bet · G801KU35 · 1984-12-31 00:00:00 — konstateradesatt ett sovjetiskt militärflygplan gjort en överflygning över Gotlandoch följt efter ett svenskt civilflygplan. fickutrikesdepartementet en kortfattad telefonrapport om händelsen från försvarsstaben. På grundval av dettameddelande föredrogs ärendet för den berörde enhetschefen inomutrikesdepartementet. Man beslötjhärvid att begära att försvarsstaben skullepåskynda sin utredning. Stabens rapport anlände den 17augusfi. kallades chargé d'affaires till ,där nämnde enhetschef påtalade kränkningen och överlämnade en promemoria. Den4 september svarade att meddelandet om att ettsovjetiskt flygplan kränkt svenskt luftrum inte hade bekräftats.U|trikesministern gjorde en kommentar i riksradions luncheko. Den 7september överlämnade kabinettssekreterare en formell protest iärendet till chargé d'affaires. sammanträdderegeringen och utrikesnämn-den. höll försvarsstaben ochförsvarsdepartementet en gemensam presskonferens angående händelsen.Uppgifterom överflygningen förekom i pressen första gången den 25 augusfi1984. Fram gällde beträffande offentliggörandeav kränkningar att försvarsstaben årsvis redovisade|sammanställningar överincidenter, inkl. kränkningar i luftrummet. (Se närmare den av promemorian.) En översyn av rutinerna vid kränkning av svensktterritorium företogs av , statssekreteraren iförsvarsdepartementet Per och kabinettssekreterare . Medderas rapport som underlag redovisade regeringen förutrikesnämnden ett förslag om handläggning och publicering av ärenden omkränkningar. Enligt ett av innebär de nya rufinerna att vissa ändringar görs i handläggningsrutinerna för attåstadkomma en snabbare och säkrare spridning inom avuppgifter om inträffade kränkningar; attförsvarsstabens öppna årliga sammanställningar av inträffade kränkningarkompletteras med öppna kvartalsvisa redovisningar; att allvarligare, enskildakränkningar och regeringens åtgärder med anledning därav ges offentlighet'. Tillämpningsbestämmelserna"för rapportering till och handläggning av incidenter och gränskränkningarm. m. inom " framgår av en inom försvarsdepartementet,internationella enheten, upprättad promemoria, som intassom bilaga B 75fill detta betänkande. Det är givetvis av stor vikt att den svenska allmänhetenså snabbt som möjligt erhåller korrekt information] om inträffade allvarligarekränkningar av vårt lands territorium. Utskottet] konstaterar att de nyarutiner som tillämpas för information om territorialkränkningar är ägnadeatt förbättra situationen härvidlag. I övrigtföranleder granskningen inte något uttalande från utskottets sida. KU1984/85:35 29 b) rutiner vid kontakter medmassmedierna varutrikesministern gäst vid en middag på . Syftetvar att diskutera förbättrade arbetsformer mellan vissa journalister ochutrikesdepartementet. I middagen deltog i övrigt sex journalister medutrikespolitisk inriktning och ett par tjänstemän vid UD. gavjournalisterna offentlighet åt vad de tolkat som innehållet i de samtal somförekommit vid tillfället. a. framkom det att flertalet av de närvarandejournalisterna uppfattat vissa uttalanden av utrikesministern som om denne hadeen från regeringen i övrigt avvikande uppfattning om förekomsten av främmandeubåtar i svenska farvatten. Pressuppgifterna ledde till en skarp reaktion från ledarnaför moderata samlingspartiet, och . Vid denallmänpolitiska debatten ställdes yrkande ommisstroendeförklaring mot utrikesministern. Den efterföljande omröstningen den8 februari gav till resultat att yrkandet avslogs med 182 röster mot 160. Journalistmiddagen har aktualiserat frågan om vilkarutiner som gäller för UD:s kontakter med massmedierna. Utskottet begränsar singranskning till detta ämne. Utrikesministern har inför utskottet lämnat en utförligredogörelse för sin principiella syn på den informafion som skall utgå från UD.Av utfrågningen av UD:s presschef framgår i detalj vilka olikaformer av information som förekommer. Utskottet hänvisar i dessa hänseendentill de skriftliga upptagningarna