bet · G801AU13 · 1984-12-31 00:00:00 — Motionärerna framhåller alt alla internationellaerfarenheter talar för att storstadsområdena driver på utvecklingen inom stora,angränsande områden och att om denna dynamiska utveckling avstannar, drabbashela den omkringliggande regionen av tillbakagång. Detta är vad som enligtderas mening hänt i och sydvästra liksom i andra storstadsområden. Kravet i motionerna 2915 och 2962 om en sådan politik påskilda samhällsområden att storstädernas andel av befolkningen långsiktigthålls oförändrad innebär i praktiken angivande av nya planeringstal somvägledning för planeringen i dessa områden. UtskoUet vill här erinra om atlindustriministern avser att i särskild ordning la fram erforderligtfaktaunderlag för att senare lägga fram förslag i fråga om sådana tal.Utskottet är i avvaktan härpå inte berett atl nu göra några uttalanden omutvecklingsmålen för storstäderna. De båda motionerna avstyrks därför. När det gäller förslaget i motion 1459 om en särskildstorstadsdelegation som skall bl. a. kartlägga utvecklingsförutsättningarna istorstadsområdena utgår utskottet från att i motionen aktualiseradeproblemställningar tas upp i länsplaneringen för resp. län. Utskottet vill närdet gäller kunskapsunderlaget i detta sammanhang också hänvisa till detsamarbete som sker inom inom det s.k.slorstadsprojektet. Utskottet anser det väsentligt att de regionalpoliliska problemsom otvivelaktigt finns i storstadsområden behandlas i den löpandeverksamheten, på central myndighetsnivå och i länen, men kan inte se alt detför närvarande finns behov av en delegation av det slag som föreslås i motion1459. Motionen avstyrks därför i refererad del. Utvecklingsprogramför landsbygden krävs i två motioner, 1983/84:2409 AU 1984/85:13 37 avPer-Ola m. fl. (c) och 1984/85; 657 av m. fl. (m). 1 densenare motionen anförs att det är genom att öka människors frihet -att skapautrymme för enskilda initiativ - som en levande landsbygd kan skapas.Människors rätt att slå sig ner och söka försörjning där de själva önskar måsterespekteras. Det fria initiativet och landsbygdens rika möjligheter tillutveckling skall inte undervärderas utan stimuleras till utnyttjande.Ytterligare styrning och planering av samhället tillbakavisas. I ställetföreslås systemförändringar, vilka bl. a. innebär avreglering av näringslivet,skattesänkningar för företag och privatpersoner och avveckling av de offentligaservicemonopolen. En sådan politik skulle enligt motionärerna avsevärtförbättra situationen på landsbygden. Sysselsättning skulle främjas genomföretagande och serviceutbudet öka genom att privata alternativ till deoffentliga satsningarna i tätorterna öppnas. Vidare sägs att en positivbefolkningsutveckling inte skall hämmas genom långtgående mark- ochbyggnadsregleringar eller snävt sektorstänkande i samhällsplaneringen. m. fl. framhåller i motion 2409 att ålderspyramiden förlandsbygdsbefolkningen på grund av den tidigare stora utflyttningen är sådanatt tusentals personer måste flytta till landsbygden för att ett oförändratbefolkningstal skall upprätthållas. Fördetta krävs enligt motionen - att kommunerna ger förtur tillbostadsbyggande på landsbygden före exploatering i tätorternas utkanter, - en satsning på småjordbruk ochdeltidsjordbruk, - utveckling avkommunikationerna, - stimulans för utveckling av småskaligteknik, - förstärkt sektorssamordning. Begreppetlandsbygd är enligt utskottets mening mycket hetorogent. Till landsbygdenräknas områden som har helt skilda förutsättningar att ge invånarna arbete ochservice. Dit hör isolerade områden i inland med liten lokalarbetsmarknad och ett smalt serviceutbud men också storstadsnära områden med och väldifferentierad arbetsmarknad inom räckhåll och med tillgång tillett brett serviceutbud. Såväl problemanalys som åtgärdsförslag kan därför förutsättasvara så olika för skilda delar av landsbygden att ett samlat utvecklingsprograminte blir meningsfullt. I