bet · G801NU20 · 1984-12-31 00:00:00 — Utskottet kundesålunda konstatera att åtgärder hade vidtagits på viktiga punkter inom ramenför ett investerings-och utvecklingsprogram för mineralområdet. Målet för dettaprogram anslöt väl till det som hade varit vägledande för förslagen i denaktuella motionen, nämligen att den svenska gruv- och mineralindustrin skulleutvecklas. Detaljerade riktlinjer av den innebörd som motionärerna angav sadesig utskottet emellertid inte kunna tillstyrka. På samma grunder avstyrkerutskottet även det nu aktuella yrkandet i motion 1984/85:2090 (vpk). Utskottetnoterar i detta sammanhang att det ovannämnda utredningsarbetet inom SGU harresulterat i beslut av regeringen att anslå 22,8 milj. kr.till olika forsknings- och utvecklingsprojekt inom mineralområdet. Minerallagstiftning m. m. I motion 1984/85:2090 (vpk)framförs flera förslag syftande till en planering av landets gruvverksamhet somsätter stopp för fortsatt gruvdöd, ökad privatisering och internationalisering.Ett av förslagen är att inmutningssystemet skall avskaffas och ersättas medett enhetligt koncessionssystem. I näringsutskottets betänkande om mineralpolitik våren1984 (NU 1983/ 84:28 s. 11 f.) finns en redogörelse för grunddragen i dengällande gruv- och minerallagstiftningen. Vidare redovisas utförligt direktivenför minerallagstiftningskommittén (I 1983:04). Dess uppgift är att se övernuvarande gruv-och minerallagstiftning och utarbeta ett förslag fill nylagstiftning. Den nuvarande ordningen med skilda system för olika slagsmineraltillgångar betecknas i direktiven som otillfredsställande. Som enutgångspunkt för utredningsarbetet gäller att inmutnings- ochkoncessionssystemen i deras nuvarande utformning bör ersättas av ett nyttsystem som i huvudsak bygger på koncessionsprincipen men harinmutningsrättsliga inslag. Såsom utskottet i det nämnda betänkandet anförde medanledning av ett motionsyrkande (vpk) av samma innebörd som det nu aktuellaanser utskottet att minerallagsfiftningskommitténs arbete och statsmakternaskommande ställningstagande till dess resultat inte bör föregripas genom ensådan meningsyttring som motionärerna begär. Motion 1984/85:2090 (vpk) avstyrkssåledes i nu berörd del. Enligt motion 1984/85:2063 (m) kanavsevärda störningar uppstå för jord-och skogsbruksföretag närundersökningstiden för en inmutare fillåts bli så NU1984/85:20 12 lång som upp till fio år. Nödvändiga undersökningar börhinna genomföras . Motionärerna önskar etttillkännagivande av av innebörd att inmutningsrätten skall begränsastill högst . Utskottet vill erinra om att undersökningstiden, dvs. dentid då inmutningsrätt gäller, är enligt 3 kap. 5 § gruvlagen(1974:342). Inmutaren har rätt att få tiden förlängd menendast under förutsättning att ändamålsenligt arbete har utförts eller kanantas bli utfört. Om synnerliga skäl föreligger har inmutaren rätt tillytterligare förlängning . Lagens nuvarande utformning innebärsålunda, konstaterar utskottet, vissa inskränkningar i rätten till förlängdinmutningstid. Även om reglerna inte är så restriktiva som motionärernaföreslår, ligger de dock i linje med dessas önskemål. Med hänsyn till den genomgripande översyn av gruv- ochminerallagstiftningen som pågår vill utskottet inte förorda ett uttalandeav i den fråga motionärerna tar upp. Motion 1984/85:2063 (m) avstyrkssåledes i nu aktuell del. Ägande och inflytande på gruv- och mineralområdet Bland huvudpunkterna i denmotstrategi för svensk gruvindustris överlevnad som anges i motion1984/85:2090 (vpk) ingår ett ökat statligt ägande och inflytande på gruv- ochmineralområdet. Motionärernas förslag omfattar flera punkter. Samhället skallutnyttja sin rätt - enligt 5 kap. gruvlagen (se NU 1983/84:28 s. 12) - ttllkronoandel i gruvfyndigheter. Nya