bet · G801KU35 · 1984-12-31 00:00:00 — Utrikesministern riktar således vid KU:s utfrågning enallvarlig insinuation mot en namngiven journalist. Vi vill därför införkonstitutionsutskottet klargöra att utrikesministerns förtäckta anklagelse ärgrundlös. Den bygger på en förvanskning av de uppgifter som fått. Utrikesministerns källa är den tredje journaUsten isammanhanget -redaktör . Vid en störretillställning sammanstrålade , ochBraconier och pratade tillsammans med diverse andra personer om olika ting.Enligt vad har uppgivit vid telefonsamtal med både Chrisfiansson(15/3) och Braconier (16/3) kom han och Chrisfiansson att tala om valutsikteroch SIFO-siffror. Enligt spådde att socialdemokraternaskulle gå fram i nästa SIFO-mätning. skulle då "litespefullt och ironiskt" ha sagt att "det krävs ett par affärer"för att borgerligheten skall vinna valet. uppfattade uttalandet som en "ironisksläng". Han poängterar att han inte uppfattade uttalandet som attChristiansson skulle "skapa" några affärer. Vid ett senare fillfälle berättade omdetta samtal för utrikesministerns sakkunnige . Wretborn hardärefter vidarebefordrat saken fill utrikesministern. I ett telefonsamtal medChristiansson säger angående samtal medJakobsson: "Innebörden var ju inte den att du skulle sätta i gång någraaffärer" samt "du har inte sagt att du skall skapa några affärer,nej." Men när utrikesministern framträder införkonstitutionsutskottet använder han just begreppet "skapa" och görsken av att han därmed skulle ha meddelat utskottet "ett faktum". "ironisk släng" med en helt annan innebörd försöker LennartBodström frammana bilden av förberedelser till någon typ av konspiration. Enkonspirafion som skulle ha ägt rum före den uppmärksammade middagenpå . Utrikesministerns inkorrekta redogörelse bör inte få ståoemotsagd i KU:s betänkande. Vi hemställer därför att denna inlaga inkluderas igranskningsbetänkandet. Vi anser att skrivelsens innehåll bör komma fillriksdagens kännedom. Fråga om oljeupphandling i (punkt 13 e) (vpk) anför: Även om regeringens handläggning av oljeupphandlingen iIran inte föranleder erinran ur konstitutionella synpunkter, kan affären urflera andra synpunkter starkt ifrågasättas. Den krifiken har fidigare framförtsi från vänsterparfiet kommunisternas sida. 5 1984/85. KU1984/85:35 66 Viss uppdragsutbildning för (punkt 13 f) (), Sven-ErikNordin (c), () och (vpk) anför: Enligt vår mening bör den planerade utbildningen avstuderande från inte komma till stånd. Det bör erinras om att ett led iden terror som utövas av den nuvarande regimen i är och har varit attförfölja alla oliktänkande. Detta har inte minst drabbat intellektuella avolika kategorier. a. har tusentals läkare och tandläkare avrättats ellertvingats i landsflykt. Utbildningen kan således ses som ett sätt att fyllaluckor som uppstått genom regimens utrensningar. Att märka är även att dentänkta utbildningen i kan befaras medföra stora säkerhetsrisker försåväl studerande som lärare mot bakgrund av de motsättningar som råder mellanolika berörda kategorier. Vidare kan anmärkas att planerna på utbildningensynes ha uppkommit som en följd av den enligt vår mening olyckliga nedläggningenav i . Beslut om laddning av kärnkraftsreaktorer (punkt 15) och (båda c) anför: Vi har ej funnit anledning kritisera beslutet ur deaspekter som granskning avser. Däremot anser vi attbetydande miljömässiga och samhällsekonomiska vinster skulle ha gjorts ombyggandet av och 3 hade avbrutits innan laddning avreaktorerna och om de då frigjorda resurserna hade använts för energirådgivningoch/eller alternativ energi. Vi ansersåledes att det aktuella regeringsbeslutet i sak är olyckligt. Utredning rörande val till löntagarfondernas styrelser(punkt 19 b) av , Hans Nyhage, i ochElisabeth (samtliga m) som anför: Vi vill framhålla att moderata samlingspartiet, som ju ärdet största oppositionspartiet, anmärkningsvärt nog inte blev tillfrågat om sininställning till att delta i en parlamentariskt sammansatt utredning om valtill