bet · G801KU36 · 1984-12-31 00:00:00 — Om en ledamot som idebatten redan förbrukat sina anföranden önskar t. ex. bemöta ett angrepp frånen annan ledamot som gått in i debatten bör dock möjligheten att få replik påden senares anförande följa allmänna regler. Inom utskottet har i samråd med kammarkansliet utarbetatsett lagförslag i enlighet med den modell som utskottet förordat. Lagförslagetfinns intaget i bUaga 2 till detta betänkande. Utskottet förordar att med anledning avpropositionen i denna del antar det av utskottet framlagda förslaget tilltilläggsbestämmelse 6.1.3 RO och avslår motion 3198, yrkande 1 b, såvitt nu äri fråga. Beträffande motion 3199, yrkande 2, går utskottets förslag utöver deändringar som motionen syftar till. Enligt utskottets mening torde dockmotionen kunna anses vara i viss mån tillgodosedd genom de debattregler somutskottet föreslagit. Med anledning av de föreslagna förändringarna iinterpellations- och frågeinstituten har i propositionen ifrågasatts detfortsatta behovet av bestämmelsen i andra stycket i RO 6:1. Där föreskrivs attett statsråd muntligen skall meddela varför en interpellation intebesvaras inom den föreskrivna fyra veckorsfristen. Utskottet kommer att beaktadenna erinran i samband med uppföljningen av försöksverksamheten. 1 sammanhanget vill utskottet även erinra om kommitténsuttalande att den tid som används för frägedebatter kommeratt bli "ledig" och skulle kunna tas i anspråk förinterpellationsdebatter. På så sätt skulle behovet att anordna sådana debatterpå minskas. KU1984/85:36 30 1 propositionen pekas på vissamöjligheter att få till stånd fler debatter i aktuella frågor i . Redan, nuvarande regler möjliggör i och för sig sådanadebatter. Med stöd av RO 2: 10 anordnas sålunda allmänpolitiska debatter varjevinter och höst. Möjlighet finns för regeringen att enligt RO 3:6 lämna ettmuntligt eller skriftligt meddelande till . Om meddelandet ärmuntligt, kan det utgöra utgångspunkten för en debatt. Också andra debatter, t.ex. remissdebatter, kan förekomma i samband med att en proposition hänvisasfill ett utskott. Utskottet anser i likhet med vad som anförts ipropositionen att det vore värdefullt om fristående debatter i aktuella ämnenunder försöksverksamheten kunde anordnas vid behov. Rent praktiskt bordet, somdet är tänkt i förslaget, kunna ske genom att regeringen eller en partigrupptar initiativ därtill, då en viktig och hastigt aktualiserad fråga dyker upp.En förutsättning bör också vara att frågan inte på annat sätt tas upp tillbehandling i . Beträffande schemaläggningenav aktuella debatter bör det undvikas att lägga in debatterna så att de inkräktarpå arbetsplenum eller andra schemalagda ärenden. De bör heller inte planeras insä att de inkräktar på utskottens eller partigruppernas sammanträdestider. Detär vidare en fördel om debatterna kan hållas . Som kommittén påpekatkan det under vissa perioder blir svårt att undvika att en aktuell debattkommer att inkräkta på tid som eljest skulle använts för arbetsplenum. Även remissdebatter bör enligt utskottet kunna anordnas istörre utsträckning än . En ytterligare möjlighet som kommittén har pekat på är attregeringen vid en särskild informationsstund redovisarviktigare regeringsbeslut för . Detta skulle kunna ske i anslutningtill frågestunden. Under cirka skulle regeringen då muntligtinformera om viktigare regeringsbeslut som har fattats vid torsdagensregeringssammanträde. Det skulle enligt kommittén stå regeringen fritt attutnyttja möjligheten eller att avstå därifrån, beroende på om några beslut avtillräckligt stort allmänt intresse har fattats. Enligt kommittén skulleregeringens information kunna följas av en kort frågestund pä ,då ledamöter skulle ha tillfälle att ställa frågor till närvarandestatsråd om den information som lämnas. Detta förslag om möjlighet att anordna en särskildinformationsstund anser utskottet vara värt att prövaunder försöksperioden. Utskottet vill emellertid understryka att en sådaninformationsstund inte bör få