stället bör som utskottet tidigare förordatförekommande problem behandlas i utvecklingsplaneringen i resp. län. Resultatetav denna planering får sedan visa om det finns behov av åtgärder som ärgemensamma för en större eller mindre del av landsbygden. Utskottet vill härockså erinra om glesbygdsdelegationens arbete som kommer att behandlas senare ibetänkandet. Somframgått av det anförda finns det redan en etablerad ordning för att hantera deproblem som tas upp i motionerna 1984/85:657 och 1983/84; 2409. De behöverdärför inte föranleda någon ytteriigare åtgärd. AU 1984/85:13 38 Nuvarande ansvarsfördelning i.regionalpolitikeninnebär att tyngdpunkten i det regionalpolitiska utvecklingsarbetet ligger pålänsstyrelsen i resp. län. Det gäller t. ex. regionala prioriteringar somunderlag för konkreta lokaliseringsbeslut, samordning av de olika statligasektorernas verksamhet i länet, beslut om glesbygdsstöd och flertalet beslutom regionalpolitiskt stöd. I propositionen framhålls särskilt den s. k.projektverksamhetens stora betydelse när det gäller att ge det regionalautvecklingsarbetet en mer konkret inriktning och förbättra sektorssamordningen.Bland centrala myndigheter intar statens industriverk (SIND) en särställninggenom sina uppgifter i fråga om det regionalpolitiska stödet. Del övergripandesamordningsansvaret på central nivå tillkommer regeringen. Avslutningsvispekas i denna del av propositionen på att kommunerna har viktiga uppgifter omde regionalpolitiska målen skall nås. Industriministern framhåller samtidigtatt det är nödvändigt atl de kommunala aktiviteterna sker inom ramen för denkommunala kompetensen. SIND:sroll i regionalpolitiken behandlas i motion 2951 av m.fl. (m).Motionärerna framhåller att ett väsentligt inslag i den socialdemokratiskaregionalpolitiken har varit att stärka SIND vilket enligt deras mening är fel.De menar att regionalpolitiken med nödvändighet måste arbeta även utanförindustripolitiken. SIND:s inriktning leder till en felaktig betoning avindustrifrågor. Även det förhållandet att SIND är ett ämbetsverk på samma nivåsom andra statliga verk, såsom AMS, UHÄ, STU m. fl., vars verksamhet också fårkonsekvenser för den regionala utvecklingen, leder till problem. De uppgiftersom åvilar SIND inom regionalpolitiken bör enligt motionen i stället fördelastill departement och länsorgan. Sammafråga tas upp i motion 2937 av m. fl. (fp) varvid framhålls attdet regionalpolitiska stödet enligt regeringens förslag är alltför ensidigtinriktat på industriell verksamhet. En aspekt av detta är den centrala roll somSIND tilldelas i propositionen. Motionärerna har tidigare i annat sammanhangpekat på de risker detta kan medföra. Dessa kommer sannolikt att bli alltmeruppenbara eftersom tjänstesektorn kan beräknas svara för en allt störredel av sysselsättningstillfällena. Regionalpolitiken bör inte bara vara enregional industripolitik utan en generell politik för att ta vara pä ochutveckla de naturiiga förutsättningarna för näringslivet inom olika regioner ilandet. Utskoitetvill med anledning av vad som sägs i motionerna 2937 och 2951 om SlND:s roll iregionalpolitiken hänvisa till det yttrande som ulskottet avgav tillnäringsutskottet (AU 1982/83:4 y) i anslutning till beslutet om överföring avbeslut om regionalpolitiskt stöd m. m. till SIND. Utskottet framhöll då attsyftet med denna ändring var att uppnå samordning när det gäller handläggningav regional- och industripolitiskt stöd. AU1984/85:13 39 kade inte att det kunde finnas målkonflikter iförhållandet mellan industri-och regionalpolitiken men framhöll atl det med dendåvarande ordningen - enligt vilken AMS beslutade om regionalpolitiskt stöd -också fanns sådana konflikter mellan arbetsmarknads- och regionalpolitiken.Utskoitet drog slutsatsen att målkonflikterna skulle bli annorlunda med den nyaordningen men inte större än när besluten om regionalpolitiskt stöd togs avAMS. De erfarenheter som kan dras av den regionalpolitiska stödverksamhetensedan SIND tilldelades ansvar i sammanhanget leder inte lill att utskottetskulle ändra sin då redovisade uppfattning. Ulskottet ansluter sig till vad somanförs i propositionen i denna del och avstyrker motionerna 2937 och 2951 iaktuella delar. Kommunernas medverkan i regionalpolitiken tas upp imotionerna 2937 av m.fl. (fp) och 2919 av (). 