bet · G801FiU30 · 1984-12-31 00:00:00 — - attlikvidiletsindragningarna från näringslivet utvidgas, - all bilaccisenoch stämpelskallen höjs. Dessutomaviseras att vissa statliga utgifter kommer att senareläggas. 1 propositionen görs bedömningen att de föreslagnabudgetförstärkningarna i stort sett motsvarar den ökning som det höjdaränteläget leder till för statsskuldräntorna. Budgetunderskottet nästa budgetårberäknas därmed uppgå till ungefär del belopp som angavs i åretskomplelleringsproposition, dvs. med riksbanksfullmäktigesbeslut alt höja diskontot slopades rekommendationenrörande nivån på bankernas utlåningsränlor. Delta ledde till allullåningsräntorna höjdes med i genomsnitt . Genomslaget på konsumentpriserna till följd av de höjdaräntorna kan beräknas till närmare en procentenhet. Höjningen av bilaccisenkommer alt öka konsumentprisindex med . Eftersomökningen t. o. m. uppgår till 2,kommerökningen t.o.m. maj månad sannolikt att ligga mellan 31/2 och . Av dennauppgång svarar den högre dollarkursen och räntehöjningen för ungefär hälften.Höjningen av den genomsnittliga prisnivån skulle om räntenivån ochdollarkursen blir beslående bli ca en procentenhet högre än vad som antogs iden reviderade finansplanen. Detinnebär med oförändrade förutsättningar i övrigt att hushållens realt FiU1984/85:30 36 disponibla inkomster skulle öka med 19841985. Meden konsumtionsökning om för som anges i den revideradefinansplanen skulle efter den kraftiga ökningen detinnebära att en kraftig minskning av ökningstakten måste ske under återstodenav året. Konsumtionens bidrag till eflerfrågeökningen och importen under år1985 skulle därmed bli densamma som antogs i den reviderade finansplanen. Delinnebär att den sparandeminskning som skett inte skulle kunna lastillbaka . De av regeringen föreslagna likvidiletsindragningarna ochriksbankens ränteförändringar kan förväntas dämpa investeringsutvecklingennågot, så alt uppgången 1984-1985 kan komma all bli något lägre än som angavs iden reviderade finansplanen. De nu redovisade bedömningarna av effekterna avregeringens och åtgärder talar sammantaget för attefterfrågetillväxten blir svagare än hittills.Importtillväxten kommer därför sannolikt alt dämpas något de följande månaderna.Osäkerheten i bedömningarna är emellertid stor. Det gäller i synnerhetutvecklingen av lagerinvesteringarna. En kraftig uppbyggnad av lagren nuskulle vara i linje med fidigare mönster vid motsvarande konjunkturfas. Å andrasidan har det skett en strukturell neddragning av lagren påskyndad av en merrationell lagerhantering och höga kapitalkostnader. Det är ännu för tidigt alt siiga något omarbetsmarknadskonflikten kommer att få verkningar på . Någon störredirekt inverkan på produktionen tycks den inte ha haft. Den svenska exporten av bearbetade varor hävdade sig välunder . export ökade i takt med marknadstillväxten inomOECD-området, och marknadsandelarna var således oförändrade. Med enlönekosinadssleg-ring i industrin på och med en fortsatt högproduktivitetstillväxt finns det utrymme för en vissrelativprissänkning. Tecken tyder emellertid på att förelagenskostnadsutveckling och höjda vinstmarginaler skulle leda till altrelativpriserna blir ungefär oförändrade . Till detta skall dock läggasen del kvardröjande effekter av relaiivprisförändringarna ,vilket sammantaget väntas ge en marknadsandelsförlusl på . Utvecklingen av exporten iår visar på en något svagare utveckling än beräknat. Värdet för exporten avvaror exkl. oljeprodukter och fartyg ökade jämfört medförsta kvartalet . Bakom denna utveckling ligger flera faktorer avtillfällig natur. a. förorsakade den kalla vintern ishinder för delar avden svenska exporten. har tullstrejken orsakat svårigheter försåväl exporten som importen. Eftersom importsvårigheterna inte hann orsakanågra större produklionsstörningar kan exporten på väntas återhämtasig, men osäkerheten om strejkens långsiktiga verkningar på relativpriser ochmarknadsandelar gör att risken för en