bet · G801NU2 · 1984-12-31 00:00:00 — Det är enligt utskottets mening angeläget att det arbetesom nu pågår fortsätter och leder till konkreta framsteg. Utskottet noterar dock att internationella förpliktelser ivissa fall begränsar möjligheterna att förverkliga gemensamma nordiskalösningar. Med hänsyn till att ett omfattande nordiskt samarbetesålunda pågår i frågor av betydelse för skapandet av en nordisk hemmamarknad iden NU1984/85:2 47 mening som i motion 1983/84:851 (m) läggs i begreppetanser utskottet att inte bör göra något särskilt uttalande i ämnet.Utskottet avstyrker således motionen i denna del. En annan sak är att tidensnart kan vara mogen att undersöka förutsättningarna för en reell nordiskhemmamarknad baserad på en utökning av de nordiska ländernas inbördesförpliktelser och härtill anpassade institutionella lösningar. Enligt motton 1983/84:851 (m) ärdet av största vikt att aktivt arbetar på att fördjupa och förbättrasitt förhållande till EG. Härvidlag synes något särskilt uttalande från riksdagenssida inte vara motiverat. Utskottet är i sakfrågan överens med motionärerna.Också här kan utskottet emellertid hänvisa till att det pågår ettmångfasetterat arbete med den inriktning som förordas i mottonen, bådebilateralt mellan och EG och i samarbetet mellan EFTA-länderna somgrupp och EG. I den ttdigare översikten (s. 15) har en del av det arbetetbeskrivits. De bilaterala kontakterna är, som framgår av redovisningen,omfattande. När det gäller samarbetet mellan EFTA-länderna och EG finnsanledning att särskilt uppmärksamma att inriktningen för de fortsattasamarbetssträvandena, enligt vad som uttalades vid EFTA-ländernas toppmötevåren , är att åstadkomma en verklig europeisk hemmamarknad. Avveckling avtekniska handelshinder, förenkling av ursprungsregler och undanröjande avgränsformaliteter är några av de åtgärder som sägs skola ges hög prioritet idet fortsatta arbetet. Med det nusagda avstyrker utskottet motion 1983/84:851 (m) i berörd del. internationella beroende i ekonomisk-politiskafrågor stora internationellaberoende, dess orsaker och konsekvenser diskuteras i motion 1983/84:1898 (vpk).Enligt motionärerna finns både strukturella och institutionella förklaringartill detta beroende, som sägs ha ökat kraftigt . Detstrukturella beroendet, anför motionärerna, utgörs av de begränsningar i densvenska regeringens möjligheter att lösa den svenska ekonomins balansproblemgenom generella åtgärder som följer av ett starkt export- och importberoende närdet gäller att upprätthålla både konsumtion och produktion - och därmedsysselsättning - inom landet. Det institutionella beroendet utgörs av debegränsningar som ligger i att regeringen och måste föra en ekonomiskpolitik som accepteras av de internationella organisationer till vilka landetär anslutet. I anslutning till denna analys utvecklar motionärerna sinsyn på hur en nationell, selektivt inriktad politik bör utformas. Viktigainslag i en sådan politik anges vara bl. a. ökade investeringar inom sektorermed relativt litet NU1984/85:2 48 importtnnehåll i sina produkter och storasysselsättningseffekter, viss nattonalisering av t. ex. banker ochnyckelindustrier, tillbakahållandet av utlandsinvesteringar, begränsning avutländska köp av svenska aktier samt minskning av utlandslånen. Några yrkandenförekommer inte i anslutning till detta resonemang. Tre yrkanden framförs emellertid i anslutning ttlldiskussionen om det strukturellt resp. institutionellt bettngadeinternationella beroendet. De går ut på ökad spridning av svensk utrikeshandel,bildandet av ett statligt handels- och bytesbolag samt åtgärder för att detinstitutionella utlandsberoendet skall minskas. Den närmare motiveringen fördessa yrkanden och utskottets ställningstagande redovisas i de följandeavsnitten. Utskottet vill emellertid först framföra några generella synpunkter. I det föregående avsnittet omfrihandel har utskottet understrukit de positiva effekterna avinternationaliseringsprocessen. Den viktigaste effekten är dess