1 den förta motionen anförs att många kommuner undersenare år har engagerat sig i näringslivs- och sysselsättningspolitiska frågorsaml att sådana kommunala insatser i viss omfattning inneburit direkta ochindirekta subventioner till enskilda företag och industriella projekt. Motionärerna anser att kommunernas insatser inomnäringspolitiken bör begränsas till att skapa goda förutsättningar förföretagsamheten genom allmänna insatser för service, transporter,arbetsplatsomräden, boende m.m. Någon förändring av den allmännakompelensregeln i kommunallagens fjärde kapitel bör enligt deras mening inteske. En annan syn på kommunernas medverkan redovisas i motion2919. Motionären menar att i de län som omfattas av frikommunförsöken, dvs.Örebro län, samt , bör under den kommandeperioden möjligheter skapas till försök med integrerad industri-och regionalpolitik.Försöksverksamheten kan bedrivas inom nuvarande kostnadsram, men medge försökbåde vad gäller organisatoriska former och utformning av medlen. En sådanförsöksverksamhet ses av motionären som ett led i att vidareutveckla industri-och regionalpolitik och skulle kunna bli ett underlag för framtida reformer påområdet. Utskottet vill i denna fråga hänvisa till redogörelsen ipropositionen. Av den framgår att de kommunala insatserna för att stödja ochutveckla näringslivet är av skiftande slag. På länsnivån ärlandstingskommunerna tillsammans med staten huvudmän för de regionalautvecklingsfonderna. Huvudparten av de landstingskommunala insatserna för attfrämja näringslivsutvecklingen kanaliseras genom fonderna. 1 flera länmedverkar även landstingskommunerna i och stödjer andra utvecklingsorgan somväxt fram . Kommunerna svarar för väsentlig samhällsservice såsomutbildning, social omsorg och bostäder som indirekt påverkar näringslivetsutveckling. Det kommunala ansvaret för kommunalteknisk service, industriområdenoch lokaler för småindustri är andra exempel på verksamheter som i dettasammanhang har stor betydelse. Den kommunala verksamheten har AU 1984/85:13 40 därförstor betydelse för de statliga industri- och regionalpolitiska insatserna. har på regeringens uppdrag kartlagt omfattningen och inriktningenav kommunernas engagemang i näringspolitiska frågor. Av rapporten (SIND 1984:8)framgår alt kommunerna i viss omfattning subventionerat näringslivet genombl.a. mark- och lokaliseringsinsatser, lån och borgen samt aktiv medverkan i s.k. utvecklingsbolag. Nettokostnaden för beräknas till 340 milj.kr.SIND bedömer aU de hiuillsva-rande insatserna haft marginell betydelse förkonkurrenssituationen i enskilda branscher och för regionalpolitiken. Eftersomfrågan om en allmän översyn av kommunernas befogenheter på näringslivsområdethar tagits upp i olika sammanhang har regeringen givit stat-kommunberedningen (C1983:02) i uppdrag att utreda kommunernas och landstingskommunernas roll inärings- och sysselsättningspolitiken. Beredningen skall bl. a. analyseraerfarenheterna av de kommunala näringslivsinsatserna och belysa konsekvensernaav olika kommunala kompetensgränser inom näringslivsområdet. I beredningensuppdrag ingår vidare alt pröva formerna för ökad samverkan mellan kommunerna,landstingskommunerna och olika statliga organ samt företag och fackliga organisationer. Utskottelgodtar vad som redovisas i denna del av propositionen. Motionerna 2919 och2937 i aktuella delar behöver inle föranleda någon åtgärd ulan kan avslås avriksdagen Vadsom / övrigt anförs i propositionen om ansvarsfördelningen i regionalpolitikenoch om inriktningen av den regionala projektverksamheten ger inte anledningtill