bet · G801KU35 · 1984-12-31 00:00:00 — Vid sammatillfälle beslutade regeringen att inte utvisa tre andra kurder somrikspolisstyrelsen KU1984/85:35 19 begärt skulle utvisas. utvisade regeringen ytterligare enkurd. Inte heller detta beslut kunde verkställas. Under handläggningen av de nämnda ärendena uppkom olikafrågor om sekretess. Sålunda uttalade de utvisades offentliga biträden kritikbl. a. mot regeringen för att de inte fått tillgång till alla uppgifter och allinformafion som de ansåg sig behöva för att kunna tillvarata sina huvudmänsintressen. handläggning har också kritiserats och föranlettanmälan till JO. Ärendet har ännu inte slutbehandlats av JO. Regeringen och invandrarministern har fattat en lång radbeslut i olika sekretessfrågor som väckts i ärendena. Utskottet konstaterar att det i ärenden av förevarandekaraktär inte sällan måste uppkomma svåra intressekonflikter mellan å ena sidanpartens rättmäfiga intresse av att få ta del av allt material i ärendet och åandra sidan uppgiftslämnares krav på att inte utsättas för risken av allvarligaövergrepp. Utskottet, som inte ansett sig böra göra en bedömning av de enskildafallen, vill dock allmänt betona betydelsen av att - som också uttalas iförarbetena till ufiänningslagen - part i ett terroristärende inte fårundanhållas uppgifter i ärendet annat än när synnerligen starka skäl gör dettanödvändigt. Den utvisningshotade bör sålunda i största möjliga utsträckningorienteras om innehållet i de hemlighållna uppgifterna. Utöver det anförda föranleder den verkställda granskningeninte något uttalande från utskottet. Regeringens åtgärder beträffande jämställdhetsfrågor I samband med 1983/84 årsgranskning behandlade utskottet frågor om regeringens praxis beträffandetillsättningsärenden i förhållande till jämställdhetslagen (KU 1983/84:30 s.20-21). Utskottet uttalade därvid sin avsikt att med uppmärksamhet ifortsättningen följa utvecklingen av jämställdhetsfrågorna vad gäl/erfillsättningsärenden i regeringen. I en särskild PM i betänkandet redovisadesvissa statistiska uppgifter om kvinnorepresentation i olika sammanhang m. (KU 30 s. 349-358). Utskottet har fortsatt sin undersökning av regeringensåtgärder beträffande jämställdhetsfrågor. Därvid har uppmärksammats vissaallmänna åtgärder som vidtagits . Vidare har kvinnorepresentationen iolika organ studerats även som tillsättningen av tjänster inomregeringskansliet och handläggningen av vissa besvärsärenden. Utskottet har vid sin granskning kunnat konstatera attregeringen initierat en rad olika åtgärder för att främjajämställdheten. På förslag av regeringen beslöt sålunda våren 1984att anslå 100 milj. kr. till åtgärder för att främja industrins rekrytering avarbetskraft. Av dessa medel avsattes 10 milj. kr. till en kampanj för att ökakvinnornas intresse för arbete och vidareutbildning inom industrin. KU1984/85:35 20 /84 och berörde ett mycket stort antal bådeäldre och yngre kvinnor i hela landet. Statsrådet som ansvarar förjämställdhetsfrågorna i regeringen tillsatte en särskildarbetsgrupp om männens roll i jämställdhetsarbetet. Gruppen har under 1984genomfört bl. a. tre seminarier, vilka också dokumenterats i olika rapporter. Regeringen har uppdragit åt samtligalänsstyrelser att i samverkan med länsskolnämnderna och länsarbetsnämndernaredovisa program för att stärka kvinnornas ställning på arbetsmarknaden m. m.Detta skall redovisas . Utskottet ser mycket positivt på att olika initiativ tasför att åtminstone öka jämställdheten. Utskottet finner det angelägetatt detta arbete fortsätter. En informell arbetsgrupp för jämställdhet inomregeringskansliet har arbetat med ett förslag till handlingsprogramför jämställdhetsfrågor i . Gruppen lade fram ettsådant förslag. I förslaget uttalas vissa mål för kvinnornas andel av tjänsterfram till /88. Sålunda uttalas som mål attkvinnornas andel i lönefältet F 21-23 bör öka till , i F 23-26 till 40 %och på chefsplanet till . Andelen kvinnor av de rättssakkunniga bör ökatill . En målsättning