utgöra en utgångspunkt för en debatt i vanligmening. Detta skulle kunna inverka menligt på planeringen av kammararbetet. Defrågor som kan ställas till statsråden måste alltså gälla kompletterandesakupplysningar till den information som lämnats. KU1984/85:36 31 Det finns enligt utskottets meningbehov av närmare riktlinjer rörande bl. a. formerna för informationsstunden.Det bör ankomma på utskottets arbetsgrupp att överväga detta. Arbetsgruppen börhärvid samråda med företrädare för talmanskonferensen och för regeringen. Genom propositionen har - utöver förslagen omdebattbegränsningarna som rör frågor och interpellationer - förelagts ettytterligare förslag som gäller debattiderna. Kommittén har framhållit att detinte bara är fråge- och interpellationsdebatterna som ofta blir ganska längdragnautan detta gäller även andra debatter i . Ett särskilt problem utgörenligt kommittén de allmänpolitiska debatterna som sträcker sig över två,ibland . Kommittén framhåller att intresset från allmänhetens ochmassmediernas sida avtar starkt mot slutet av dessa debatter. Även andra längredebatter torde enligt kommittén drabbas av samma "trötthetsfenomen". Kommittén förordar att man i försöksverksamheten prövar enmodell för begränsning av debattider som tilllämpats för störredebatter i det norska . Modellen innebär att talmannen före en sådandebatt utarbetar ett förslag om debattens totala längd (exkl. repliker) ochdebattidens fördelning mellan partierna. Detta bör enligt förslaget ske isamråd med partiernas företrädare i talmanskonferensen och efter förslag frändet berörda utskottet om debatten avser ett utskottsärende. Vid fördelningen avdebatfiden skall man enligt kommittén utgå från partiernas procentuellarepresentation i med ett tillägg för de minsta partierna och ettavdrag för de största. Talmannens förslag skall föreläggas som ienlighet med RO 2: 14 utan föregående överläggning beslutar i frågan. Något förbud kan, framhåller kommittén, grundlagsenligtinte uppställas mot att talare anmäler sig utanför partikvoten i sådana debattersom gäller avgörande av ärende (se RF 4:4). Inte heller i andra debatter bördet enligt kommittén vara förbjudet för andra än dem som ryms inom kvoten attyttra sig. Däremot anser kommittén att längden av sådana anföranden bör genomriksdagsbeslutet begränsas . Enligt motion 3197 av m. fl. (c) börförslaget om kvotering av debattid mellan partigrupperna inte genomföras.Detsamma yrkas i motion 3198 av m.fl. (vpk). Också motionärerna imotion 3198 av m. fl. (fp) är negativa till förslaget. I motionerna anförs bl. a. principiella skäl mot denna typav debattrestriktioner. Det framhålls även att den föreslagna ordningen kanförväntas leda till ökat administrativt besvär och att beslut om debattrestriktionernai vart fall riskerar att bli verkningslösa eftersom det fortfarande skallfinnas möjlighet för talare att anmäla sig utanför partikvoten. Det måste enligt utskottets mening vara en självklarutgångspunkt för varje förändring som berör debattreglerna i att deninte på något avgörande sätt medför inskränkningar i varje talares möjlighetatt få göra KU1984/85:36 32 sin mening gällande i debatterna. Utskottet delar såledesden uppfattning om värdet av den fria yttranderätten som kommit till uttryck imotionerna. Det bör sålunda enligt utskottets mening inte kunna kommai fråga att i förslaget avsedda debattrestriktioner beslutas utan att allapartier genom sina företrädare i talmanskonferensen är överens om detta. Underförutsättning av att sådan enighet uppnäs kan utskottet inte se någotavgörande hinder mot att en möjlighet att korta ned vissa debatter medtidsmaximering och kvotering mellan partierna skall stå till buds underförsöksperioden. Utskottet anser att motionerna 3197, 3198 yrkande 2 och 3199yrkande 1 får anses vara besvarade med vad utskottet anfört. Som kommittén påpekat kan denna begränsadeförsöksverksamhet med kortare taletider inte vara någon lösning på problemetatt debatter i viktiga politiska frågor anhopas mot slutet av