av utfrågningarna (bilaga A 11 och A 14). Med anledning av vad som framkommit vid utfrågningarna kanenligt utskottets mening konstateras att den policy som utrikesministernförespråkar innebär att all information i politiska frågor skall lämnas genomden politiskt ansvariga ledningen och genom pressbyrån. Denna kan ytterligarekommentera och fördjupa informationen. Vidare kan tjänstemän på grund av sinasärskilda arbetsuppgifter eller kunskaper ges i uppdrag att lämna ytterligareinformation. All information skall vara öppen så att källan kan citeras. Enklar gränsdragning bör göras mellan hemligt och öppet material. Det som äröppet skall lämnas ut till vem som helst och inte bara till särskilt utvalda.Alla journalister skall således behandlas lika. Det som är hemligt skall lämnasut bara i den mån hemligstämpeln hävs eller om handlingarna lämnas till enperson för vilken man har särskilt förtroende och som har anledning att ta delav uppgifterna. Som exempel på sådana personer anges utrikesutskottets ochutrikesnämndens ledamöter, representanter för de politiska partierna samtriksdagsmän eller journalister som skall besöka något visst land och behöverinformation för sin egen säkerhet eller för att öka sina kunskaper. Granskningen visar att utrikesministern har angettriktlinjerna för hur kontakter med massmedierna skallvara utformade. KU1984/85:35 30 sin egenskap av departementschef är han givetvisoförhindrad att inom ramen för gällande bestämmelser ge vägledande uttalanden ipolicyfrågor. Något annat har heller inte skett. Självfallet får sådanadirektiv inte till följd att det regelsystem som är fastlagt genomtryckfrihetsförordningen och sekretesslagen om meddelarfrihet åsidosätts. Utöver det anförda föranleder granskningen inte någotuttalande från utskottets sida. c) Visst uttalande av statsrådsberedningen utkom en bokIndustrispionage av . 1 denna utpekades ambassadi som högkvarter för industrispionage i . Ettbetydande antal personer bland den på ambassaden verksamma personalen skulleenligt boken ägna sig åt spioneri i olika former. Vid en intervju iTV-programmet besvarade en tjänsteman vidsäkerhetspolisen frågor om uppgifternas riktighet. Tjänstemannen haderikspolischefens tillstånd att framträda i TV. Statssekreterare , som är utsedd att följasäkerhetsfrågorna i kanslihuset, gjorde följande uttalande: I Nordbloms bok redovisas enaktivitet av en karaktär som inte är unik för vårt lands del.Rikspolisstyrelsen har tidigare också påtalat en del fall som föranlettåtgärder från regeringens sida 1982 och 1983. I boken riktas nu anklagelser mot praktiskt taget en helambassad. Detta är allvarligt. Jag vill understryka att regeringen inte har erhållitinformationer av det slag mot enskilda medlemmar av den sovjetiska ambassadeneller andra institutioner som skulle motivera ytterligare åtgärder. Uppgifterna i fråga får därför stå för författarens egenräkning. De bekräftas inte heller av den behöriga svenska myndigheten. och chefen försäkerhetspolisen, avdelningschefen , har företrätt införutskottet och svarat på frågor i ärendet. Även statsminister harinför utskottet lämnat uppgifter i granskningsärendet. Upptagningar avutfrågningarna med och är intagna som bUaga A 3 och A 75till betänkandet. Hjälmroth har bl. a. uttalat att om TV-intervjun uppfattas såatt man från säkerhetspolisens sida bekräftar påståendet i boken om spioneri ärdetta en missuppfattning. Säkerhetspolisen har inte haft information om att deberörda personerna sysslade med brottslig verksamhet. Av berättelse har bl. a. framgått attuttalandet föregåtts av samtal, varvid förutom statssekreteraren ijustitiedepartementet, , kabinettssekreteraren i ,, och Hjälmroth var närvarande. Vid samtalet förklarade han inte kunde bekräfta vad som vid TV-intervjun kunnat uppfattas som ett KU1984/85:35 31 verifierande från den intervjuade tjänstemannens sida.Samtliga de närvarande var överens om att det var nödvändigt att ge dettaoffentlighet. Tillsammans bestämde de sig för huvuddragen i