bet · G801FöU9 · 1984-12-31 00:00:00 — I proposition 1983/84:112,efler den första projektvärderingen, redovisades exempel på åtgärder som kanvidtas för all anpassa projektet till den fastställda planeringsramen. I likhetmed överbefälhavaren anser försvarsministern att beslut inte ännu behöverfallas om sådana åtgärder. Den senaste tekniska värderingen av visarsammanfattningsvis att projektet i stort följer uppgjorda planer och attavsedda fiyg-tekniska prestanda i allt väsentligt kan uppnås. Liksom överbefälhavaren vill försvarsministern kraftigtunderstryka behovet av att projektet återförs till den fastställda tidsplanen.Han förutsätter att noga följer industrinsansträngningar i detta avseende men påpekar också att en forcering av arbetetinte får medföra all den tekniska målsättningen eftersatts. Beträffande programmetför beväpning av fiygplan JAS 39 krävs enligt försvarsministern en målmedvetensatsning av staber och myndigheter så att underlag för inte-gralionsarbetel kantas fram . Försvarsministern lämnar också vissa uppgifter som gällerinduslripo-liliska aspekter på . Av utlovade 800 nyaarbetstillfällen fram har tillkommit ca 320. Beslut harfattats om totalt 870 nya arbetstillfällen, varav ca 560 skall tillkomma genomatt arbetsuppgifter förs från utlandet till . 1984/85:984 av .n. (vpk) såvitt gälleryrkandena 5. att riksdagenbeslutar att avbryts och hos regeringen hemställer ominitiativ i samband härmed, 6. att ,om förslaget i yrkande 5 inte vinner bifall, hos regeringen begär enredogörelse för hur den av beslutade minskningen av anslagsramen förJAS-projektet skall genomföras. har behandlatJAS-projektet vid åtskilliga tillfällen, senast under föregående (prop. 1983/84:112, FöU 20, rskr. Utskottet anser liksom tidigare attprojektet skall fortsätta. 4 1984/85. FÖU1984/85:9 50 Både överbefälhavaren ochförsvarsministern anser att beslut ännu inte behöver fallas om åtgärder för attanpassa projektet till den fastställda planeringsramen. 1 motion 984 (vpk)betecknas detta som anmärkningsvärt. Motionärerna anser att omprojektet inte avbryts måste få "en redogörelse för hurregeringen och militärledningen tänker genomföra ett riksdagsbeslut rörande såstora ekonomiska åtaganden". Utskottet ser fördelar med att statsmakternainte tidigare än nödvändigt beslutar om vilken eller vilka av fiera tänkbaraåtgärder som bör vidtas för att anpassa till planeringsramen.Riksdagen bör enligt utskottets mening inte begära någon redogörelse i enlighetmed motionsförslaget. Inte heller i övrigt har ulskotiet något all invända motförsvarsministerns redogörelse. 1. att riksdagenmed anledning av propositionen och med avslag på motion 1984/85:984, yrkande 5,lämnar utan erinran vad föredragande statsrådet har anfört om , 2. alt riksdagenavslår motion 1984/85:984, yrkande 6 om en redogörelse från regeringen. Regeringen har ibudgetpropositionen (s. 60 62) berett tillfälle att ta del av vadföredragande statsrådet har anfört om försvarsindustrin. Försvarsministern uttalar att detär mycket viktigt att svensk industri har förmågan all utveckla kvalificeraderobotar eller delsystem till robotar, t. ex. målsökare och styrsystem, som äranpassade till våra förhållanden. Kostnaderna för utveckling och anskaffning avrobotsystem är emellertid sä höga all det kan bli nödvändigt att överväga delsen ökad specialisering vid val av robotar och funktioner inom robotsystemen,dels ett ökat industriellt samarbete pä detta område inom och utom landet. Vidutveckling av robotsystem är det enligt statsrådels mening angeläget altlikartade behov så långt möjligt samordnas i robotfamiljer. Försvarsministern berör härutöver bl. a. o fördelarna meden svensk försvarsindustri o önskvärd kompetens inom svensk elektronikindustrio den kommande beväpningen av JAS-fiygplanet, 1984/85:2426 av m. fi. (fp) vari yrkas 1.att som sin mening ullalar att en svensk utvecklande robot-industri idet längsta bör bibehållas. FÖU1984/85:9 51 2. att riksdagenbegär att regeringen upptar samtal med aktuella