bet · G801JuU29 · 1984-12-31 00:00:00 — harverket vidare beviljats en temporär förstärkning med medel motsvarande treårsarbetskrafter för handläggning av tillståndsärenden. Under innevarandebudgetår har verket också, på tilläggsbudget, beviljats en tillfälligförstärkning med 1 milj. kr. för handläggning av tillståndsärenden. - I nämnda bilagan till budgetpropositionen anför föredragande statsrådet attökningen av antalet asylsökande kan innebära att antalet ärendenockså under det närmaste året kommer att överstiga vad som har varit normaltfidigare . a. mot den bakgrunden har vid medelsberäkningenhuvudförslaget om besparing inte tillämpats på de delar av invandrarverket somhar befattning med tillståndsärenden. Vidare föreslås att den temporäraförstärkning med tre tjänster som verket disponerat under de fyra senastebudgetåren skall permanentas. Föredragande statsrådet erinrar i sammanhangetockså om att det i budgetpropositionen (bil. 5; ) föreslåsvissa förstärkningar av utrikesförvaltningens resurser för handläggning avutlän- JuU 1984/85:29 12 Socialförsäkringsutskottethar godtagit regeringens förslag till medelsbe-Täkning beträffandeinvandrarverket (SfU 1984/85-.17). Närdet gäller polisens resurser för handhavande av utlänningsärenden skall förstnämnas att det vid 13 polismyndigheter finns en särskild enhet -avdelning,sektion eller rotel - inrättad för handläggning av utlänningsärenden. i finns förutom en utlänningsrotel även en enhet förbl. a. utlänningsärenden vid vaktdistrikt. - Sedan poHsen underinnevarande budgetår, på tilläggsbudget, tillförts fem nya polismanstjänsterför handläggning av ufiänningsärenden uppgår antalet sådana tjänster på tablåvid myndigheter med särskilda ullänningsenheter fill 222. Av dessa torde inemothälften syssla med utredningsverksamhet och återstoden med gränskontroll ochinre utlänningskontroll. Vid bedömningen av motionsyrkandel vill utskottettill att börja med framhålla att det är angeläget att handläggningstiderna iutlänningsärenden kan hållas så korta som möjligt. Långa handläggningstiderinnebär inte bara svåra påfrestningar för dem som söker asyl ulan ocksåbetydande kostnader för det allmänna. Motdenna bakgmnd är det vikfigt att de myndigheter som tar befattning medasylärenden har tillräckliga resurser till förfogande och att det råder ennågorlunda balans mellan de olika myndigheternas möjligheter att handläggaärendena. Närdet gäller polisens befattning med asylansökningarna anser utskottet att ettriktmärke, såsom angetts i proposifion 1984/85:25, bör vara att en utredning avpolisen bör kunna genomföras . Den genomförda reformenrörande mottagande av asylsökande avses leda till att polisens utredningar kangenomföras snabbare och bättre. Det kan emellertid inte uteslutas att detockså kan behövas förstärkningar på personalsidan vid vissa berördapolismyndigheter. Att besluta om åtgärder av sådant slag ankommer i första handpå de regionala och lokala polismyndigheterna inom ramen för systemet med friaresurser. I detta hänseende bör inte göra något särskilt uttalande. Detanförda innebär att utskottet inte ställer sig bakom motionsönskemålet såvittdet gäller en tillfällig ökning av polisens resurser. Utskottet utgåremellertid från att regeringen, liksom , noga följer utvecklingen närdet gäller poHsens möjligheter att tillräckligt snabbt genomföra asylutredningaroch vidta de åtgärder som läget kan visa sig påkalla. Ytterst får det ankommapå regeringen att överväga att på tilläggsbudget föreslå den eventuellamedelsförstärkning som kan behövas. Med dessa uttalandenavstyrker utskottet bifall till motion 1540. Utskottet godtar regeringens förslag tillmedelsberäkning under förevarande punkt. JuU 1984/85:29 13 I mofion 965 anförs att antalet brottsanmälningarhar ökat kraffigt i polisdistrikt. Mot bakgrund härav anser motionärernai första hand att flera polisaspiranter bör antas. Om det förslaget inte vinnerbifall anser mofionärerna att bör uttala att polismyndigheten iMalmö bör filiföras ytterligare