan fråga, som tas upp i skrivelserna från försvars-och bostadsutskotten, gäller beredningen av ärenden om civilförsvar ochfredstida räddningstjänst. Enligt RO 4.6.7 bereder FöU bl. a. ärenden om civilförsvarsamt frågor om samordning inom totalförsvaret. BoU skall enligt RO 4.6.16bereda ärenden bl. a. om brandväsendet. 1 detta ligger att BoU har beredningsansvaretför frågor om allmän räddningstjänst. Bostadsutskottetanser i sin skrivelse att det finns anledning att föreslå KU1984/85:36 22 ett ändrat beredningsansvar för de frågor omräddningstjänst som handläggs av BoU. Dessa frågor bör i fortsättningenhandläggas av FöU. En sådan ändring i ansvarsfördelningen mellan de bådautskotten förefaller enligt försvars- och bostadsutskotten rimlig mot bakgrundav den anknytning som den civila räddningstjänsten kommer att få tillcivilförsvarsverksamheten med hänsyn till pågående reformer på dessa områden. 1försvarsutskottets skrivelse tas upp ytterligare en fråga. Av försvarsutskottets skrivelse framgår att ändringar iärendefördelningen i med åtföljande ändringar istatsbudgeten medfört att vissa ärenden förts över från BoUtill FöU utan att detta har motsvarats av någon ändring av FöU:stilläggsbestämmelse. Ärendena gäller dels beredskap, delscivilbefälhavarna. Beträffande civilbefälhavarna har dessa främstsamordningsuppgifter. Ärenden om civilbefälhavarna kan därför enligtförsvarsutskottet beredas av FöU på grundval av uppgiften att bereda frågor om samordninginom totalförsvaret, något som redan framgår av RO 4.6.7. 1 fråga om den kommunala beredskapen framhåller FöU attstatens befattning med denna till huvuddelen avser samordning. Karaktären avsamordning av den statliga verksamheten för beredskap skulle enligtFöU i och för sig kunna tala för samma slutsats som beträffandecivilbefälhavarna. Andra skäl talar enligt FöU emellertid för att ärenden omkommunal beredskap anges i tilläggsbestämmelsen för försvarsutskottet. Enligttilläggsbestämmelsen för bostadsutskottet skall BoU nämligen bereda sädanakommunfrågor som inte tillhör beredning. Om kommunalberedskap inte anges i försvarsutskottets tilläggsbestämmelse kommer dessaärenden formellt sett att falla under BoU:s beredningsområde. Ett annat skälatt uttryckligen omnämna den kommunala beredskapen i tilläggsbestämmelsen förFöU är enligt försvarsutskottet den kommunala beredskapens betydelse ochkaraktärsskillnad i förhållande till annan verksamhet. Utskottet behandlar i dettabetänkande proposition 1984/85:190 om försök rned nya arbetsformer i riksdagenoch de motioner som väckts med anledning av propositionen. Till grund förpropositionen föreligger ett delbetänkande av folkstyrelsekommittén. 1 sammanhangettar utskottet upp till behandling även ett antal under allmän motionstid väcktamotioner som rör samma ämnesområde. Vidare behandlar utskottet förslag omöverflyttning av vissa ärendegrupper som berör lag-, försvars- och bostadsutskottenoch som väckts av utskotten själva. 1 samband därmed tar utskottet även uppfrågan om en ändring av redaktionell natur i en tilläggsbestämmelse tillriksdagsordningen. Denförsöksverksamhet som propositionen berör har i första hand inrik- KU1984/85:36 23 täts på att stärka ställning som ett centralt,politiskt forum. De konkreta åtgärder som föreslås i detta hänseende syftartill att möjliggöra att aktuella frågor skall kunna komma upp till snabbarebehandling i . förordas åtgärder för att förkorta vissadebatter och stimulera livaktigheten i kammardebatterna. Försöksverksamhetenskall enligt förslaget påböijas under /86. Den skall följas upp iden särskilda arbetsgrupp inom som behandlar frågor omarbetsförhållandena i . Utskottet avser att senare pröva omförsöksverksamheten skall fortsätta också under /87. Utskottet tillstyrker i princip de förslag som lagts framoch som innebär att försök med vissa nya arbetsformer i skall prövasunder 1985/ . Det kan enligt utskottet konstateras att formerna förriksdagsarbetet kommer att i viktiga hänseenden avvikafrän nuvarande ordning. Karaktären av försöksverksamhet gör det dock möjligtatt pröva om de förslag som lagts franri i praktiken är ändamålsenliga ochägnade att förbättra arbetsformer. Utskottet vill understryka attförsöksverksamheten måste bli föremål för en förutsättningslös utvärdering ochatt ett