bet · G801SoU1 · 1984-12-31 00:00:00 — I betänkandet behandlas tvåmotioner (båda s) om utsträckt tillämpning av hälsoskyddslagens bestämmelser.Den ena motionen rör hållande av ormar och andra giftiga djur. Den andra avserhalmbränning. I motion 1983/84:979 av BarbroEvermo (s) och () hemställs att hos regeringen anhållerom förslag till lagändring syftande till förbud mot innehav av orm, giftigspindel och giftiga ödlor i enlighet med intentionerna i motionen. I motion 1983/84:1635 av m. fl. (s)hemställs att hos regeringen begär att sådanatillämpningsföreskrifter utfärdas till hälsoskyddslagen att tillstånd förhalmbränning, förutom från brandmyndigheten, krävs från miljö- ochhälsoskyddsnämnden. Hälsoskyddslagen (1982:1080) träddei kraft och ersatte den tidigare gällande hälsovårdsstadgan(1958:663). Hälsovårdsstadgan hade kompletteratsgenom annan lagstiftning för att man skulle komma till rätta medmiljöstörningarna . Sådan lagstiftning var t. ex. miljöskyddslagen(1969:387) och lagen (1973:329) om hälso- och miljöfarliga varor. fanns dock behov av en särskild lag som angavde generella minimikraven på verksamheter m. m. inom hälsoskyddsområdet. a. denna bakgrund renodlades den nya hälsoskyddslagen till att innehållaendast sådana bestämthelser som har till syfte att hindra uppkomsten av sanitärolägenhet och att undanröja sådan olägenhet. Lagen kan således endast användasför ingripanden mot störningar som kan ge upphov till eller förorsaka sanitäraolägenheter. Hälsoskyddslagen innehåller färre detaljregler än dentidigare hälsovårdsstadgan, men den är ingen renodlad ramlag. Med stöd av ettbemyndigande i 13 § kan detaljföreskrifter meddelas av regeringen. Enhälsoskyddsförordning har också utfärdats (1983:616). Det förutsätts vidareatt de enskilda kommunerna meddelar ytterligare lokala föreskrifter. 1 Riksdagenl984/85.12saml.Nrl SoU1984/85:1 2 den nya lagen infördes ersattes den tidigarehälsovårdsnämnden av en miljö-och hälsoskyddsnämnd. Med sanitär olägenhet avses enligt 1 § hälsoskyddslagen enstörning som kan vara skadligför människor:, hälsa och som inte är ringa ellerhelt tillfällig. Definitionen avser alla former av störningar som kan inverkaskadligt i såväl fysiskt som psykiskt hänseende på en människas hälsa. Enligt18 § får miljö-och hälsoskyddsnämnden meddela de förelägganden och förbud sombehövs för att lagen skall efterlevas ochi även utsätta vite. Nämnden kan ävenbesluta om rättelse på den enskildes bekostnad. I lagens 11 § stadgas att djur som hålls i fångenskapskall förvaras och skötas så att sanitär olägenhet inte uppstår. Regeringeneller efter regeringens bemyndigande en kommun får vidare föreskriva att vissaslag av djur inte får hållas inom område med stads- eller byggnadsplan utantillstånd av miljö-och hälsoskyddsnämnden, om sådana bestämmelser behövs föratt hindra uppkomsten av sanitär olägenhet. I 10 § hälsoskyddsförordningen anges att kommunen fårföreskriva att nötkreatur, häst, get, får, svin samt pälsdjur eller fjäderfäsom inte är sällskapsdjur och orm inte får hållas inom stads- ellerbyggnadsplanelagt område utan tillstånd av miljö- och hälsoskyddsnämnden. Ettsådant tillstånd får förenas med särskilda villkor. Ett stört antal kommunerhar sedan lagen trädde i kraft utfärdat lokala hälsoskyddsföreskrifter sominnehåller bestämmelsen att särskilt tillstånd krävs för att någon skall fåinneha orm inom stads-eller byggnadsplanelagt område. Överträdelse av föreskrift meddelad med stöd avhälsoskyddslagen kan straffas med böter (23 § samma lag). Frågan om tillstånd för att få hålla giftiga spindlareller ödlor är inte berörd i nuvarande eller tidigare lagstiftning. Föreskrifter till skydd för anställda vid t. ex. terrarierkan meddelas med stöd av arbetsmiljölagen (1977:1160). Beträffande bränning av halm eller annat växtavfallinnehåller varken hälsoskyddslagen eller hälsöskyddsförordningen någraspeciella bestämmelser. Enligt 1 § brandstadgan (1962:91) skall varje kommunha en brandordning. I statens brandnämnds normalbrandordning