svagare utveckling FiU1984/85:30 37 inte kan bedömas som obetydlig. Handelsbalansöverskotiet under årets fyra första månaderpå endast innebär en försämring med 10 miljarder från sammaperiod . De av regeringen föreslagna åtgärderna tillsammans med delfaktum att arbetsmarknadskonflikten har upphört torde emellertid innebära altden hittillsvarande försvagningen av handelsbalansen upphör. En förbättring avutrikeshandeln kan således förväntas, vilket också bör få positiva effekter påbytesbalansen. Det finns skäl alt räkna med att valutaflödet vänder och att detvalutautflöde som skett kommer att motverkas av ett valulainflödeunder . Den försvagning av bytesbalansen som ägt rum iår torde emellertid inte kunna hämtas in i sin helhet. Bytesbalansen för år 1985kan därför förväntas visa ett större underskott än det som anges i denreviderade finansplanen. I motionerna 3201, 3239 (m), 3206,3242 (c) och 3202, 3238 (fp) kritiseras regeringens bedömning av den inhemskautvecklingen på vissa punkter. Främst inriktas kritiken på bedömningen avkostnads- och inflationsutvecklingen som anses vara kraftigt underskattad iden reviderade finansplanen. Som framgått av vad utskottet anfört gör ocksåutskottet bedömningen, under förutsättning att nuvarande höga dollarkurs ochräntenivå blir bestående, att prisutvecklingen kan bli något snabbare än somantogs i den reviderade finansplanen. Det finns enligt utskottets uppfattning inte anledninganta alt den nuvarande höga räntenivån kommer att bli bestående. Den är ettullryck för alt också penningpolitiken spelar en aktiv roll istabiliseringspolitiken när krediteflerfrågan tenderar alt expandera. Dengrundläggande utvecklingen i ekonomin med sänkt budgetunderskott och avtagandelönekosinadsutveck-ling skapar grunden för en sänkt räntenivå. Den bedömning avden ekonomiska utvecklingen under återstoden av som utskottet här harredovisat innebär att den snabba efterfrågeulvecklingen och importen väntasavta, vilket får till följd att valutautflödet minskar. Därmed skapas förutsättningarför alt senare sänka räntan och minska räntedifferenserna i förhållande tillutlandet. Den genomförda sänkningen av den amerikanska räntanunderlättar en sådan utveckling. Vad gäller lönekostnadsutvecklingen finns det anledning alträkna med att den blir väsentligt lägre än . Det finnsännu inte något utfall för , men överenskommelsen mellan alllönekostnaderna inte skulle öka med tycks ha varit vägledande förarbetsmarknaden i sin helhet. Skulle lönekostnaderna öka snabbare får deldirekt negativa konsekvenser för vår konkurrenskraft samfidigt som detförsvårar möjligheterna att träffa avtal på en nivå som är iöverensstämmelse med kostnadsutvecklingen i våra närmaste konkurrentländer.Kompensalionsmekanismerna mellan olika delar av arbetsmarknaden skulle göraatt en hög kostnadsutveckling fortplantade sig vidare i Utskottet ser med stororo på en sådan utveckling. De ansträngningar som gjorts för att växlahed pris- och lönekosinadsutvecklingen och de framgångar som trots allt harkunnat konstaleras skulle i ett sådant läge bli omintetgjorda. Del finns enligt utskottels mening anledning all ävenuppmärksamma de kommentarer som görs i motionerna 3201 (m) och 3206 (c) omarbetsmarknaden, sysselsättningen och arbetslösheten. Den totala sysselsättningen, som ökat kraftigt under1970-talel, utvecklades myckel svagt . Under loppet avår ökade sysselsättningen återigen kraftigt. Mellan helåren 1983 och 1984ökade sysselsättningen med 36 000 personer. var 56000 personer fler sysselsatta än . Utvecklingen av antalet arbetslösa framgår av diagram 1.Den öppna arbetslösheten vid ingången av ligger på en högre nivå än vidtidigare konjunkturuppgångar. Detta har dessvärre gällt vid alla uppgångar desenaste två decennierna. Del är också en internationell företeelse. I Sverigeligger emellertid arbetslöshetsnivån betydligt lägre än i övriga . ISverige har arbetslösheten sjunkit påtagligt . Den öppna arbetslöshetenuppgick till 120 000 