bet · G801AU3 · 1984-12-31 00:00:00 — I del senare avseendet föreslår regeringen åtgärder som avsesförstärka de överläggningar som skall hållas lokalt när en olovlig konflikt harbrutit ut på en arbetsplats. Detmå vara att det i speciella situationer kan vara av värde att arbetsdomstolenpå sätt regeringen föreslår kan ingripa vid olovliga konflikter och förordna omnya överläggningar under ledning av en förlikningsman. Det torde dock endastkunna bli en åtgärd som används i rena undantagsfall. De olovliga konflikternagäller missnöje med lönesättningen och riktar sig ofta i likahög grad mot det egna facket som mot arbetsgivarna. När så är fallet kommer denavgörande nackdelen med regeringsförslaget, att ett förordnande av domstol omnya överläggningar under medverkan av förlikningsman kan uppfattas som etterkännande av den olovliga strejken som påtryckningsmedel. Därmed förlorarmetoden i sädana fall allt värde som åtgärd för att främja arbetsfreden. Närden tidigare 200-kronorsregeln upphörde att gälla i samband med att MBLträdde i kraft var detta aldrig avsett att leda till en generell höjning avskadeståndsnivån, och det blev inte heller fallet i rättspraxis. Däremot kundeman göra mer nyanserad bedömning än tidigare av olika fall och, när så varmotiverat, företa en särskild markering av rättsstridigheten hos olovligakonflikter. Detta har föranlett regeringen att med frångående av nyaarbetsrättskommitténs majoritetsförslag ge domstolen fortsatt möjlighet att isärskilda fall gå utöver 200-kronorsbeloppet. Denna möjlighet är emellertid,som lagrådet har påpekat, så snävt tilltagen att den är närmast utan betydelse.Beloppet . är detsamma som det som infördes . Ettskadeståndsbelopp av den storleken kunde vara en kännbar påföljd.I dag framstår beloppet som mycket blygsamt, och det kan befaras att denskadeståndsregel regeringen föreslår inte kommer att tas på allvar, vilket isin tur kan få till följd att respekten för arbetsrättslagstiftningen kommeratt försvagas. Utskottetanser sålunda i likhet med lagrådet att 200-kronorsregeln och de begränsningarregeringen i övrigt förordat beträffande skadeståndsansvaret inte kan godtasmed hänsyn till den uppgift detta ansvar anses ha som niedel att påarbetsmarknaden upprätthålla respekten för lag och avtal. Sammantagna kanregeringsförslagen komma atl undergräva själva grunden för arbetsrättslagstiftningenoch kollektivavtalssystemet. I enlighet med vad som yrkas i motionerna 2833,2835 och 2837 bör avslå de föreslagna ändringarna av 60 § MBL och 4kap. 7 § arbetstvistlagen. Ställningstagandetinnebär att utskottet avstyrker andrahands-yrkandet i vpk-motion 2836om 200-kronorsregeln m. m. AU 1984/85:3 59 dels att utskottets hemställan under 11 bort haföljande lydelse; 11. beträffande 200-kronorsregeln att med bifalltill motionerna 1983/84:2833 yrkande 1, 1983/84:2835 i motsvarande del och1983/84:2837 yrkandena 1 och 2 i motsvarande delar avslår dels de genomproposition 1983/ 84:165 framlagda förslagen till ändrad lydelse av 60 § lagen(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet och 4 kap. 7 § lagen (1974:371) omrättegången i arbetstvister, dels motion 1983/84:2836 yrkande 2. 11.200-kronorsregeln (mom. 11) Lars-OveHagberg (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande som pä s.38 börjar "Utskottet anser" och på s. 39 slutar "7 §arbetstvistlagen" bort ha följande lydelse; Deändringar i 60 § MBL som regeringen föreslår i syfte att förstärka den roll delokala överläggningarna har vid konflikter på arbetsplatserna bör genomförasliksom förslaget att inget skadestånd som regel skall utdömas när en konfliktavbryts i samband med att överläggningar av nyssnämnda slag inleds. Däremotkan inte godtas att man nu skall göra en modifiering av den tidigare200-kronorsregeln såsom regeringen föreslagit, dvs. ge arbetsdomstolenmöjlighet att i vissa fall ådöma strejkande arbetare skadestånd med högrebelopp än . Mot bakgrund av den rättspraxis som tillämpats och sominneburit att högre skadeståndsbelopp än . endast dömts ut i ett mindreantal fall måste man fråga sig om regeringen över huvud taget avser att fä enändring till stånd. Det är att märka att med regeringsförslaget kommer detliksom inte att finnas något tak för det förhöjda skadestånd som även ifortsättningen skall kunna åläggas slrejkdeltagare. Det låter sig sägas attregeringsförslagét så till vida innebär en återgång till den tidigare ordningensom arbetsdomstolen genom en dom höjt det s. k. normalbeloppet förskadestånd . Det är givetvis tillfredsställande att normalbéloppetåtergår till den tidigare nivån, dvs. , men det är inte detta som densamlade arbetarrörelsens krifik har gällt under de år 200-kronorsregeln harvarit försatt ur spel utan vad man har skjutit in sig på är att det över huvudtaget varit möjligt att utdöma skadestånd med högre belopp än . har föreslagit att . görs till ett absolut högstabelopp för strejkskadestånden såsom gällt tidigare. Det är det förslaget som destora löntagarorganisationerna har anslutit sig till och som utskottet nuföreslår att även skall anta. Ivpk-motion 2836 föreslås dessutom att det skrivs in i 60 § MBL atl deltagande iolovliga stridsåtgärder aldrig skall kunna utgöra saklig grund AU1984/85:3 60 Utskottel anser all den omdebatteradefrågan om avskedande som ytteriigare påföljd för strejkande arbetstagare böravgöras på det sätt som föreslås i motionen. I utskottets hemställan läggs fram förslag till deändringar i propositionens lagtextförslag som betingas av vad som ovanförordats. De redovisade ställningstagandena har som konsekvens attutskottet avstyrker yrkandena i motionerna 2833 (c), 2835 (fp) och 2937 (m) attde aktuella regeringsförslagen skall avslås till alla delar. dels att utskottets hemställanunder 11 bort ha följande lydelse; 11. beträffande 200-kronorsregeln attriksdagen med bifall till motion 1983/84:2836 yrkande 2 samt med avslag påmotionerna 1983/84:2833 yrkande 1, 1983/84:2835 i motsvarande del och1983/84:2837 yrkandena 1 och 2 i motsvarande delar antar dels det genomproposition 1983/84:165 framlagda förslaget ull ändrad lydelse av 4 kap. 7 §lagen (1974: 371) om rättegången i arbetstvister, dels det genom samma propositionframlagda förslaget till ändrad lydelse av 60 § lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet i följande som Reservantens förslag betecknadelydelse: Regeringens förslag Reservantens förslag Om det är skäligt kan skadestånd sättas ned eller heltfalla bort. I mål om skadestånd för arbetstagares deltagande i enolovlig stridsåtgärd skall domstolen, om arbetskonflikten ännu pågår och omdomstolen finner den olovlig, 1. åläggaarbetstagarna att återgå till arbetet och 2. om det bedöms lämpligt för att undanröja orsakerna tillarbetskonflik ten, besluta att en ny överläggning enligt 43 § genast efter återgång till arbetet skall tas upp under ledning av en förlikningsman. Arbetstagare som senast i samband med en förstaöverläggning enligt 43 § varaktigt har återgått till arbetet får åläggasskadestånd bara om det finns särskilda skäl till det. Högre skadestånd än tvåhundra Högre skadestånd än tvåhundra kronorfår inte åläggas en arbetsta- kronor får inte åläggas en arbetsta gare för deltagande i en olovlig gare för deltagande i en olovlig stridsåtgärd. Denna begränsning stridsåtgärd. gäller dock inte, om arbetstagaren i olovlig stridsåtgärd underlåteratt följa ett åläggande kan aldrig utgöra saklig grund för av domstolen omåtergång till arbe- avskedande, tet och stridsåtgärden med hänsyn till omständigheterna måste betraktas som särskilt allvarlig elleranmärkningsvärd. AU 1984/85:3 61 12.Förbud mot innehållande av intjänad lön (mom. 12) (), (), (), () och () anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 39som börjar "Utskottet ansluter" och slutar "och 2837" bortha följande lydelse: Tankenatt innehållande av intjänad lön vid arbetskonflikter skall göras till föremålför lagsfiftning har vid remissbehandlingen av kommittéförslaget avstyrkts avett stort antal instanser, däribland arbetsdomstolen. Som