våren och hösten.Detta problem är förenat med ojämnheter i arbetsrytm och måstedärför lösas med andra medel, något som kommittén kommer att ta upp i sittfortsatta arbete. I många fall kan det dock tänkas att en viss rationaliseringav debatterna kan åstadkommas genom överenskommelser inom utskotten. Utskottensledamöter har möjlighet att inför kammarens behandling av större ärenden, somhittills i vissa fall skett, samråda om det behov av debatt som finns iärendena och att ålägga sig själva en viss återhållsamhet i syfte att få ettstörre mätt av koncentration i debatterna. Det skulle enligtkonstitutionsutskottets mening vara värdefullt om utskotten under försöksperiodeninför debatter i större ärenden undersöker i vad mån debatterna kankoncentreras på detta sätt. Genom proposifionen har även förelagts vissaförslag av folkstyrelsekommittén rörande inre arbete. Kommittén kommer i sitt arbete, som nämndes, att ta uppfrågor om mera genomgripande förändringar i arbetsrytm. Redan iförsöksverksamheten bör det enligt kommittén vara möjligt att pröva vissaåtgärder i syfte att utjämna kammarens arbetsbörda. Kommittén förordar att man inom ramen för försöksverksamhetenprövar en ordning under mellanvalsåren 1986 och 1987 som innebär att utskottensamlas till sommarsammanträden på en för alla utskott gemensam dag som bestämsav talmanskonferensen. En lämplig dag skulle enligt kommittén kunna vara sistatisdagen . Enligt kommitténs uppfattning är det viktigt att allautskott sammanträder denna dag så att även partigrupperna och andra partiorgankan samlas till överläggning. Härigenom kan enligt kommitténs mening ocksåärenden av kontroversiell karaktär behandlas. Kommittén föreslår vidare att propositioner som väcksunder sommaruppehållen 1986 och 1987 fram till delas tillledamöterna före den dag då samtliga utskott förutsätts sammanträda.Därmed bör det vara möjligt att för dessa propositioner förkorta motionstiden,som börjar löpa först vid start . KU1984/85:36 33 därmed kunna utskottsbehandlas istället för som i slutet. Förslaget måste föranleda en ändring i RO. Med anledning av kommitténs förslag har tillkonstitutionsutskottet inkommit skrivelser från företrädare för den s. k.kanslichefsgruppen i . 1 skrivelsen avstyrks förslaget om sommarsammanträdenunder hänvisning till bl. a. att utskotten själva måste få avgöra om det stårnågra beaktansvärda vinster att göra med att hålla sammanträde under sommaruppehållet.Andra skäl som anförs mot den föreslagna ordningen är svårigheter att genomförastudieresor och skäl av personalpolitisk natur. 1 ytterligare en skrivelsefrån /och inomriksdagen uttalas att det inte torde föreligga något nämnvärt utrymme försommarsammanträden med hänsyn till att arbetsbelastningen under riksmötestidger upphov till kompensationsledighet som jämte semester skall tas ut undersommarmånaderna. 1 skrivelsen tas upp även frågan om riksdagspersonalensarbetssituation mera allmänt. Enligt utskottets mening ligger det ett betydande värde iatt utskotten utnyttjar för att få fram ärenden somkan kammarbehandlas redan i början av . Särskilt fördelaktigt vore detom utskottens sommarsammanträden hölls på en gemensam dag dåockså partigrupperna kunde vara samlade. Det måste emellertid ytterst ankommapå utskotten själva att överväga och ta ställning till behovet avsommarsammanträden. Därvid måste kammarens behov av jämnare arbetsfördelningunder hösten särskilt beaktas. Utskottet förordar att uppdrar åttalmanskonferensen, i vilken samtliga utskottspresidier finns företrädda, attså snart som möjligt rekommendera en lämplig dag på vilkensammanträden kan hållas. Därvid bör en samordning ske med de utskott som ämnargenomföra studieresor . kommer att genom den särskildaarbetsgruppen för arbetsförhållandena i att under nästa riksmötefölja upp i vilken omfattning utskotten kommer att hålla sammanträden på den bestämdadagen. Arbetsgruppen får också överväga den av kommittén aktualiserade fråganom förkortning av motionstider för propositioner som väcks