robotr industrier i syfte attfå klarhet i hur den totalt för statsmakterna mest kostnadseffektivaindustrisamverkan bör vara organiserad, 3. att riksdagenhos regeringen begär att en särskild robotberedning tillsätts somkrävs för att skapa underlag för fortsatta politiska beslut inom robotomrädet, 4. att riksdagenhos regeringen begär all överbefälhavaren ges i uppdrag alt i studie- ochsystemplaner redovisa alternativ för hur robotsystem kan utnyttjas på enklareplattformar i syfte att den operativa effekten skall kunna bibehållas och medelkunna frigöras för att bevara en svensk utvecklande robotinduslri. Utskottet har inte något attinvända mot vad försvarsministern har anfört. Enligt motion 2426 (fp) är regeringens principiellainriktning lämplig men bör förstärkas och konkretiseras. Motionärernaframhåller att robotar av olika typer kommer att inom överblickbar tid vara ensynnerligen viktig del av den svenska försvarsmaktens vapenarsenal.Robottekniken får enligt deras mening sannolikt tillämpningar på allt fierområden. En väsentlig fördel med en inhemsk robotutveckling ärenligt motionärerna att vi därmed får materiel som inte är känd i fråga omegenskaper och prestanda på samma sätt som stormaklsblockens robotar. En robotbehöver inte vara helt svenskutvecklad för all denna fördel skall föreligga. Enligt motionärerna bör en svensk utvecklanderobotindustri behållas i det längsta. Försvarsmaktens robotanskaffning bör iframtiden i ökande omfattning samplaneras över liden. Om delta inte kan ske mednormala planeringsmetoder bör, anser motionärerna, undersökas behovet av ensärskild "robotberedning". Motionärerna anser att regeringen bör inriktaförsvarsmakten mot att i ökande omfattning pröva system där kvalificerade ellermycket kvalificerade platlformsegenskaper successivt ersätts av olikarobotfamiljer. Studier av dessa frågor bör göras över försvarsgrensgränserna.Nya robotsystem bör anser motionärerna inriktas mot och ges egenskaper förenklare plattformar. Befintliga system bör kompletteras sä att främst fier menenkla plattformar kan utnyttjas. Kvalificerade och dyra men nödvändiga plattformar av typ jaktfiygplan och ubåtar bör enligt motionärerna hårtmålinrikias mot uppgifter som inte kan lösas på annat sätt. Utskottet anser liksom överbefälhavaren och regeringen attdel är mycket viktigt alt svensk industri har förmåga att utvecklakvalificerade robotar och delsystem till robotar som är anpassade till våraspeciella förhållanden. En sådan förmåga finns också. Däremot saknas f. n.konkreta svenska alternativ för anskaffning av robotar främst jaktrobotar till JAS- FÖU1984/85:9 52 Regeringen har därför beslutatundersöka förutsättningarna för utveckling av sädana robotar inom landet. Ca100 milj. kr. har avsatts för ändamålet. Även utskottet anser angeläget att manskapar en reell handlingsfrihet vid valet av beväpning till fiygplanet. Enligtvad utskottet har inhämtat diskuteras samverkansformer m. m. med berördaindustrier. Det har vidare upplysts att den s. k. fiygmaterielberedningenkommer att engageras i den fortsatta beredningen och uppföljningen avrobotfrägorna. För trovärdigheten i vår säkerhetspolitik är det ocksåviktigt med en inhemsk förmåga att underhålla materiel som ingår i redananskaffade robotsyslem. Frågor om robotsystem och om den svenska industrinskompetens beträffande robotar bearbetas f. n. som ett led i arbetet införnästa långsiktiga försvarsbeslut. Utskottet anser detta vara rikligt. Dessafrågor bör bearbetas med kraft. Utskottet förutsätter att 1984 årsförsvarskommitté får bästa möjliga underlag för sina bedömningar. Någrauttalanden av enligt motion 2426 (fp) vill utskottet inte förorda. Medhänvisning till det anförda hemställer utskottet 1. att riksdagenlämnar ulan erinran vad föredragande statsrådet har anfört omförsvarsindustrin, 2. att riksdagenavslår motion 1984/85:2426 om uttalanden av rörande robotfrågor. 