domstolen därvidframhållit har friheten för arbetsmarknadens parter att vidta ekonomiskastridsåtgärder när kollektivavtal inte råder varit ändamålsenlig och harotvivelaktigt tjänat arbetsfredens intresse. Utskottet delar uppfattningen imotionerna 2835 och 2837 att det förbud regeringen föreslår är ett markantavsteg från den nyssnämnda principen att parterna på eget ansvar förfogar överstridsmedlen. Innehållande av intjänad lön är ett stridsmedel som tillämpatsendast sparsamt. Arbetsgivarna har också förbundit sig att inte tillämpaåtgärden . Det är därför uppseendeväckande att regeringentillgriper en så drasfisk åtgärd att ingripa mot den friakonflikträtten på ett område som saknar praktisk betydelse. Det kan därförifrågasättas om inte ingreppet i den fria konflikträtten har störte räckvidd änregeringen vill ge intryck av. Utskottet avstyrker för den skull regeringensförslag till ändrad lydelse av 41 § MBL. dels att utskottets hemställan under 12 bort haföljande lydelse: 12. beträffande/öri>M£/ mot innehållande av intjänad lön att med bifallfill motionerna 1983/84:2835 i motsvarande del och 1983/84:2837 yrkande 1 imotsvarande del avslår det genom propositionen framlagda förslaget till ändradlydelse av 41 § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. 13.Avdragsrätt för allmänna skadestånd (mom. 13) (), (), BengtWittbom (m), (), (), () ochIngvar i (c) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 40som börjar "har" och slutar "20 §kommunalskattelagen" bort ha följande lydelse; Skatteutskottethar avgivit begärt yttrande i ärendet (SkU 1983/84; 14 y). I den till yttrandetfogade avvikande meningen (m, c, fp) uttalas att propositionen bör avslåssåvitt gäller förslaget om ändring i kommunalskattelagen och motionerna imotsvarande delar bifallas. Beträffande skälen för detta ställningstagandehänvisas till bilaga 2 där den avvikande meningen finns intagen i sin helhet. AU 1984/85:3 62 , inom vars beredningsområdedet normalt inte ingår att handlägga skatterättsliga frågor, ansluter sig tillvad som anförts i den till skatteutskottets yttrande fogade avvikande meningenoch föreslår med hänvisning till den att med bifall till motionerna2833, 2834, 2835 och 2837, i förekommande fall i aktuella delar, avslårregeringens förslag till ändring av 20 § kommunalskattefagen. delsatt utskottets hemställan under 13 bort ha följande lydelse: 13. beträffandeavdragsrätt för allmänna skadestånd att med bifallUll motionerna 1983/84:2833 yrkande 2 i motsvarande del, 1983/84:2834 imotsvarande del, 1983/84:2835 i motsvarande del och 1983/84:2837 yrkande 3 imotsvarande del avslår del genom propositionen framlagda förslaget till ändradlydelse av 20 § kommunalskaUelagen (1928: 370). Regeringenslagförslag i återstående delar (mom. 14) underförutsättning av bifall reservationerna 11 -13 (), (), (), () och () anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 40som börjar "De formella" och slutar "tillkommen ändring"bort ha följande lydelse; Tillföljd av de tidigare redovisade ställningstagandena avstyrks även de formelladelarna av regeringens lagförslag (rubrik, ingress etc.) delsatt utskottets hemställan under 14 bort ha följande lydelse: 14. beträffanderegeringens lagförslag i återstående delar att medanledning av motionerna 1983/84:2833 yrkandena 1-2 i motsvarande delar,1983/84:2834 i motsvarande del, 1983/84:2835 i motsvarande del och 1983/84;2837 yrkandena 1-3 i motsvarande delar avslår förslagen till lag om ändring ilagen (1976: 580) om medbestämmande i arbetslivet, lag om ändring i lagen(1974:321) om rättegången i arbetstvister och lag om ändring ikommunalskattelagen (1928:370) i den mån lagförslagen inte behandlats iföregående moment. Regeringenslagförslag i återstående delar (mom. 14) under förutsättning avbifall till reservationerna fl och 13 () och IngvarKarlsson i (c) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 40 som börjar "De formella"och slutar "tillkommen ändring" bort ha följande lydelse: Till följdav de tidigare