bidrag till enekonomisk tillväxt som ökar de materiella resurserna i samhället. Meninternationaliseringsprocessen - sådan den tar sig uttryck både i ökad handeloch i företagandets internationalisering - innebär också att de nationellaregeringarnas möjligheter att kontrollera den inhemska ekonomin i fråga omstabilisering, fördelning och resursallokering minskar. Denna problematik, somligger till grund för förslagen i motion 1983/84:1898 (vpk), är också enligtutskottets mening viktig att uppmärksamma. Att utlandsberoendet i vissaavseenden inskränker den nationella autonomin är emellertid något som ländernamåste acceptera för att få vara med i den internationella arbetsfördelningen ochtillgodogöra sig dess fördelar. För små länder, vilkas interna åtgärder harbegränsade effekter på omvärlden, kan möjligen rörelsefriheten anses relativtsett något större än för de stora länderna. En nära sammanflätning avekonomierna och ett ömsesidigt beroende är emellertid en ofrånkomlig följd avatt de ekonomiska förbindelserna i handel, kapitalförsörjning och produktionär så täta och komplicerade. Detta understryker enligt utskottets meningbehovet av'samarbete, samordning, klara internationella regelsystem somanpassas till väsentliga förändringar i förutsättningarna för systemen ochföljsamhet till dessa' regelverk från både länders och företags sida. På såsätt kan den sårbarhet som uppmärksammas i motion 1983/84:1898 (vpk) till endel kompenseras. Det nu sagda utesluter inte att nationella lösningareftersträvas som syftar till att tillvarata den internationellaarbetsfördelningens fördelar men undvika dess nackdelar. Självfallet börmöjligheterna tas till vara att säkra ett motiverat nationellt intresse där såkan ske utan att man överskrider gränserna för vad som är tillåtet enligtinternationella överenskommelser. Det bör också vara ett naturligt inslag i deninhemska politiken att t. ex. söka undanröja särskilda hinder för att enkonkurrenskraftig inhemsk importer-sättande produktion skall kunna utvecklas ide fall där förutsättningar för en sådan finns. De uttalanden som görs imotionen om hur landet skall uppnå ett minskat importberoende - genomstyrning, planering, nationalisering. NU1984/85:2 49 reglering av ingående och utgående investeringar m. m. -kan utskottet däremot inte ställa sig bakom. Utskottet övergår så till att behandla de konkretayrkandena i motion 1983/84:1898 (vpk). En fortsatt tillväxt av denrelativa andelen av utrikeshandeln kan inte, sägs det i motionen, ske utan attdet nationella oberoendet ytterligare urholkas. Ett antal förslag lämnas på hurutvecklingen skall kunna vändas. Ett av förslagen är att en störreländerspridning skall åstadkommas när det gäller både import och export.Framför allt anser motionärerna att handeln med de socialistiska länderna ochländerna i tredje världen måste utvecklas. Dessa sägs ha en oproportionelltliten andel av svensk utrikeshandel. I motionen yrkas att som sinmening skall ge regeringen till känna att en ökad spridning av svenskutrikeshandel är nödvändig för att minska det ekonomisk-politiskautlandsberoendet. Det finns ett starkt samband mellan ett lands storlek ochdess utrikeshandelsvolym. Enligt en studie av ' omstrukturförändringar i världens länder hade de storaländerna mindre än hälften så stora utrikeshandelsandelar som de mindreländerna, trots att jämförelsen gjordes mellan länder med sammalevnadsstandard. Det framgick vidare att de stora länderna, med mer än 40milj. invånare, hade en jämnare fördelning mellan industrivaror och råvaror ibåde produktion och export än vad de små länderna hade. Med sina störrehemmamarknader kunde de stora länderna inom sina gränser i större utsträckningåstadkomma en förändring mot en mer specialiserad och koncentrerad struktur. IVärldsbanksrapporten konstaterades också att små länder sällan kan uppnå någon ekonomisktillväxt om exportandelen understiger av bruttona-ttonalprodukten (BNP).Sverige hade import- och exportandelar som uppgick till ca20 % av BNP. har