tjänster för polismän. Utskottet har vid sin behandling i det föregåendeav anslaget till avstyrkt bifall till yrkandet om antagningav polisaspiranter. När det gäller frågan om ytterligare tjänster för polismäntill vill utskottet hänvisa till vad som i inledningen fill denna punkthar anförts om polisreformen och om resursfördelningen m. m. inompolisväsendet. Som framgår av vad som där sagts bygger den nya ordningen på attdet är regeringen och de lokala och regionala polismyndigheterna som beslutar ifrågor av det slag som motionärerna aktualiserar. Utskottet,som är medvetet om att höga anspråk ställts på polisverksamheteni sydvästra , utgår från att regeringen för sin del i samband medutfärdande av regleringsbrev för polisväsendet gör de överväganden somsituationen i kan ge anledning fill. Med tanke på syftet bakompolisreformen bör inte göra något särskilt uttalande. Utskottetavstyrker bifall till motion 965 i nu behandlad del. I propositionen bereder regeringen riksdagentillfälle att ta del av vad chefen för justifiedepartementet anför omtunnelbaneövervakningen i . Frågan tas också upp i mofionerna 1244 och2394. Vissapolisiära bevakningsuppgifter i tunnelbanan i utförs avordningsvakter från , Allmänna bevakningsaktiebolaget. Första gångenregeringen beslutade att detta fick ske var . Då var antalet obesattapolismanstjänster i mycket stort och avsikten med beslutetvar att polisen skulle avlastas vissa delar av den mera rufinbetonadetunnelbanebevakningen. Bakgrunden till beslutet var också att det rådde svåraordningsstörningar i tunnelbanan. Bevakningsuppgifterna avser området vidtunnelbanespärrarna. Därefterhar regeringen fattat nya beslut i ämnet. ABAB får ersättning av medelsom anslagits på polisväsendets budget. får högst 80ordningsvakter från ABAB anlitas samfidigt. Ersättningen uppgår fill drygt 42milj. Enutredning har studerat behovet och effekterna av att använda ordningsvakter förbevakning i tunnelbanan. Den har redovisat sitt uppdrag i betänkandet (Ds Ju1983:4) Ordningshållningen i . Enligt utredningen är dennuvarande avvägningen mellan insatser av pohsmän och ordningsvakter lämplig.Mot bakgrund härav, och med hänsyn I" 1984/85. JuU 1984/85:29 14 tillvissa överväganden om kostnaderna för en avveckling av ABAB:s insatser, harutredningen stannat för att inte föreslå några grundläggande förändringar i dennuvarande ordningen. Betänkandet har remissbehandlats. Departementschefenanser att det inte är möjligt att nu ersätta ordningsvakter från ABAB medpoHspersonal. Han säger vidare att det bör vara en strävan att avveckladen bevakning som sker genom ABAB till förmån för bevakning genom polisensförsorg. Någon analys av vilka ekonomiska konsekvenser en avveckling kan fåredovisas inte i propositionen. Imotion 1244 begärs att avtalet med avvecklas ; enligtmotionärerna bör polisen senast /87 ha övertagit de bevakningsuppgiftersom ABAB utför . Imotionen anförs att fillgången på polismän i är mycketgod och att det därför är naturligt alt återgå till en ordning där det ärpolisen som ensam svarar för ordningshållningen inom tunnelbanan. Motionärernaanför också att det endast är i undantagsfall som polisiära uppgifter böröverlåtas på vaktbolag. Slutligen hävdar motionären att det skulle innebära enbesparing för staten alt avveckla ABAB:s engagemang. Utskottet vill, i linje med vad departementschefenoch mofionärerna anför, framhålla att bevakning och ordningshållning inomområden som fortlöpande frekventeras av allmänheten i princip skall ske genompolisens försorg och endast undantagsvis ombesörjas genom ordningsvakter. Redanprincipiella skäl talar således enligt utskottets mening med styrka för attpolisen övertar de uppgifter som sköts av ordningsvakter. Härtill kommer somdepartementschefen anför att det tidigare bekymmersamma vakansläget vidpohsmyndigheten i nu har ersatts av ett läge där det råder ett visstöverskott på polispersonal och att således ett av de grundläggande skälen förden diskuterade ordningen nu har försvunnit. Vad som har