någon kommentar från utskottels sida. Utskottetbehandlar i detta sammanhang också motion 1467 av () och RolfDahlberg (m) om regionkontor för handläggning av ärenden om regionalpolitisktstöd. En nackdel med den nuvarande ordningen är enligt motionärerna alt debeslutande myndigheterna har sina verksamheter knutna till residensstäderna ochatt del ofta är långt avstånd till de regioner där stödet skall användas. Demenar att det är önskvärt att länsstyrelse och utvecklingsfond etablerarregionkontor ute i länen. Ulskottetkonstaterar att de regionala utvecklingsfonderna om de finner behov av det inteär förhindrade att upprätta regionkontor ute i länen av del slag som föreslås imotionen. Vissa utvecklingsfonder har byggt upp lokal företagsservice. På andrahåll har särskilda personella resurser avdelats för vissa länsdelar. Dettaligger helt i linje med de regionalpolitiska strävandena. När det gällerlänsstyrelserna avses som framgår av civilministerns redovisning i åretsbudgetproposition (1984/85; 100 bilaga 15) försök komma till stånd iNorrbottens län om en samordnad länsförvaltning med en mindre sektorisering änden nuvarande. Frågor av det slag som las upp i motionen bör enligt utskottetsmening vara möjliga inslag i en sådan försöksverksamhet. Motionen behöverdärför inte föranleda någon åtgärd. AU 1984/85:13 41 Industriministern anför i propositionen atl denuvarande medlen - i form av bl. a. regionalpolitisk planering,sektorssamordning och projektverksamhet, lokaliseringsstöd i samband medinvesteringar, sysselsättningsstöd, nedsatta socialavgifter, glesbygdsstödsamt transportstöd - bör utgöra grunden för de regionalpolitiska insatsernaockså i fortsättningen. Vissa förändringar och kompletteringar förordas dockmed hänsyn till delvis ändrade förutsättningar och för att i övrigt ökaslagkraften i de insatser som görs. Vidare föreslås att länen skall tillförasökade medel för utvecklingsinsatser och också ges ökade beslutsbefogenheter närdet gäller dessa medel. Användningsmöjligheterna för dessa medel bör vidgas såatt förstärkt företagsservice och ökat stöd till nyföretagande och investeringari produkt-, teknik- och marknadsutveckling kan lämnas till företag i regionalpolitisktprioriterade regioner. bör subventionsnivån sänkas något vad gällerstöd i samband med investeringar i byggnader och maskiner. Ökade insatser föresläsockså för att allmänt förbättra näringslivsmiljön i de sysselsättningssvagadelarna av landet. Regionalpolitiskt stöd bör således även kunna användas föratt initiera och främja kunskaps- och teknikspridning till dessa delar avlandet. I det sammanhanget nämns också de förslag om persontransportstöd tillföretagen i de norta delarna av landet som kommunikationsministern lagt framoch som behandlas av trafikutskottet. båda kommittémotionerna 2123 och 2951 från moderata samlingspartiet anförsföljande i fråga om åtgärdernas inriktning: - utnyttja marknadsekonominsfunktion, - huvudsakligen baseras pågenerella medel, - ta hänsyn till fler faktoreroch nyttja flera medel än traditionell regionalpolitik, - ha enkla och fasta regler förstöd, - beslut skall i störreutsträckning fattas på regional nivå. Imotion 2937 av m. fl. (fp) framhålls att det regionalpolitiskastödet i högre grad bör vara generellt. Det skall vara lätt att administreraoch lätt för den enskilde näringsidkaren att veta vilka förutsättningar somgäller. Stödformer som förutsätter långtgående förhandlingar mellan företag ochstaten eller, innehåller betydande inslag av godtycke bör enligt motionärernaundvikas. Vpkframhåller i motion 2943 i fråga om åtgärdernas inriktning att en politik varstyngdpunkt ligger i att söka locka enskilda företagare och enstaka företag attlokalisera i områden som de i grund betraktar med skepsis inte löser deregionala problemen. Vad som krävs enligt motionen är en mobilisering av enbred potential som möjliggör både kvantitativt stora insatser och en allsidigregional