föreskrivs om bl.a. hygges- och halmbränning att meddelande skall lämnas till brändchefen i godtid före den planerade bränningen. Brandchefen har därefter möjlighet attförbjuda bränningen om denna kan innebära risker från brandsynpunkt.Bestämmelsen ingår regelmässigt i de kommunala brandordningarna. I betänkandet behandlas tvåmotioner om utsträckt tillämpning av hälsoskyddslagens bestämmelser. Den nuvarande hälsoskyddslagen innehåller bestämmelser somhar till syfte att hindra uppkomsten av sanitära olägenheter och att undanröja SoU 1984/85:1 3 sådana olägenheter om de uppkommit. Sanitär olägenhet ärenligt lagen en störning som kan vara skadlig för människors fysiska ellerpsykiska hälsa och som inte är ringa eller enbart tillfällig. Lagenkompletteras av en hälsoskyddsförordning med vissa detaljbestämmelser. Vidarekan lokala hälsoskyddsföreskrifter utfärdas av de enskilda kommunerna. I motion 1983184:979 av () och () begärs förbud mot innehav av ormar, giftiga spindlar och giftiga ödlor inomstads-eller byggnadsplanelagt område. Motionärerna anför bl. a. att vissahändelser då ormar förvarats utanför terrarier eller"rymt" och i samband därmed skadat vårdare eller oroatfastighetsanställda och kringboende klart påvisar att innehav av ormar är ensanitär olägenhet och därför bör förbjudas. Innehav av giftiga spindlar ochgiftiga ödlor bör enligt motionärernas mening regleras på samma sätt. I hälsoskyddslagen fastslås att djur som hålls ifångenskap skall förvaras och skötas så att sanitär olägenhet inte uppstår.Regeringen har i hälsoskyddsförordningen angivit att en kommun får föreskrivaatt bl. a. orm inte får hållas inom stads- eller byggnadsplanelagt område utansärskilt tillstånd från miljö- och hälsoskyddsnämnden samt att ett sådanttillstånd får förenas med villkor. Lokala hålsoskyddsföreskrifter med sådantinnehåll har utfärdats av ett stort antal kommuner. En överträdelse av delokala bestämmelserna kan medföra bötespåföljd. Då det gäller innehav av ormar har kommunerna således rättatt föreskriva att tillstånd krävs. Ett sådant tillstånd kan vidarekompletteras med nödvändiga villkor. Skulle trots detta innehavet av ormmedföra sanitär olägenhet, åligger det enligt lagens allmänna bestämmelsermiljö- och hälsoskyddsnämnden att tillse att denna olägenhet undanröjs. Då detgäller giftiga spindlar och giftiga ödlor saknas speciella bestämmelser ilagstiftningen. Den allmänna skyldigheten att ingripa för att förhindra ellerundanröja sanitära olägenheter omfattar dock även olägenheter orsakade avsådana djur. De angivna bestämmelserna ger enligt utskottets meningtillräckliga möjligheter till ingripande mot sådana innehav av orm, giftigaspindlar och giftiga ödlor som kan vålla omgivningen sanitär olägenhet.Utskottet avstyrker därför motion 1983/84:979. I motion 1983184:1635 av m.fl. (s)hemställs att sådana tillämpningsföreskrifter utfärdas till hälsoskyddslagenatt tillstånd för halmbränning krävs, förutom från brandmyndigheten, frånmiljö- och hälsoskyddsnämnden. Motionärerna anför att vid vissaväderlekssituationer halmbränning vållar stora olägenheter för de kringboende,främst för personer med andningssvårigheter. I hälsoskyddslagstiftningen finns inte några bestämmelserangående bränning av halm eller annat växtavfall. De kommunala brandordningarnainnehåller däremot vanligen bestämmelser om att bl. a. hyggesbränning ochhalmbränning skall anmälas hos brandchefen, som avgör om SoU1984/85:1 4 bränning kan ske utan risk från brandsynpunkt. kan vidare med stöd av nuvarande lagstiftning ingripa mott. ex. halmbränning om verksamheten kan sägas medföra sanitär olägenhet.Utskottet anser inte några ytterligare bestämmelser påkallade i detta avseende.Motion 1983/84:1635 avstyrks således. 1. beträffandeförbud mot innehav av orm, m. m. att avslår motion 1983/84:979, 2. beträffandetillstånd för halmbränning att avslår motion 1983/84:1635. Närvarande: (), (),(), (), (). (),(), (), (), IngvarEriksson (m), (vpk), (), (), BengtLindqvist (s) och (). minab/gotab 78960 1984