11 Försök med decentraliserad produktionsledning (DEPROL) Regeringen har ibudgetpropositionen (s. 63 65) berett tillfälle att ta del av vadföredragande statsrådet har anfört om försök med decentralisering avproduktionsledning. påbörjades försök meddecentraliserad ledning av produktionen vid militära myndigheter i NedreNorrlands militärområde. De fem arméförband som till en början ingick iförsöksverksamheten fick inom ramen för denna betydligt större befogenheter attsjälva bestämma över den interna organisationen, fördelningen av personal,utbildningens uppläggning, vissa malerielköp och den lokala byggnadsverksamheten.1 mars 1980 beslöt regeringen om en viss utvidgning av försöksverksamheten. Överbefälhavaren har redovisat sina erfarenheter avförsöksverksamheten. Han förslår att denna skall avslutas . Föredragande statsrådet delar överbefälhavarensuppfattning alt försöken bör upphöra. Han erinrar om all regeringen underförsöksperioden har utfärdat förordningen (1983:276) om verksamheten inomförsvars- FöU1984/85:9 53 makten samt förordningen (1983:277) om handläggning avärenden, tjänste-lillsältning m. m. inom försvarsmakten. Försvarsministernanser det vara av stor vikt att de uppnådda resultaten och erfarenheterna frånförsöksverksamheten omsätts i åtgärder inom hela försvarsmakten. Han biträderett förslag av överbefälhavaren att utnyttja erfarenheterna av decentraliseringeninom Nedre militärområde för en skyndsam revidering av anvisningarnaför försvarets planerings- och ekonomisystem. Utskottet har inte något all invända mot vad föredragandestatsrådet har anfört och hemställer att lämnar utan erinranvad föredragande statsrådet har anfört om försök med decentralisering avproduktionsledning. Regeringen har ibudgetpropositionen (s. 66 68) berett tillfälle att ta del av vadföredragande statsrådet har anfört om värnplikisulbildningen. Försvarsministern redovisarhuvuddragen värnpliklsutbild-ningskommittés förslag i betänkandetVärnplikten i framliden (SOU 1984:71). Han uppger att betänkandet och en ianslutning till detta utarbetad rapport haröverlämnats till försvarskommitté. Av hans redogörelse framgår vidare som redan angetts under punkt 7 i det föregående all överbefälhavaren skallha värnpliklsutbild-ningskommitténs förslag som utgångspunkt för sina analyseroch överväganden rörande fredsorganisalionen i perspektivplan del 2 för detmilitära försvaret. Försvarsministern behandlar också vissa frågor röranderepelilionsut-bildningen. Det framgår bl. a. att han räknar med ökade resurserför repetitionsutbildningen inom marinen under /86. Medel härförhar beräknats under anslaget C 1 Marinförband: Ledning och förbandsverksamhet. Slutligen behandlar försvarsministern utbildningen avvärnpliktiga vid den musikpluton som intill utgången av innevarande budgetårförsöksvis är inrättad och föriagd till (FöU 1979/80:7, rskr. Chefen för armén har redovisat sina erfarenheter avförsöken, som han anser vara mycket positiva. Av den anledningen vill han attden årliga utbildningen av värnpliktiga för en musikpluton skall fortsätta ävenefter /85. Han uppgeralt musikutbildning förlagd till Strängnäsinte är förenad med samma möjligheter som finns i . a. sker defiesta musikframlrädandena där eller i landet i övrigt. FÖU1984/85:9 54 a. till att försöksverksamheten är förlagd tillSträngnäs i enlighet med ett uttalande av om lokaliseringen av dennaär arméchefen inte beredd att nu förorda annan lokalisering av den fortsattautbildningen. Verksamheten fungerar, framhåller han, väl även i . Enfiyttning till skulle dessutom medföra vissa nödvändiga investeringarsom i varje fall på kort siki gör det billigare alt behålla utbildningen avmusikplutonen i . Föredragande statsrådet som delar arméchefensuppfattning om en fortsalt utbildning av en musikpluton anser attdet ankommer på chefen för armén att fatta de beslut som behövs beträffandelokaliseringen. 1984/85:700 av i Gävlem. (c) vari yrkas att hos regerinen begär att de i motionenupptagna frågorna behandlas i en särskild värnpliktsutredning. 1984/85:846 av ()vari yrkas att beslutar att hemställa att regeringen utarbetarförslag till läroplan för värnpliktsutbildningen. 