undersommaruppehållen 1986 och 1987. Arbetsgruppen bör vara oförhindrad att även taupp andra frågor som kan föranledas av kommitténs förslag omsommarsammanträden på gemensam dag. Beträffande de frågor rörande riksdagspersonalensarbetsförhållanden som tas upp i de tidigare nämnda skrivelserna vill utskotteterinra om att dessa frågor hänger samman med den vidare frågeställningen omojämnheterna i arbetsrytm. Åtgärder för att kunna åstadkomma mergenomgripande förändringar i det avseendet kommer som framgått tidigare ibetänkandet att prövas inom folkstyrelsekommittén. En möjlighet att även åstadkomma viss utjämning iarbetsryt-men föreligger, som kommittén påpekat, om utskotten under januariför-3 1984/85. KU1984/85:36 34 söker slutbehandla propositionsäienden utanatt avvakta den allmänna motionstidens utgång. Utskottet instämmer i detta ochförordar att denna möjlighet beaktas av utskotten. Kommittén har mot bakgrund av det ökande antaletpropositioner och framför allt motioner också tagit upp frågan om möjligheteratt åstadkom-ma förenklingar i utskottsarbetet. Det bör enligt kommitténs uppfattning vara möjligt attförenkla behandlingen av propositioner och motioner i utskotten i vissahänseenden utan att ge avkall på det krav på grundlig utskottsbehandling som ärett utmärkande drag för den svenska . Utskotten bör enligt kommittént. ex. i ökad utsträckning kunna övergå från remisser till muntliga utfrågningar.Kommittén vill också ifrågasätta om inte bruket att inhämta yttranden mellanutskotten har blivit alltför vidsträckt. Samråd mellan utskotten skulle ofta,framhåller kommittén, kunna ske mer informellt. Kommittén pekar också på olikafördelar med att behandla flera motionsförslag på samma område i ett sammanhangi s.k. paketbetänkanden. Vidare anser kommittén att arbetet med motionsärendenkan inledas med en genomgång av motionsförslagen för att bedömautredningsbehovet och ge kansliet riktlinjer för utredningsarbetet. Det är dåmöjligt att man kan komma fram till den ordningen att vissa motioner behöverutredas i mycket begränsad omfattning eller inte alls. Hit hör t. ex. motionersom upprepas gång på gång eller som utskottet kan ta ställning till redan pågrundval av innehållet i motionerna. Med anledning av vad kommittén anfört rörande förenkladutskottsbehandling yrkas i motion 3198 av m.fl. (vpk) attriksdagen bör betona att sådana förenklingar inte får innebära en allvarligförsämring av sakbehandlingen. Förändrade rutiner i utskottsarbetet får inteinkräkta på beredning och sakbehandling av ärendena. Förenklingsförslagen kommenteras även i de tidigare nämndaskrivelserna från företrädare för kanslichefsgruppen och från RiksdagensSA-CO/och avdelningen för inom riksdagen.Kanslicheferna instämmer i kommitténs synpunkter rörande s. k. paketbetänkandenmen framhåller att frågan om förenklad utskottsbehandling bör vidareutvecklasi första hand inom varje utskott för sig. 1 skrivelsen från /SR-föreningenoch framhålls att förslagen om förenklingari utskottsarbetet är otillräckliga när det gäller effekterna påarbetssituationen. Utskottet anser att de uppslag om förenklingar iutskottsarbetet som kommittén pekat på är väl värda att överväga. Med anledningav vad som anförts i motion 3198 vill utskottet framhålla att kommitténförutsatt att förenklingarna skall kunna uppnås utan att detta skall inkräktapå principen om en grundlig utskottsbehandling. De möjligheter som kommitténpekat på får självfallet användas med urskillning. Utredningsbehovet och ivilken form detta skall tillgodoses måste bedömas av varje utskott i varje KU1984/85:36 35 Enligt utskottet finns det inte behov avatt vid sidan av vad utskottet nu anfört gör något särskilt uttalandei frågan. Motion 3198, yrkande 3, bör dock anses besvarad med hänvisning tillvad utskottet anfört. Kommittén har behandlat också frågan om längre uppehållmellan voteringar i kammaren. För att komma till rätta med det förhållandet attomröstningar i kammaren inte skall komma alltför tätt har sedan ett par årtillbaka