löntagarfondernas styrelser. KU1984/85:35 69 Utfrågning av statssekreteraren ochexpeditionschefen - - den 8 november 1984angående organisation och arbetsformer (punkt 3 a) Ordföranden: har först att behandla ettgranskningsärende, där vi tagit del av en förberedande promemoria omorganisation och arbetsformer i departementen. Vi anser det vara viktigt att fåen muntlig komplettering från om vad som kan vara på gånginom det här området, och jag hälsar statssekreterare ochexpeditionschef välkomna hit. Jag lämnar ordet fill den av ersom vill börja. : Tack, herr ordförande! Det finns iprincip fyra huvudproblem som vi hanterar inom ramen för fråganom organisation och arbetsformer. Den första av dessahuvudpunkter handlar om den interna effektiviteten i , denandra om våra relafioner till kommittéväsendet och andra former för externtexpertarbete eller beredningsarbete som kompletterar kommittéväsendet. Dentredje punkten handlar om våra relationer till och den fjärde omrelationerna till myndigheterna. När det gäller den första av dessa punkter har vårhitfillsvarande insats bestått i att vi har försökt skapa en störreorganisatorisk klarhet i genom att skilja ut depersonalpolitiska frågorna och organisafions-frågorna, som tidigare fanns påtvå olika ställen och som var organiserade på olika sätt, och samla dem i ettförvaltningskontor. De har ställts under en särskild styrelse. En sådan fanns inte fidigare i egentlig mening förorganisafionsfrågorna. Till den styrelsen har knufits fem ledamöter med rätttung förankring högt uppe i ledning. Med detta som bas har visedan inlett ett antal aktiviteter som har med internaeffektivitet att göra och som jag strax kan återkomma till. Arbetet med frågan om kommittéväsendet hanteras framförallt inom statsrådsberedningen, där det har haft formen att precisera deallmänna förutsättningarna för kommittéväsendet. Detta arbete har nupresenterats i en departementspromemoria, som har givits ut frånstatsrådsberedningen och där det har dragits upp ett antalriktlinjer/föutsättningar för arbetet i kommittéväsendet. har man nu påbörjat arbetet med att revidera dens. Till detta kommer att vi vid sidan av kommittéväsendethar en lång rad andra externa arbetsformer med anknytning till regeringen ochregeringskansliet - delegafioner, beredningar, expertgrupper, arbetsgrupperetc. I statsrådsberedningen har den allmänna bedömningen gjorts att flerautredningsuppgifter bör överföras till denna typ av externa organ och tilluppdrag hos myndigheterna. KU1984/85:35 70 det förutsätts således minska något. Detta har föranlettett antal insatser -bl. a. har man utrett frågan om vart dessa arbetsgrupperegentligen hör organisatoriskt, ekonomiskt och personaladministrativt. När det gäller relationerna till avser arbetetframför allt verksamhetsplaneringen internt i förutarbetandet av proposifioner och tidsplaneringen för dessa. Varje departementför sig har dessutom att se över sina relationer till utskotten, så att man itillräcklig utsträckning kan stå till utskottens förfogande under derasberedning av olika ärenden. När det gäller fidsplaneringen av propositionerna är detframför allt finansdeparternentet och statsrådsberedningen som har gjort rättstora och lätt disciplinära insatser i förhållande till den övriga delen avregeringskansliet. Om något ytterligare skall ske i den vägen vet jag inte.Jag vet bara att det pågår kontinuerliga kontakter mellan talmannen ochstatsrådsberedningen i den frågan. relationer till myndigheterna är denstora frågan och den rätt svåra frågan. Den hänger nära samman med de förslagsom skall komma från verksledningskommittén, som ju har atthantera både frågan om ledningen av verken från regeringens sida enligtregeringsformen och ledningen internt av verken från verkens styrelses ochgeneraldirektörs sida. Man kan säga att det finns en gemensam syn i det arbetesom har bedrivits mellan och verksledningskommittén.Civildepartementet har varit direkt involverat genom de uppdrag somcivildepartementet gett i