sagts lederutskottet till den uppfattningen att polisen i princip bör ta över all poHsiärbevakning i tunnelbanan. Utskottet kan dock inte dela motionärens uppfattningatt detta kan ske . Utskottet anser i stället att strävan bör varaatt få till stånd en ändrad ordning. Utskottet vill framhålla att denavveckling av ABAB;s insatser som utskottet förordar givetvis inte får gå utöver den allmänna ordningen och säkerheten i tunnelbanan. Motion 1244 i nu behandladdel bör således lämnas utan bifall. I motion 2394 krifiseras ABAB;s prissättning.Mofionärerna vill att som sin mening skall ge regeringen till kännavad de anfört i delta avseende. Motionen innehåller också ett förslag om attvissa medel skall tillföras pohsen i stället för ABAB. Förslaget går ut på attABAB för bevakning av tunnelbanan och ambassader m. m. skall få ersättning endastmed ett belopp som nominellt svarar mot det belopp som ställdes till företagetsförfogande för /85. På del sättet skulle enligt JuU 1984/85:29 15 motionärernaett belopp i storleksordningen 7-8 milj. kr. kunna omfördelas och ställas fillpolismyndighetens förfogande och därigenom skulle ca 30 nya tjänster förpolismän kunna inrättas. Imotionen åberopas en utredning som utförts av statens pris- och kartellnämnd,SPK (Bevakningstjänster. Stmktur, pris- och konkurrensförhållanden. SPK:sutredningsserie 1985:1). Utredningen har ulförts på begäran avnäringsfrihetsombudsmannen (NO) och gäller pris- och konkurrensförhållandeninom bevakningsbranschen. Följandeuppgifter hämtas från utredningen. består av två företag,moderbolaget och dotterbolaget . ABAB:s verksamhet ärinriktad på totalförsvarssektorn, polisiära sektorn och andra kvalificeradeobjekt samt värdetransportområdet. Den pohsiåra och den militära sektorn ärmonopolskyddade. Även den civila sektorn består till viss del av monopolskyddadbevakning. Den polisiära sektorn har endast två kunder, nämligenrikspolisstyrelsen och polismyndigheten i . Svenska Vakt är enbartinriktad på konkurrenssektorn. - Den totala omsättningen för varår 1983 301,9 milj. kr. För den polisiära sektorn var omsättningen 84,7 milj.kr. Den genomsnittliga vinstmarginalen för koncernen var . För denpolisiära sektorn var vinstmarginalen och för den militära drygt 9 %.Svenska Vakt redovisade en förlustmarginal på . Den polisiära sektornskulle ha kunnat redovisa samma vinstmarginal som genomsnittet för koncernen omprisnivån inom den sektorn varit i genomsnitt lägre. För att SvenskaVakt på egen hand skulle ha kunnat redovisa ett nollresultat hade Svenska Vaktbehövt tillämpa i genomsnitt högre prisnivå. För att uppnåABAB-koncernens totalresultat på vinstmarginal skulle Svenska Vakt behövttillämpa i genomsnitt högre prisnivå. - ABAB:s anställda hartjänstemannaavtal, vilket gör att ABAB:s lönekostnader ligger högre än ibranschen i övrigt. - ABAB har inte bestridit att en viss subvenfionering skerav dotterbolaget . Motionärernamenar att det inte är rimligt alt den monopoliserade verksamhetensubventionerar ABAB:s civila verksamhet. Vidare anser de att kostnaderna förABAB:s polisiära verksamhet i inte bör ge utrymme för störrevinst än den civila verksamheten. Det är denna bedömning som ligger till grundför förslaget alt ge ABAB en lägre ersättning och att därigenom skapa utrymmeför att inrätta nya polistjänster. Utskottet har inhämtat att NO avser att ta kontaktmed ABAB med anledning av uppgifterna i rapporten. Saken är sålundauppmärksammad av behörig myndighei. Med hänsyn härtill, och då utskottet ansersig kunna utgå från att regeringen följer frågan och gör de överväganden somkan vara påkallade, avstyrker utskottet bifall fill motion 2394. JuU 1984/85:29 16 I motion 1240 och motion 1651 förespråkas att detjänster för avdelningschef som i vissa mindre polisdistrikt är inrättade sompolis- resp. kriminalinspektörstjänster omvandlas till kommissarietjänster. Detspörsmål som tas upp i motionerna har varit föremål förutskottets behandling med anledning av ett motionsyrkande. I fråga om bakgmndentill