prövats olika vägar. har ledamöterna i storutsträckning avstått från att begära rösträkning. Härigenom har antaletvoteringar med rösträkningar minskats. En metod som också prövas sedan våren1983 är samlad debatt och samtidiga voteringar i flera ärenden från sammautskott. Ytterligare en metod att få till stånd färre omröstningstillfällen ärden som berördes, nämligen att utskotten sammanför motioner i näraliggandeärenden i ett s. k. paketbetänkande i stället för att behandla dem i flerabetänkanden. Kommittén anser att man bör kunna gåvidare på de tre vägar som redan används. Kommittén vill ge ett särskilt förordför att utskotten i större utsträckning avger paketbetänkanden. När det gällermetoden med samtidiga voteringar om flera betänkanden rekommenderar kommitténatt denna också bör kunna användas då betänkandena kommer från olika utskott.Därigenom ökas möjligheterna till längre tidsintervall mellan voteringarna.Vidare anser kommittén det vara en lämplig ordning att debatterna avslutas påkvällen och att överläggningen då förklaras avslutad men att voteringen ägerrum . Det blir då inte möjligt för nya talare att anmäla sig vidvoteringstillfället. I motion 3198, yrkande 4, av m.fl. (vpk)hemställs att i ett uttalande skall betona att avståndet mellandebatt och beslut i ärenden inte får bli för stort. Detta är enligtmotionärernas mening viktigt både för massmediernas bevakning och förinformationen till allmänheten. Huvudregeln bör enligt motionen vara attgemensamma voteringar kan tillämpas i flera ärenden från samma utskott, ellerfrån flera utskott då ärendena har beröring med varandra. De åtgärder som redan vidtagits för att minska antaletvoteringstillfällen har enligt utskottets mening haft en mycket gynnsam effekt.Det är emellertid fortfarande vanligt med kortare uppehåll än . Detfinns sålunda skäl att som kommittén förordat nu gä ett steg vidare. Utskottet tillstyrker att de metoder som kommitténförordat prövas . Beträffande motion 3198, yrkande 4, villutskottet erinra om vad utskottets arbetsgrupp för frågor rörande riksdagensarbetsförhållanden uttalade i en skrivelse till talmanskonferensen (se KU1982/83:25, bilaga 2) när den tog initiativet till ordningen med samlad debattoch samtidiga voteringar i flera ärenden. Arbetsgruppen framhöll att samtidigavoteringar inte automatiskt skulle tillämpas då flera betan- KU1984/85:36 36 kanden från samma utskott är upptagna på kammarensföredragningslista. 1 sådana fall då det finns ett stort intresse från riksdag,regering och allmänhet att beslutet i ett ärende fattas så snabbt som möjligtborde enligt arbetsgruppen beslutet inte vänta tills ett eller flera andraärenden har slutdebatterats. I andra fall då intresset av att hålla ihop debattoch beslut inte är lika stort, borde man enligt arbetsgruppen genom attsammanföra voteringar eftersträva uppehåll mellan omröstningstillfällena påminst . Den informationsaspekt som betonats i motion 3198 har sålundabeaktats i samband med de tidigare besluten i denna fråga. Motion 3198,yrkande 4, kan anses delvis tillgodosedd genom vad utskottet anfört. 1 sin motion 3198, yrkande 5, med anledning av proposition190 har kommunisterna tagit upp frågan om sammansättningen avriksdagens utskott. Vpk har även tidigare väckt frågan i motionerna 1983/84:746och 1984/85: 816. Enligt motionerna bör det inför höstens val införasbestämmelser i som garanterar samtliga partier, vilka uppnått den s. k. 4-procentsspärren,representation i utskott. Utskottethar vid tidigare behandling av denna fråga starkt understrukit , detintresse som alla de i representerade partierna har att få delta Även ur allmän synpunkt har utskottet ansett det mindre tillfredsställandeatt den gällande ordningen för val till utskott kan leda till att partihelt ställs utanför utskottsarbetet. Utskottets arbetsgrupp för arbetsförhållandena i riksdagenhar på utskottets uppdrag behandlat principerna för utskottens sammansättning.Arbetsgruppen har härvid prövat olika vägar att finna en lösning på