fyndigheter skall helt tillfalla samhället.Privatägda förekomster skall överföras i samhällets ägo. Yrkandena i motionen hade sin direkta motsvarighet i enmotion (vpk) . Motionen avslogs av på förslag avnäringsutskottet (NU 1983/84:28 s. 43, 45 f.). De mofiv som utskottet anfördetill stöd för sin avstyrkan har oförändrad giltighet. Utskottet anser sålundabeträffande kronoandel att omständigheterna i det särskilda fallet bör bliavgörande för Om staten skall utnyttja sin kronoandel genom direkt medverkan igruvdriften eller i stället upplåta eller överlåta kronoandelen fill någonannan intressent. Något skäl till totalt samhällsägande av nya fyndigheterfinns inte, menar utskottet, eftersom det allmännas intressen på mineralområdeti betydande grad blir fillgodosedda enligt nuvarande ordning. Främst sker detgenom kronoandelsinstitutet enligt gruvlagen och koncessionsförfarandet enligtlagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter. Ett förstatligande av privatägdamalm- och mineralförekomster är enligt utskottets mening inte motiverat. Deaktuella yrkandena i motion 1984/85:2090 (vpk) avstyrks således. Motton 1984/85:2073 (vpk) har sinutgångspunkt i det förhållandet att () harträffat avtal med Svenska BP NU1984/85:20 13 () om prospekterings- ochgruvbrytningssamarbete inom ett område i . skall enligtavtalet till BP överlåta hälften av vissa inmutningar. De metaller som detframför allt rör sig om är, sägs det i motionen, volframoch molybden, metallersom kommer att få stor strategisk betydelse. Upprättande av ett fredskrislagerförsväras om ett multinationellt företag ges möjlighet att utöva kontroll överde berörda metallerna, menar motionärerna. Det är, hävdar de, av stor nationellbetydelse att det sätts stopp för vidare samarbete mellan svenska och utländskagruvföretag. Risken är annars uppenbar att vårt land tappar kontrollen övernaturtillgångar och att landets nationella oberoende försvagas. I syfte attbelysa det senare argumentet hänvisar motionärerna till att reciprocitetsskälhar beaktats vid bedömningen av ansökningar om tillstånd. Hänsyn harsålunda tagits till konsekvenserna för svensk råvaruindustris engagemangutrikes om det brittiska BP inte får möjlighet att etablera sig i Sverige.Sveriges internationella beroende visas redan i detta, menar motionärerna, ochkan knappast bli bättre i en krissituation. Enligt motionärerna borde regeringen vidta åtgärder somgör det omöjligt för utländska intressen att engagera sig i den svenska gruvnäringenalltifrån prospektering till utvinning. Åtgärder borde också vidtas i syfte attsamarbetet mellan BP och skall upphöra. borde därvid få tillräckligaresurser för att i egen regi prospektera i Syd- och . I motionenpåyrkas ett uttalande av av denna innebörd. har på förslag avnäringsutskottet avslagit motionsyrkanden av samma innebörd som de två nuaktuella i motion 1984/85:2073 (vpk). Utskottet har i sina betänkanden (senastNU 1983/84:28 s. 22) redogjort för hur lagen (1982:618) om utländska förvärv avfast egendom m. m. begränsar utländska företags möjligheter att förvärvainmutningsrätt eller rätt till utmål enligt gruvlagen. Utskottet har som sinmening uttryckt att lagen ger staten erforderliga möjligheter att förhindraicke önskvärda utländska engagemang inom den svenska gruvnäringen. Vad gällerdet konkreta fall av samverkan på mineralområdet mellan svenska och utländskaintressen som motionärerna tar upp och som de vill skall upphöra har utskottetanfört (NU 1982/83:32, 1983/84:28) att det för den breddning och satsning pånya projekt inom mineralområdet som borde komma till stånd bör finnas utrymmeför både svenska och utländska intressen att ställa kunnande, teknologi ochinvesteringskapital till förfogande. Det får, har utskottet vidare anfört,förutsättas