dessa andelar ökat till . Denna utrikeshandel är en viktig förutsättning för detvälstånd som har uppnåtts i landet och bör enligt utskottets mening fåutvecklas i fortsättningen enUgt samma regler som har gällt. Vad gäller länderfördelningen av utrikeshandelvill utskottet anföra följande. Det är riktigt att statshandelsländernas ochutvecklingsländernas andelar av landets handel är relativt små. Detta framgårockså av den ttdigare redovisningen (s. 16 f.). Dominansen är stor för Sverigestradittonel-la avsättnings- och importmarknader, EG- och EFTA-länderna. Vissaförskjutningar har visserligen skett i länderfördelningen av handeln under1970-talet. En viss tillbakagång kan noteras för , både som avsätt- ' Uppgifterna återges i direktinvesteringskommitténsbetänkande (SOU 1983:17) Näringspolitiska effekter av internationellainvesteringar. NU 1984/85:2 50 ningsmarknadför svensk export och som importkäUa. De marknader som har ökat i betydelse äremellertid inte de som närmast avses i motion 1983/84:1898 (vpk) utan framförallt Opec-länderna och de asiatiska NIC-länderna. Mångafaktorer påverkar den framtida länderfördelningen av handelsutbyte medomvärlden på både export- och importsidan: inkomsttillväxten i olika länder,efterfrågans sammansättning, ländernas relativa konkurrenskraft, derashandelspoUtiska agerande, företagens internationalisering m. m. En störreländerspridning i utrikeshandeln i enlighet med mottonärernas önskemål kan varavärdefull. En sådan skulle leda till en större riskspridning i handeln, somdärigenom skulle bli mindre sårbar i fråga både om ekonomiska störningar ochstörningar i snävare försörjningspolitisk bemärkelse. Utskottet finner det avden anledningen angeläget att alla tillfällen tiU utökad handel med bådestatshandelsländer, utvecklingsländer och andra länder med vilka ännuhar ett relativt outvecklat handelsutbyte tas till vara. Självfalletmåste dock den grundläggande förutsättningen för ett kommersiellthandelsutbyte vara att efterfrågan och betalningsförmåga finns. Den roll somstaten kan spela i detta sammanhang är i första hand att på olika sättunderlätta för företagen att arbeta på nya eller svårbearbetade marknader. Inteminst handeln med de ländergrupper som motionärerna vill se ett utökathandelsutbyte med utmärks av särskilda förutsättningar och problem. Utskottethar i den inledande framställningen (s. 17 f., 20) redovisat hur staten sökerfrämja handelsutbytet både med och utvecklingsländerna: genombilaterala avtal, förmånlig exportgarantigivning vid u-landsexport, statligtengagemang via i motköpsföreta-get AB ,särskilt importkontor för u-landsprodukter, särskilda koordinatörer för ökadhandel med m. m. Motbakgrund äv vad utskottet här har anfört dels aUmänt om handeln, dels specifiktom statliga åtgärder inriktade på att främja handeln med statshandelsländer ochu-länder finner utskottet att något uttalande av om nödvändigheten avökad spridning av svensk utrikeshandel inte är påkallat. Utskottet avstyrkersåledes motion 1983/84:1898 (vpk) i denna del. Detfinns enligt utskottets mening skäl att i detta sammanhang peka på det storaunderskottet i handelsutbyte med . Medan exporttill har stagnerat - och i reala termer minskat -har en kraftig ökning skett av importen, främst av olja. Det finns i dettasammanhang anledning att erinra om det program för samarbete med Sovjetunionensom undertecknades inom ramen för avtalet om ekonomiskt,industriellt och teknisk-vetenskapligt samarbete. Enligt detta program skallparterna sträva efter att fördubbla handeln fram . Någon utvecklingi den riktningen har inte kunnat noteras NU1984/85:2 51 med avseende på sovjetisk import från . Också ihandeln med har ett ökande underskott.Utskottet vill understryka att en fortsatt kraftigt negattv handelsbalans voretill nackdel för östhandelns utveckling. Som framgår av årets budgetproposition (se s. 18) harSverige i de officiella kontakterna lagt särskilt vikt vid behovet av att densvenska exporten till ökar. Utskottet utgår från att