samhällsutveckling. Till denna potential hör såväl de nuvaranderegionalpolitiska insatserna som löntagarfon- AU 1984/85:13 42 derna,de samhällsägda företagen och verken samt länens och kommunernas verksamhet. Underlagoch organisatoriska förutsättningar för en sådan medveten samordning existerarenligt motionärerna redan i länsplanering och länsprogram samt i kommunalautvecklingsunderlag och planer i vilka den konkreta problemaliken är belyst ochlämpliga åtgärder utredda. Vad som återstår är att samordna och verkställainsatser, vilka tillsammans är starka nog att ändra strukturen ochutvecklingsriklningen region för region. Kring sådana program kan sedan lokalaoch privata insatser gruppera sig. Utskottetdelar industriministerns uppfattning när det gäller de regionalpolitiskamedlens allmänna inriktning och utformning. De nuvarande regionalpoliliskamedlen - regionalpolitisk planering, sektorssamordning och projektverksamhet,lokaliseringsstöd i samband med investeringar, syssel-sältningsstöd, nedsattasocialavgifter, glesbygdsstöd och transportstöd -bör utgöra grunden för detfortsatta regionalpolitiska arbetet. Medlen bör emellertid i ökad grad inriktaspå att stödja förelagsutveckling och nyföretagande på ett sätt som är anpassattill regionernas egna resurser. Det anförda innebär att de selektiva åtgärdernakommer att spela en huvudroll även i den framtida regionalpolitiken. Vid sidanav transportstödet är nedsättningen av socialavgifterna del viktigastegenerella medlet. Utskottet vill med anledning av vad som yrkas i motionerna2123, 2937 och 2951 att medlen i huvudsak bör vara generella framhålla atl någonutvidgning av användningen av sädana medel inte bör ske förrän erfarenheternaav nedsättningen av socialavgifterna i har utvärderats, vilket kanske först . Utskottetvill i sammanhanget erinra om att utvecklingen internationellt sett innebär engradvis övergång från generella till selektiva medel i regionalpolitiken.Utskottet finner denna utveckling naturlig mot bakgrund av de allt högre kravpå effektivitet i medelsanvändningen som reses under nuvarande kärva ekonomiskaförhållanden i flertalet länder. Närdet gäller kravet i motionerna 2123 och 2951 att medlen skall utnyttjamarknadsekonomins funktionssätt vill utskottet peka på att regionalpolitikensframväxt som sagts är en reaktion motregionala obalanser som följd av marknadsekonomins utveckling. I detperspektivet har de regionalpolitiska medlen varit ändamålsenliga ocheffektiva. Det finns inte anledning att som sker i motion 2943 underkänna dem.När det gäller inriktningen av det regionalpolitiska arbetet som det beskrivs imotion 2943 vill utskottet peka på att den utvecklingsplanering som bedrivs pålänsnivå och den omständigheten att tyngdpunkten i hanteringen av deregionalpolitiska medlen ligger i länen gör det möjligt att angripa deregionalpolitiska problemen på det sätt som anförs i motionen. Utskottetåterkommer senare i betänkandet till förslag rörande de olika medlensutformning. Motionerna 2123, 2937, 2943 och 2951 avstyrks i aktuella delar.Propositionen tillstyrks i motsvarande del. AU1984/85:13 43 Utskottet tar i detta sammanhangockså upp en rad motioner som lämnar förslag lill åtgärder för att underlättarekiyteringen av kvalificerad arbetskraft lill stödområdena. 1 motion 2934 avIngrid () och () föreslås i detta syfte endifferentiering av den statliga inkomstskatten som regionalpolitisktinstrument. Samma motionärer föreslår i motion 2933 en utredning avmöjligheten att helt eller delvis skriva av studieskulder vid arbete ochbosättning inom stödområdena. () i motion 2930 och NilsÅsling (c) i motion 2966 förordar en' frivillig samtaxering inom stödområde Aför att underlätta rekryteringen av kvalificerad arbetskraft. I centerpartietsmotion 2915 yrkas en mera allmän utredning om arbetsmarknadspolitiska och andraregler som kan utgöra hinder i sammanhanget. Frågan om rekrytering av kvalificerad arbetskraft liggerprimärt