innehållet i detkommande uttalandet. Det ordnades så att innehållet redovisades för statsministern,som inte hade någon invändning mot att det gjordes ett uttalande. Uttalandetformulerades därefter av , och . Att uttalandet gjordes avLarsson på regeringens vägnar var naturligt eftersom det ankommer på Larssonatt följa säkerhetsfrågorna i kanslihuset. Inför utskottet har förklarat att syftet medåtgärden var att bringa klarhet i det uttalande som en tjänsteman hossäkerhetspolisen gjort. a. yttrade följande: "Vi har varkenresurser eller anledning att kommentera böcker, på vilket förlag de än må gesut. Men när en tjänsteman tycks verifiera uppgifter som - om de vore korrekta -skulle kräva ett regeringsingripande, är regeringen naturligtvis tvungen attundersöka huruvida det är sant eller inte. I det här fallet ställdes frågorbåde i tidningspressen och parallellt även i om vad regeringen avsågatt göra." Utskottet konstaterar att skälet till att man iregeringskansliet ansåg det motiverat med ett uttalande var inte innehållet iboken utan vad som till följd av boken förekommit vid en TV-intervju med entjänsteman vid säkerhetspolisen. Utskottet, som haft tillgång till enordagrann återgivning av intervjun, delar bedömningen om behovet av etttillrättaläggande. Det får enligt utskottets mening närmast ses som enskyldighet för regeringen att undanröja de oklarheter som kunnat uppstå.Uttalandet gjordes av statssekreteraren som är ansvarig försäkerhetsfrågor i . Uttalandet föregicks av överläggningar medchefen för säkerhetspolisen, statssekreteraren i ochkabinettssekreteraren i och författades i samråd med debåda sistnämnda. Dessutom redovisades huvuddragen av innehållet och syftet medyttrandet för statsministern, som inte har något att erinra. Utöver det anförda föranleder granskningen inte någotuttalande från utskottets sida. d) Beslut beträffande ledamotskap i Utskottet har till granskning tagitupp frågan om utrikesministerns handläggning av ett ärende som rördeentledigandet av en ledamot av antagningsnämnd. Bakgrundenvar i korthet följande: Bankdirektören utsågs till ledamot avantagningsnämnden . Förordnande gäller enligt förordningen (1977:37) medinstruktion för antagningsnämnd . Senasteomförordnandet gavs 1983. Såvälförordnande som entledigande har i enlighet med instruktionen meddelats avutrikesministern. Enligt sininstruktion skall antagningsnämnden pröva om den som har sökt KU1984/85:35 32 anställning som handläggare inom utrikesförvaltningen ärlämplig för utrikestjänsten. Vid denna prövning skall nämnden förutom fill personalbehovetta hänsyn till sökandes kunskaper och erfarenhet samt lämplighet i övrigt förtjänstgöring i utrikesförvaltningen (1 och 2 §§). består av åtta personer. Av dessa utsesordföranden av regeringen bland utrikesförvaltningens tjänstemän. De övrigautses av utrikesministern, två efter förslag av personalorganisationerna iutrikesdepartementet. 1 övrigt skall , statsförvaltningen,arbetsmarknadens organisationer, näringslivet och utbildningsväsendet varaföreträdda bland ledamöterna (3 §). var enligt uppgift förordnad somföreträdare för näringslivet. Som närmare framgår av en av utrikesministern lämnadskriftlig redogörelse (bilaga B 19) och av uppgifter som utrikesministernlämnat vid utfrågning inför utskottet (bilaga A 11) hade sommaren 1984i låtit publicera en artikel som bl. a. återgav kritiskasynpunkter på svensk utrikespolitik. Utrikesministern besvarade artikelnvarefter kom med ytterligare ett inlägg. Artiklarna fogas som bilaga B19 till detta betänkande. Sedan utrikesministern erhållit uppgifter om attLindgrens näringslivskontakter minskat bestämde han sig för att undersöka omdet inte kunde gå att få någon person till uppdraget som ledamot iantagningsnämnden med mera aktuella erfarenheter från näringslivet. Närutrikesministern funnit en lämplig kandidat kallade han till samtal.Han meddelade att han ifrågasatte om var lämplig föruppdraget att pröva de sökande till , framför allt medtanke på hans inställning till