olika avseenden till myndigheter och i några falltill externa konsulter. Det grundläggande synsättet är att vi skall försökaöverföra mer av den konkreta beslutanderätten ut på fältet i den statligaförvaltningen och styra detta, inte i samma grad som med regelstyrningi olika avseenden, utan med målstyrning. Genomför man en sådan förändring i regeringens förhållandetill myndigheterna och i myndigheternas förhållande till sina egna lokalaorgan får det en hel rad konsekvenser för . I någon månförsöker vi nu att anticipera det som kan tänkas ske som en följd avverksledningskommitténs arbete. Sålunda har det tagits en rad initiativ som ären fortsättning av fidigare initiativ när det gäller att föra utförvaltningsärenden från till myndigheterna. Ettspecialområde som man har diskuterat i samband med detta handlar ompersonalärendens överklagande och avgörande i regeringskansliet.Huvudsynpunkten är självfallet att färre detaljärenden skall nåregeringskansliet, så att större möjligheter ges för regeringen att ägna sig åtstrategiska frågor snarare än åt de mindre förvaltningsrättsliga frågorna. Det andra området där en diskussion pågår gäller budgeten.Jag tror inte att jag med någon sakkunskap kan gå in på den frågan , förarbetet har inte hunnit tillräckligt långt. Det bedrivs naturligt nog med visstyngdpunkt i . Men det är uppenbart att budgetarbetet är ettav de KU1984/85:35 71 viktigaste styrinstrument som regeringen arbetar med. Motden bakgrunden pågår ett rätt intensivt arbete med att finna förbättrade formeri relationerna regering-myndighet på budgetomrädet. Det kommer på ett ellerannat sätt att få betydande konsekvenser för inreorganisation. Om man med utgångspunkt i detta går tillbaka till fråganom den interna effekfiviteten i kan man säga att ambifionernaatt arbeta mer med utvecklingsfrågor och något mindre med förvaltningsrättsligafrågor, att arbeta mer med målstyrning och något mindre med regelstyrning fårmycket bestämda effekter på hur man måste arbeta inom . Föratt se över detta håller vi på med olika typer av åtgärder som har att göra medregeringskansliets personalförsörjning. Vi förhandlar med fackligaorganisationer för att försöka åstadkomma en ny kategori personal inomregeringskansliet, som vi tills vidare har kallat "sakkunniga". Detär ett slags utbyggnad av det nuvarande systemet med rättssakkunniga till attomfatta också andra kategorier. Det betydelsefulla med denna kategori är då skulle få möjlighet att från statliga myndigheter och andra organ inomsamhällsförvaltningen och också från näringslivet få in personer på begränsadtid, för arbete inom . Det skulle kunna få till följd att denfasta kärnan i måhända något minskar proportionellt. En annan viktig del av detta är att åstadkomma en ökadgenomströmning genom i linje med de ambitioner som föreslogsoch fastställdes i mitten på 60-ta)et beträffande . Avsiktenär att på det viset åstadkomma ett kontinuerligt utbyte av kunskaper mellanmyndigheterna och . Vi hoppas att lösa detta problem till endel med hjälp av ett sådant sakkunnigavtal som vi nu diskuterar, men också fillen del genom åtgärder som är direkt inriktade på att skapa bättreförutsättningar för personal att arbeta i statliga myndigheter.Det har vi tänkt oss skall ske på två sätt. Den första åtgärden är att vi nu systematiskt börjararbeta med vad vi kallar cirkulationstjänsgöring, dvs. att deregeringskanslianställda under en del av sin tid i ocksåarbetar ute i en myndighet för att på det viset få möjlighet att skaffa sigerfarenhet av arbetsledning: Arbetsledning av de konkreta slag som förekommer ien myndighet finns det ju inte så mycket av i , och det göratt de regeringskanslianställda "tappar" litet grand påarbetsmarknaden i staten, eftersom de saknar just den handfasta kunskap omarbetsledning som behövs för att man skall kunna fungera väl i en myndighet. Den andra åtgärden är att diskutera en tidsbegränsning avförordnandena för anställda i . Det gäller då i första handchefstjänstemännen. Formerna för detta