är att det bör finnas minst två kvinnor påchefslöneplanet inom varje departement /88. Iförslaget till handlingsprogram redovisas också andra förslag till jämställdhetsåtgärder.Enligt vad utskottet erfarit bereds frågan om antagandet av handlingsprogrammetför närvarande i . Mot bakgrund av uttalandena i förslaget tillhandlingsprogram om målet för kvinnornas andel av högre tjänster fram /88 har utskottet undersökt hur tillsättningarna av t. ex.departementsråd förhåller sig till den uttalade målsättningen. Under 1984tillsattes 23 departementsråd eller långtidsvikariat som departementsråd. Avdessa utgjorde 2 kvinnor, dvs. De två utnämnda kvinnorna hadedessutom redan före utnämningen långtidsvikariat som departementsråd. Aretsutnämningar medför en försämring i förhållande till läget . Vidförra årets granskning konstaterade utskottet att ökningen av andelen kvinnorpå de högsta tjänsterna inom gått mycket långsamt. Utskottetbetonade därför också betydelsen av aktiva jämställdhetsåtgärder när det gällerregeringens eget kansli. Mot bakgrund av vad som kunnat konstateras i frågaom utnämningar av kvinnor på högre tjänster inom villutskottet ånyo understryka angelägenheten av kraftfulla insatser för att ökajämställdheten på detta område. Statsrådet har haftöverläggningar med arbetsmarknadens parter för att diskuterakvinnorepresentafionen. Man har varit överens att fortsätta dessa diskussioner.Inom jämställdhetssekretariat har sammanställtsen PM om kvinnorepresentationen i politiska och statliga organ. Av dennaframgår att kvinnornas KU1984/85:35 21 andel av de högsta tjänsterna inom den centralaförvaltningen är synnerligen låg. Av totalt 188 verkschefer är sålunda endast 2kvinnor. Bland 15 omförordnade eller nyutnämnda verkschefer fannsinte någon kvinna. I styrelserna för flera större myndigheter finns inte någrakvinnor över huvud taget, i andra förekommer endast någon enstaka. I många avde olika råd som förekommer är kvinnorepresentationen lika låg. När det gäller kvinnorepresentafionen i de statligautredningarna, kommittéerna, framgår av kommittéberättelse attandelen kvinnor i stort sett är oförändrad jämfört med . Andelenkvinnliga kommittésekreterare har dock ökat något . Utskottet har med utgångspunkt i kommittéberättelsenstuderat kvinnornas andel av de ordförande- och sekreterarposter somregeringen tillsatt . Av totalt förordnade 36 nya ordförande var 2kvinnor, eller , dvs. lägre än genomsnittet. Ä andra sidan har 29 nyakvinnliga utredningssekreterare utsetts, vilket ökat kvinnornas andel. Regeringen har utfärdat en nyjämställdhetsförordning för den statliga verksamheten. En betydelsefullförändring har därvid genomförts i fråga om nomineringar till uppdrag ochliknande. Enligt den nya förordningen skall en myndighet, när den föreslårnågon till ett uppdrag inom ett område där det inte råder en i huvudsak jämnkönsfördelning, föreslå en person av vartdera könet, om det kan ske inom ramenför sakliga urvalsgrunder. När myndigheten själv skall ge någon ett uppdragskall myndigheten på motsvarande sätt verka för att göra det möjligt att väljamellan personer av vartdera könet. I samband med förra årets granskning betonade utskottetsärskilt att strävandena att öka kvinnorepresentationen på olika områden måstefortsätta. Mot denna bakgrund finner utskottet det betydelsefuUt att sådanaåtgärder som förutsatts i den nya jämställdhetsförordningen verkligen kommertill stånd. Utskottet har från inhämtat att olika initiativför närvarande övervägs för att kvinnorepresentationen skall kunna stärkas.Denna inriktning mot förstärkt kvinnorepresentation måste enligt utskottetockså komma till uttryck i regeringens utnämningar i olika sammanhang. Dettagäller både fillsättningar på ledande befattningar i de centrala verken och ifråga om representanter i styrelser och olika råd. Sådana utnämningar somregeringen direkt kan påverka i utredningar och kommittéer är här av stor vikt. Utskottet har särskilt granskat regeringenshandläggning av vissa besvärsärenden. Granskningen har avsett ett tiotalärenden som dels förekommit såsom besvärsärenden i regeringen, dels varitföremål för handläggning hos jämställdhetsombudsmannen, , såsom diskrimineringsärendenenligt jämställdhetslagen. 