regeringen ocksåi de fortsatta kontakterna uppmärksammar detta behov. I motionen berörs det storaberoendet i många branscher av importerade insatsvaror. Utskottet vill medanledning härav erinra om att underleverantörsproblematiken uppmärksammadesutifrån denna synpunkt i proposition 1983/84:135 om industriell tillväxt ochförnyelse. Svenska företag köper en successivt sjunkande andel från svenskaunderleverantörer, framhölls det i proposittonen. De större företagen synes,sades det vidare, vara medvetna om vilket problem det innebär för svenskekonomi att underleveranserna i allt högre grad hämtas utifrån, och man hardeklarerat sitt intresse av att medverka till att en större andel av köpen skeri . I propositionen redovisades härefter de åtgärder som staten, bl. a.via statens industriverk, de regionala utvecklingsfonderna och Industrifonden,vidtar i syfte att öka de svenska underleveranserna till svenska företag ochatt öka underleverantörernas export. Som komplement till detta föreslogssärskilda medel för en ny verksamhet syftande till att skapa kontakter mellanunderleverantörer och köpare men även för att identifiera lämpliga åtgärder somkan förbättra underleverantörernas konkurrenssituation. har i juni1984 godkänt förslagen (NU 1983/84:42, rskr 1983/84:379). Utskottet vill idetta sammanhang också framhålla att devalveringen har väsentligtökat de inhemska underleverantörsföretagens möjligheter att framstå som ettintressant alternativ tiU utländska leverantörer. Statligt handels- och bytesbolag I motion 1983/84:1898 (vpk)föreslås att ett statligt handels- och bytesbolag skall inrättas. Detta bolagskulle enligt motionärerna kunna spela en viktig roll för den ökade länderspridningi svensk utrikeshandel som de förordar. Motköpskrav uppställs ofta i handelnmed nämnda länder, anför de. har tidigare (se s. 19) avstyrktmotionsyrkanden (s; vpk) om statliga handelshus med hänvisning till pågåendeförsöksverksamhet med regionala exportsäljbolag. När utskottet behandlade enmotion (vpk) i frågan (NU 1983/84:14 s. 39, reservation m, c, fp)uttryckte utskottet dessutom visst stöd för tanken att det var angeläget attutveckla nya eller förbättra bestående instrument för samordning av dekommersiella förbindelserna med statshandelsländerna. Även lösningen med ettstatligt handels- och bytesbolag borde därvid kunna prövas, ansåg utskottet. NU1984/85:2 52 De tendenser i utvecklingen av densvenska östhandeln som låg bakom utskottets uttalande, bl. a. det tilltagandeunderskottet i handeln och de ökande, kraven på motköp, är i minst lika höggrad relevanta . Sedan utskottet senast behandlade frågan har emellertidtanken på ett statligt handelshus avvisats. Det skedde i proposition1983/84:168 om exportfrämjande åtgärder m.m., vilken godkändes av ijuni 1984 (NU 1983/84:40, rskr 1983/84:382). Något statligt handelshus behövdesinte enligt vad som sades i propositionen. Existerande handelshus ochexportsäljbolag borde i stället utnyttjas i högre grad. Det statliga engagemangi AB som aviserades för att möjligheterna att hantera de ökandemotköpskraven skulle förstärkas har sedermera förverkligats. SverigesInvesteringsbank har förvärvat av aktierna i ett omorganiserat SUKAB.Som också har framgått av den föregående framställningen (s. 20) har enutbyggnad av motköpsorganisattonen skett även på andra håll under de senaste åren.Med hänvisning till det nu sagda föreslår utskottet att motion 1983/84:1898(vpk) inte heller i denna del skall föranleda någon åtgärd från riksdagenssida. Förslaget om ett statligt handels- och bytesbolag avstyrks sålunda. Det tredje yrkandet i motion1983/84:1898 (vpk) knyter an till det som i motionen sägs om detinstitutionella beroendet. Detta beroende, anför motionärerna, utgörs av debegränsningar som ligger i att regeringen och måste föra en ekonomiskpolitik som accepteras av internationella organisationer till vilka landet äranslutet. Det är härvid främst medlemskap i , , och är av intresse. Även om det bara kan vara fråga om informationsplikt