är också föremål för förhandlingar medde fackliga organisationerna. Vi vill inte gå över till samma system som gällerför generaldirektörerna, eftersom vi tror att det är litet för stelbent för debehov som har, men till något likartat för att åstadkomma attden KU1984/85:35 72 chefskompetens som utvecklas i ocksåkommer myndigheterna till del . Som det nu är stannar man möjligenför länge på de här posterna i . Till detta kommer att i vissa praktiskahänseenden behöver rustas upp. Det pågår ett mycket intensivtoch omfattande arbete som handlar om modernisering av kanslihuset somkontorsmiljö. Frågan om moderniseringen i kanslihuset är utomordentligt viktig,och vi hoppas att inom loppet av kunna framlägga mera definitivaförslag om hur kanslihuset skall datoriseras i olika avseenden, både när detgäller specialapplikationer och mera konventionell teknik förkontorsdatorisering. Inom den i huvudsak avvecklade gruppen , som skapadesi samband med genomförandet av organisationsförändringen vid regeringsskiftet1982, pågår också slutförandet av en diskussion om ledningsorganisa-fionen idepartementen. Vi hoppas att bli färdiga med någon form av grundläggandeställningstaganden i den frågan . Detta är väl vad som kan sägas så här översiktligt ochinledningsvis. Sedan skall jag gärna försöka svara på frågor. Ordföranden: Jag lämnar ordet fritt. BertU Fiskesjö: Härförleden refererades i pressen engenomgång som gjort av arbetet i samband med budgetenstillkomst i . Jag utgår ifrån att ni har tagit del av denrapport som lämnat. Den visar i all sin uppriktighet attbudgetarbetet som sådant är väldigt ytligt. Efter att ha läst den kan man frågasig vad det är för mening med att myndigheter lägger ned så kolossalt mycketarbete på sina petita, när - enligt den här rapporten - det enda man ärintresserad av i är den sammanfattande tabellen. Vad somockså framgår av denna genomgång är att man i samband med budgetarbetet somregel inte har någon diskussion utifrån mera funktionella aspekter, utan är helt inriktad på att få tabellverket att gå ihop - då med ambitionenfrån sida att kunna skära så mycket som möjligt. Jagskulle vilja fråga er vad ni anser om denna genomgång, om ni tycker attrapporten ger en rättvisande beskrivning, eller om man från riksrevisionsverketssida har missat något. : Jag kanske först kan säga att frågan välegentligen skall riktas till , som har den bästa översiktenöver budgetarbetet. Jag skall ändå gärna kommentera den här genomgången litetgrand. Jag tycker att man skall säga till promemorians förtjänst att den hittarett antal korn av sanning som antaligen inte har varit okända för någon som harsysslat med budgetarbetet i regeringskanshet. Ett viktigt skäl till att viibland får en alltför kameral budgetbehandling och en alltför ytligbudgetbehand- KU1984/85:35 73 ling i vissa avseenden är att vi i stor utsträckningarbetar med ett mycket begränsat fidsperspektiv - ett ettårsperspektiv. Det hari sin tur i viss utsträckning konstitutionella grunder och är litet svårt attmed några enkla organisatoriska knep komma till rätta med. Det hindrar inte attdet är angeläget att titta på hur man kan hantera den här frågan. Ett sådantarbete pågår inom , bl. a. i anslutning tillverksledningskommitténs arbete. Men att jag säger att det finns korn av sanningi den här rapporten, som såvitt jag förstår inte är tagen av RRV:s ledning utanär ett uttryck för tankegångar som har funnits en bit ned i ,betyder inte att jag tycker att den är som helhet rättvisande. Visst förekommer det åtskilligt av rätt djupborrandediskussioner i samband med budgetarbetet. Det är uppenbart att inte sällan enhel del av de frågor som framkommit i samband med utredningar av olika slagslutligt regleras i samband med budgetarbetet. Inom enskilda departement förekommerinte sällan att man inför varje budgetarbete skiljer ut vissa områden inomdepartementets ansvarsområde som skall bli föremål för särskilt omfattandediskussioner. Jag tycker inte att beskrivningen av budgetarbetet