utrikespolitiken. förklarade att omutrikesministern så önskade skulle han lämna uppdraget. Utskottet konstaterar, att nämnden skall ha en allsidigsammansättning. Detta är viktigt med hänsyn till nämndens grannlaga uppgifter.Utgångspunkten för ledamotskap i nämnden bör således vara att den enskildeledamoten representerar särskilda kunskaper och erfarenheter av betydelse förden bedömning av de sökande som skall göras. Det ligger i sakens natur att enperson inte erhåller ett sådant förtroendeuppdrag om han inte harutrikesministerns förtroende. Utrikesministern kom att ifrågasätta lämplighetför uppdraget i första hand på grund av uppfattning iutrikespolitiska frågor. Vidare hade det framkommit, att kontaktermed näringslivet minskat. När fick klart för sig utrikesministernsinställning valde han att begära sitt entledigande från nämnden. Granskningen ger inte utskottet anledning anta att utrikesministernskulle prioritera andra kvalifikationer för ledamotskap i nämnden än de i detföregående nämnda. LJtskottet vill tillägga att i normalfallet bör givetvisbedömningen av en persons lämplighet för ett förtroendeuppdrag göras ianslutning till ett eventuellt ny- eller omförordnande. I övrigt föranleder den verkställda granskningen intenågot uttalande från utskottets sida. KU1984/85:35 33 Vissa handelspolitiska frågor m. m. Utskottet har i årets granskningtagit upp vissa frågor på det handelspolitiska området m. m. Granskningeninleds med en översikt av regeringens åtgärder för att stödja svensk exportallmänt och insatser i . Därefter har till särskild granskning tagitsupp frågor om viss kreditutfästelse m. m. avseende , exportkreditertill , viss skuldreglering avseende , oljeupphandling i Iranoch utbildning i av iranier. Utskottet har i dessa ärenden tagit del av ett omfattandeskriftligt material som erhållits från bl. a, ().Dessutom har frågorna belysts vid utfrågningar inför utskottet medstatsminister , utrikesminister , statssekreterareCarl , UD:s handelsavdelning, ambassadören i Jean-ChristopheÖberg, statssekreterare avdelning för internafionelltutvecklingsarbete, kanslichefen , beredningen för internationellttekniskt samarbete (BITS), generaldirektör , exportkreditnämnden(EKN), ambassadör , exportråd samt generaldirektören , överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF) (bilagorna A 13, II, 6, 9,8, 10, 5 och 7). a) Åtgärder för att stödja svensk export allmänt ochinsatser i I det följande lämnas enöversiktlig redogörelse för olika former av statlig exportfrämjande verksamhet.Inledningsvis refereras kortfattat vissa uttalanden i årets budgetproposition(1984/85:100, bilaga 5) rörande sådana insatser. Därefter lämnas uppgifter omvissa organ på detta område samt för olika typer av exportgarantier ochexportkrediter. Frågorna har belysts vid angivna utfrågningar införutskottet. Utrikeshandel och exportfrämjande hör numera UD:sverksamhetsområde. Riktlinjerna för och omfattningen av statensexportfrämjande åtgärder anges bl. a. i varje års budgetproposition.Regeringens förslag till åtgärder prövas därefter av i samband medbudgetbehandlingen. Även anslagen fill biståndsverksamhet i u-länderfastställs av i samband med behandlingen av budgetpropositionen. I årets budgetproposition har regeringen betonat behovetav ökade insatser i fråga om exportfrämjande åtgärder mot bakgrund av svenskekonomis långsiktiga behov av förbättringar i handelsbalansen. I propositionenföreslås därför bl. a. ökning av medelstilldelningen fill exportråd.Ytteriigare åtgärder bör enligt propositionen vidtas i syfte att minska hindrenför fri handel i och i . OECD-områdets betydelse understryksäven samt den särskilda prioriteringen av det s. k. ASEAN-området, dvs. ,, , , och , vilken bör omfattahela . När det gäller exportfinansieringen understrykerföredragande departementschefen att 3 1984/85. KU1984/85:35 34 denna fråga blivit ett alltmer betydelsefulltkonkurrensmedel, speciellt pä u-landsmarknaden och i de s. k.statshandelsländerna. Det är därför naturligt