personer eller av totala arbetskraften.Del var 17 000 personer färre eller lägre än under samma månad . Antalet arbetslösa enligt arbetsUraftsundersökningarna Månadstal för 1 000-tal personer 16-74 är - Sasongrensade och med tremänaders glidande genomsnirt utjämnade värden 1975 1976 1977 1978 1979 1980 1981 1982 1983 1984 1985 I motion 3201 (m) betraktas både deöppet arbetslösa och de som sysselsätts genom beredskapsarbeten, ungdomslag,samhällsföretag med rekryteringsbidrag samt de som genomgårarbetsmarknadsutbildning som arbetslösa. Ett sådant synsätt står i direktmotsatsställning till de myckel framgångsrika strävandena att gearbetshandikappade, ungdomar FiU1984/85:30 39 och andra meningsfulla arbetsuppgifter och stärktsjälvkänsla. Det är enligt utskottets mening ett uttryck för socialomedvetenhet alt beskriva dessa människor som "arbetslösa". Attdessutom som i motionerna 3201 (m) och 3206 (c) föreslå att resurserna för attsysselsätta dessa människor skall skäras ned vittnar om bristande socialtansvar. Utskottet beklagar att inte full enighet råder mellan partiernaföreträdda i riksdag om att det arbete som dessa människor utför ochsjälva värdesätter också är värdefullt för samhället. Med de kompletterande synpunkter på den samhällsekonomiskautvecklingen som här redovisats kan utskottet instämma i de bedömningar somredovisas i den reviderade finansplanen och i proposition 217 om vissaekonomisk-politiska åtgärder. Den ekonomiska utvecklingen 19851988 I långtidsutredningen sompresenterades (LU 84) och som behandlades av (FiU1984/85:6) presenterades två tidsperspektiv, dels perioden fram dåbalansmålen förutsattes vara uppfyllda, dels . Syftet meddenna uppdelning var att renodla dels den strukturella utvecklingen, delskonjunklurförloppel. I det kortare perspektivet studerades på vilket sätt denekonomiska utvecklingen överensstämde med utvecklingen mot balansmålen pålängre sikt. Därvid gjordes bedömningar av vilka åtgärder som var nödvändigaför all styra utvecklingen in på rätt bana. I den reviderade finansplanenpresenteras en ny s. k. treårskalkyl utifrån det nya utgångslägel ochför perioden fram . Dessutom görs en avstämning av utvecklingenunder . Utskottet anser del mycket värdefullt alt denna typ avkalkyler utförs. De snabba förändringar av de ekonomiska förutsättningarna sominträffar motiverar tätare avstämningar än de som presenteras ilångtidsutredningarna och de särskilda avslämningarna en gångdäremellan. Det är viktigt att en bedömning görs av i vilken utsträckningutvecklingen leder till ekonomisk balans och vilka krav som det ställerpå den ekonomiska politiken. En avstämning av utvecklingen visar altden i flera avseenden blivit bättre än vad som antogs i LU 84. Deninternationella utvecklingen tycks ha blivit mer posifiv än vad LU räknade med.Även i har den ekonomiska fillväxten varit god. Industriproduktion,export och investeringar har utvecklats gynnsammare än vad som antogs ikalkylerna. Bytesbalansen har förbättrats påtagligt och budgetunderskottetsutveckling ligger väl i linje med vad som angavs i LU 84. Industrinsräntabilitet har förbättrats på det sätt som förutsattes i utredningenskalkyler. Den offentliga konsumtionen, särskilt inom kommunsektorn, har dockutvecklats snabbare än som antogs vara långsiktigt hållbart. FiU1984/85:30 40 Till det mest bekymmersamma inslaget i utvecklingen hör att den nödvändigapris- och koslnadsanpassningen inte ägde rum som En förutsättning i kalkylerna var att ,relativprisetpå svensk export av bearbetade varor skullesänkas , medan del nu beräknas ha ökat. Delta ter sig så mycket mer problematiskt eftersomkalkylerna för utvecklingen visar att pris-och löneutvecklingen haren avgörande betydelse för möjligheterna alt uppnå samhällsekonomisk balans.En snabb pris- och löneutveckling i kombination med en passiv finanspolitikskulle leda till växande obalanser i form av hög arbetslöshet och bytesbalans-underskott.En utveckling enligt detta låt-gå-alternativ är