problemet. Det synsätt utskottet tidigare givit uttryck för har variten naturlig utgångspunkt för de överläggningar som förevarit inom utskottetsarbetsgrupp. Emellertid har arbetsgruppen också visat på de svårigheter sominställer sig om man skall kunna tillgodose intresset av utskottsrepresentationför mindre partier och andra intressen som gör sig gällande i sammanhanget.Enligt en uppfattning måste en lösning uppnås som innebär att de mindrepartiernas intresse av utskottsrepresentation inte får tillgodoses på ett sättsom medför att andra intressen får träda tillbaka. Detta för med sigett behov av att ompröva principerna för den gällande utskottsorganisationen.Enligt en annan uppfattning skulle det vara möjligt att nå en lösning utan meraomfattande ändringar i gällande utskottsorganisation. Man måste då tänka sigett system enligt vilket intresset av en garanterad utskottsrepresentation förmindre partier tillåts få väga något tyngre än andra motstående intressen. Utskottet konstaterar att det inle är möjligt att uppnå enbred enighet för en lösning utefter någon av dessa två linjer. Frågan bördärför enligt utskottets mening prövas i ett vidare sammanhang. behandlar frågor rörande och dess arbetsformeran- KU1984/85:36 37 ser utskottet det naturligt att kommitténs uppdrag fåromfatta även frågan om principerna för utskottens sammansättning. Utskottetavstyrker således motionernas yrkanden om ändrade regler förutskottsrepresentation och förordaratt ger regeringen till känna vadutskottet anfört om behovet av ytterligare utredning. 1 de under allmänna motionstiden väckta motionerna1984/85:288, yrkande 2, av m.fl. (c), 1984/85:393 av KarinAhrland och (båda fp) samt 1984/85:452, yrkande 2, av UlfAdelsohn m.fl. (m) tas upp frågan om tillämpningen av bestämmelsen i RO 4:10 omiitskottsminoritets rätt att begära utredning. Samma fråga har varit föremålför överläggningar i talmanskonferensen. Motion 288 innehåller ett förslag till ändring i RO 4: 10.Ändringen skulle ha till syfte att en utskottsmajoritet som avslår ettminoritetsönskemål om ytterligare utredning måste i det utskottsbetänkande somavges i ärendet utförligt redovisa skälen för att utredningskravet avslagits.Enligt motionerna 393 och 452 bör folkstyrelsekommittén överväga frågan. I motion452 tas även upp fråga om utsträckning av minoritetsskyddet i andra hänseenden. Med anledning av det förslag om ändring i RO 4:10 somlagts fram i motion 288 vill utskottet nämna att det, som utskottet redovisat irecitav-snittet ovan, förutsattes i lagmotiven till bestämmelsen att ettutskott som avslår minoritetens utredningsyrkande i det sedermera avlämnadebetänkandet bör ange skälen för detta sitt ställningstagande. Enligt folkstyrelsekommitténs direktiv är kommitténoförhindrad att ta upp de frågor som väckts i motionerna. Utskottet utgår ifrånatt dessa frågor också kommer att behandlas i kommittén. Det är enligtutskottets uppfattning önskvärt att kommittén i det sammanhanget tar upp ocksåfrågan om det skall finnas ett minoritetsskydd också i fråga om yttrandenmellan utskott. Utskottet anser att motionerna 288, yrkande 2, 393 och452, yrkande 2, får anses besvarade med vad utskottet nu anfört. I motion 1984/85:670 av () och OskarLindkvist (s) tas upp frågan om en regel i RO som skall garantera enutskottsminoritet en rätt att kalla tiU utskottssammanträde. Enligt gällandeordning är det i normala fall ordföranden som utfärdar sådan kallelse. Dennaregel torde enligt vad utskottet känner till inte ha föranlett något problem i detavseende som motionärerna tar upp. Det finns således enligt utskottets uppfattning knappastnågot skäl att nu ta upp frågan om eventuell ändring i den aktuellabestämmelsen. Utskottet har emellertid uppdragit åt sin arbetsgrupp förarbetsförhållandena i att se över bestämmelsen ur den synpunkt somaktualiserats genom motionen. Motionen får enligt utskottets mening anses varabesvarad med vad utskottet nu anfört. 1 motion 1984/85: 2340, yrkande 2, av . (fp) hem-4 1984/85. KU1984/85:36 38