att svenska exportföretag kanerbjudas stöd som i huvudsak är jämförbart med vad utländska konkurrentererhåller. Frågor om exportfrämjande åtgärderhandläggs inom av i första hand UD:s handelsavdelning, vars chefär utrikeshandelsministern. Inom handelsavdelningen finns en central stab förplanering och samordning samt sex ländervis indelade enheter för olikahandelsfrågor. Till handelsavdelningen hör även krigsmaterielinspektionen förärenden rörande bl. a. tillstånd till utförsel av krigsmateriel.Utrikeshandelsfrågorna följs fortlöpande av statsrådsberedningen. Statsministern och utrikesministern har inför utskottetframhållit att ett påtagligt ökat intresse visats frånnäringslivets sida när det gäller regeringens insatser för att stödja svenskexport. Det är t. ex. ofta förekommande att representanter för svenskaexportföretag deltar i statsministerns och andra statsråds utlandsresor.Utvecklingen har vidare medfört att regeringen i ökad utsträckning fått tadirekta kontakter med andra länders regeringar för att underlätta svenskaexportaffärer, eftersom viktigare beslut i sådana frågor ofta fattas på högstapolitiska nivå i importlandet. De svenska utlandsmyndigheterna - ambassader, konsulatetc. - har kommit att få en alltmer betydande roll i främjandet av svenskexport. Detta sker dels genom de i många fall förekommande särskildahandläggarna av handelsfrågor, dels genom beskickningschefernas allmännaverksamhet. Ett antal ambassader har fått särskild kommersiellkompetens vilken innebär att svenska exportföretag mot ersättning kan komma iåtnjutande av tjänster på exportområdet. Det centrala organet på det exportbefrämjande området ärSveriges exportråd, som inrättades genom avtal mellan svenskastaten och allmänna exportförening. Stadgarna för rådets verksamhetbeslutas av regeringen efter godkännande av exportföreningen. ledsav en styrelse, som utses av regeringen och exportföreningen. uppgift är att som centralt organ planera,samordna, marknadsföra och genomföra åtgärder för att främja svensk export.Rådet planerar och leder den exportfrämjande verksamheten vid handelskontor ochhandelskamrar utomlands. Handelssekreterare har funnits . Organisationenhar byggts ut kraftigt, framför allt . Staten har övertagit denexportfrämjande verksamhet som tidigare bedrevs av ett antal handelskamrar,framför allt i i-världen, och i stället inrättat handelssekreterartjänster. Förnärvarande finns 25 handelssekreterare företrädesvis i i-världen men även inågra och statshandelsländer. KU1984/85:35 35 Verksamheten inom såväl Sverigesexportråd som vid kontoren utomlands kan indelas i ett antal olikaverksamhetsgrenar. Exportservicen innefattar sålunda rådgivning m. m. utankostnad för det svenska exportföretaget. Exportaktionerna omfattar kollektivatema- eller branschbundna aktiviteter. Häri ingår också särskilda program försmå och medelstora företag. Kostnaderna delas mellan deltagande företag ochSveriges exportråd. Arbetet med akfionsprogrammet sker såväl i somutomlands. Exportuppdrag utförs på särskild beställning. exportråd disponerar sedan slutet av 1970-taletsärskilda medel på statsbudgeten för att främja svensk projektexport. Medlenutgår fr.o.m. innevarande budgetår som en garanti som faller ut till betalningom projektet inte kommer till stånd. Beslut fattas av en särskild nämnd, somregeringen förordnar. administrerar rådet ett särskilt stöd tillsådana konsultföretag som arbetar med förstudier eller anbud rörande vissautvecklingsprojekt i . Beslut fattas av . exportråd har även inrättat en delegation förmindre företag. Vidare finns en rad samverkansgrupper bestående av företag ochi vissa fall myndigheter inom olika sektorer. Särskilda satsningar görs inombygg- och energisektorn samt inom livsmedelssektorn. Speciella program finnsför statlig och tjänsteexport. Detsamma gäller teknisk exportservice. exportråd och handelssekreterarna disponerar ca212 milj. kr. Därtill kommer 140-145 milj. kr. i form avföretags abonnemangsavgifter och avgifter för deltagande