redovisade ställningstagandena avstyrks även de AU 1984/85:3 63 formelladelarna av regeringsförslagen beträffande ändringarna i arbetstvistlagen ochkommunalskattelagen. Iställningstagandena ingår att utskottet godtagit ändringen av 41 § MBL menavstyrkt ändring av 60 § i samma lag. Den aktuella lagändringen bör träda ikraft . Vidare bör göras en följdändring i lagförslagetsingress. dels att utskottets hemställan under 14 bort haföljande lydelse: 14. beträffande regeringens lagförslag i återstående delar att medanledning av motionerna 1983/84:2833 yrkandena 1-2 i motsvarande delar,1983/84:2834 i motsvarande del, 1983/84:2835 i motsvarande del och 1983/84:2837yrkandena 1 -3 i motsvarande delar dels avslår förslaget tilllag om ändring i lagen (1974:321) om rättegången i arbetstvister i den månförslaget inte behandlats i det föregående, dels avslår förslaget tilllag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) i den mån förslaget intebehandlats i det föregående, dels antar förslaget till lag om ändring i lagen(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet i återstående delar med de ändringarna att ingressen skall lyda:"Härigenom föreskrivs att 41 § lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet skall ha nedan angivna lydelse." samt att lagen skall träda ikraft . 16.Informella skadestånd (mom. 15) , , ochHåkan Stjernlöf (alla m)anser dels atl den del av utskottets yUrande som på s. 40börjar "Det arbets-rättsliga"'och på s. 41 slutar "behandladedelen" bort ha följande lydelse: Vidbrott mot bl. a. medbestämmandelagen och lagen om anställningsskydd kanskadestånd till såväl den berörde arbetstagaren som till den fackligaorganisationen utkrävas. Som anförs i motion 2029 tyder mycket på attutkrävandet av skadestånd från fackliga organisationers sida har fått enavsevärd omfattning. Lagstiftningenär allmänt hållen och har karaktär av ramlagsuftning. Det har överlåtits påarbetsdomstolen att utveckla en praxis på området. Flertalet fall görsemellertid upp genom överenskommelse i avtal mellan arbetsgivaren och berördfacklig organisation och når aldrig arbetsdomstolen. utkrävsskadestånd för rent bagatellartade förseelser. Det tas ingen hänsyn till attden arbetsrättsliga lagstiftningen är av en AU 1984/85:3 64 sådanomfattning att det är praktiskt taget omöjligtför arbetsgivaren i ett mindreföretag att i alla situationer ha fullständig kännedom om alla regler. Oftabetalar framför allt mindre företag hellre ett informellt skadestånd än ger sigin i en omfattande och dyrbar process med de konsekvenser en sådan kan ha inteminst på klimatet på arbetsplatsen. Detfinns anledning analysera konsekvenserna av den arbetsrättsliga lagstiftningeni fråga om skadestånd och vidta sådana förändringar i lagen all del klart kanutläsas i vilka fall och under vilka former skadestånd kan utkrävas. här anfört med tillstyrkan av motion 2029 i denna del bör gesregeringen till känna. Härigenom tillgodoses också motion 1909. delsatt utskottets hemställan under 15 bort ha följande lydelse: 15. beträffandeinformella skadestånd all med bifallUll motionerna 1983/84; 1909 och 1983/ 84; 2029 yrkande 9 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. 17.Blockad av enmansföretag (mom. 16) (), (), BengtWittbom (m), (), () och iBengtsfors (c) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 41som börjar "Liknande motionsyrkanden" och på s. 42 slutar "och1934" bort ha följande lydelse: Dethar i princip överlåtits åt parterna att bestämma vilka stridsåtgärder som iolika lägen skall tillgripas. Med denna frihet följer emellertid ett ansvar föratt en så ingripande stridsåtgärd som blockad står i rimlig proportion till deresultat man vill uppnå. Utskottet menar för sin del att blockad avenmansföretag mot den bakgrunden är en omotiverad facklig slridsåtgärd som börförbjudas i MBL. Förslag härom bör läggas fram för . Regeringen börunderrättas om vad utskottet här anfört med anledning av motionerna 868, 1916,1934 och 2029. delsatt utskottets hemställan under 