111 kap. 9 § RF stadgas att vid tillsättning av statligtjänst skall avseende fästas endast vid sakliga grunder såsom förtjänst ochskicklighet. Av formuleringen av RF:s bestämmelse framgår att även andrasakliga grunder KU1984/85:35 22 än förtjänst och skicklighet kan beaktas. Några närmareexempel härpå ges inte i RF eller dess motiv. harjämställdhetsintresset allmänt accepterats såsom en saklig grund vidtillsättning av statlig tjänst. Denna princip har också kommit till uttryck itillsättningspraxis. Jämställdhetsintresset anses sålunda kunna väga över dengradskillnad i fråga om förtjänst och skicklighet eller bådadera som föreliggermellan sökande av ohka kön, när deras kvalifikationer är i stort sett om ocksåinte helt lika. Principen kan också uttryckas så att jämställdheten numeraskall betraktas som en av flera sakliga grunder som kan fälla avgörandet, närsökandena bedöms vara jämbördiga eller i det närmaste jämbördiga. Enligt 2 § jämställdhetslagen får en arbetsgivare intemissgynna en arbetstagare eller arbetssökande på grund av hans eller henneskön. Missgynnande på grund av kön föreligger bl. a. när en arbetsgivare vid anställningeller befordran eller vid utbildning för befordran utser någon framför en annanav motsatt kön, fastän den som förbigås har bättre sakliga förutsättningar förarbetet eller utbildningen. Den som anser sig på detta sätt diskriminerad kanbl. a. vända sig till JämO som kan företräda vederbörande i en rättslig processinför arbetsdomstolen. För att ha framgång i processen måste den förbigångnevisa att han eller hon haft bättre sakliga förutsättningar än den som ficktjänsten. Enligt förarbetena till jämställdhetslagen krävs en klart urskiljbarskillnad. De rättsliga förutsättningarna enligt RF och enligtjämställdhetslagen utvecklas ytterligare i bilaga B12 till detta betänkande. Utskottet har inte ansett sig böra göra en bedömning av deenskilda ärenden som granskats. Dock vill utskottet allmänt påpeka betydelsenav att alla myndigheter inom ramen för beaktar jämställdhetsaspekterna.Det ankommer givetvis i första hand på tillsättningsmyndigheten att göradetta. föregås tillsättningsbeslut av sakkunnigutlåtande eller förord avnågot förslagsorgan. Ä.ven här bör jämställdhetsaspekter kunna få betydelse.Det är enligt utskottet naturligtvis av största vikt att regeringen, som isista hand prövar besvärsärenden, noga beaktar jämställdhetsaspekterna, närsökandena kan bedömas vara jämbördiga eller i det närmaste jämbördiga. Utöver det anförda föranleder inte den verkställdagranskningen något uttalande från utskottet. Regeringens behandling av skrivelser På sedvanligt sätt har utskottet iårets granskningsarbete uppmärksammat regeringens skrivelse med redogörelse förbehandlingen av skrivelser till regeringen. Arets skrivelse(1984/85:75) avser åtgärder som vidtagits av regeringen den 1oktober 1983 - KU1984/85:35 23 Vissa iakttagelser som gjorts vid granskningen avskrivelsen redovisas i 6(7aga S 73 till detta betänkande. En av de äldsta kvarstående riksdagsskrivelserna gällerett riksdagsbeslut om utredning angående de multinafionellaföretagens beskattning. uttalade i förra åretsgranskningsbetänkande (KU 1983/84:30) att det inte var fillfredsställande attnågra åtgärder med anledning av detta riksdagsbeslut inte vidtagits avregeringen. I regeringens skrivelse hänvisas till att fråganbereds i och att pågående utredningsarbete inom bl. a. OECDoch EG avvaktas samt att frågan också tagits upp av revisorer. Frågan om de multinationella företagens beskattning harnyligen varit föremål för behandling i med anledning av dengranskning som revisorer utfört och som gjorts på skatteutskottetsinitiativ. Enligt skatteutskottet (SkU 1984/85:35) finns det ettklart behov av en fortsatt översyn av