i exportaktioner ochuppdrag. Exportfrämjande verksamhet bedrivs också av andraorganisationer. ansvarar för olika branschfrämjandeindustripolitiska insatser för den träbearbetande industrin och förtekoindustrin. De regionala utvecklingsfonderna bedriver viss inledandeexportfrämjande verksamhet. Även turistråds turismfrämjande verksamhethar i många avseenden nära anknytning fill exportfrämjandet. Samarbete sker påflera utlandsmarknader. Statsstödda exportkreditgarantierlämnas av exportkreditnämnden (EKN). Krediter till lämnas av detstafiiga organet beredningen för internafionellt tekniskt samarbete (BITS).Exportkrediter lämnas också av AB (). Genom SEK lämnas statsstöd till finansieringen avkapitalvaruexport. Systemet infördes för att möta andra länders kraftigasubventioner av kapitalvaruexporten genom exportkrediter. Genom SEK bestridskostnader som uppkommer genom skillnaden mellan ut- och upplåningsräntor samtkostnader för kursförluster. Villkoren skall stå i överensstämmelse med deöverenskommelser om riktlinjer för begränsningen av statligt stöd vid KU1984/85:35 36 exportkreditgivning som har biträtt inom ,främst den s. k. consensusöverenskommelsen. EKN:s främsta uppgift är att genom utfärdande av garantierskydda svenska exportörer mot förluster i samband med exportaffärer. EKN:sverksamhet omfattar inte kreditgivning utan enbart garantigivning (försäkring).Garantin kan gälla för förluster som uppstår på grund av förhållandenhänförliga antingen till såväl importlandet som köparen eller enbart tillimportlandet. För garantierna utgår . EKN:s verksamhet skall varagrundad på affärsmässighet och EKN kan ge garantier inom de beloppsramar somfastställts av riksdag och regering. Vid garantier avseende export av varoreller tjänster finns två olika ramar - en för vad som betecknas somnormalgarantier (n-garantier) och en för garantier innefattande särskildastörre risker (siu-garantier). Garantigivningen vid u-landsaffärer kan ske inomramen för s/u-garantisystemet i sådana fall där affären anses ha särskildbetydelse för u-landets utveckling. Av hänsyn till svenska samhällsintressenkan garantier ges inom ramen för detta system även om affären inte avser exporttill ett u-land. Vid slutet av /84 uppgick förbindelsernaunder normalga-rantisystemet till och unders/u-garanfisystemet till . Medan volymen utfärdadeförbindelser och utfästelser har minskat avseendenormalgarantier har de ökat avseende s/u-garantier. På grund av den ökadeskuldsättningen i många u-och östländer har skadefallen ökat, vilket medförtpremiehöjningar och en aktivare återvinningsverksamhet. EKN utfärdar även kursgarantier och garantier i sambandmed investeringar i samt vissa specialgarantier för lagerhållningutomlands, garantier mot obehörigt utnyttjande av ställda säkerheter samt garantierför materielförluster. U-krediterna är avsedda att användas som ettu-landspolitiskt instrument i syfte att skapa breda och fördjupade relationermellan och samar-betsländerna. Genom u-krediterna finansieras projektav större betydelse för den ekonomiska utvecklingen i samarbetslandet, förvilka svenska varor och/eller tjänster efterfrågas. En utvärdering avu-kreditsystemet avslutades och föranledde regeringen att ibudgetproposifionen (1983/84:100) föreslå vissa förändringar av systemet. Dessaförändringar innebar i huvudsak att u-krediternas biståndspolitiska motiveringförstärktes samt att de i sin helhet skall finansieras över och garanteras motbiståndsanslaget. Det i u-krediterna ingående s. k. gåvoelementets storlekpreciserades till i normalfallet av kreditvolymen och kan maximalt uppgåtill . För att täcka eventuella förluster på krediter som omfattas avbiståndsgarantier har en särskild säkerhetsreserv upprättats, vilken förvaltasav EKN på uppdrag av regeringen. En nyhet är vidare att mottagarlandetsmöjlighet att ta initiativ till en u-kredit har förstärkts. Huvudansvaret förkreditbesluten ligger numera på BITS. U-krediler innebär i motsats tills/u-garanfier förmånligare KU1984/85:35 37