så ärdet, anser motionärerna, sannolikt att själva pUkten är begränsande i olikaavseenden. Som ett exempel anges IMF:s förhör med den svenska regen"ngenangående devalveringen . YtterUgare nämns att IMF vid sin långivninguppställer vissa krav på de låntagande länderna, som innebär att fondenframträder som överordnad i ekonomisk-politiska frågor gentemot de nattonellaregeringarna. medlemskap i har inneburit att harförpUktat sig att delta i en Uberalisering av den internationella handeln somenligt motionärerna utgör en långsiktig anpassning till den internationellakapitalismens och de multinationella bolagens uppdelning av marknader ochproduktion. Medlemskapet i sägs inte innebära några direkta formellaförpliktelser. Motionärerna nämner dock att OECD-rapporterna har karaktär avgodkännande eller underkännande av ländernas politik och bedömning av derasframtida möjligheter. Det internationella beroendet innebär självfalletbegränsningar i genomförandet av en strikt nationell ekonomisk poUtik, säger motionärerna.Deras slutsats är att regeringen snabbt bör vidta åtgärder syftande till attminska de NU1984/85:2 53 multinationella bolagens och de internationella ekonomiskaorganisattoner-nas inflytande över landets ekonomisk-politiska handlande. Imotionen yrkas att gör ett uttalande av denna innebörd. Utskottet behandlar först motionen till den del den avserinflytande från de internationella organisationernas sida. Därefter berörsmotsvarande aspekt på de multinationella företagen. När ett land överväger att gå in i en internationellsamarbetsorganisation vägs naturligen de förväntade fördelarna av medlemskapetmot möjliga förluster av den nationella handlingsfriheten på de områdensamarbetet gäller. har gjort dessa överväganden och träffat sitt valgenom att gå med i t. ex. Det finns enligt utskottetsmening ingen anledning att här närmare gå in på bevekelsegrunderna för dettaval. Yrkandet i motion 1983/84:1898 (vpk) går heUer inte ut på att Sverigeskulle utträda ur de internationella samarbetsorganisationerna utan på attregeringen skall vidta åtgärder för att minska organisationernas inflytandeöver landets ekonomisk-poUtiska handlande. Utskottet viU dock i detta sammanhangallmänt understryka det positiva värdet av att internationeUa ekonomiskaregelsystem har etablerats. Dessa regelverk ger klara förutsättningar ochförutsebarhet för regeringar och företag i deras handlande. Detta kan i sigvara en drivkraft för en positiv utveckling. Det bör också påpekas att ettinternationellt samarbete i organiserade former har fördelar inte minst för småländer som t. ex. , vilka med de internationeUa organisationerna somspråkrör lättare kan hävda sina intressen. bör inte bortses från attdet nuvarande internationella systemet i vissa avseenden är så utformat attanpassningsmekanismerna tenderar att ensidigt drabba de svagare länderna. Det finns en institutionell överbyggnad till varjeinternationellt regelsystem. Vilka befogenheter som har getts åtinstitutionerna varierar. Det beror på reglernas art, på hur eventuellasanktionsinstrument är utformade och på hur informations-, samråds- ochförhandlingsprocedurerna ser ut. Formerna för det institutionella inflytandetär natiirligtvis inte för alltid givna. Både arbetssätt och arbetsområdenanpassas till ändrade förutsättningar. De deltagande länderna kan inomsamarbetets ram söka påverka detta förlopp. Utskottet utgår från att regeringen i detta arbete Uksomhittills bevakar att en önskvärd balans mellan det nationella och detinstitutionella inflytandet upprätthålls. Något sådant uttalande om åtgärdersom föreslås i motion 1983/84:1898 (vpk) bör enligt utskottets meninginte göra. Motionen avstyrks sålunda i nu aktuell del. När det gäller finns enligt utskottets meninganledning att peka på de påfrestningar som GATT-systemet har utsatts snarare än på graden av intrång i ländernas handlande.Protektionistiska åtgärder har i många fall tillgripits vid sidan avGATT-systemet, och tendenserna till bilateralisering