1984/85:981 av m.fi. (s) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadsom i motionen anförts om ändring av regler för anstånd med militärtjänstgöringför ensamstående fäder. 1984/85:982 av m.fi. (c) vari yrkas att hos regeringen begär förslag som gör detmöjligt all i större utsträckning utnyttja värnpliktiga ochrepelitionstjänslgörande pä våra förband som blodgivare. 1984/85:1699 av ()vari yrkas att uttalar att en snabb översyn av grundutbildningen börske i syfte att redan i fred och årei runt säkerställa tillräcklig mängdvälutbildad värnpliktig personal för skydd mot sabotageförband. Utskottet vill understrykabetydelsen av arbetet värnpliktsutbildningskommitté för denframtida utformningen av värnpliktsutbildningen och för försvarsmaktensfredsorganisation. Resultaten av kommitténs arbete torde utgöra ettbetydelsefullt underlag för övervägandena i dessa frågor inom 1984 års försvarskommitté. Utskottet har inte något att invända mot att utbildningenav värnpliktiga för en musikpluton nu lämnar försöksstadiet.Musikplutonerna har FöU1984/85:9 55 utbildats i vakttjänst med gott resultat. Derasmusikaliska prestationer har rönt stor uppskattning. Inte heller i övrigt har utskottet något alt invända motvad försvarsministern har anfört om värnpliktsutbildningen. Några av de motioner som väcktsunder den allmänna motionstiden rör värnplikisulbildningen. Utskottet övergårnu till att behandla dessa. Motion 700 (c) syftar till att en särskildvärnpliklsulredning skall tillsättas. Motionärerna redovisar som bakgrund tillyrkandet sin syn på den allmänna värnplikten och på informationen tilltjänstgörande värnpliktiga om säkerhets- och försvarspolitiken. De berör devärnpliktigas förmåner och uppehåller sig därvid särskilt vid bl. a.näringsbidraget och reseförmånerna. De värnpliktigas sociala situation m. m.och det be-slraffningssystem som de är underkastade tar motionärerna också uppsom frågor vilka enligt deras mening bör kunna behandlas i en sådan utredning. Utskottet anser all många av de frågor som motionärernabehandlar är vikliga och förtjänar särskild uppmärksamhet. En hel del av demhar dock varit eller är föremål för utredning. Beslraffningssystemet för devärnpliktiga har utretts av en särskild kommitté,militäransvarskommittén (Ju 1977:09). Proposition i ämnet väntas underinnevarande . Ett grundläggande beslut om de värnpliktigas förmånerfattades av (prop. 1982/83:115, FöU 11, rskr. 291).Förmånerna har därefier förbättrats fortlöpande, senast innevarande år (prop.1984/85:100 bil. 6 s. 7273, FöU 7, rskr. Utskottet pekade i detsammanhanget pä att det vid försvarsstaben pågår en utvärdering av systemet förde värnpliktigas resor och därmed sammanhängande kostnader. Beträffandenäringsbidraget kan enligt vad utskottet har inhämtat vissa förändringaraktualiseras i samband med nästa års budgetarbete. Mänga av de frågor medanknytning till värnpliktsutbildningen som motionärerna tar upp behandlas av1983 års värnpliktsutbildningskommitté och kommer på grundval av bl. a.resultatet av dess arbete att övervägas av försvarskommitté. Mot dennabakgrund anser utskottet att det inte behövs någon samlad utredning av defrågor motionärerna behandlar. Motion 700 (c) bör inte bifallas av . 1 motion 846 (c) föresläs att det upprättas en allmänläroplan för den militära utbildningen. Den bör, anför motionären, utformas påsådant sätt att den kan användas i utbildningen av både befäl och värnpliktiga.1 den skall slås fast vilka värderingar som skall förmedlas under utbildningen.Motionären anger i vissa huvuddrag vad läroplanen enligt hans mening börinnehålla. Den inriktning av utbildningen motionären förordar finns, påpekarhan, redan formulerad i olika riksdagsbeslut. En kommitté bör utifrån dessabeslut ställa samman ett förslag till en läroplan av det slag motionärenåsyftar. Utskottethar i annat sammanhang ställt sig bakom uppfattningen att det FöU1984/85:9 56 är viktigt att sådana värderingar som haren