rättsområdet. Mot bakgrund av det mycketomfattande utrednings- och forskningsarbete som pågår, bl. a.vid ett par universitet, inom och på det internafionella planet,är det enligt skatteutskottet emellerfid inte erforderligt att nu filisätta ensärskild utredning i frågan. förutsätter att man i denfortsatta översynen, utan särskild begäran från , kommer att pröva deförslag till åtgärder som lämnats av revisorerna. Med anledning av skatteutskottets betänkande har riksdagenlagt revisorernas förslag till handlingarna. konstaterar att det översyns- ochutredningsarbete som ägt rum eller pågår inifierats på annatsätt än genom åtgärder från regeringens sida. Med hänsyn till innebörden avriksdagsbeslutet anser utskottet det ofillfredsställande attregeringen inte vidtagit några åtgärder med anledning av riksdagsbeslutet.Utskottets uttalande i det fidigare granskningsbetänkandet kvarstår därför. Som framgår av bilaga B 13 har en riksdagsskrivelse från1981 rörande vissa djurskyddsfrågor i en fidigare skrivelse (1982/83:75) frånregeringen uppgetts vara slutbehandlad. I den nu granskade skrivelsen haremellertid samma riksdagsskrivelse tagits upp ånyo och redovisats såsom ännuinte slutbehandlad. Det har vid granskningen visat sig att redovisningen iregeringens skrivelse 1982/83:75 varit felaktig. Denna felakfighet har rättatstill först genom den redovisning som skett i regeringens skrivelse 1984/85:75.' Utskottet har fidigare uppmärksammat några felaktigheter iregeringens skrivelse och har därvid betonat vikten av att de uppgifter somlämnas är korrekta. Utskottet utgår ifrån att man inom seröver sina rutiner vid sammanställande av uppgifter fill skrivelser, så attuppkomsten av felakfigheter kan förebyggas. KU 1984/85:35 24 b) Beslut angående radiologisk onkologi behandladejordbruksutskottet (JoU 1983/84:34) ett mofions-förslag om att 1 milj. kr. /85 skulle anslås till alternativtstatens finansiera verksamheten vid enheten förradiologisk onkologi. Forskningsområdet gäller strålframkallade tumörer.Jordbruksutskottet uttalade sig därvid för att berörda huvudmän borde geserforderligt rådrurh att planera för den fortsatta verksamheten på något längresikt och inte tvingas att nu kalkylera med en partiell nedläggning avverksamheten. ansåg att strålskyddsinstitutet ochuniversitetet fillsammans borde kunna finna möj-hgheter att finansieraverksamheten under ytterligare någon tid, förslagsvis ett budgetår, i avvaktanpå resultatet av de fortsatta övervägandena. anslöt sig i ettuttalande till regeringen fill jordbruksutskottets ställningstagande. I budgetproposifionen (prop. 1984/85:100 bil. 10, s. redovisas att för innevarande budgetår medel ställs till förfogande förenhetens verksamhet på samma sätt som . uppdrogregeringen åt i att i samråd med statensstrålskyddsinstitut under samma månad inkomma med bedömningar och förslag om eneventuell fortsatt verksamhet vid enheten samt förslag till finansiering avverksamheten. I budgetpropositionen redovisas att de båda myndigheterna funnitatt de inte ansåg sig kunna ställa medel till enhetens förfogande. Någraförslag att ansluta enheten sammanhållen till annan pågående verksamhetframförs inte. Med hänsyn härtill anser utbildningsministern att det intelängre finns förutsättningar för att verksamheten skall kunna bedrivas mednuvarande omfattning och inriktning. Utskottet har i en promemoria bilaga B 14lämnat en närmare redovisning bl. a. för jordbruksutskottets uttalanden, förverksamheten vid enheten för radiologisk onkologi samt för skrivelsen frånStockholms universitet. Utskottet noterar att regeringen med anledning avriksdagsbeslutet som kom regeringen till hända först den 4oktober uppdrog åt i och strålskyddsinsfitutet att inkomma med förslag i ärendet. Med hänsyn till vad som anförts finner utskottet dock inteatt den verkställda granskningen ger anledning till särskilt uttalande. c) Forskarutbildningens meritvärde Vidare har fråga väckts omregeringens åtgärder med anledning av beslut om