oacceptabel. I kalkylerna beskrivs två alternativa utvecklingsvägar.Ett balansalternaiiv som bygger på ett antagande om låga pris- ochlöneökningar. Dessutom förutsätter detta alternativ en stram penning- ochfinanspolitik. Budgetförstärkningar på sammanlagt harlagts in för . Dessa har kalkylmässigt fördelals i tre likastora delar på hushålls-, kommun- och företagssektorn. I ett referensalternativ förutsätts alt pris- ochlöneutvecklingen följer historiska samband. För att undvika en försvagning ibytesbalansen och av budgetsaldot förutsätts att finanspolitiken stramas åt medytterligare utöver balansalternativels åtstramning. Dennaskärpning läggs i sin helhet på hushållssektorn i form av indirekt skatt. I propositionen slås fast att problemen med alltför storapris- och löneökningar inte kan lösas med ytterligare en devalvering.Förbättringen av konkurrenskraften skulle endast bli kortsiktig och hos olikabeslutsfattare skulle skapas starka förväntningar om fortsatta prisstegringaroch nya devalveringar. centralt mål för den ekonomiska politiken -prisstabilitet skulle då överges . Om pris- och löneutvecklingen skulle fortsätta att varaför snabb, finns det alltså i praktiken ingen annan möjlighet än att strama ålden ekonomiska politiken, anförs del vidare i propositionen. Som illustreras ireferensalterna-livet förefaller det möjligt all genom en sådan politik hållabytesbalansen under kontroll och fortsätta saneringen av statsbudgeten.Kostnaderna i form av arbetslöshet och därmed sammanhängande sociala problemskulle emellertid bli mycket stora. Någon återgång till samhällsekonomiskbalans skulle knappast kunna ske förrän på 1990-lalet. En utveckling i linje med balansallernalivet ter sig motdenna bakgrund myckel angelägen. Det ställer emellertid betydande krav påekonomins funktionsförmåga och på den ekonomiska politiken: - Pris- ochlöneslegringstaklén måste dämpas betydligt. - Industrinsräntabilitet måste ligga kvar på en hög nivå. - De offentligautgifternas ökningstakt måste begränsas och statens budgetunderskott minskas. - Deninhemska.efterfrågeulvecklingen måste anpassas till kravet på FiU1984/85:30 41 balans i de utrikes affärerna och till behovet av ökadsysselsättning. - Arbetsmarknadens förmåga till omställning och anpassningmåste förbättras. I motion 3202 (fp) sägs att denna inriktning av denekonomiska politiken ligger väl i linje med vad harföreslagit . Även i motion 3201 (m) instämmer man till fullo i dennauppläggning av den ekonomiska politiken. Del framhålls emellertid alt förslageninte är heltäckande. Det kan således konstaleras all det finns en storuppslutning till denna allmänna inriktning av den ekonomiska politiken.Samtidigt måste emellertid noteras all när det gäller konkreta åtgärder föratt åstadkomma den önskade utvecklingen liksom när del gäller den ekonomiskapolitiken i övrigt är skillnaderna betydande. Inriktning av den ekonomiska politiken Den ekonomiska politik som föreslåsi motionerna från moderata samlingsparfiet, och folkpartietbeslår av följande huvuddelar. För det första föreslås en minskning av utgifterna i statoch kommun, främst offentliga konsumtionen och transfereringarna. 1 förslageningår förutom minskade överföringar till kommunerna nedskärningar inom sjukförsäkringssystemet,arbetslöshetsförsäkringen och på bostadsområdet. För det andra föreslås sänkta marginalskatter,inflationsjusterad skatteskala och sänkt förmögenhetsskatt. Någraskattehöjningar kan inte accepteras. För det tredje föreslås åtgärder för att avregleranäringslivet och avmonopolisera den offentliga sektorn. Ökat inslag avkonkurrens i offentlig sektor genom privatisering skapar enligt motionärernaeffektivare och billigare produktion saml större variationsrikedom itjänsteutbudet. För detfjärde anser motionärerna att löntagarfonderna måste avskaffas. För det femte måste lönebildningssyslemet reformeras. Omstatsmakterna korrigerar alla negativa effekter av för höga avtal riskerarlöneökningstakten att bli för