slutligt ställningstagande till de föreslagna åtgärderna kan görasförst efter noggranna överväganden med anledning av resultatet avutvärderingen. kan även uppkomma behov av att gä in ochgöra modifieringar eller ytterst att avbryta försöket i någon del. Det blirdärför en viktig uppgift för utskottets arbetsgrupp att sedan försöksverksamheteninletts kontinuerligt följa utvecklingen för att snabbt kunna påtala eventuelltuppkommande svårigheter med de nya arbetsformerna. Utskottet övergår härefter till behandlingen avförsöksverksamhetens närmare utformning. Kommittén har studerat utvecklingen av fråge- ochinterpellationsinsti-tuten och kommit till den uppfattningen att det finnsvissa brister i dessa. Den karaktärsskillnad som är tänkt att råda mellaninterpellationer och frågor har enligt kommittén alltmer suddats ut. Sålunda ärdet en stor del av interpellationerna som behandlar en frågeställning som är såbegränsad att den snarare borde föranlett en fråga. Å andra sidan tas problemav ganska omfattande slag inte sällan upp i frågor. Ett annat problem som kommittén pekat på är detförhållandet att har endast omkring en fjärdedel avfrågorna besvarats i "rätt" tid, dvs. senast vid den frågestund sominfaller närmast från del att frågan anmäldes. Detta problemhar uppmärksammat tidigare. Utskottet har därvid pekatpå risken för att aktualiteten hos en fråga gär förlorad om svaret dröjeralltför . Ett tredje problem med spörsmålsinstituten är enligtkommitténs uppfattning att debatterna tenderar att bli ganska utdragna. Degenerösa debattreglerna i kombination med den ökade tillströmningen av frågorhar KU 1984/85:36 24 medförtatt spörsmålsdebatterna tar i anspråk en stor andel av kammarenssammanträdestid. Motdenna bakgrund har i överensstämmelse med vad kommittén förordat ipropositionen lagts fram förslag om ett ändrat jrågeinstitut underförsöksperioden. nya frågeformen skall frågorna lämnas in senast . Svarskall lämnas samma vecka. Frågor som inte besvaras viddenna frågestund skall enligt förslaget förfalla. Härigenom ansesaktualitetskravet kunna tillgodoses bättre än . För den nyafrågeformen föreslås att nya debattregler skall tillämpas. Statsråden skalllämna sitt svar under högst tvä minuter och skall då inte behöva ge någonsammanfattning av frågan. Frågeställaren skall sedan få lika förreplik. Frågeställare och statsråd skall därefter ha möjlighet till ytterligaretvå repliker, var och en på högst en minut. Någon mera replikväxling skall intevara tilläten. Taletiden för varje fråga begränsas alltså till åtta minuter.Vid frågestunden skall finnas en lista som återger frågorna och som skallhållas tillgänglig bl. a. i kammaren och på åhörarläktaren. Frågorna skallropas upp av talmannen i den ordning som de finns upptagna på listan. Frågestundenbör enligt kommittén i princip inte få ta i anspråk mer än med börjanexempelvis pä . Pågår arbetsplenum får dettaavbrytas. Ett problem uppstår om det ställs flera frågor än som kan besvarasunder , dvs. Kommittén har övervägt någon form avbegränsning när det gäller antalet frågor som skall besvaras muntligt vidfrågestunden. Kommittén har emellertid stannat för att föreslå att frågestundenunder försöksperioden får fortsätta tills alla frågor har besvarats muntligt.Skulle det visa sig att frågestunderna tenderar att ta väsentligt ianspråk får man enligt kommittén överväga att införa begränsningar av någotslag. Förslagenom ett ändrat frågeinstitut kommenteras i tre av följdmotionerna. 1motion 3196 av m.fl. (s, fp, c) förordas att det inom,försöksverksamheten vidtas vissa ätgärder för att arbetsplena i störreutsträckning skall kunna äga rum . Tid för arbetsplena bör enligtmotionärerna reserveras och mellan och 19.00. Detvå eller tre under höst- och vårterminerna kan enligtmotionärerna även och eventuellt tas i anspråk för arbetsplena.Som en följd av detta förslag menar motionärerna att tid för frågesvar börreserveras och inte som i förslaget . Enligtmotion 3197 av m.fl. (c) är det möjligt att förslaget om attfrågor som inte besvarats vid torsdagens frågetimme skall förfalla kan kommaatt innebära en allmän försvagning av frågeinstitutet. Att avgöra vilka frågorsom skall besvaras blir enligt motionärernas mening en grannlaga uppgift. Eneffekt kan bli, menar de, att för statsråd