av handeln ökar. Jämförtmed läget när riktlinjerna för drogs upp har det skett viktigaförändringar i NU 1984/85:2 54 maktstrukturenbåde bland deltagande länder och bland länder som står utanför GATT.Beslutsfattandet tenderar att bli tekniskt svårt därför att det engagerar alltfler länder som inte har den värdegemenskap som rådde bland västvärldensindustriländer efter . Uppdelningen av detinternationeUa ekonomiska samarbetet i institutionellt åtskilda system när detgäller å ena sidan handelsfrågor, å andra sidan finansieringsfrågor och andraekonomisk-politiska frågor kan noteras som -vilket framhålls i åretsbudgetproposition (prop. 1983/84:100 bil. 5 s. 107) -sambandet mellan finans-och kreditpoUtik å ena sidan och handelspolitik och världshandelns utveckling åden andra har blivit alltmera uppenbart och erkänt. Densvenska regeringens positiva inställning till och dess uppgifter i dethandelspolitiska samarbetet framgår bl. a. av ett uttalande av utrikes- och() handelsminister vid inovember 1982. Han anförde att den viktigaste uppgiften för ministermötet varatt på nytt försäkra engagemanget för frihandeln och att stärka funktionsom ett medel att stå emot protektionismen. Medlemsländerna borde utfästa sigatt anlita för att lösa handelskonflikter, sade han bland annat. Vad så gäller motionärernas önskemål om åtgärderför att minska de multinationella företagens inflytande över landetsekonomisk-politiska handlande vill utskottet anföra följande. Framväxtenav multinationella företag är, som har påpekats, den ena delen avinternationaliseringsprocessen. Det ökande internationella handelsutbytet ärden andra. Det finns också ett samband mellan dessa två företeelser som innebäratt de båda ersätter och kompletterar varandra. - Av de hundra störstaekonomiska enheterna i världen utgörs drygt hälften av stater, knappt hälftenav multinationella företag. En avgörande skillnad mellan dessa ekonomiskastorheter är att ländernas handlingsmöjUgheter inskränker sig till det egnaterritoriet, medan företagen kan agera över gränserna. Det är konsekvenserna avdetta förhållande som debatten kring de multinationella företagen i hög gradhar gällt. Att företagandets internationalisering leder till ökad ekonomiskintegration, ökat beroende och i vissa avseenden minskat utrymme för nationershandlingsfrihet torde vara odiskutabelt. som de multinationellaföretagen kan ses som en av de kanske främsta beroendeskapande krafterna i deninternationella ekonomin kan de emellertid också ses som en av de främstabärarna av potential för välfärd. Utskottet utvecklar dessa aspekter på demultinationella företagen i det närmast följande avsnittet med anledning av enannan motion i ämnet, 1983/84:2499 (c). Eftersom vissa beröringspunkter sålundafinns mellan de båda motionerna hänvisar utskottet till vad som där sägs. Fören belysning av den i motion 1983/84:1898 (vpk) väckta frågan vill utskottetockså hänvisa till den föregående redovisningen (s. av vissa avsnitt idirektinvesterings- NU 1984/85:2 55 kommitténsbetänkande (SOU 1983:17) Näringspolitiska effekter av internationellainvesteringar. Någotuttalande om åtgärder för att minska de multinattonella företagens inflytandeöver landets ekonomisk-polittska handlande anser utskottet inte vara motiveratmed anledning av motton 1983/84:1898 (vpk), som således avstyrks även i dennadel. Utskottetåterkommer till frågan om de multtnationella företagens inverkan påvärldshandeln vid behandlingen av yrkandet i motion 1983/84:2499 (c). Demultinationella företagen och världshandeln De multinattonella företagens betydelse ivärldsekonomin ökar aUtmer, sägs det i motiveringen till motion 1983/84:2499(c). Nära hälften av världshandeln uppges ske mellan olika enheter i sådanakoncerner. Detta kan enUgt motionärerna leda till att det internationellahandelssystemet försvagas. De anser att bör ta initiativ tillinternationeUa studier och samverkan inom ramen för FN-systemet för att destora bolagens negativa påverkan på världshandeln skall begränsas.