hög. Utskottet vill med anledning av dessa förslag tillriktlinjer anföra följande. När det gäller nedskärningar av offentliga utgifter förkonsumtion konstaterar utskottet alt de konkreta förslagen i de olikamotionerna är få. Utskottet tolkar detta som alt motionärerna inte har någotatt erinra mot den strama budgetprövning som bedrivits och somförutskickas . Den statliga konsumtionen beräknas för år1985 ligga års nivå räknat i fasta priser. Utskottet anseratt en strikt och återhållsam budgetprövning av de statliga konsumtionsutgifternaär nödvändig. Utskottet har i ett särskilt betänkande (FiU 1984/85:29)behandlat den kommunala ekonomin och därvid föreslagit vissa begränsningar ikommu- FiU1984/85:30 42 En del av denna indragning sker genomen särskild skatteutjämningsavgift en metod som också föreslagits i motionerfrån . I övrigt anser utskottet att indragningarna bör varatillfälliga, bl. a. av konjunkturpolitiska skäl. Det finns också skäl altavvakta skatteutjämningskommitténs förslag innan större ingrepp görs ibidragssystemet. Huvuddelen av de besparingar som i olika former föreslås imotionerna från moderata samlingspartiet, och berördet sociala trygghetssystemet och bostadssubventionerna. Enligt utskottetsmening kan nedskärningar av det slag motionärerna föreslår inte accepteras. Detsociala Irygghetssystemet syftar bl. a.- till alt ge ekonomisk trygghet så attäven de som inte har egna ekonomiska resurser skall få en grundtrygghet.Nedskärningar eller ökad avgiftsbeläggniing innebär med nödvändighet att ävende sämst ställda drabbas. Att det sociala trygghetssystemet inte bör utsättasför försämringar innebär inte alt utskottet förordar en låt-gå-politik. Denegativa konsekvenserna av en sådan politik har beskrivits i det föregående. Enligt utskottets mening skulle ett genomförande av de imotionerna redovisade olika förslagen till politik inte heller medverka tillatt stärka vårt lands ekonomi. Genom de fördelningspolitiska effekter somuppstår skulle en politik med denna inriktning i stället leda till ökadesvårigheter alt nå ansvarsfulla löneuppgörelser och motverka strävan att fåalla grupper i landet att ställa sig bakom de slabiliseringspolitiskasträvandena. Det bör också uppmärksammas att i flera av partiernasbesparingsallerna-tiv ingår förslag om försäljningar av statliga företag ochstatlig egendom. Utskottet har redovisat sin syn på dessa förslag i ettyttrande till näringsutskottet (FiU 1984/85:2 y). Dessa åtgärder är emellertidvarken formellt eller till sin karaktär besparingar. De är en form avtillfälliga inkomstförstärkningar. De påverkar således inte utgifterna. De harinte heller samhällsekonomiska effekter som besparingar, dvs. nedskärningar avoffentliga utgifter. Statliga utförsäljningar har knappast någraålstramningseffekter på efterfrågeulvecklingen. Del är således verkningslöstenligt utskottets mening alt använda utförsäljningar som ell led i en stramfinanspolitik. Dessa åtgärder kan emellertid vara mofiverade av andra skäl, t.ex. näringspolitiska, vilket framgår av del nämnda yttrandet tillnäringsutskottel. Utskottet delar motionärernasuppfattning alt det totala skattetrycket inte kan höjas ytterligare. Budgelsituaiionengör emellertid att någon sänkning av det totala skattetrycket inte kan bliaktuell . Detta förhindrar inte att en viss omfördelningkan ske inom ramen för ett oförändrat skattetryck. Konsekvenserna av alt sänkaskattetrycket utvecklar utskottet i del budgetpoliliska avsnittet i anslutningtill behandlingen av motion 3201 (m). Höga marginalskatter medför enligt utskottet en lång radnegativa konsekvenser. Det är därför värdefullt all marginalskatterna har kunnat sänkas kraftigt. FiU1984/85:30 43 inkomsttagare beräknas ha en marginalskatt somöverstiger . Den mest angelägna reformen, efter denna sänkning av marginalskatten,är enligt utskottets mening att förenkla deklarations- ochtaxeringsförfarandet. Genom förslaget till förenklad självdeklaration uppnåsstora fördelar i dessa hänseenden. Utskottet har i ett yttrande tillskatteulskottet tillstyrkt att denna reform genomförs (FiU 1984/85:7y).Förslaget innebär också vissa skattesänkningar. 