att staten genom utnyttjande av kronoandelsinstitutet och iegenskap av ägare till bibehåller svensk kontroll över de naturtillgångarsom berörs av avtalet mellan och BP. Utskottet finner inte heller nu skäl för något uttalande iannan riktning och avstyrker motionen. Den särskilda hänvisning tillinternationellt beroende som görs i motionen kan enligt utskottets meningomvänt göras till stödför en samverkan, inom de ramar som ges avlagstiftningen, med utländskt. kunnande och teknologi på mineralområdet. Ettsådant samarbete kan leda NU1984/85:20 14 till att inhemska tillgångar utnyttjas i ökad omfattningoch att ökad försörjningstrygghet nås. Enligt vad som sägs i motion1984/85:2063 (m) bör den som äger marken där mineralfynd görs ha del iavkastningen. En sådan rätt till ersättning fanns enligt gruvlag. Ävenom ersättningen var liten visade den att äganderätten fill marken hade ettreellt innehåll. Hur stor markägarens del i avkastningen skall vara och hurreglerna i övrigt skall utformas bör enligt motionärerna övervägas vidare. Iprincip borde reglerna gruvlag kunna tillämpas. Motionärerna önskarett uttalande av av denna innebörd. Utskottet har i det föregående (s. redogjort för denordning som tidigare gällde med jordägaravgäld och för hur systemet år 1974avskaffades i samband med att den nya gruvlagen (1974:342) trädde i kraft. Detargument som anfördes i proposition 1974:32 för den nya ordningen var attfastighetsägaren sällan hade möjlighet att använda den substans vari mineraleningick för annat ändamål än gruvdrift. Prospekteringen inriktade sig i alltstörre utsträckning på djupmalmer. Det fanns då enligt regeringens uppfattninginget rimligt skäl för att fasfighetsägaren utan egen insats skulle varaberättigad att erhålla ersättning av gruvinnehavaren med betydande belopp. Med hänvisning till det nu angivna argumentet, som enligtutskottets mening är giltigt, avstyrks motion 1984/85:2063 (m) ihär berörd del. Utskottet erinrar om att fastighetsägaren är berättigadatt av inmutaren få ersättning för intrång och annan skada till följd av attmark tas i anspråk för utmålsläggning. Även skada eller intrång i övrigt pågrund av utmålslägg-ningen skall ersättas. Dessa regler återfinns i 4 kap. 4 §gruvlagen (1974:342). Regional mineralletning m. m. I två mofioner framförs önskemål omen samordnad och intensifierad mineralletning i Bergslagen. Kännedomen om Bergslagens tillgångar av sulfidmalmer,legeringsmetaller och industrimineral är ofullständig, sägs i motion1984/85:1099 (s). Flera uppslag till intensifierade insatser ges i motionen.Enskilda bör sfimuleras ytterligare att delta i mineralletning genommineraljakten. Mineralintressenter bör kunna anvisa vissaprospekteringsobjekt. Arbetssökande ungdomar bör användas för t. ex.markarbeten. Geologer och bergsingenjörer i Bergslagen bör organisera lämpliggranskning. Ett mobilt anrikningsverk skulle kunna uthyras till olika smågruvprojekt. Motionärerna förespråkar också att sådana resurser förmineralletning sorn har anvisats enligt förslag i den s. k. Bergslagspropositionen(prop. 1983/84:157) skall stå till buds även NU1984/85:20 15 De påyrkar åtgärder av regeringen syftandetill en samordnad och intensifierad mineralletning i Bergslagen. Också i motion 1984/85:1431 (s) understryks betydelsen avfortsatt mineralprospektering i Bergslagen. En bättre samordning av projekt ochresurser inom mineralomrädet borde ske och ökade medel ställas till förfogande,bl. a. för en intensifierad mineraljakt inom berörda regioner. Mofionärenvärnar också särskilt om insatser i . a. borde dekopparförande sprickmineraliseringar som uppträder speciellt i detta länundersökas noggrant. i , i vars regi flera forsknings- ochutvecklingsprojekt pågår, kunde vidare utvecklas till