bredanslutning i vårt samhälle också präglar den militära utbildningen (FöU1983/84:15 s. 15). Detta skedde i samband med behandlingen av motioner rörandevissa inslag i jägarutbildningen vid ett par förband, företeelser som deterinras om även i den nu aktuella motionen. Utskottet hänvisade i det sammanhangettill ett uttalande av försvarsministern där han helt avvisade inslag i denmilitära utbildningen som står i strid med vårt samhälles grundläggandevärderingar eller mot de internationella konventioner som vi har förbundit ossatt tillämpa. Motionärernas uppfattning om de värderingar som bör prägla denmilitära utbildningen delas alltså av statsmakterna och framstår som än merasjälvklar när man tänker på att våra försvarsansträngningar bl. a. syftar tillall värna vår rätt att få leva enligt just dessa värderingar. Utskottet anserdock tveksamt alt denna självklara inställning bör, som motionären anser,manifesteras i en läroplan. En fortsalt utveckling mot ett med samhället iövrigt allt mer integrerat försvar, där politiker och myndigheter kontinuerligtuppmärksammar och lägger till rätta enskilda avarter, kan synas bättre ägnatatt uppfylla motionärens intentioner. Behovet av en läroplan av det slagmotionärerna föreslår kommer enligt uppgift att närmare övervägas av 1983 årsvärnpliktsutbildningskommitté. Mot denna bakgrund anser utskottet att motion846 (c) inte bör bifallas. Motion 981 (s) tar upp svårighetersom ensamstående fäder med vårdnad om barn har att i samband medmilitärtjänstgöringen klara barnomsorgen. Utskottet har tidigare behandlat dennafråga (FöU 1981/ 82:18 s. 47, FöU 1982/83:9 s. 10 och FöU 1983/84:15 s. 18). nu aktuella motionen återkommer motionärerna med ett tidigare framförtförslag om ändrade regler för anståndsgivningen beträffande sädana värnpliktiga.Motionärerna anser att reglerna bör ses över så all ensamstående fäder medminsta möjliga byråkrati kan få anstånd och möjlighet att påverka tidpunktenför tjänstgöringen under beaktande av vad som är lämpligast för barnen. Utskottet har redogjort (FöU 1983/84:15 s. 18)för handläggningen av ärenden av det slag som motionen avser. Denna innebäratt man i första hand försöker erbjuda plats i den kommunala barnomsorgen tillde barn för vilka den värnpliktige har vårdnadsansvar. Om erbjudandet inteantas förutsätts modern, om också hon är vårdnadshavare, ta ansvar förbarnomsorgen under tid fadern fullgör värnplikt. Om denna möjlighet inte stårtill buds eller skulle medföra stora ekonomiska uppoffringar kan denvärnpliktige beviljas anstånd. Utskottet förklarade sig inte ha någon erinranmot denna praxis men också utgå från all regeringen uppmärksamt följerutvecklingen på området. Även anståndsfrågor kommer att behandlas avvärnpliktsutbildningskommittén. bör även här avvakta resultaten avkommitténs arbete. Motion 981 (s) bör inte bifallas. Med motion982 (c) eftersträvar motionärerna ökade möjligheter all FöU1984/85:9 57 utnyttja tjänstgörande värnpliktiga som blodgivare. Övermotionen har yttranden inhämtats från försvarels sjukvårdsstyrelse (SjvS) ochsocialstyrelsen. SjvS instämmer i sill yttrande med motionärerna och anseratt värnpliktiga i möjligaste mån bör medverka i blodgivning i syfte all förselandet med blod och blodprodukler. SjvS redogör för hur frågan om värnpliktigasom blodgivare har behandlats inom försvarsmakten. a. har överbefälhavarengivit försvarsgrenscheferna i uppdrag att successivt införa attityd-skapandeutbildning om blodverksamhet i den allmänmilitära utbildningen senast fr. o.m. SjvS föreslåren uppföljning för all se vilkenutbildning som är genomförd och vilka effekter genomförd utbildning har fått. uttalar att god tillgång till blodgivareär en förutsättning för att den för vårt land eftersträvade självförsörjningeni fråga om blod och blodprodukler skall uppnås. Möjligheterna att rekryterablodgivare i samband med värnpliktstjänstgöring bör, anser ,självklart tas till vara. Även om blodplasmainsamlingen har ökat avsevärt desenaste åren är praktiska åtgärder för au öka tillgången på inhemskt blod avvärde inte minst med hänsyn till de problem som sjukdomen AIDS har fört medsig. Utskottet biträder liksom SjvS och syftetmed motionen. har tidigare behandlat samma fråga i SoU1983/84:19 (s. 18). Efter en redogörelse för bl. a. överbefälhavarens uppdragtill försvarsgrenscheferna om attitydskapande utbildning om blodverksamhet iden allmänmililära utbildningen för värnpliktiga uttalade socialutskottetsin-tillfredsställelse över den förbättring av blodförsörjningen som skett bl.a. genom överbefälhavarens åtgärder. Utskottei underströk angelägenhetenav fortsatta ansträngningar för att rekrytera blodgivare så all vi uppnår måletför blodverksamheten i vårt land, att bli självförsörjande på området.Försvarsutskottet anser med hänvisning till de åtgärder som redan vidtagits attriksdagen inte bör göra något uttalande i frågan. Motion 982 (c) bör alltsåinte bifallas. 1 motion 1699 (fp) begär motionären en snabb översyn avgrundutbildningen i syfte att redan i fred säkerställa tillräckligt mängavälutbildade värnpliktiga för skydd mot sabotageförband. Utskottei har inhämtat att överbefälhavaren är i färd medatt genomföra en avsevärd höjning av insatsberedskapen inomfredsorganisationens ram. Han undersöker i det sammanhanget också på vilketsätt militära förband bäst kan göras effektiva mot sabotageverksamhet ochvilken utbildning detta kräver. Eftersom åtgärder av del slag motionärenåsyftar redan har vidtagits behöver enligt utskottets mening nu infegöra något uttalande. Motionen bör inte bifallas. Skydd mot sabotageförband ären fråga som rör hela totalförsvaret. Den uppmärksammas nu i skilda sammanhang. FöU1984/85:9 58 Med hänvisning till det anförda hemställer utskottet 1. att riksdagenavslår motion 1984/85:700 om en särskild värn- Res. 9 (c) pliktsutredning, 2. att riksdagenavslår motion 1984/85:846 om läroplan för värn-pliktsulbildning, 3. att riksdagenavslår motion 1984/85:981 om anstånd med militärtjänstgöring för ensamståendefäder, 4. att riksdagenavslår motion 1984/85:982 om värnpliktiga som blodgivare, 5. att riksdagenavslår motion 1984/85:1699 om värnpliktig personal för skydd motsabotageförband, 6. att riksdagenlämnar utan erinran vad föredragande statsrådet har anfört omvärnpliktsutbildningen. Regeringen har i budgetpropositionen(s. 69 71) berett tillfälle att ta del av vad föredragandestatsrådet har anfört om de värnpliktigas medinfiytande. Som ett resultat av denparlamentariskt sammansatta värnpliktsutbild-ningsinfiytandekommitténs arbetegav den dåvarande regeringen vissa uppdrag till överbefälhavaren rörandede värnpliktigas medinfiytande. Överbefälhavaren har genomfört uppdragen medhjälp av en arbetsgrupp där representanter för försvarsgrenarna och Sverigescentrala värnpliktsråd har ingått. Försvarsministern uppger altöverbefälhavaren i en rapport har redovisat resultatet av detta arbete. Avdenna framgår au överbefälhavaren har meddelat nya föreskrifter rörandevärnpliktigas medinfiytande på den lokala nivån att börja tillämpas efter handsom de värnpliktiga rycker in till tjänstgöring under innevarandeutbildningsår. Bestämmelserna präglas av en strävan att föra ned medinfiytandetså långt som möjligt i organisationen. Medinfiytandet har vidare utformats såatt det direkt berör de värnpliktiga och kan omsättas i deras egen utbildningsmiljö(jfr FöU 1980/81:19 s. 28). I propositionen lämnas en kortfattad redogörelseför hur medinfiytandet är reglerat genom de nya bestämmelserna. Även beträffande värnpliktigas medinfiytande iarbetsmiljöfrågor har överbefälhavaren meddelat särskilda föreskrifter.Försvarsministern påpekar att antalet skyddsassistenter har ökat kraftigt tillföljd av att sådana numera skall utses plutonvis och inte som tidigarekompanivis. Försvarsministern redogör också för vad överbefälhavaren isin rapport har anfört om verksamheten vid den riksomfattandevärnpliktskonferen- FÖU1984/85:9 59 sen och vid det av denna utsedda centrala värnpliktsräd.Överbefälhavaren har, bl.