besvärande KU 1984/85:36 ' 25 frågorlätt hamnar i kategorin icke besvarade frågor. Det finns bl. a. ur dennasynpunkt enligt motionärerna anledning att ifrågasätta de samlade effekterna avden föreslagna ordningen. Eftersom det rör sig om en försöksverksamhetmotsätter sig motionärerna dock inte att den prövas. Motionärerna har såledesinte framställt något yrkande beträffande frågeinstitutet. Enligtmotion 3198 av m.fl. (vpk) ökar i det nya systemet risken för attett statsråd kan vara förhindrad att svara på en fråga. Det är enligtmotionärernas mening inte rimligt att detta skall leda till att en ledamottvingas upprepa sin fråga för att få den besvarad . En obesvarad frågabör därför enligt motionärernas mening kvarstå till nästa frågestund om deninte återkallas av frågeställaren. Beträffande den föreslagna begränsningen avtaletiden i frågedebatter anser motionärerna att gällande ordning bör tillämpasockså i fortsättningen. Somframgår av vad utskottet anfört har de nu framlagda förslagen rörande bl.a. frågeinstitutet tillkommit i syfte att försöka komma till rätta med olikaproblem som uppkommit med den nuvarande ordningen. ingår de som ettled i den för försöksverksamheten övergripande målsättningen att skapa ettstörre intresse från allmänhetens och massmediernas sida för de debatter somförs i . Hur väl en ny frågeform av den typ som föreslagits kan bidratill att åstadkomma förbättringar i de nämnda avseendena och vilka konsekvenseri övrigt som den kan leda till är det enligt utskottets mening inte möjligt attmed säkerhet bedöma på förhand. Eftersom det är fråga om en tidsbegränsadförsöksverksamhet anser utskottet emellertid att eventuellt uppkommandesvårigheter inte bör få hindra att det påböijas ett försök med ett ändratfrågeinstitut. Utskottet vill härvid också hänvisa till vad utskottetinledningsvis uttalat om den kontinuerliga uppföljning som skall ske redan frånförsöksperiodens början. Skulle försöket inte slå väl ut i något avseendefinns sålunda möjlighet att göra modifieringar eller ytterst att avbrytaförsöket. Beträffandeden närmare utformningen av det frågeinstitut som bör prövas underförsöksperioden vill utskottet anföra följande. Förslagetom att frågestunder skall hållas anser utskottet vara av stortvärde av hänsyn till den övergripande målsättning med försöksverksamheten somutskottet framhöll. Det är sålunda en fördel om frågestunden förläggstill en tidpunkt som infaller mitt i arbetsvecka. Enligt utskottetsmening bör därför propositionens förslag inte ändras i detta hänseende.Utskottet avstyrker sålunda förslaget i motion 3196 att frågestunden skallförläggas till . Dettamedför att en av förutsättningarna för den av motionärerna förordadeutvidgningen av försöksverksamheten till att omfatta även tiderna förarbetsplena bortfaller. I sistnämnda avseende har motionsförslagen emellertidockså anknytning till de frågor rörande mera genomgripande förändringar iriksdagens arbetsrytm som folkstyrelsekommittén KU 1984/85:36 26 kommeratt behandla i sitt fortsatta arbete. Utskottet vill inte förorda attförsöksverksamheten utvidgas på det sätt motionärerna föreslagit. Utskottetanser emellertid att de förslag som motionärerna lagt fram kan övervägas inomramen för den uppföljning och utvärdering av försöksverksamheten som skall skei utskottets särskilda arbetsgrupp. Med hänvisning till det anförda avstyrkerutskottet även i övrigt den i motion 3196 föreslagna utvidgningen avförsöksverksamheten. Närdet gäller förslaget att en fråga skall förfalla om den inte blivit besvaradvid torsdagens frågestund, vill utskottet förorda en ändring. Frågeinstitutetskall kunna utgöra ett hjälpmedel vid den parlamentariska kontrollen avstatsrådens tjänsteutövning. Det bör därför vara en utgångspunkt förfrågeinstitutets utformning att så många som möjligt av de frågor som ställsockså blir besvarande. Det är enligt utskottets mening mot denna bakgrundtveksamt om det kan accepteras att en fråga som inte blivit besvaradautomatiskt förfaller. Å andra sidan innebär en sådan bestämmelse en fördel uraktualitetssynpunkt därigenom att den ledamot som inte fått svar på en frågafår anledning att överväga om frågeställningen är aktuell och omfrågan därtor skall väckas på nytt. Utskottetvill förorda en lösning som innebär, att en fråga som