en"". En ytterligare utveckling skulleunderlättas om man i den nya organisation som utreds för SGU stationerade eneller flera geologer i . Motionären önskar att genom ettsärskilt uttalande till regeringen skall ansluta sig till det nu sagda. I ytterligare en mofion, 1984/85:1433 (m), tassamordningsaspekter på mineralletningen upp. Motionären understryker att storakunskaper och erfarenheter på malm- och mineralområdet finns hosNorrlandsfonden, bl. a. när det gäller mineraljakt. Förutsättningarna för enliknande verksamhet i andra delar av landet under Norrlandsfondens överinseendeborde undersökas, anser mofionären och begär att regeringen skall uppmanas attta inifiativ fill en sådan. Utskottet tar först upp en fråga som är gemensam för detre motionerna, nämligen önskemålet om samordning av insatserna förmineralletning. Utskottet uppmärksammar härvid främst den s.k. mineraljakten.Enligt utskottets mening utgör mineralletning genom privatpersoners försorg enändamålsenlig komplettering av den reguljära prospektering som sker genom destora prospekteringsorganisationerna. En viss organisatorisk samordning av deolika mineraljakterna skulle kunna tjäna som ytterligare sfimulans förverksamheten och leda fill ett ännu bättre fillvaratagande av den kompetens somfinns på olika håll och som utnyttjas för att administrera och utvärderamineraljakterna. Det bör ankomma på regeringen att närmare pröva behovet av en sådansamordning och att överväga i vilken form den lämpligen kan ske. Utskottetnoterar i detta sammanhang att industriministern i proposition 1984/85:115 omregional utveckling och utjämning (s. 129) anmäler sin avsikt att föreslåregeringen att uppdra åt NSG att i bilda ett regionaltprospekteringsforum, där oUka uppslag och andra frågor inom mineralområdet kanaktualiseras och eventuellt kanaUseras till nya intressenter. Utskottetföreslår att i ett uttalande som sin mening ger regeringen fill kännavad utskottet har anfört om samordning av mineraljakterna. Därigenomskulle motionerna 1984/85:1099 (s), 1984/85:1431 (s) och 1984/85:1433 (m)delvis tillgodoses. Med anledning av vad som i övrigt sägs i mofionerna1984/85:1099 (s) och 1984/85:1431 (s) om olika insatser i Bergslagen inommineralområdet vill utskottet erinra om att av de 300 milj. kr. NU1984/85:20 16 1982 för ett utökat prospekteringsprogram 50 milj. kr. haravsatts särskilt för . har beslut fattats om bidrag med26,7 milj. kr. Samtliga tre stora prospekteringsorganisationer satsar vidarebetydande belopp på prospektering i . Vad särskilt gällerVärmlands län kan noteras att NSG satsar 2,7 milj. kr. påprospektering i detta län. Insatserna sker i Pajsberg, Gåsborg, Skackelåsen ochGumhöjden. Pajsberg är exempel på en sådan sprickzon som åsyftas i motton1984/85:1431 (s). pågick i bl. a. enförsöksverksamhet innebärande att arbetslösa sysselsattes med vaskning ochblockletning i områden där indikationer fanns på eventuellt intressantamineraliseringar. Ett sjuttiotal personer var engagerade. Frågan om en ytterligare regionalisering av SGU studerasf. n. av utredningen om vissa frågor inom mineralområdet (11982:02). Ettförslag från utredningen väntas . Utskottet ansluter sig till de grundläggande syftena medmotionärernas förslag om olika slags intensifierade insatser i Bergslagen inommineralområdet. Med hänsyn till det sagda finner utskottet emellertid inte attnågon särskild åtgärd från sida är påkallad med anledning avmotionerna 1984/85:1099 (s) och 1984/85:1431 (s) i nu berörda delar. Tre motioner har väckts omsärskilda gruvor eller projekt inom mineralområdet. De avser vanadin, zinksamt sulfidmalmsfyridigheten Håkansboda-malmen i . I mofion 1984/85:391 (m) hemställsatt skall begära att regeringen vidtar åtgärder för att påskyndaNSG:s undersökning om