inom arbetsmarknadspolitiken. Utskottet vill här hänvisa till altflytlningsbidrag får lämnas enligt arbetsmarknadskungörelsen (1966:368) tillarbetstagare med kvalificerad yrkesutbildning som har fått stadigvarandeanställning i yrket vid ett nyetablerat eller utvidgat företag inom stödområde.Utskottet vill också erinra om att på försök utgär under innevarande och nästabudgetår ett särskilt bidrag till arbetsgivare för anställning av medflyttande.Regeringen har beslutat om vissa ändringar i villkoren för det senarestödet för att göra del mera effektivt (se prop. 1984/85: 125 bilaga 7). Utskottet utesluter inte behovet av ytterligare åtgärderför att underlätta rekryteringen av kvalificerad arbetskraft. Frågan hartidigare berörts av utskottet i AU 1984/85: 11 s. 69-70. I detta sammanhanganser sig utskottet böra uttala att en differentiering av statsskatten ellerandra regionala skillnader i reglerna för beskattningen är en olämplig metod.Utskottet vill här hänvisa lill vad skatteutskottet vid. upprepade tillfällentidigare anfört om sådan differentiering (senast i SkU 1983/84:9), nämligen attregionala skattelättnader frän rent tekniska utgångspunkter endast bör komma ifråga i rena undantagsfall. Det finns inle anledning för arbetsmarknadsutskottetatl ha någon annan uppfattning. Motionerna 2930, 2934 och 2955 avstyrks motdenna bakgrund. Utskottet avstyrker också motion 2915 eftersom utskottet intekan se atl reglerna för de arbetsmarknadspolitiska insatserna - somju bl. a.syftar till en ökad yrkesmässig och geografisk rörlighet inom arbetskraften -utgör hinder mot rekrytering av kvalificerad arbetskraft. Utskottet är hellerinte berett att tillstyrka förslaget i motion 2933 om nedsättning avstudieskulder under vissa villkor. Forskning och nordisk! 1 propositionen beskrivs detforskningsprogram som enligt industriministerns mening bör ligga till grundför verksamheten inom expertgruppen för forskning om regional utveckling (ERU).Fyra huvudområden anges - nya metoder för att beskriva pågåendesamhällsförändringar AU 1984/85:13 44 - drivkrafter ochanpassningsmöjligheter i fråga om näringslivets strukturförändringar - konsekvensanalyser av olikautvecklingsalternativ nationellt och internationellt - politikanalys och utvärdering. Iett inledande avsnitt i propositionen om regionalpolitikens medel anmälsdessutom alt ERU kommer att få i uppdrag att genomföra en studie av de statligainsatserna i några olika delar av stödområdena. Studien bör omfatta sådanaresurser som mera direkt är avsedda att påverka sysselsättning ochinfrastruktur. Syftet med studien bör enligt propositionen vara att kartlägganuvarande omfattning och användning av sådana resurser samt att analyseraeffekterna av olika insatser. Vidare skall, inom ramen för nuvarande totalaresursnivå, förändringar i avvägningen mellan olika ändamål och förändringar ireglerna för medelsanvändningen diskuteras saml de sannolika effekterna avsådana förändringar analyseras. Dettasenare uppdrag tas upp i motion 2944 av rn. (s) somstryker under behovet av underlag för en politisk diskussion kring deavvägningsproblem som nämns i uppdraget. Motionärerna anför att det ärangeläget att ERU finansiellt ges möjlighet att snabbt komma i gång med dettauppdrag och att arbetet kan genomföras på en hög ambitionsnivå samt redovisasinom en tvåärsperiod. Ulskottethar ingen erinran mot vad som anförs i proppsitionen om den regionalpolitiskaforskningen och anser - med anledning av vad som anförs i motion 2944 - att detär angeläget att det beskrivna utredningsarbetet kan genomföras på det sättsom beskrivs i motionen. Någon åtgärd från sida med anledning avmotionen är emellertid inte påkallad. Förriksdagens information redovisas i propositionen det nordiska samarbete på detregionalpoliliska området som pågår inom ramen för verksamheten i (de för regionalpolitiken ansvariga ministrarna). Ettkonkret och praktiskt samarbete bedrivs inom ett antal gränsområden.