som"väldigt ytiigt" är rättvisande, men det skulle kunna vara merdjupborrande än det är , speciellt om man fick möjlighet att så att sägasortera i de frågor som vid varje enskilt budgettillfälle behöver behandlasinom . Jag upplever nog också att intresseför sammanfattande tabeller ibland är stort. Men jag tror att det finnshandläggare inom som gärna såg att finansdepartementetintresserade sig något mindre för de funktionella problemen inom resp.departementsområde. Det är nog känt att har ett mycketstort intresse för dessa frågor och genom sin ambition att driva påen effektiviserande utveckling framtvingar rätt djuplodande diskussioner omfunktionella sammanhang inom resp. departements område. Det är inte alltid somde diskussionerna får konsekvenser just i samband med den ettåriga budgeten,men de initieras inte sällan i samband med budgetarbetet och får sedankonsekvenser på litet . Sammanfattningsvis tror jag alltså att rapporten speglarkonstateranden, som ibland är intressanta och rimliga, om att budgetarbetet harsina brister. Men den är inte rättvisande i den meningen att den återspeglar enbristande ambifion att vidareutveckla budgetarbetet inom , förden ambifionen är mycket stark. Ordföranden: Jag vill till detta bara knyta denupplysningen att vi har fått del av denna promemoria jämte en förklaring frångeneraldirektören om dess karaktär. Vidare vill jag säga att vi också harkallat hit ordföranden i verksledningsutredningen för att få en liten inblick ivad som pågår inom den utredningen. : Det är svårt för en utomstående att vetahur pass representa- KU1984/85:35 74 tivt detta är, men genomgången bygger ju på intervjuer meddem som konkret sysslar med det här arbetet i departementen. Det är välsynpunkter från de personerna som man har försökt sammanfatta. Den bild man fårär dels att behandlingen är ganska ytlig, dels att det finns ettmotsatsförhållande mellan de olika fackdepartementen och finansdepartementet.Det kan väl i och för sig vara begripligt, men framkommer det ocksåhär och var i denna rapport att fackdepartementen ibland framträder som renamyndighetsspråkrör. Det står på s. 11 i promemorian att "handläggarnafungerar därför ibland som myndigheternas förlängda arm snarare än somföreträdare för regeringen. Som extremt exempel på nära liering kan nämnas attfackdepartementstjänstemän i vissa fall lånats ut till myndigheter för attskriva deras anslagsframställningar". Om man ser det ur själva systemetssynpunkt förefaller det mig vara en väldigt långtgående samverkan mellanfackdepartementen och myndigheterna, och man frågar sig hur de på departementenskall kunna göra en nyanserad prövning av anslagsframställningar som de harskrivit själva. Det är så att man har en benägenhet att tycka att det man görsjälv är ganska bra. Kan jag få en kommentar till detta? : Till det senastepåståendet får jag väl säga att det är nog vanligt och mänskligt att så ärfallet. Till det förstnämnda kan jag säga att det är möjligt attdet har förekommit att man lånat ut departementssekreterare eller andraanställda till myndigheterna för att göra anslagsframställningar. Jag trorinte att man från den utgångspunkten, som jag inte kan dokumentera , skalldra något slags generell slutsats om att detta skulle vara ett vanligtförfarande i . Jag har i varje fall inte personligen någonerfarenhet av att det skulle förekomma, men jag förnekar inte att det möjligenkan ha hänt. Det tredje som jag vill säga är att det nog inte är så attdet är den enskilde handläggaren i departementet som bestämmer vad som skallstå i regeringens förslag till om budgeten för en myndighet. Denfrågan skall nog silas i några omgångar till inom departementet, innan den ärslutgiltigt avgjord. Det finns ju andra tjänstemän och dessutomregeringsledamöter som har sina rätt påtagliga uppfattningar om vad som skällgälla för den enskilda myndigheten. Har det förekommit som system att enskildahandläggare haft den roll som jag sagt, vilket låter lätt tvivelaktigt,tror jag inte att det är