förekomsten av vanadin i i . Enexploatering av fyndigheten vore motiverad av försörjnings- ochsysselsättningsskäl, anser motionären. Vanadinförekomsten i () haruppmärksammats i mofioner . Mofionsyrkandena har varit formuleradepå olika .sätt men syftet har varit detsamma: att brytning av vanadinet ommöjligt skall komma till stånd. har i tidigare betänkanden (senast NU1983/84:28 s. 37) redogjort för undersöknings- och utredningarbetetsfortskridande och har med hänvisning till de pågående akfiviteterna inte ansettett initiativ i frågan från sida motiverat. Som har framgått av dentidigare redogörelsen (s. 7 f.) har NSG nu slutfört sin utvärdering avfyndigheten. Slutsatsen är att fyndigheten f. n. av tekniska och ekonomiskaskäl inte kan exploateras men att den är potentiellt mycket intressant och attbevakningen av bl. a. marknads- och teknikutvecklingen därför skall fortsätta. En inhemsk utvinning av vanadin framstår someftersträvansvärd från såväl försörjnings- som sysselsättningssynpunkt. Medhänsyn dels till resulta- NU1984/85:20 17 tet av NSG:s nu slutförda utvärdering, dels tiU denfortsatta uppföljning som skall ske av projektets möjligheter finner utskottetingen anledning för att av regeringen begära sådana initiativ somefterlyses i motion 1984/85:391 (m). Motionen avstyrks således. , som är störstaproducent av zinkkoncentrat, har ingen egen produktton av zinkmetall,konstateras i motion 1984/85:364 (vpk). Sysselsättnings- och sårbarhetsskältalar för att en inhemsk produktion kommer till stånd, menar motionären. Minstamöjliga miljöstörningar, god ekonomi samt möjligheter till småskalighet bordevara vägledande vid valet av teknik för zinkframställningen. a. på möjligheten att utnyttja den nya plasmatekniken. borde ta fillvara den chans att sälja miljövänlig teknik för framställning av metaller somkan ges till följd av miljöåtaganden som ett flertal länder i har gjort.Motionären begär en utredning om anläggande av ett zinkverk med miljövänligteknik i , helst lokaliserat till län. Utskottet har behandlatmotionsyrkanden av innebörd att ett inhemskt zinksmältverk bör komma tillstånd. Senast skedde detta , då det i en mofion (vpk) hade begärtsatt regeringen skulle ta upp överläggningar med bolaget ombyggande av ett zinkverk i . I sitt yttrande i frågan (NU 1984/85:28 s. 38) anfördeutskottet att det från både försörjnings- och sysselsättningssynpunkt vorepositivt om den zinkmalm som utvanns i åtminstone delvis ocksåförädlades i landet. I detta avseende anslöt sig utskottet till degrundläggande tankegångarna bakom förslaget i den aktuella motionen. Utskottetstödde dock inte förslaget om överläggningar med Vieille Montagne om byggande avett zinkverk. Mot bakgrund av den aktuella produktionsstrukturen i , därinom en förhållandevis snar framtid flera nedslitna zinkverk kunde förväntastas ur produktion, fann utskottet det emellertid angeläget att regeringenföljde utveckUngen, speciellt med beaktande av de nya tekniker som hadeutvecklats inom metaUurgin. Dit hörde t. ex. plasmateknologin och, somframhållits i motionen, de våtkemiska processerna. Utskottet utgick från att såskulle ske. Någon särskild framställning till regeringen i detta ämne fannutskottet inte erforderlig. Utskottet avstyrkte och avslog motionen. Utskottet finner inte skäl att med anledning av åretsmofion i ämnet ompröva det ställningstagande som gjordes . Någotsärskilt regeringsinitiativ i form av en utredning syftande till att en inhemskzinktillverkning skall komma fill stånd anser utskottet sålunda inte behövligt.Vad speciellt gäller försörjningsaspekterna på inhemsk zinktillverkning noterarutskottet att icke obetydliga kvantiteter zink beräknas tas fram i denanläggning som har tagit i bruk i föråtervinning av metall ur avfallsstoft