forskarutbildningensmeritvärde. behandlade frågan om forskarutbildningensmeritvärde i samband med regeringsförslaget om forskning (prop.1983/84:107 KU1984/85:35 25 10, UbU 28, rskr. I en till betänkandet fogad promemoriabilaga B 15 har utskottet redovisat vad utbildningsutskottet anfört i ärendetsamt det svar på en fråga i ämnet som statsrådet lämnade iriksdagen . I propositionen bereddes tillfälle att ta del avvad föredragande statsrådet anfört om forskarutbildningens meritvärde såvälbeträffande förtjänst som skicklighet. I fråga om befordringsgrundens förtjänstuttalade statsrådet att fullgjord forskarutbildning skulle få tillgodoräknasmed samt att han avsåg återkomma till regeringen beträffande bl. a.förtjänstbegreppet sedan remissbehandlingen av meritutredningens betänkande idess helhet avslutats. anslöt sig fill föredragandestatsrådets uppfattning och föreslog att utan erinran skulle läggatill handlingarna vad som anförts i proposifionen. Utbildningsutskottetuttalade att det är en uppgift för att vidta defortsatta informationsåtgärder som behövs. I sitt svar på frågan varför riksdagsbeslutet omforskarutbildningens meritvärde ännu inte åtgärdats och när åtgärder kommer attvidtas för att genomföra beslutet framhöll civilministern att det avforskningspropositionen framgick att han avsåg att återkomma till regeringen idenna fråga när remissbehandlingen av meritutredningens betänkande i desshelhet avslutats i samband med den personalpolitiska proposition som skallläggas fram . Mot angiven bakgrund konstaterar utskottet att det avregeringens forskningspolitiska förslag framgick att frågan ommeritvärdet för forskarutbildning skulle komma att behandlas i ett senaresammanhang i samband med förslag rörande meritvärderingen för tjänster istatsförvaltningen. Enligt vad utskottet inhämtat avser regeringen att i ettsammanhang behandla frågan om meritvärderingen av tjänster i statsförvaltningengenom att ändra vissa bestämmelser i anställningsförordningen (1965:601). 1förordningen skall även ingå bestämmelser om forskarutbildningens meritvärde.De förändringar i anställningsförordningen som vidtas kommer att anmälas förriksdagen i den personalpolitiska proposition som enligt vad regeringen haraviserat skall läggas på bord . Utskottet noterar att det riksdagsbeslut som komregeringen till banda först resulterat i åtgärderfrån regeringens sida. Med hänsyn fill vad som anförts finner utskottet dock inteatt den verkställda granskningen ger anledning till särskilt uttalande. d) Trygghetsförsäkring för skogsbrukare Som närmare framgår av en inomjordbruksdepartementet upprättad promemoria, bilaga B 16 till detta betänkande,aktualiserades frågan om en särskild trygghetsförsäkring för skogsbrukare bl.a. genom en skrivelse till regeringen från och Bakgrunden härtill var att ettförsäkringsskydd som komplement till socialförsäkringssystemet genom olikaavtal utvecklats för andra närliggande kategorier, men att de skogsbrukare sominte är jordbrukare (ca 30 000) inte omfattades av något sådantavtal. Efter remissbehandling beslöt regeringen att intevidta någon åtgärd med anledning av ansökningen. Frågan har därefter vid ettflertal tillfällen behandlats av dels med anledning av motioner, delsi frågedebatter. Förnyade framställningar i frågan från de båda nämndaorganisationerna avgavs till regeringen . Vid 1982/83års ställde sig bakom ett uttalande av jordbruksutskottet,vari utskottet fann det önskvärt att frågorna fick en snar lösning och att detborde ankomma på regeringen att lägga fram förslag i ärendet. Uttalandet gavsregeringen till känna (JoU 1982/83:5). Under innevarande har fråganbehandlats av dels i samband med fråga till jordbruksministern, delsmed anledning av motioner och dels vid behandlingen av budgetpropositionen.Det bör nämnas, att i ett frågesvar yttradejordbruksministern bl. a. att frågan skulle prövas vid höstens budgetarbete. I budgetpropositionen (1984/85:100, bil. 11) erinradejordbruksministern om att regeringen avvisat en