bet · G801UU12 · 1984-12-31 00:00:00 — De medel som anslagits till egentligt katastrofbistånd böremellertid endast användas för akuta nödsituationer och inte för långsiktigtutvecklingssamarbete, heter det i motionerna 1261 (m) och 1678 (c). Befolkningsfrågorna berörs särskilt i motion 593, sombetonar familjeplaneringens roll i svenskt bistånd. Samma motion understryker också vikten av att kvinnornasroll särskilt beaktas i allt bistånd. En särskild motion om kvinnobistånd(1684) yrkar att utvecklingssamarbetet också skall svara mot kvinnors behov ochatt kvinnor både i givarlandet och mottagarlandet görs delaktiga i biståndsprojekten. Åtgärder för att utveckla handikappinsatserna i detsvenska biståndet begärs i motion 1260. Som medel att nå de i det föregående redovisade målen förutvecklingssamarbetet förordas i de tre partimotionerna attlandprogrammeringsmeto- UU1984/85:12 20 den och den fasta bindningen till en bestämd krets avmottagarländer gradvis överges till förmån för ett mer projektinriktat bistånd.Ett sådant biståndssystem skulle bli mer flexibelt och lättare att anpassa tillu-ländernas behov och förutsättningar. I stället för att som fastställa enbeloppsram för varje motiagariand skulle medelsanvisningen bli beroende avvilka konkreta projekt och insatser mottagare och givare enats om för en vissperiod. I motion 1678 (c) föreslås i yrkande 8 att uttalanden omrambistånd normalt inte bör göras utöver den tvååriga avtalstiden. Löften ombistånd bör vara knutna till program eller projekt. Syftet medyrkandet är bl. a. att förstärka den svenska förhandlingsposiiionen och attminska risken för en långvarig bindning till ett visst mottagarland. Ett närmare samarbete med näringslivet föreslås såväl imotion 593 (fp) som i motion 1261 (m). Svenska-företags erfarenheter ochkunskaper är en stor resurs för samarbetet med . I motion 1261 föreslåsbl. a. att själva planläggningen och utförandet av biståndsprojekt skulle kunnautföras av företag. Samarbetet med företagen skulle koncentreras till desektorer inom vilka svenskt näringsliv har god kompetens och konkurrenskraftsåsom energiförsörjning och vattenkraft, hälso- och sjukvård, livsmedelsindustri,malmprojektering, malmutvinning, jord- och skogsbruk, skogsindustri, telekommunikationeroch transporter. Ett antal referensprojekt som skall tjäna som exempel börövervägas. SIDA bör också stödja kontaktverksamhet mellan universitet,föreningar och institutioner i och i . I dessa båda motioner understryks också att en fri handelmellan i-länder och är en betydelsefull drivkraft för utvecklingen.Sverige bör därför heter det i motion 593 (fp) avskaffahandelsrestriktionerna på textil- och konfeklionsområdel. Bistånd genom enskilda organisationer ges en framskjutenplats i de tre partimotionerna från m, c och fp. Sådana organisationer har oftastörre möjligheter att nå de verkligt utsatta grupperna i samhället, derasbistånd är av hög kvalitet och de kan bidra till en demokratisk utveckling. I fp-molionenföreslås i detta sammanhang att särskilda stiftelser inrättas för förmedling avbistånd till politiska organisationer i . (Detta yrkande behandlasunder punkten Enskilda organisationer i detta betänkande.) Effektiviteten i biståndet behandlas särskilt i motion1261 (m). Som en metod att uppnå högre effektivitet nämns ett närmare samarbetemed svenska företag och organisationer. bör övergå till ettprojektinriktat bistånd, i vilket klara mål för insatserna kan uppställas.Valet av länder är också betydelsefullt i sammanhanget. Utsikterna att nå ökadeffektivitet förbättras om samarbetar med länder som strävar efterdemokratiska och marknadsekonomiska lösningar på utvecklingsproblemen. Enförbättrad utvärdering av biståndet är nödvändig, anförs det i mo- UU1984/85:12 , 21 tion 1261 (m). SIDA bör vid sidan av sitt egetutvärderingsarbete också få biståndet bedömt av fristående experter. Densärskilda befattningen inom UD som biståndsinspektör bör åter inrättas. Till förra årets biståndsbetänkande (UU 1983/84:15)fogades en reservation (m, c, fp) som återges i motion 1261 (m) och motion1678 (c). I reservationen ställdes krav på att regeringen skulle tillsätta enbiståndspolitisk utredning. Följande riktlinjer angavs för denna utredning: En medveteninriktning av vårt bistånd försvåras nu av den starka betoningen avmottagarländer med låsning till stela landramar. Denna leder också till allbiståndet blir splittrat och svårt att överblicka. I ett fortsatt bilateraltbistånd bör därför avtal om insatser föregå del årliga fastställandet avlandram, så att denna blir summan av vad som behövs för att uppfylladet avtalade. Det ärangeläget att nå fram till mera av problem- och projektinriktat bistånd medöppnare val av vägar. Det bör också bli mera naturligt att avveckla ettprogramlandsbistånd och därigenom ge utrymme för samarbete mednya länder. Fördelningen mellan bilateralt och multilateralt bistånd måsteockså övervägas. Som multilateralt bistånd bör då ses inte bara bistånd genomFN-organ och t. ex. de regionala utvecklingsbankerna utan också annatbiståndssamarbete kring globala eller regionala problem och projekt. Det ärangeläget att utnyttja och utveckla den svenska resursbasen så, att svenskkunskap och forskning, liksom svenskt näringsliv, i qkande utsträckning direktkan ställas i den fattiga världens tjänst. I syfte alt nåde fattigaste och mest utsatta grupperna samt att bidra till en demokratisksamhällsutveckling bör samarbetet med de enskilda organisationerna byggas ut. Det är ocksåangeläget att utveckla en effektiv katastrofberedskap. Möjligheterna attinordna en svensk produktion av livsmedel och andra basförnödenheter i dennabör särskilt studeras. I denna bör också organisationer som Röda korset ochRädda barnen kunna spela en viktig roll. Det saknas en systematisk forskning och dokumentation kring underutveckling och globalmiljöförstöring. Därigenom riskerar både opinionsbildning och beslut all utgåfrån oklara förutsättningar. Utredningen bör ägna sig åt denna fråga. Det är ocksånödvändigt, att utredningen utarbetar förslag till ett effektivt syslem förutvärdering av biståndet. I de föreliggande partimotionerna593 (fp), 1261 (m) och 1678 (c) återkommer som framgår av del föregående flera av de krav som restes och som delvis återspeglas iriktlinjerna för den föreslagna utredningen. Till avsnittet om riktlinjer för utvecklingssamarbetet harockså förts motion 1689.1 dess yrkande 2 påfordras en bättre samordning avberörda UU 1984/85:12 22 myndighetersbiståndsverksamhet, och i yrkande 3 begärs att skall uttala att en samordnadbiståndsverksamhet bör vara inordnad i ett långsiktigt utvecklingsprogram. Imotionen redovisas ett antal vetenskapliga observationer, bl. a. beträffandesambandet mellan klimat och naturmiljö i . Motionären visar medutgångspunkt i dessa observationer att ökad tvärvetenskaplig forskning och enförbättrad samordning av olika biståndsinsatser är nödvändigt om varaktigaresultat av utvecklingssamarbetet skall uppnås. I motionen föreslås också iyrkande 1 att en professur i biständsforskning skall inrättas i ,finansierad med medel från C 2-anslaget. (I fråga om yrkande 1 har utskottetinhämtat yttrande från utbildningsutskottet.) Vidare berörs u-ländernasskuldkris i motionen. Enligt motionärens mening bör lån företrädesvis lämnaspå marknadsmässiga villkor. Länder som inte har tillräcklig kreditvärdighelbör erhålla rent gåvobistånd. En till utlånad köpkraft som intemotsvaras av ekonomisk bärkraft leder endast till en ständigt ökande skuldbördaför . Regeringen bör därför utreda möjligheterna lill en klararegränsdragning mellan lån och kontantstöd till , heter del i motionensyrkande 4. De förslag om förändringar i principerna förSveriges utvecklingssamarbete som redovisats i det föregående överensstämmer istor utsträckning med yrkanden som behandlats i tidigare biståndsbetänkanden,särskilt det som avgavs (UU 1983/84:15). Det gäller bl. a.demokralimålets betydelse i biståndet, invändningarna mot principerna ochmetoderna för det landinriktade biståndet, de enskilda organisationernas rolloch kravet på en ny biståndsutredning. Utskottet vill därför inledningsvishänvisa till de synpunkter och förslag som med anledning av de då föreliggandemofionerna framfördes i betänkande UU 1983/84:15 och som sedermera bifölls avriksdagen. De fyra biståndspolitiska målen resurstillväxt,ekonomisk och social utveckling, ekonomisk och politisk självständighet samtdemokratisk samhällsutveckling bör enligt utskottets mening ligga fast. De ärlikvärdiga och skall enligt upprepade beslut vara vägledande förallt över biståndsanslagen finansierat biståndssamarbete. Det bör således idetta avseende inte vara någon skillnad mellan det bistånd som administreras avSIDA och det bistånd som förmedlas genom andra organ som de internationellabankerna, FN-organisationerna eller Beredningen för internationellt teknisktekonomiskt samarbete (BITS), vilket mofion 2419 (vpk) vill göra gällande.Samfidigt är det, som utskottet har framhållit. UU1984/85:12 23 knappast möjligt all kräva alt vart och ett av de fyramålen i lika grad skall uppfyllas i varje enskild biståndsinsats. Del avgörandemåste vara att ett visst projekt eller en insats blir ett led i enutvecklingsansträngning som främjar uppnåendet av våra biståndspolitiska mål. Det finns i sammanhanget också anledning alt erinra om attbiståndets innehåll och inriktning i enskilda fall inte kan bestämmas enbartmed hjälp av de fyra målen. Även andra uttalanden av riksdag och regering samtde behov och förutsättningar som gör sig gällande i varje situation måstesjälvfallet beaktas. I ett katastrofiäge, som det som råder på många håll iAfrika, måste uppenbarligen själva överlevnaden och de grundläggandeförutsättningarna för fortsatt utveckling vara avgörande för biståndetsutformning. Med hänvisning till del anförda anser utskottet inte attdet finns anledning för all göra ett uttalande om debiståndspolitiska målen av den innebörd som föreslås i motion 2419. Yrkande 1 imotionen avstyrks därför. Inte heller anser utskottet att det bör uttala sig om denframtida andelen landprogrammerat eller av SIDA administrerat bistånd. De olikabiståndsformernas andelar i förhållande till utvecklingssamarbetets totalaomfattning bestäms av fiera faktorer. Så länge samma principer styr alltsvenskt bistånd bör mindre förskjutningar mellan anslagen inte vara uteslutna.Yrkande 4 i motion 2419 (vpk) avstyrks. I förra årets betänkande slog utskottet med anledning avmotionsyrkanden om bistånd och mänskliga rättigheter fast att ettbiståndssamarbete inte kan förbli opåverkat av situationen hos motparten. Endiskussion om mänskliga rättigheter bör kunna föras med ettbislåndsmottagarland, även inom ramen för biståndssamarbetet, ansåg utskottet. Bistånd skall inte användas som påtryckningsmedel. Detskall tjäna mottagarlandets fatliga. Del finns emellertid situationer dåSverige bör klarlägga att ett samarbete försvåras med länder vars syn pämänskliga rättigheter väsentligt skiljer sig från vår. Ett sådant klarläggandekan i längden vara till gagn för dem sorn biståndet ytterst vill nå. Utskotteivill också erinra om vad det framhöll i förra årets biståndsbetänkande (UU1983/84:15), nämligen att även valet av projekt och mottagargrupper kan vara avbetydelse för att visa vilken vikt fäster vid skyddet av mänskligarättigheter. Insatser för uppbyggnad av demokratiska institutioner och biståndtill exempelvis nyhetsförmedling och kulturförmedling kan vara betydelsefullt idetta syfte. Också på detta område kan stöd till och genom frivilligaorganisationer vara ett verksamt inslag. I sina förhandlingar med mottagarländerna om biståndetsutformning bör det enligt utskottets mening vara naturligt förbiståndsmyndigheterna att ge uttryck ät denna inställning. Med det anförda torde ifrågavarande del av yrkande 1 imotionerna 593 och 1261 få anses besvarad. UU1984/85:12 24 Om brott mot mänskliga rättigheterkan påverka ett biståndssamarbete gäller delta självfallet i ännu högre gradkrigshandlingar som inte företas i självförsvar. Utskottet har tidigare (UU1983/84:15) uttalat: "I fråga om avbrytande av bistånd till länder sombedriver anfallskrig har varit av meningen att allmängiltiga ochentydiga regler för sådana fall inte kan fastställas utan att en prövning sistoch slutligen måste göras i de enskilda fallen. har också framhållit attbiståndet inte bör betraktas som ett utrikespolitiskt påtryckningsmedel. "Utskottet anser att dessa uttalanden fortfarande har giltighet. Med hänvisning till vad sorn anförts avstyrker utskottetyrkande 1 i motion 1261 (m) i vad avser avbrytande av bistånd samt motionerna343 och 494. Landsbygdsutveckling, miljö- och markvård, energi,katastrofbistånd m. m. I flera motioner betonas vikten aven fortsatt och intensifierad satsning på landsbygdsutveckling samt påbevarande av den naturliga miljön och odlingsbetingelserna på landsbygden därdet stora fiertalel av människor för överskådlig tid måste söka sinbärgning. Som framgår av årets och tidigare års budgetpropositionerliksom av utskottets biståndsbetänkanden är landsbygdsutveckling av olika slag,inbegripet mark- och miljövård, redan ett prioriterat område för svensktbistånd. Livsmedelskrisen i , som delvis är en följd av ett för hårtutnyttjande av den naturliga miljön, är föremål för betydande uppmärksamhetbåde i del svenska bilaterala utvecklingssamarbetet och i de internationellaorganisationernas bistånd. I propositionen påpekas att den sjunkandejordbruksproduktionen i har många orsaker. En tvärvetenskapligforskning på området är nödvändig, heter det. UtskoUet kan instämma i den allmänna bedömning som görs ide förevarande motionerna att landsbygdsutveckling och insatser för miljö,markvård och energi hör till de allra viktigaste inslagen i vår biståndspolitik.I fiertalet av våra mottagarländer i sker också sedan fiera år enmedveten inriktning av projekt och program på dessa angelägna områden. Ommålen bör således kunna råda enighet. I fråga om medlen kan olika meningarfinnas. I de tre partimolionerna föreslås att en särskild anslagspost börinrättas för insatser inom miljö-, markvårds- och energiområdet. Det kanfinnas skäl för en sådan inställning. Motsvarande skäl skulle emellertid kunnaåberopas till förmån för särskilda anslagsposter för andra angelägna ändamål,såsom hälsovård och utbildning. Det är utskottets uppfattning alt miljöförstöringen är enviktig orsak lill krisen i och på andra håll, men att fiera andrafaktorer också spelar en väsentlig roll. Kulturella och sociala traditioner,samhällssystem, geografiska och ekonomiska strukturer påverkar alla ett landsförsörjningsbetingelser. Ett utvecklingssamarbetes inriktning måste enligtutskottets UU1984/85:12 25 uppfattning avgöras med hänsyn till fiera samverkande förhållandensom ofta är specifika för varje enskilt land. Det är bl. a. iakttagelser avdetta slag som är av betydelse för det landinriktade biståndets utformning. Utskottet anser alt miljöaspekter bör beaktas i nära nogvarje omfattande biståndsprogram. Det är därför naturligt att mark-, miljö-och energiinsatser liksom landsbygdsutveckling normalt bör vara en del av detreguljära landprogrammerade biståndet. Detta hindrar inte alt det vid sidanhärav kan finnas behov av särskilda medel för vissa insatser (jfr avsnittet omFörsöksverksamhet m. m. på annan plats i detta betänkande). Ett nära samband med bistånd på miljöområdet har yrkande13 i e-mo-tion 1678 och motionerna 2415 och 2421 som handlar om behovet avlångsiktiga kataslröfförebyggande åtgärder. Utskottet kan i många avseendendela den beskrivning av situationen som görs i motionerna. Del är sannolikt attstörre uppmärksamhet kommer att behöva ägnas åt långsiktigakatastrofförebyggande åtgärder såväl av de internationella Organen som avbilaterala givare och att sådana insatser skall vara en del av det reguljärabiståndet. Utskottet har erfarit att regeringen för sin del avser alt övervägavilka åtgärder som kan bli erforderliga inom det svenska utvecklingssamarbeteti detta syfte. I väntan på resultatet av dessa överväganden finner utskottetdet inte påkallat att göra de i motionerna begärda uttalandena. Yrkande 13 imotion 1678 och motionerna 2415 och 2421 avstyrks därför. Motion 845 förespråkar stöd till hotade naturmiljöer såsomnatiorialpar-ker och andra områden som är väsentliga för att förhindrautrotning av värdefulla växt- och djurarter. I yrkande 1 föreslås attregeringen skall ta initiativ i FN-sammanhang i delta syfte och i yrkande 2 attresurser avsätts inom biståndsanslaget för ändamålet. Den angelägna fråga som tas upp i motionen behandlas iflera internationella sammanhang. har utan tvivel förståelsenökat betydligt för vikten av alt bevara naturmiljöer med värdefull och kanskeoersättlig flora och fauna. I samarbete med bl. a. FN:s miljöprogram UNEPantogs en världsstrategi för naturvård World Conserva-tion Strategy av internationella Naturvårdsunionen, i vilken är medlem. Strategin äravsedd att vara ett rättesnöre för världens regeringar i naturskyddsfrågor. Enligt utskottets mening finns det anledning för Sverigeatt i internationella sammanhang medverka till att vidmakthålla intresset förhotade naturmiljöer av det slag som nämns i motionen. Det är nödvändigt attsprida insikten om alt del här rör sig om värden som inte kan återskapas om deen gång gått förlorade. Det är självfallet viktigt all en opinion skapas idenna fråga inte minst i de berörda själva. Än viktigare äremellertid att finna möjligheter att ge ekonomiskt stöd till konkreta räddningsprojekt.Eftersom dessa naturmiljöer ofta finns i de fattigaste är detuppenbart att många andra angelägna behov konkurrerar om UU1984/85:12 26 de knappa resurserna. Utskottet vill inte utesluta attbiståndsmedel skulle kunna komma till användning för detta syfte. Det måsteemellertid ske efter sedvanlig biståndspolitisk prövning och självfallet isamråd med det berörda landets egna planeringsmyndigheter så att en rimligavvägning mellan olika insatser kan göras. Med detanförda får utskottet anse motion 845 besvarad. I detta sammanhang behandlar utskottet också yrkandena 3,4 och 5 i motion 980, i vilka föreslås att verkar för att en internationellkommission tillsätts med uppgift att granska kemi- och läkemedelsföretagensverksamhet i tredje världen, att myndigheter och sjukvårdsförvaltningar börstödja bojkottaktioner riktade mot dessa företag och att ett samarbete med ILOinleds för att bistå tredje världen med en skyddsorga-nisalion för industri-och lantarbetare. De frågor som tas upp i motionen behandlades iutrikesminister svar på en fråga i den 15 februari1985. Utrikesministern nämnde bl. a. att flera internationella organisationerär sysselsatta med hithörande frågor och att i flera fall försökerspela en pådrivande roll. Särskilt nämndes förhandlingarna inom FN omutarbetande av en uppförandekod för bl. a. sådana multinationella företag som åsyftasi motionen. Utrikesministern var emellertid av åsikten all ytterligare ettorgan, såsom en internationell , knappast skulle kunnapåskynda lösningen av dessa frågor. Utskottet kan instämma i denna bedömning.Det är icke desto mindre angeläget att det sker en internationellopinionsbildning mot missbruk vid tillverkning och försäljning avbekämpningsmedel, farliga läkemedel och andra miljögifter och attinternationella regler utarbetas. Bojkoitaktioner av olika slag kan ibland vara ettberättigat inslag i opinionsbildningen. Frågan om att vidga den kommunalakompetensen för att möjliggöra solidaritetsyttringar kommer att belysas avberedningen för ökad samverkan mellan stat och kommun (dir. 1983:30) somberäknas avge ett betänkande . Enligt utskottets mening saknasanledning för att göra uttalanden om regelrätta bojkoitaktioner avdet slag som förordas i motionen. Med hänvisning till det anförda avstyrks yrkandena 3 och 4i motion 980. Ett naturligt forum för behandling av arbetsmiljöfrågor ärILO. Inom delta FN-organ bedrivs ett viktigt konventionsarbetepå arbetsrättens och arbetsmiljöns område. Organisationen har efter hand ocksåalltmer intresserat sig för de svåra förhållanden som arbetskraften iu-länderna ofta måste arbeta under. Strävandena inom att nå fram tillriktlinjer för Minimum Labor Standards är ett exempel härpå. Utskottet utgårfrån att regeringen inom och på annat sätt verkar för effektiva reglertill skydd för bl. a. industri- och lantarbetare i . Den senastefidens allvarliga olyckshändelser, som bl. a. redovisas i motionen. UU1984/85:12 27 visar att det i hög grad är påkallat att internationellaorgan och enskilda länders regeringar tar pä sig ett större ansvar även fördetta slag av miljöhot. Ett exempel på vad som görs är det bistånd som Finlandi samarbete med ger till på yrkesinspektionens område. Liksom fallet ofta är vid naturkatastrofer är det ofta defattigaste och mest oskyddade grupperna som drabbas hårdast vid storaolyckshändelser av detta slag. Överväganden om möjliga motåtgärder bör därföräven av detta skäl naturligen hamna hos de organ som har ett särskilt ansvarför biståndet till . Yrkande 5 i motion 980 får med hänvisning till del anfördaanses besvarat. Till frågan om inriktning av utvecklingssamarbetet påbestämda områden hör även motion 1684, i vilken föreslås att utvecklingsbiståndetäven skall svara mot kvinnors behov och all kvinnor görs delaktiga i biståndsprojekteni både givar- och mottagarlandet. Enligt utskottets uppfattning motsvarar målsättningarnaför det svenska utvecklingssamarbetet redan i hög grad de krav och önskemål somreses i motionen. För att bättre kunna förverkliga dessa målsättningar bildadespå förslag av kvinnorådet för internationellt bistånd. Kl B.I det betänkande från ulrikesutskoltet som låg lill grund för riksdagensbeslut (UU 1981/82:20) redovisades utförligt de svenska strävandena attinnefatta även kvinnor i utvecklingsarbetet. Det framhölls som viktigt attkvinnobistånd inte bara får bestå av projekt som är särskilt inriktade påkvinnor utan att u-landskvinnornas situation borde beaktas vid utformningen avallt landprogrammerat bistånd. KIB arbetar nu fram ett handlingsprogram somtar sikte på kvinnor i och har deras särskilda behov som utgångspunkt.Utskottet ser positivt på framtagande av ett dylikt program, som kan påskyndaförverkligandet av biståndsarbetets ambitioner i detta avseende. Utskottet ärenigt med motionärerna om behovet av bistånd för kvinnor, men mot bakgrund avvad som redan görs på området finner utskottet inte anledning att nu göra ettsärskilt uttalande av det slag som föreslås. Motion 1684 får därmed ansesbesvarad. Också motion 1260 om handikappinsatser avser inriktningenav det svenska biståndet. Av motionen framgår att åtskilliga positiva insatserredan gjorts i det bilaterala samarbetet. Motionären nämner särskilt despeciella landgenomgångar SIDA gjort i syfte alt öka mottagarländernas intresseför handikappfrågor. SIDA:s arbete med handikappfrågor måste emellertid stärkasytterligare. Inte minst bör personalens kunskaper öka genom mer utbildning.Anställning av en särskild handikappsakkunnig bör övervägas, heter det bl. a. imotionen. SIDA har engagerat sig alltmer aktivt ihandikappfrågor. Ett samarbete pågår med internationella organ såsom WHO, FN:shandikappcenter i och . Bilaterala insatser pågår i ,, , och Sri Länka. Ett tjugotal större och UU 1984/85:12 28 mindreprojektbidrag har utbetalats till enskilda organisationer med verksamhet iu-länderna. Ettviktigt steg på det normskapande området togs i och med utformningen av ettsvenskt handlingsprogram inom ramen för FN:s världsaktionsprogram förhandikappade . InomSIDA håller nu vissa riktlinjer för fortsalla insatser på handikappområdet påatt utarbetas. Utskottet utgår från att även behovet av internutbildning förSIDA:s personal beaktas i detta sammanhang. Motion 1260 får därmedanses besvarad. I förra årets biståndsbetänkande gjorde utskottetrelativt utförliga överväganden om landprogrammeringen som metod.