1 syfte att begränsakostnaderna för reformen har utskottet tillstyrkt att basenheten inte höjs förår 1986, dvs. att skatteskalan inte skall justeras för inflationen under 19841985.Utskottet vill emellertid understryka alt del är angeläget attmarginalskatterna kan hållas på en rimlig nivå även . Därför börbasenheten justeras med hänsyn till löne- och prisutvecklingen. För att höja effektiviteten och ökavalfriheten i den offentliga sektorn hävdas i motionerna alt ökad konkurrensbör införas i den offentliga sektorn. Enligt utskottels mening kan privatverksamhet som komplement till offentlig verksamhet verka stimulerande påutveckling och rationalisering, men riskerna för fördelningspolitiskasnedvridningar är uppenbara. Riskerna är störst inom områden för vård, omsorgoch utbildning. Däremot är riskerna mindre när del gäller tekniska tjänster,såsom sophämtning, gaturenhållning, fastighetsunderhåll. Enligt utskottetsmening kan en privat entreprenad för dessa uppgifter vara en lämplig lösning ivissa kommuner. I regeringens skrivelse 1984/85:202 Den offentligasektorns förnyelse refereras ett antal utländska studier angående effekterna avatt privatisera offentliga tjänster. I en studie som görs av en arbetsgrupp inomOECD tyder det material som kommit fram på att vinsterna med enprivatisering har överskattats. I åtskilliga fall finns belägg för att servicetill brukarna försämrats och att de anställda fått sämre anställningsvillkor.Detta har lett till att intresset för alt privatisera har minskat i flera av deländer som ingår i undersökningen. Det hävdas ofta att privat vård ger lägre kostnader. Enstatlig brittisk utredning har jämfört sjukvårdskostnaderna inomEG-länderna och funnit att de var relativt sett högre i länder med högre andelprivat, försäkringsfinansierad sjukvård än i länder med skattefinansieradesystem. Även kostnadsökningarna var relativt sett snabbare i de privatasystemen. En annan rapport, som också refereras i skrivelsen, visarall sjukvårdskostnaderna i med stor andel privat vård är högre än iStorbritannien som har en stor andel offentlig vård, trots att täckningsgradenvar lägre i . Jämförelsen visade också att resursslöseriet genom dåligsamordning, dubbelarbete etc. var högre i än i . Sjukvårdskostnaderna mätta som andel av BNP är större iUSA än i . Resultatet av vården mätt i ett antal hälsoindikatorer ärtrots det avsevärt bättre i . FiU1984/85:30 44 Det konstateras i skrivelsen attjämförelser är svåra att göra därför alt vårdkvalitet och täckningsgradvarierar liksom vårdbehovet beroende på bl. a. befolkningens åldersstruktur.Slutsatsen är emellertid att materialet inte ger belägg för tesen att privatavårdsystem skulle vara billigare och effektivare än offentliga. De som påslår att privata system ger större mångfald,större valfrihet och bättre service för medborgarna utgår från den teoretiskaidealbilden av marknaden, dvs. det tillstånd när så många företag konkurrerarmed varandra all ingen av dem kan påverka priset och konsumenten har resurseratt fritt välja det företag som bäst :;varar mot hans krav på varor ellertjänster. I verkligheten existerar inte några sådana marknader och konsumentensställning är ofta svag. Utskottels slutsats är att privatisering leder till ensnedfördelning av tillgängliga vårdresurser. Det finns inte något som tyder påatt den till följd av sina inneboende egenskaper ger lägre kostnader. Löntagarfonderna tillkom i syftealt bl. a. mildra de fördelningspoliliska spänningar som den kraftigavinstappgången i näringslivet skapar. Fonderna startade sin verksamhet under år1984. De har således verkat i ungefär . avslog så sent som ifebruari 1985 flera motioner med yrkanden om alt löntagarfonderna skulleavskaffas. Det har inte framkommit någonting som föranleder utskottet attändra sin tidigare uppfattning.