saken hänvisar därför utskottet till den alltjämt aktuella beskrivning somfinns i betänkandet JuU 1982/83:20 s. 22-24. Här skall endast nämnas följande. Polismyndighetemai landets 118 polisdistrikt är organisatoriskt så indelade att det finns enordningsavdelning och en kriminalavdelning vid varje polismyndighet. Vidordningsavdelningarna fullgörs allmän övervakning, utryckningsverksamhet,trafikövervakning samt i vissa fall utredningsverksamhet.Kriminalavdelningarnas huvudsakliga uppgifter är att uppdaga och utreda brott.Samtliga kriminalavdelningar är indelade i rotlar, vilkas antal varierarberoende på bl. a. distriktets storlek. Somchef för ordningsavdelningen vid de allra flesta polismyndigheter tjänstgör enpolisman med kommissaries tjänsteställning. Vid ett fåtal (10) mindre pohsmyndigheteruppehålls tjänsten som chef för avdelningen av en polisinspektör. Bådeadministrativa och operativa arbetsuppgifter handhas av chefen för enordningsavdelning. Vid myndigheter som saknar polisintendent är chefen förordningsavdelningen dessutom ställföreträdare för polischefen. Någonprincipiell skillnad på arbetsuppgifterna vid en mindre och en störrepohsmyndighet föreligger inte. Däremot föreligger enligt polisförordningen(1984:730) vissa skillnader i fråga om beslutsbefogenheterna mellan enavdelningschef som är poliskommissarie och en som är pohsinspektör. Ävenvid kriminalavdelningarna uppehålls tjänsten som chef vid nästan allapolismyndigheter av en polisman med kommissaries tjänsteställning. Endast vidett mindre antal (11) små myndigheter är chefen kriminalinspektör. Enligtgällande anvisningar om fördelningen av arbetsuppgifter inom kriminalavdelning(FAP-127-2) ansvarar chefen för kriminalavdelningen närmast under polischef ochpolisintendent för kriminalpolisverksamhelen inom polismyndigheten. Beträffandeen avdelningschefs befogenheter förehgger vissa skillnader beroende på bl. a.om denne är kriminalkommissarie eller kriminalinspektör. Det kan här tilläggas atten inspektör som uppehåller tjänst som avdelningschef har genomgåttkommissarieutbildning och i lönehänseende har samma förmåner som denkommissarie som är avdelningschef vid en mindre polismyndighet. Frågan huruvidaen avdelningschef är kommissarie eller inspektör tillmäts viss betydelse itjänstefillsättningsärenden inom polisväsendet. har i sinanslagsframställning för nästa budgetår föreslå- JuU 1984/85:29 17 gitatt de tjänster för avdelningschefer som är inspektörstjänsteromvandlas till kommissarietjänster. - Regeringens behandling av rikspolisstyrelsensframställning torde ske i samband med att regleringsbrev för polisväsendetutfärdas. Som sagts behandlade utskottet för två årsedan en motion med ett yrkande liknande det som förs fram i de båda häraktuella motionerna. I sitt av godkända betänkande avstyrkteutskottet bifall till motionen. Utskottet uttalade emellertid härvid attutskottet utgick från att de skäl som föreligger för en ändring i det aktuellahänseendet skulle beaktas i vederböriig ordning (JuU 1982/83:20 s. 24, rskr.190). Närsaken nu återkommer vill utskottet, på samma sätt som skedde förra gången,framhålla att organisatoriska skäl onekligen talar för att tjänst föravdelningschef även vid de minsta polismyndigheterna uppehålls av en poHsmanmed kommissaries tjänsteställning. Det kan, såsom utskottet tidigare anförde,för övrigt ifrågasättas huruvida den skillnad i fråga om tjänsteställning ochbefogenheter som råder mellan avdelningschefer vid de minsta myndighetema ochdem vid större myndigheter är motiverad med hänsyn till de arbetsuppgifter ochkvalifikationskrav som föreligger. mening får de skäl som sålunda alltjämt föreligger för en ändring idet berörda hänseendet anses ha fått ökad aktualitet till följd avpolisreformen. Utskottet utgår från att regeringen beaktar även detta vidställningstagande till framställning i saken. Någon riksdagensåtgärd med anledning av motionerna behövs därför inte. Meddessa uttalanden avstyrker bifall till motion 1240 i nu behandlad deloch