framställningfrån och Sveriges skogsägareföreningars riksförbundom att medel via skogsvårdsavgiften skulle avdelas för att täcka en sådanförvaltning. Han framhöll också att 1982 uttalat att det vorevärdefullt om även de yrkesverksamma skogsbrukarna kunde erhålla den trygghetsom erbjuds genom arbetsmarknadsförsäkringen. Oavsett vilken försäkringsformsom valdes för dem som inte är arbetstagare var det enligt hans mening intenödvändigt att statsmakterna medverkade, och han förklarade sig av principiellaskäl inte vara beredd att förorda att försäkringen finansierades genom attmedel anvisades över statsbudgeten och att dessa skulle anses utgöraskogsvårdsavgifter. Med anledning av detta uttalande gjorde påjordbruksutskottets hemställan i ett avgivet betänkande (JoU1984/85:25) följande fillkännagivande till regeringen: Utskottet vill för sin delframhålla att det är angeläget att självverksamma skogsbrukare blir delaktiga av en trygghetsförsäkring. Samma uppfattning har - som framgår av den lämnade redogörelsen - såväl regeringen som motionärerna givit uttryck för. Utskottet vidhåller härvidlag den inställning som intogs . Eftersom flera goda skäl kan anföras för uppfattningen attförsäkringen bör finansieras med medel som flyter in genom skogsvårdsavgiftenbör denna väg prövas som finansiering. Oavsett hur finansieringsfråganslutligen löses är det emellertid enligt utskottets mening angeläget att entrygghetsförsäkring för självverksamma skogsbrukare möjligt kommertill stånd. Regeringen och skogsbrukarnas organisationer bör därför i samrådsöka åstadkomma en lösning på hela frågan möjligt. bör hållasunderrättad om resultatet av de överväganden som kommer att göras i KU1984/85:35 27 Vad utskottet sålunda anfört med anledning avmotionerna 752, 1400, 2001 yrkande 2, 2018 och 2168 yrkande 15 bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna. Utskottet konstaterar att frågan omatt skapa en trygghetsförsäkring för skogsbrukare varit aktuell ända sedan1981. Av utredningen i ärendet framgår att svårigheten att finna enfinansieringsform varit den viktigaste orsaken till att någon lösning påproblemet inte kunnat uppnås. har emellertid vid upprepade tillfällenklart markerat att förslag borde föreläggas "oavsett hurfinansieringsfrågan slutligen löses". Även om utskottet har förståelse för att särskilda problemav administrativt slag kan uppkomma om budgetmedel inte tas i anspråk, bordeenligt utskottets mening förslag ha kunnat föreläggas inom rimlig tidefter det första riksdagsbeslutet. Frågan är nu på begäran föremål för förnyadeöverväganden inom . Det får förutsättas att regeringenintensifierar sina ansträngningar att nå en lösning som kan godtas avriksdagen. Utöver det anförda föranleder granskningen inte någotuttalande från utskottets sida. Vissa frågor med utrikespolitisk anknytning Som framgår av det inledandeavsnittet har utskottet påbörjat en granskning av sekretesslagens tillämpningallmänt i försvars- och utrikesdepartementen. Avsikten är att denna granskningskall fortsätta och redovisas i nästa års granskningsbetänkande. Utskottet taremellerfid i detta betänkande upp några speciella frågor med anknytning tillförhållandet mellan de båda departementen och massmedierna, aktualiserade delsav den kränkning av svenskt luftrum som ägde rum , dels avutrikesminister samtal med journalister vid en middag ijanuari 1985. Frågorna har tagits upp vid utfrågningar inför utskottet avförsvarsminister , bilaga A 12 till detta betänkande,utrikesminister nart , bilaga A II och presschefen i LarsLönnback. Utrikesministerns uttalande om ubåtskränkningarna har vidare berörtsvid utfrågningen med statsministern (bilaga A 13). Statssekreterareni statsrådsberedningen har i en särskild promemoria (bilaga B 17)redogjort för tidigare praxis beträffande luftrumskränkningar, handläggningenav överflygningen den 9 augusfi 1984 och nya rufiner inom vidkränkningar av svenskt territorium. a) Regeringens handläggning av fråga om kränkning avsvenskt luftrum