16 bort ha följande lydelse: 16. beträffandeblockad av enmansföretag att med bifalltill motionerna 1983/84:868 yrkande 5, 1983/84:1916, 1983/84; 1934 och1983/84:2029 yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. AU 1984/85:3 65 18.Begränsning av blockadrätten i övrigt (mom. 17) , , ochHåkan Stjernlöf (alla m) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 42som börjar "Dessutom avstyrks" och slutar "i övrigt" bortha följande lydelse: Rättenatt vidta fackliga stridsåtgärder är inskriven i grundlag. Även om denna rättkan begränsas genom lag, har visat återhållsamhet med att tillgripalagstiftning och hänvisat till den praxis som råder på arbetsmarknaden. Det haröverlåtits åt arbetsmarknadens parter att själva genom avtal lösa uppkommandefrågor på det fackliga området. Denna princip har varit en styrka för svensktarbetsliv och en viktig förutsättning för vårt ekonomiska framåtskridande. Enförutsättning för att denna politik har kunnat bedrivas framgångsrikt underlång tid är att det har rått balans mellan parterna på arbetsmarknaden i denmeningen att en stridsåtgärd från den ena partens sida har kunnat mötas medmotåtgärder från den andra parten. 1ett avseende råder inte detta förhållande, nämligen då facklig organisationutlyser blockad mot ett enstaka företag. Det är därför ett oavvisligt krav attfackliga organisationer inte utnyttjar blockadinstrumentet på ett sätt somuppfattas som stridande mot näringsfriheten eller den enskildes fri- ochrättigheter. har det visat sig att fackliga organisationer iökande utsträckning utnyttjar blockadinstrumentet på ett sätt som uppfattassom stötande för rättsmedvetandet. Blockadtillämpas ofta mot enmansföretagare som inte önskar sluta kollektivavtaleftersom de inte har några anställda. Det förekommer emellertid också attblockad tillämpas mot företag som har anställda vilka av olika skäl inte önskaransluta sig till facklig organisation och inte heller har någon önskan attarbetsgivaren tecknar kollektivavtal. Fackliga organisationers säU att isådana fall genom blockad tilltvinga sig kollektivavtal måste uppfattas somstridande mot de mänskliga fri- och rättigheterna. Medrätten att vidta stridsåtgärder och lagstiftarens förtroende för parterna attsjälva besluta om arten och omfattningen av stridsåtgärder följer ett ansvarför att dessa åtgärder står i rimlig proportion till det resultat man förväntarsig att uppnå. Utskottet konstaterar med beklagande att fackliga organisationerpå senare år inte förmått motsvara detta ansvar. Utskottet föreslår mot dennabakgrund att det bör uppdras åt regeringen att lägga fram förslag somutöver ett förbud mot blockad av enmansföretag i övrigt begränsar blockader motföretag utan att därmed kränka arbetsmarknadens parters eljestgrundlagsskyddade rätt att vidta fackliga strids-åtgärder. Vad utskottet häranfört med anledning av motion 2029 i aktuell del bör regeringen underrättas om. 5 1984/85. AU1984/85:3 66 dels att utskottets hemställanunder 17 bort ha följande lydelse: 17. beträffande begränsning av blockadrätteni övrigt aUriksdagen med bifall till motion 1983/84:2029 yrkande 4 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. Negativ föreningsrätt (mom. 18) , ,och (alla m) anser dels att den del av utskottetsyUrande som på s. 42 börjar "Nya arbetsrättskommittén har" och på s.43 slutar "och 2393" bort ha följande lydelse; Den positiva föreningsrätten, dvs. rätlen att frittansluta sig till och tillhöra en förening, finns inskriven i grundlagen och iMBL. Det borde som anförs i motion 2029 vara en självklarhet att med rätten atttillhöra en förening följer rätten att slippa tillhöra en förening. Så harockså föreningsrätten tolkats i ett uttalande av . 