inte besvarats vidfrågestunden skall förfalla, om inte den ledamot som har framställt frågansenast fisdagen närmast före nästa frågestund meddelar kammarkanslietatt frågan skall kvarstå till den frågestunden. Det meddelande som kan lämnastill kammarkansliet bör enligt utskottets mening kunna ske helt informellt, t.ex. genom ett telefonsamtal. Meddelandet får sedan av kammarkanslietvidarebefordras till det berörda statsrådet. Genom denna ändring kan en frågaförnyas i taget på ett mycket enkelt sätt. får dock denledamot som väckt frågan anledning att överväga om frågan fortfarande ärintressant till nästa frågestund. Därigenom får även aktualitetsintressetanses tillgodosett. Med denna utformning av förfalloregeln anser utskotteterinringarna mot förslaget i motion 3197 och yrkande 1 a i motion 3198 varatillgodosedda. skall kammarkansliet kunna upplysa om vilka statsråd som anmält attde inte kan infinna sig i och besvarafrågor. Utskottet utgår ifrån att man frän sida under veckanföre frågestunden till kammarkansliet fortlöpande anmäler vilka statsråd somej har möjlighet att besvara frågor den nästkommande frågestunden. Utskottetvill i detta sammanhang också nämna att om det närmast ansvariga statsrådet harförhinder nästkommande frågestund detta i och för sig inte uppställer någothinder mot att en fråga ändå väcks till den frågestunden. Om sä skulle ske fårinom övervägas om något annat statsråd skall lämna svaret. Utskottetanser även att de föreslagna begränsningarna av antalet anföranden ifrågedebatterna och tiden för varje anförande bör prövas under KU1984/85:36 27 försöksperioden och avstyrker därför yrkandet i motion3198 att nuvarande regler skall tillämpas (yrkande I b, delvis). Kommittén har framhållit att de praktiska arrangemangen iplenisalen bör anpassas så att ett snabbt och direkt meningsutbyte ifrågedebatterna främjas och att TV:s möjlighet att bevaka frågestundernaförbättras. Utskottet instämmer i detta. Som kommittén framhållit börtalmannen kunna finna praktiska former för detta. Bestämmelsen i RO 2.15.4 omatt den som yttrar sig skall tala från talarstolen eller från sin plats iplenisalen kan härvid komma att begränsa möjligheterna att åstadkomma ettlämpligt arrangemang. Det framlagda lagförslaget bör därför enligt utskottetsmening tillföras en särskild bestämmelse som gör det möjligt för talmannen attvidta de åtgärder han finner erforderliga. Med de ändringar i den föreslagna tilläggsbestämmelsen6.2.3 som utskottet förordat får bestämmelsen den utformning som framgår av bilaga2. 1 sammanhanget vill utskottet nämna att det enligt denföreslagna ordningen inte kommer att vara formellt möjligt att besvara frågor isamband med en interpellation. Kommittén har med anledning härav påpekat attdet inte finns något hinder mot att ett statsråd som avser att inom kortbesvara en interpellation i ett angränsande ämne under hand meddelar denledamot som har framställt frågan att han i samband med interpellationssvaretavser att ta upp den frågeställning som ledamoten aktualiserat och att handärför inte avser att besvara frågan . Frågan kommer då attförfalla, men ledamoten får i stället möjlighet att förhandsanmäla sig tillinterpellationsdebatten, och den väckta frågan kan då bli föremål för debatt.Utskottet kommer att särskilt uppmärksamma om detuppstår några olägenheter med den nya ordningen i detta hänseende. Beträffande interpellationsdebatterna föreslås ipropositionen att särskilda regler skall gälla . Enligt den praxis för dessa debatter som för närvarandetillämpas förfogar statsrådet och interpellanten över var sitt icketidsbegränsat anförande. Detsamma gäller för andra föranmälda talare. Därutöverhar talarna möjlighet att debattera med varandra med ett obegränsat antalanföranden. Varje sådant anförande kan för statsrådets del vara längst tiominuter och för andra talare . Talare som anmäler sig debattdageneller under debatten har möjlighet att delta i debatten med ett obegränsatantal sexminutersanföranden. Interpellanter och svarande statsråd skall enligtpropositionens förslag få hälla högst två anföranden medan andra deltagare i eninterpellationsde-batt inte skall kunna erhålla ordet för mer än ett anförande.Därutöver skall finnas replikrätt för ledamöterna. Statsråd skall enligtförslaget även ha möjlighet att utnyttja sin rätt till särskilda inlägg enligtRO 2:15. Sådana inlägg från det svarande statsrådet bör dock enligt förslagetinte ge rätt till KU1984/85:36 28 Det föreslås också begränsning i tiden för varjeinlägg. Anföranden av interpellant, statsråd och föranmälda talare föreslås fåvara högst . För ej föranmälda talare skall liksom för närvarandegälla en begränsning . Även repliktiden föreslås varaoförändrad liksom längden av statsrådens särskilda inlägg, dvs. tre resp. tiominuter. 