särskilt vanligt. Dessutom finns det åskilliga spärrarinbyggda i budgetbehandlingen för att hindra att det skulle få någotfullständigt genomslag. Bertd Fiskesjö: Om inte någon annan vill koppla på dettakan jag övergå till en annan fråga. Av den här genomgängen framgår attfinansdepartementet och granskarna där sitter som spindlar i nätet när detgäller budgetbehandlingen. Men sedan har vi statsrådsberedningen som harexpanderat väldigt och som ju också är ett slags dirigerandeenhet i kanslihuset KU1984/85:35 75 men som är mindre väl känd till sina funktioner. Detskulle vara intressant att höra vilket övergripande ansvar ni uppfattar attstatsrådsberedningen har vad gäller verksamheten i somhelhet. : Jag tror att man skall skilja på tvåfunktioner. Den ena är den politiska samordning sorn bedrivs viastatsrådsberedningens kontaktmän gentemot de olika departementen och som ärett slags förberedelse för de allmänna beredningar i vilka de samordnadeställningstagandena förbereds i regeringen. Den andra är den specialfunktion som statsrådsberedningenhar tillsammans med i vissa viktiga lagstiftningsfrågor ochkanske framför allt i sådana frågor som har nära beröring med dekonstitutionella frågorna, i vilket fall vi alltid använderstatsrådsberedningen som något slags gemensam konsultresurs för helaregeringskansliet. I sådana fall har statsrådsberedningen en mycket starkställning- detta inte minst i kraft av sin kompetens och sitt mycket närasamarbete med i de här frågorna. I det förra fallet, när det gäller den politiskasamordningen, så utgår ju den från det samarbete mellan statsråden som äger rumframför allt i de allmänna beredningarna och vid andra sammanträffanden somstatsråden har. De synpunkter som därigenom kommer enskilda departement tillhända bereds inte sällan också fortsättningsvis i samarbete med företrädare förstatssekreterarna i statsrådsberedningen. På det sättet skapar man på ettnågorlunda tidigt stadium en fungerande politisk samordning iregeringskansliet. Detta är vikfigt för effektivitet. Tilldetta kommer att det särskilt i budgetsammanhang förekommer ett nära samrådmellan statsrådsberedningen och för att tillse att maninte hamnar i en diskussion där ensamt företräder baranågot slags kameral ståndpunkt utan en mera avvägd ståndpunkt finansiellt/ekonomisktå ena sidan och verksamhetsmässigt å den andra. Det systemet fungerar rätt väl.Vi får stöd och hjälp av de diskussionerna, inte bara styrning. Det ärutomordentligt betydelsefullt för arbete att så sker. : Det förekommer ganska ofta attföreträdare för statsrådsberedningen går ut i den allmänna diskussionen medsynpunkter av olika slag. senast var det som hade synpunkter påvad det bör stå i böcker som kommer ut på den svenska bokmarknaden. På vad sättär uttalanden av detta slag, gjorda av höga tjänstemän i statsrådsberedningen,beredda? Har de diskuterats i regeringen som helhet? Har de varit delade tillde olika departementen, eller är det en angelägenhet enbart för statsrådsberedningensom sådan? : I det konkreta fallet kan jag inte svarapå frågan. Jag vet inte i vilken utsträckning det har förekommit någonberedning med regeringen i den frågan. Att det förekommer diskussioner vidallmänna KU1984/85:35 76 beredningar kring den typen av inlägg frånregeringsföreträdares sida är väl i och för sig känt, men eftersom jag interegelmässigt deltar i allmänna beredningar kan jag inte ge någon detaljeradbeskrivning av dem - den skulle inte bli tillräckligt sakkunnig. Däremot sker det inte sällan att höga tjänstemän iregeringskansliet gör intervjuuttalanden eller skriver artiklar i tidningarnautan att det förekommer någon stor och allmän beredning av detta. Man gör intesådana uttalanden som företrädare för regeringen utan mera som företrädare förfunkfionen i fråga eller som företrädare för den myndighet till vilken man ärknuten som ledamot i styrelsen, som sakkunnig eller på annat sätt. Jag trorknappast man kan säga att det förekommer en systematisk gemensam beredning avde frågorna i .