1 är dock rätten att stå utanför en förening ingensjälvklarhet. I samband med fackliga blockader ser sig fackliga organisationersålunda oförhindrade att genom mycket långtgående åtgärder försöka tvinga inarbetstagare i de fackliga organisationerna. Åtgärder som kan betecknas somsvartlistning av icke medlemmar förekommer också. Införandet av organisationsklausuler i kollektivavtal kanenligt utskottets mening betraktas som en form av yrkesförbud och innebär ettotillbörligt ingrepp i den enskildes integritet och ett brott mot demedborgerliga fri-och rättigheterna. Rätten till arbete liksom den enskildes lagstadgaderättigheter på arbetsplatsen fär aldrig göras beroende av huruvida denenskilde arbetstagaren är medlem i en facklig organisation eller ej.Medlemskapet är den enskildes angelägenhet. För att garantera den enskildes frihet att själv väljaeller avstå från medlemskap i en facklig organisation bör som föreslås i motion2029 den negativa föreningsrätten skrivas in i medbestämmandelagen. För att ytterligare garantera den enskildes fri- och rättighetermot starka organisationer bör den negativa föreningsrätten grundlagfästas.Detta yrkande bereds av . Det anförda innebär attutskottet tillstyrker aktuella delar av motionerna 366. 2029 och 2393.Regeringen bör underrättas om utskottets ställningstagande. dels att utskottets hemställanunder 18 bort ha följande lydelse: 18. beträffande negativ föreningsrätt attriksdagen med bifall till motionerna 1983/84:366. 1983/ 84: 1917. 1983/84:2029yrkande 5 och 1983/84:2393 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. AU1984/85:3 67 Arbetsdomstolen (mom. 201 och (alla m) anser <7,v att den del avutskottets yUrande på s. 44 som börjar "Utskottet har" och slutar'"båda motionsyrkandena" bort ha följande lydelse: Arbetsdomstolen har alltsedan sin tillkomst varit enpartssammansatt domstol. Dess uppgift var från början att avgöra tvister omtolkning och tillämpning av kollcktivavial. Domstolen har i sin dömandeverksamhet också att ta ställning till enskildas förhållanden påarbetsplatserna. I hög grad har detta kommit att bli fallet som en följd av1970-talcls arbetsrättsliga lagstiftning, särskilt lagen om anställningsskydd. I denna förändrade situation finns det skäl atl uttryckastarka betänkligheter mot att en partssammansatt domstol avgör mål som rörförhållanden mellan en enskild och någon av eller båd;i de parter som ärrepresenterade i domstolen. Probicmci acccnlucras av att domstolens domar intekan överklagas. Mot denna bakgrund instämmer utskottet i vad som sägs i motion2029 all det finns skäl att utreda formerna för att överföra arbetsrättsligatvister som gäller enskilda arbetstagares förhållanden från arbetsdomstolentill de allmänna domstolarna. Dessa domstolar handlägger redan sådana tvisteri viss omfattning och är .således inte främmande för riittsområdet. Man får pådetta sätt en enhetlig handläggning av de mål det här gäller och samtidigtreguljära möjligheter till överprövning i högre instanser. Båda faktorerna börvara till gagn för den enskildes rättstrygghet. UtskoUet föreslår att ger sin anslutning tillvad ovan anförts om en utredning om överföring av arbetsrättsliga mål till deallmänna domstolarna och underrättar regeringen härom. dels alt ulskoltels hemstiillanunder 20 bort ha följande lydelse; 20. beträffande arbetsdomstolen altriksdagen med bifall till motionerna 198.3/84: 1963 och 1983/ 84: 2029 yrkande16 som sin mening ger regeringen till känna vad UtskoUet anfört. Arbetsdomstolen (mom. 20 motiveringen) (vpk) anser altden del av utskottets yttrande på s. 44 som börjar "Utskottet har"och slutar "båda motionsyrkandena" bort ha följande lydelse: Genomförandet av vpk:s program för demokratiskarättigheter för fackföreningarna gör att bchovcl av rättskipning inomarbetsrätten kommer att minska. Arbetsdomstolen kan avvecklas och denkvarvarande dömande verksamheten överföras till de allmänna domstolarna som ettled i pro- AU 1984/85:3 68 Förslagen i moderatmotionerna 1963 och 2029 om en partiellavveckling av arbetsdomstolens dömande uppgifter har andra utgångspunkter ochbör sålunda lämnas utan åtgärd. 22.Arbetstagarbegreppet (mom. 21) , , ochHåkan Stjernlöf (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande som på s.44 börjar "Av de" och på s. 45 slutar "sida"bort ha följande lydelse: