bet · G801KU35 · 1984-12-31 00:00:00 — AndersBjörck: Det står i det första utkastet till brev från : "Som följd av ert samtal i Stockholmmed statsminister och statssekreterare har jag äran meddela er attjag fått mandat av regeringen . Däremot sändes ett brev senare, som var något annorlundaformulerat. Där talas om att man hade fått instruktion av regeringen atterbjuda vissa saker. Måsteändå inte detta att man har fått mandat resp. att man har fått instruktionerfrån sin regering tolkas så att ett formellt regeringsbeslut KU1984/85:35 192 När fattades i så fall det regeringsbeslutetatt bemyndiga ambassadören i att göra utfästelser av det slag som här harförekommit? : Vad som skall granskas här är väl defaktiska regeringsbesluten. Det har naturligtvis inte fattats något formelltregeringsbeslut om detta, utan i de samtal som har förekommit har mandiskuterat vilken kredit som högst kan vara tänkbar. Den informationen har manvidarebefordrat, men beslutet måste ju fattas av de behöriga myndigheterna.Formuleringen kan inte uppfattas så bokstavligt att man utgår från att det ärett regeringsärende. Jag vill påpeka att diplomater använder detta språk. Desäger "my government" utan att saken för den skull behöver habehandlats i regeringen, utan det står som ett uttryck för den svenska staten. : Vi vet vad vi skall granska ikonstitutionsutskottet. Jag måste konstatera att något formellt regeringsbeslutom att göra dessa erbjudanden inte föreligger. Får jag i anslutning därtill fråga, om den här saken varitföremål för allmän beredning? : I den kopia som är överlämnad tillutskottet av första utkast kan de som läser noggrant seatt vissa avsnitt är förstreckade. Det är en kopia av mitt exemplar, och det ärmed min handstil som det står "BITS" och "".Detta blev föremål för en intern beredning inom kanslihuset. Det visar att vihade en gemensam beredning inom kanslihuset. Sedan till den formella frågan. Det sker ett förhandlandemellan och , ett förhandlande som började med Oubouzars besök iStockholm och som i viss mening ännu inte är avslutat. Närdet blir ett regeringsärende är när det träffas en överenskommelse. Man kaninte i varje steg fatta regeringsbeslut, men om det blir en överenskommelse avmåste man föra ärendet genom regeringen. Den andra vägen, som ärinne på, tillämpar vi inte i något sammanhang. : Då vill jag citera vad Jean-ChristopheÖberg sade här. Jag frågade honom vems idén till en sådan kredit var, och hansade att det i hög grad var ambassadens i idé. Då frågade jag: "Detvar alltså ett initiativ från ambassaden som underställdes . Kan man utgåfrån att hade förankring här hemma, och grundade han sitt klartecken pånågon instruktion?" Då svarade ambassadör : "När jag får eninstruktion från departementet i har jag inte för vana att ifrågasättaden." Jag drar slutsatsen att tolkar det så att han hade fått eninstruktion från att gå vidare. Då måste jag fråga, vilka i Stockholmsom hade varit med om att fatta detta beslut. Vi kan lämna därhän i vilkaformella former det hade skett. Var det uteslutande statssekreterare ,eller hade man inom regeringen varit med om att ge klartecken? KU1984/85:35 193 : Jag skall inte gå i svaromål mot vadÖberg har sagt och * tala om den roll ambassaden i spelar. Den spelardock en viktig exportfrämjande roll, vill jag säga, som förklarar en hel del avde betydande framgångar som svensk exportindustri har haft i . Jag som tjänsteman hade att följa upp biandkommissionensmöte. Det var två regeringsdelegationer från resp. som hadesammanträtt. Därvid upprättades ett mycket omfattande protokoll där man komöverens om att vissa saker skulle göras som förhandlingarna hade gällt.Protokollet undertecknades på den vägnar av ,som var därtill befullmäktigad. Sedan ankommer det på mig som statssekreterareatt sätta ohka aktiviteter i verket. Det var som ett led i detta arbete som Oubouzar återvändetill för att fortsätta förhandlandet. Inte heller detär exempellöst, utan det händer ofta. Man måste göra vissa övergripandeställningstaganden, och det var i den andan som vi kom överens efter Oubouzarsbesök om att konkretisera det som redan hade fastlagts genom biandkommissionensmötesprotokoll. Det är den fasta grunden för det fortsatta agerandet underhösten och . : Kan man tolka detta så att åtminstoneutrikeshandelsminister var informerad, innan Öbergs brev skulleavsändas, både om innehållet och om att det skulle avsändas? : I grova drag, även om vi inteunderställde utrikeshandelsministern formuleringarna. : Men därutöver var det inom regeringen barautrikesministern som var informerad om att ett brev skulle gå? : Jag har inte studerat de detaljerna sånoga. Jag tror att brevväxlingen förekom då jag var på resa i och attnågon annan -troligtvis - upprätthöll min befattning. Vi brukarnämligen växla. : Jag sade tidigare att finansministernsjälvfallet var underrättad om detta. : Vem var den ursprunglige idégivaren tillatt ställa krediter av denna omfattning till förfogande - var detJean-Christophe , eller var det någon annan? Carl-JohanÅberg: Det var statssekreterare . AndersBjörck: När fick ni reda på detta i och i vilken form? Carl-JohanÅberg: Vid förhandlingarna . 13 1984/85. KU1984/85:35 194 : Får jag gå över till BITS. Anser ni att det var rimligt att BITS fick besked förstvid sitt sammanträde om att kreditlöften av det här slaget hadegivits, och varför gavs ingen information i förväg? : Detta skötte inte jag, eftersom BITShandläggningsmässigt hör till u-avdelningen under . Jag tror inte - men det är en frågaom tro - att var indragen i frågan om brevväxling. Däremot följdeBITS kansli nära de tidigare samtalen med algerierna, och BITS var ävenrepresenterad vid biandkommissionens möte . Att algerierna hadesådana önskemål var alltså väl känt av BITS. Att vi hade planer på att försökastimulera svenska exportaffärer vägen via BITS var också väl känt för BITSstyrelse. Utskottet bör ha klart för sig att då bestodav regeringsrepresentanter. Två departementsråd representeradehandelsavdelningen, av vilka den ene är vice ordförande. Chefen för , denbilaterala enheten, är den andre som är med i . hartvå medarbetare i styrelsen. Vidare är representerat. BITSstyrelse bestod alltså då i huvudsak av kanslihustjänstemän. : Fanns det alltså i flerarepresentanter t. ex. för handelsavdelningen som var informerade om vad som varpå gång innan inkl. ordföranden och kanslichefen fick besked den7 december? : Jag vill hävda att vissteatt det var någonting på gång med , men jag kan inte uttala mig omhuruvida alla visste exakt Uka mycket. Det departementsråd som är enhetschefför den byrå inom handelsavdelningen som handlägger Algerietfrågor vetnaturligtvis i den kapaciteten - det följer av hans ämbetsbefattning - mer omhur frågan ligger till än de andra. Kunskapen är inte jämnt fördelad. : Jag har framför mig utskrift avutfrågningen av . Där frågar jag: "Den första kontakten varuppenbarligen , som styrelsesammanträdet hölls? "Då svarade Karlen: "Det är riktigt." Vi granskar ju även administrativ praxis i detta utskott.Hade det inte varit rimligt att BITS ordförande och kanslichef hade fåttinformation före styrelsemötet, eftersom det är BITS som formellt fattarbeslutet? : 1 en viss mycket allmän mening kan jaghålla med om att man aldrig kan informera nog mycket, men tid ochandra arbetsuppgifter sätter hårdhänt gränser. Jag upprepar det som jag harsagt, nämligen att informerade i varje fall BITS kanslichef,kanske inte om brevet, men väl om att det var en aktivitet på gång medAlgeriet. KU 1984/85:35 195 : Vilka kontakter förekom medstatsrådsberedningen i detta ärende? Är det normalt att statsråd blirinformerade om denna typ av kreditärenden? : Jag är inte övertygad om attstatsrådsberedningen var informerad om själva kreditärendenas behandling. Detvågar jag inte säga. : Jag har framför mig en handling från den 14december från handels- och u-avdelningarna. Den har en lång delgivningslistasom börjar med , SB - det betyder väl statsrådsberedningen.Meddelandet börjar med "vårt chiffer 167 samt ert enclair 325 förambassadören från handels- och u-avdelningarna, avsänt i den 14/121983". Där står det: "Ditt brev till Oubouzar den 26november har varit föremål för ingående överväganden hos berörda tjänstemän idepartementet och myndigheten." Detta är nr 6 i den förteckning överhandlingar som vi fått från . : Det vågar jag inte svara på. Istatsrådsberedningen finns ett antal tjänstemän som har till uppgift att varainformerade om vad som händer inom ohka departement, och är denperson i statsrådsberedningen som följer utrikeshandelsfrågorna. Jag vågar intesvara för hur regelbundet han står på delgivningslistorna, men med tanke på denomfattande delgivning i övrigt som enhgt denna lista har skett skulle det varitanmärkningsvärt om hålhts utanför informationen. : Har handelsavdelningen givitstatsrådsberedningen särskild information eller briefing just i det här ärendet? : I kreditfrågor och BITS-frågor kan jaginte erinra mig att det har varit några särskilda beredningar eller någonsärskild föredragning i statsrådsberedningen. : Vilken kontakt och information harutrikesministern och statssekreterare fått från BPA som företag om dessproblem i ? : Det har varit alla de bekymmer somhänger samman med att algerierna inte har förmått uppfylla sin del avkontraktet, således att leverera rör vid fastställda tider och av erforderligkvalitet. Det har förorsakat stora bekymmer. Men det måste påpekas att viskulle ha biträtt vilket företag som helst som haft besvär. Inte minststatssekreterare har fått göra åtskilliga utryckningar för att stödjaföretag i deras försäljningsansträngningar. De flesta företagen är privatägda. : Finns det någon parallell där något privatföretag, som utrikesministern sade, har fått en motsvarande behandling? : I varje fall har det företagitsbetydligt längre resor än till KU1984/85:35 196 för att stödja företag, men jag tycker inte attjag nu skall namnge dem. Det har gällt både och . : Vilka företrädare för harutrikesministern och statssekreteraren sammanträffat med? Har ni haft kontaktt. ex. med BPA:s styrelseordförande? : Det är naturligt. I ett bolag är detordföranden och verkställande direktören som företräder bolaget utåt, så det ärframför allt de två personerna som jag haft kontakt med. Kanske har det varitnågon tekniker eller ekonom med . : Vilka önskemål har då framförts om hjälpfrån den svenska utrikesrepresentationen? : Att den skall övertala den algeriskaregeringen att ingå i nya förhandlingar med BPA om ett avtal. : I ett telegram frånstatssekreterare uttrycks stark kritik mot det brev till Oubouzar som ärdaterat . Man menar där att brevet av ärväl frikostigt med löften eller åtminstone uttrycker sig mycket oklart. Delarutrikesministern och statssekreterare de kritiska bedömningar som finns idetta telex av vad gäller brevet? : Det är ingenting ovanligt att uppgiftersom man lämnar kan behöva kompletteras och förtydligas genom ett nytt breveller telegram. Det är vad som har skett här. Det måste vara mycket vanligtockså på andra håll att man ger vissa besked men sedan finner attförtydliganden behöver göras för att mottagaren klart skall förstå vad det ärfråga om. : Jag återkommer till det jag sade nyss.Vi måste ha den bild klar för oss som man hade på algeriskt håll. Algeriernaville ha en ramkredit på ungefär en miljard som skulle ges på s.k. mjukavillkor. Då konstaterade vi att det inte går, att vi inte har dentypen av krediter. Skulle vi komma i närheten av en uppgörelse fick vi dels geen ramkredit från det halvstatliga kreditorganet -,dels erbjuda efter prövning i varje enskilt fall möjligheter via BITS. Detta är en svår materia. Det äringen tillfällighet att trots att frågan har stötts och blötts i tidningar ochdiskuterats i utskottet, har det sagts mig att det fortfarande ställs frågor idetta utskott som visar att man inte har lyckats hålla de båda sakerna isär.Det är detta som i grund och botten förklarar brevväxlingen och behovet avytterligare förtydliganden. : Jag är mån om att ställa en fråga som hängersamman med att det är regeringens handlande vi granskar. Jag har uppfattat attregeringen KU1984/85:35 197 står bakom den precisering som man har ansett varanödvändig. Man kan alltså inte säga att regeringen mera företräder det som ståri Öbergs första brev, utan det är detta sammantaget, med den precisering somgjordes efter det första brevet, som ger uttryck för regeringens uppfattning? : På tal om att hålla isär: Har det varitnågra problem att hålla isär BPA:s affärer och frågan om krediter? : Inte för oss, men tydligen för andra. : Det finns alltså inget som helst sambandmellan de här två sakerna? Tillåt mig att utveckla detta något. Det tillhör minvardag att ha flera parallella förhandlingar pågående med ett och samma land. Vi kan inte försätta oss i densituationen att vi på grund av att vi förhandlar om ett svenskt företagsutestående skulder drar oss tillbaka från våra ansträngningar att få nyaaffärer, i varje fall inte från sådana nya affärer som vi har rimlig chans attfå betalt för, även om ett betalningsproblem i ett land alltid är en signal skall iaktta försiktighet. Vi kan inte heller vända på det och säga att på grund avatt vi vill främja exporten för t. ex. eller ASEA skall vi lämna ettsvenskt byggnadsbolag i sticket. Det ingår i våra ämbetsåligganden att drivabåda sakerna parallellt. Det var vad som hände i . Vi hade två parallellahändelseförlopp. Det är nog en realitet som vi i denna onda värld får leva medett bra tag till innan skuldkrisen är ur världen. : Jag vill gärna veta om BPA har fått betaltför den skuld som var upphovet till denna anmälan. : Icke en dinar har företaget fått betaltför detta. Jag träffade den algeriske hydraulikministern,som väl att märka är en annan än när det egentliga arbetet pågick, ochförhandlade på nytt. Låt mig skriva litet historia om vad som har hänt. Efterolika insatser lade BPA ned arbetet på den s. k. perimetern, dvs.rörledningen - inte på själva dammen, utan det arbetet fortsatte. Orsaken varden som utrikesministern anförde tidigare, att rören inte höll. Man fann inte kunde fortsätta på detta vis, och så tillsattes den s. som fick i uppdrag att försöka förlika de stridandeparterna: hydraulikministeriet och det svenska företaget. Den kom ingen vart.Till slut tvingades BPA KU 1984/85:35 198 återupptaarbetet, eftersom BPA hade kvar hela kostnaden - svenskarna bodde där men hadeingenting att göra. Det är den s. k. överenskommelsen från , somman gick ut med . Det var en överenskommelse som endastinnebar att BPA skulle återuppta arbetet. Man skulle inte längre behöva stå förkostnaden för söndriga rör, vilket i och för sig var ett åtagande av betydelsefrån algeriskt håll. Men skadeståndet om 92 miljoner dinarer, som då motsvarade150 milj. kr., reglerades inte, utan man sade att det fick företaget ochministeriet förhandla om. En överenskommelse skall vara träffad till den 1juh. Sedan lämnade vi BPA under det halvåret. Dagarna anfördes det att man inte kommit någon vart. Visade: Försök igen! Vi gick på algerierna, och de sade att man skulle försöka fådetta färdigt till . befann sigstyrelseordföranden och verkställande direktören i - ingenting hade hänt. Sedanhar vi haft annat för oss. Det är först nu som jag i samband med andraexportaffärer har åkt ner. Jag skulle inviga den svenska paviljongen påAlgermässan och då tog jag på nytt upp frågan. Fortfarandehar denna överenskommelse icke givit upphov till utbetalning av en enda dinar.Vilka konsekvenser det får för BPA:s ekonomi får ni fråga BPA om. : Jag anser att vi nu är färdiga medden punkten. Nästa punkt gäller exportkredit till . LennartBodström: Den saken har jag berört i en kammardebatt , och jaghar ingenting att tillägga utöver vad kammarens protokoll innehåller. : Då lämnar vi den punkten. Sedanhar vi frågan om de s. k. u-garanterade krediterna till . Finns detnågra kommentarer eller ytterligare synpunkter på det ärendet? -Om inte, lämnarvi den punkten. Viskall i detta sammanhang också behandla frågan om oljeförhandhngar med . BertUFiskesjö: I den frågan har vi haft tillfälle att höra synpunkter från GunnarNordbeck. I anslutning till den redovisning som vi fick från honom och vad somvarit känt från pressen vill jag ställa några frågor, i första hand tillstatssekreterare , som varit inkopplad på det ärendet. Vilkaär de grundläggande skälen till att regeringen beslutat att ge överstyrelsenför ekonomiskt försvar en direkt order att inköpa en så stor kvantitet oljafrån , olja som enhgt överstyrelsens egen bedömning inte behövdes? Carl-JohanÅberg: Upprinnelsen till detta finns att söka kring KU 1984/85:35 199 1980,när den dåvarande regeringen styrde över en betydande del av överstyrelsensuppköp till . Det var då överstyrelsens lager fortfarandebyggdes upp. Närjag gjorde ett besök i som ledare för en handelsdelegationtog iranierna mycket snabbt upp frågan med hänvisning till den tidigareupphandhng som den svenska överstyrelsen för ekonomiskt försvar hade gjort. Iprotokollet som vi undertecknade efter mötet står det -där var jag försiktigmed formuleringarna - vad iranierna är intresserade av att köpa från Sverige.Jag ville gardera mig för att det i första hand bör vara en uppgift för företagenoch inte för staten att stå för handeln. Närjag kom hem hade fattat beslut om att ÖEF:s oljeupphandlingskulle fortsätta. Regeringen fick ett uppdrag av att fullfölja detta,och uppdraget lades sedan på överstyrelsen . Nordbeck harsagt till mig att han försökt klargöra för utskottet att det då fortfarandeicke rådde något tvivel om att överstyrelsen behövde olja. Med ledning av dettariksdagsbeslut och regeringsbeslutet om upphandling uppdrog vi åt ambassadörBundy i att meddela Adabih att det nu skulle ske en upphandling av oljafrån . Det noterades av iranska som ett åtagandefrån svensk sida, och det låg också ett svenskt regeringsbeslut bakom. Regeringenhade till sitt beslut knutit olika villkor, bl. a. att handeln skulle ske isamband med kompensationsaffärer. Det hade vi tagit från den tidigareregeringens handläggning av motsvarande ärende. Sedermera,, när beslutet skulle omsättas i praktiken, uppstodvissa problem på två sätt. Det visade sig när vi såg på de tidigare affärernaatt uppköpen hade gjorts på ett sätt som i varje fall vi inte kunde accepteramed hjälp av det då helt privata kompensationsföretaget . hadedebiterat de exportörer som hade fått favörer av dessa köp en avgift som ickehade hamnat hos staten utan hade stannat hos , enligt uppgift för täckandeav dess kostnader. Jag sade - och det är jag beredd att ta ansvar för - att viinte kan försvara den typen av affärer. Det ledde till den komplikationen attSUKAB sade att företaget inte kunde medverka i kompensationsaffärer utan att fåbetalt. Det var då vi kom in i den process som Nordbeck harförsökt klargöra. Då måste regeringen fatta ett nytt beslut och upphävakopplingen till kompensationsaffärerna via och göra detta till en renoch rak oljeaffär. Det sammanföll i sin tur med att tveksamhet uppkom omhuruvida oljan behövdes. Detvar då regeringen föreskrev att uppköpet måste ske - det hade inte varit kristallklartuttalat tidigare - på sådant sätt att man vid en återförsälj-ning icke skullebehöva registrera några förluster. Efter det att regeringen fattat dessa beslutuppdrogs det åt ÖEF och Svenska KU 1984/85:35 200 Petroleumatt fullfölja dessa uppköp. Det har ännu inte gått att åstadkomma demkommersiellt. Adabilivar i , och jag förmedlade då en kontakt mellan SP:soljeuppköpare och en representant för det iranska oljemonopolet som var med iStockholm. De förhandlade utan att komma till resultat. Sedandess har enligt vad jag fått mig berättat SP varit i utan att komma tillnågot avslut. Därvid är det fortfarande. Det har icke skett något uppköp. Dendag det sker ett uppköp skall det ske på sådana villkor att man vidåterförsäljning kan få täckning för sina kostnader. I så fall har man uppnåtttvå saker: vi har fullföljt vårt åtagande mot , även om det är nattståndet,och vi har inte orsakat staten några kostnader. BertUFiskesjö: Enligt vad Nordbeck omtalade när han var här var risken för förlusteruppenbar. Enligt ett visst sätt att räkna skulle förlusten kunna uppgå till 40milj. kr., men siffrorna är Htet osäkra. Under alla omständigheter rör det sigom som man skulle förlora på affären enligtöverstyrelsens bedömning. Dåvill jag fråga hur man kan förena de båda målsättningar för affären som vi nuhar fått höra: dels att den skall fullföljas, dels att den skall ske påkommersiellt acceptabla villkor. Anser statssekreterare att det går att inuläget förena de förutsättningarna? BertUFiskesjö: Anser ni att det helt allmänt är rimligt att överstyrelsen skall varaett oljehandelsföretag som köper in olja som man inte behöver för sinaegentliga uppgifter och sedan säljer på öppna marknaden? Carl-JohanÅberg: Det kan knappast vara någon av överstyrelsens huvudsakliga uppgifter. NilsBerndtson: Jag vill också ställa en fråga i samband med de handelspohtis-kabedömningarna av det verkliga oljebehovet. Förekom det någon bedömning av detverkliga oljebehovet när de handelspolitiska avgörandena gjordes? Carl-JohanÅberg: Den bedömningen skedde i riksdag, som beslutade attoljeupphandlingsprogrammet skulle fortsätta. Det var först somdenna tvekan uppkom. Jag försökte beskriva att vi när vi diskuterade denhandelspolitiska aspekten inte hade någon anledning att ifrågasätta om oljanskulle behövas. fattade sitt beslut , och regeringenfattade sitt konsekvensbeslut när det nya budgetåret började. Detvar först , tre eller , som denna tvekan uppkom.Hade våra ursprungliga planer på uppköp förverkligats med en gång undersommaren 1983, hade det då inte blivit något problem. Genom att vi hade dennakomplicerade relation med KU1984/85:35 201 motköpsföretaget , som jag gärna tillstår att vi intekände till, blev det en betydUgt mer komplicerad affär än vi trodde när vi gavoss in på den. M/5 : kom det att sammanfalla med den tidpunktdå man skulle sälja ut olja och minska lagren. Hade det inte motiverat enändrad bedömning? Finns det några liknande fall där konsekvenserna har blivitsådana som i det här fallet, att man köper in olja och säljer olja? : Problemet arom vi med bibehållentrovärdighet och utan negativa konsekvenser för svensk export kunde ta tillbakadet åtagande som hade gjorts . : Därmed kan vi lämna den punkten och övergåtill frågan om utbildning av iranska läkare eller tandläkare. BertU Fiskesjö: Även om det kan tyckas konstigt finns deten viss koppling mellan frågorna om oljeupphandling och utbildningsinsatser föriranier. Det är fråga om handelsförbindelser, kan man säga. vill jag fråga er som representanter för regeringen omni anser att en utbildning av Khomeinyanhängare i kan betraktas enbartur rent kommersiella synpunkter? : Det här är inget regeringsärende som jaghar kommit i kontakt med. Mitt då vi var ett fåtaltjänstgörande statsråd, blossade frågan upp genom att ett, som jag tror,landstingsägt företag diskuterade att ställa utbildningsplatser tillförfogande. Min inställning var att regeringen inte skulle syssla med densaken annat än om det blev fråga om att medge inresa till landet och den fråganöverklagades eller på annat sätt underställdes regeringen.-Däremot skulle viinte lägga oss i vilken verksamhet detta landstingsägda företag ägnade sig åt. Men det går inte att så bekvämt komma undan. Även om detinte var ett regeringsärende och regeringen inte tänker syssla med det, blirman emellanåt intervjuad. I en intervju framhöll jag att företaget självt bordepröva saken. Bistånd kunde inte komma i fråga, utan här var det fråga om att tabetalt för utbildningen. Det hade också förekommit att vi i motbetalning vårdat svårt gasskadade personer från , av vilka flera avled.Några fördes också till . I den allmänna diskussionen om detta framhöll jag att omvi utbildar läkare i utgår jag från att de får lära sig den etiskaregel som säger att man vid meddelande av medicinsk vård försöker bota, alltidlindra och aldrig skada.