fill motion 1651. Imotion 1652 förespråkas en ökad satsning på kvarterspolisverksamheten. Syftetmed kvarterspolisverksamheten är att nedbringa brottsligheten elleratt åtminstone hindra att den ökar. Verksamheten har bl. a. till ändamål attförbättra förhållandet mellan allmänheten och polisen. Utskottet har vid fleratillfällen uttalat sig för att verksamheten bör byggas ut (se JuU 1982/83:20 s.11 och där angivna betänkanden). Förnärvarande finns kvarterspoliser vid 67 polismyndigheter. Sammanlagt finns detnästan 400 kvarterspolistjänster. a. polismyndigheten i Stockholmbedrivs s. k. områdespolisverksamhet, som påminner om kvarterspolisverksamheten. Enligt utskottets mening ärkvarterspolisverksamheten mycket värdefull både från brottsförebyggandesynpunkt och för fillgodoseende av allmänhetens behov av god kontakt medpolisen. Utskottet ställer sig därför i och för sig positivt till önskemålen omen ökad satsning på verksamheten. Som framgår av vadutskottet har anfört i inledningen till denna punkt är JuU 1984/85:29 18 ettsyfte med polisreformen att de lokala polismyndigheterna i flera hänseendenskall ges ett avgörande inflytande över verksamheten vid myndigheten. mening är frågor rörande kvarlerspolisverk-samhet en sak som det ienlighet med polisreformen ankommer på den lokala polismyndigheten att fattabeslut om; den är ju det organ som bäst kan avväga de olika lokala behov ochintressen som föreligger. Ikonsekvens med vad nu sagts bör - utöver vad som skett i det föregående - integöras något särskilt uttalande rörande kvarterspolisverksamheten av det slagsom begärs i motionen. Utskottet avstyrker bifallfill motion 1652 i nu behandlad del. I motion 489 tas upp frågan om handläggning avanmälningar mot polismän. Pohsberedningen har avlämnat ett förslag i ämnet.Mofionärerna anser att regeringen bör förelägga en proposition pågrundval av förslaget. År1975 avlämnades ett betänkande i vilket föreslogs en ny ordning förhandläggning av anmälningar mot polispersonal (SOU 1975:20). Förslag i ämnetlades också fram i ett betänkande som avlämnades (SOU 1979:71).Förslagen har inte genomförts. beslutade regeringen dock om vissaändringar i utredningsmtinerna. Utskottet, som behandlade frågan medanledning av en motion, uttalade då att det är utomordentligt angeläget att haen ordning för handläggning av anmälningar mot pohsmän som innebär attallmänhetens förtroende för polisväsendet upprätthålls som kravet pårättssäkerhet och objektivitet tillgodoses. Utskottet ansåg att de förändringarsom då var aktuella var ägnade att tillgodose dessa syften. Enligt utskottetkunde det dock vara motiverat att man gick längre på den inslagna vägen, ochutskottet ansåg att frågan borde ägnas uppmärksamhet av polisberedningen (JuU1980/81:33 s. 15 ff). År1983 fick pohsberedning (Ju 1981:02) tilläggsdirektiv (Dir. 1983:68).I dessa uttalade departementschefen bl. a. att frågan, i linje med vadriksdagen uttalat, borde övervägas ytterligare. Målet skulle vara att finna enordning som utesluter föreställningar hos allmänheten om att utredningsförfarandetpåverkas av ovidkommande faktorer. Polisberedningenredovisade uppdraget i delbetänkandet (Ds Ju 1984:10)Anmälningar mot polismän. Betänkandet har remissbehandlats och det övervägsför närvarande inom . Närdet gäller behandlingen av anmälningar om våld från polisens sida föreslårpolisberedningen att polisstyrelsernas förtroendevalda ledamöter ges möjUghetatt fortlöpande följa utredningsarbetet. Förslaget innebär vidare att JO börberedas praktiska möjligheter att dels efterhandsgranska samtliga utredningarsom har gjorts med anledning av en anmälan om obefogat våld, dels övertautredningen eller delar av denna i sådana speciella JuU 1984/85:29 19 falldär JO anser det påkallat. Vidare anser polisberedningen att vissa rufiner isamband med upptagningen av anmälningar bör ändras. Således bör anmälningar omvåld överlämnas fill åklagare och förtroendevalda i polisstyrelsen.Polisberedningen föreslår också att det skall inrättas en . Av vad som har sagts framgår att utskottetanser att det är ett vikfigt ämne som har tagits upp i motionen. Utskottet villockså framhålla att det är värdefullt att polisberedningen har belyst fråganingående. Även om utskottet hyser sympafi för tankarna bakom mofionsönskemåletanser utskottet mot bakgrund av att polisberedningens förslag övervägs inomregeringskansliet att inte nu bör ta något initiativ i saken.Utskottet avstyrker således bifall till mofion 489. I mofion 1652 anförs att samhället med kraft måsteskydda poliser i tjänsteutövning och klart och otvetydigt ta avstånd frånövergrepp mot pohser; våldsbrott mot polismän måste enligt mofionärerna beivrasmed kännbara straff. Motionärerna anför vidare att anhöriga fill poliser ochandra tjänstemän i allt större utsträckning tycks utsättas för hot ellertrakasserier, och motionärerna uttalar att sådana angrepp bör betraktas somlika allvarliga som angrepp mot tjänstemannen själv. Brottenvåld mot tjänsteman och hot mot tjänsteman innebär i sina huvudformer att någonmed våld eller hot,om våld förgriper sig på någon i hans myndighetsutövningeller för att tvinga honom till eller hindra honom från åtgärd imyndighetsutövningen eller för att hämnas för en sådan åtgärd. Straffet ärfängelse i högst eller, om brottet är ringa, böter eller fängelse ihögst (17 kap. 1 § , BrB). Brottetmisshandel innebär att någon tillfogar annan person kroppsskada, sjukdom ellersmärta eller försätter honom i vanmakt eller annat sådant tillstånd. Straffetär fängelse i högst eller, vid ringa brott, böter (3 kap. 5 § BrB). Ombrottet år grovt döms till fängelse i lägst ett och högst (3 kap. 6 §BrB). Engärning som är,straffbar som våld mot tjänsteman enligt 17 kap. 1 § BrB är iregel straffbar även som misshandel enligt 3 kap. 5 § BrB. Normalt skall isådana fall endast 17 kap. 1 § BrB, som ju innehåller den strängarestraffskalan, fillämpas. Om emellertid brottet innefattar allvarlig misshandelav någon i hans myndighetsutövning bör gärningen bedömas både som grovmisshandel enligt 3 kap. 6 § BrB och våld mot tjänsteman enligt 17 kap. 1 § BrBoch gemensam påföljd bestämmas för brotten. Straffbestämmelsenom våld eller hot mot tjänsteman fick i allt väsentligt sin nuvarandeutformning genom lagstiftning år 1948.1 förarbetena uttalades bl. a. att detsärskilda skyddet borde, förutom fill dem som fullgör för det allmänna vikfigafunktioner, i första hand utsträckas till sådan personal som JuU 1984/85:29 20 haratt i förhållande till allmänheten sörja för upprätthållande av ordning ochsäkerhet. Det uttalades också att såsom försvårande vid straffmätningen bordebeaktas bl. a. den omständigheten att den angripne - t. ex. en patrullerandepolisman - löper särskild risk för övergrepp från allmänhetens sida. Brottetförgripelse mottjänsteman innebär att någon, på annat sätt än som sägs i 17kap. 1 § BrB, för att tvinga eller hindra någon i hans myndighetsutövningeller för att hämnas för åtgärd i myndighetsutövningen otillbörligen företareller hotar med en gärning som medför lidande, skada eller annan olägenhet.Straffet är böter eller fängelse eller, om brottet ärgrovt, fängelse i högst (17 kap. 2 § BrB). Skillnadenmellan å ena sidan brotten våld och hot mot tjänsteman (1 §) och å andra sidanförgripelse mot tjänsteman (2 §) ligger i beskrivningen av den brottsligahandlingen; 2 § avser andra handhngsformer än 1 §. Som ett exempel påförgripelse mot tjänsteman kan nämnas skadegörelse på tjänstemannens egendomsom hämnd för en myndighetsåtgärd. En annan form av brottet kan vara sådanahandlingar som motionärerna nämner, exempelvis våld på tjänstemannens anhöriga.Om våldet riktas mot tjänstemannen själv kommer, som redan sagts, i ställetansvar enligt 1 § i fråga. Liksomi fråga om vad som ofta gäller vid bl. a. våld mot tjänsteman händer det att engärning som är straffbar som förgripelse mot tjänsteman innefattarett annat brott. Så är alltid fallet om gärningen riktar sig mot en annanperson, t. ex. vid våld mot en anhörig fill tjänstemannen.