1 motion 3198 av m.fl. (vpk) har yrkats avslagpå de föreslagna begränsningarna av anförandena i interpellationsdebatterna.Reglerna innebär enligt motionen krångel och inskränkningar i ledamöternasrättigheter. I motion 3199 av m.fl. (fp) påpekas vissaoklarheter rörande replikrätten och statsråds rätt till särskilt inlägg i den ipropositionen föreslagna nya tilläggsbestämmelsen 6.1.3. Motionärernahemställer att utskottet omarbetar lagtexten så att den blir tydligare. Utskottet anser att sädana begränsningar i talerätten iinterpellationsdebatterna som föreslagits för försöksperioden bör kunna bidratill en ökad koncentration kring de centrala frågeställningarna utan att förden skull möjligheterna att kunna föra en meningsfull debatt försämras.Förslaget bör närmast ses som en spärr mot att debatterna blir alltförutdragna. Emellertid bör några ändringar göras i den tekniskautformningen av debattreglerna. Om antalet anföranden begränsas på föreslagetsätt kan det antas att möjligheten att få repliker i stället för att förbrukahuvudanföranden kommer att utnyttjas i stor utsträckning. Debattsituationenskulle därför i många fall kunna bli avsevärt mera komplicerad än enligt dagenssystem. Enligt utskottets mening bör debattreglerna i ställetutformas enligt följande. Det svarande statsrådet och interpellanten bör ha rätttill högst tre anföranden vardera. Andra ledamöter som deltar i debatten börockså ha rätt till tre anföranden om de anmält sig till debatten dagen före. Ejföranmäld talare bör däremot få rätt till högst två anföranden. Härigenom fårtalare som föranmält sig till debatten en förmån framför en talare som integjort detta. När det gäller tiderna för varje anförande anser utskotteti likhet med propositionens förslag att statsrådets första anförande, dvs. dåinterpellationssvaret avges, bör få räcka i . De två ytteriigareanföranden som statsrådet får förfoga över i den debatt som följer sedan svaretlämnats bör däremot begränsas ytteriigare. Med hänsyn till att statsrådet kanfå debattera mot flera talare synes det utskottet lämpligt att statsrådet fårsex minuters taletid på vardera anförandet. Beträffande tiden för interpellantens första anförande bördetta, i likhet med de anföranden som statsrådet förfogar över i den debatt somföljer på svaret, fä räcka i . Interpellantens övriga två anförandenbör dock kunna inskränkas vardera. Samma tidsbegränsningar somskall gälla för interpellantens anförande bör gälla också för annan KU1984/85:36 29 Icke föranmälda talares två anförandenbör få räcka i sex resp. . Genom att antalet anföranden för alla talare utökas skapasett bättre utrymme för att debatterna skall kunna föras enligt samma enklagrundmodell som enligt dagens system, dvs. att talarna avlöser varandra i denordning som de upptagits på talariistan och som de under debatten anmäler sigför anförande. När det gäller replikrätten följer statsrådets rätt tillkortare inlägg av huvudbestämmelsen RO 2:15. Av samma bestämmelse följer attledamot oberoende av talarordningen med talmannens medgivande kan få ordet förgenmäle till annan talare. Någon ändring i dessa huvudbestämmelser förinterpellationsdebatternas del bör enligt utskottets mening inte övervägas f.n. I likhet med vad som föreslagits i propositionen bör det dock finnas enspärr mot att repliker kan följa på statsråds särskilda inlägg. Detta bör gällasåväl inlägg av det svarande statsrådet som av annat statsråd. Tiden för desärskilda inläggen bör dock förkortas för varje sådant inlägg.Även om det alltså formellt sett kommer att finnas kvar replikmöjlighet påstatsråds anförande förutsätter de av utskottet förordade debattreglerna atttalarna avstår från att begära repliker sä länge de har anföranden kvar och istället begagnar sig av de anföranden som de har rätt till.