från järnverk. Försök görs att sälja denmiljövänUga s. k. plasmateknik som där används - och som åberopas i NU1984/85:20 18 motionen - också internationellt. Nämnas kan ytterligareatt är hälftenägare till det norska Norzink A/S som f. n. förädlarstörre delen av det svenska företagets produktion av zinkslig. Betydandeinvesteringar, i storleksordningenen halv miljard kronor görs f. n. i NorzinkA/S. Det rör sig i första hand omen ombyggnad av befintlig elektrolyskapacitet,föranledd av miljökrav. Den samlade skandinaviska smältverkskapacitetenpåverkas inte, enligt uppgift från , i nämnvärd grad avinvesteringen. Med det nu sagda avstyrker utskottet motion 1984/85:364(vpk). I likhet med vad som anfördes finner utskottet det dockangeläget att regeringen följer utvecklingen av utbuds- ochefterfrågesituationen, speciellt i . Utskottet erinrar i detta sammanhangom att , genom representation från bl. a. industridepartementet, sedanflera år deltar i arbetet inom den s. k. internationella bly- ochzinkstudiegruppen. Särskild uppmärksamhet ägnas i denna grupp åt information omutvecklingen av utbud och efterfrågan. En uppföljning avmetallprospekteringen i Håkansboda med inriktning att gruvbrytning skall kommafill stånd om det är samhällsekonomiskt försvarbart begärs i motion 1984/85:364. (vpk). Frågan om fortsatt prospektering i Håkansboda harbehandlats av vid ett flertal fillfällen. I sitt senaste yttrande iämnet (NU 1983/84:28 s. 39) konstaterade utskottet bl. a. att vissprospektering bedrevs vid Håkansboda av tillsammans med BP AB.Prospekteringen avsåg dels en av tidigare påbörjadundersökning, dels områden i närheten av Håkansboda. Fyndigheten bedömdes sompotentiellt intressant för sitt innehåll framför allt av koppar men även avkobolt och i någon mån av ädelmetaller. I närområdet undersöktes också flerazink-, bly- och silverförande mineraliseringar. Med detta konstateradeutskottet att det yrkande som ställts i motionen delvis var fillgodosett.Riksdagen följde utskottet och avslog motionen. Enligt vad utskottet har inhämtat pågår f. n.förhandlingar mellan å ena sidan och , å den andra omövertagande av det senare företagets utmål med sikte på upptagande av gruvdrifti området om ekonomiska förutsättningar föreligger. Med hänsyn till det nusagda finner utskottet inte något initiativ från sida i fråganbehövligt. Motion 1984/85:364 (vpk) avstyrks således i berörd del. Ny teknik inom gruvindustrin I motion 1984/85:767 (fp) pekas påolika statliga insatser som skulle underlätta malmbrytning i små enheter, bl.a. vad avser prospektering, finansiering och garanterade metallpriser.Motionärens syfte är att en försöksverksamhet medmågrMvor skall komma fillstånd i inland. Mofionen bygger på en utredning från Norrlandsfonden(Gruvverksamhet i Uten skala. Norrlandsfonden informerar nr 17), publicerad år1982. NU1984/85:20 19 nen, som i övrigt är identisk med motioner i ämnet åren1983 och 1984, har kompletterats med vissa uppgifter som enligt motionärenunderstryker möjligheterna för småskalig gruvdrift. Uppgifterna avser detekonomiska utfallet av ett smågruveprojekt i som drevs med förlustunder . Beräkningarna redovisas i motionen. Utfallet skulle om 1984års priser hade varit gällande ha blivit positivt, säger motionären. När näringsutskottet avstyrkte motsvarandemotion i ämnet (NU 1983/84:28 s. 42) skedde det med hänvisning främst till attdet pågick undersökningar om förutsättningarna att börja bryta ett antal mindrefyndigheter. Arbetet beräknades vara slutfört . Utskottetkonstaterade också att NSG till Norrlandsfonden hade överlämnat allttillgängligt material kring de små fyndigheter som NSG hade inmutat i regionenoch att ett avtal hade tecknats mellan NSG och Norrlandsfonden enligt vilketfonden gavs rätten att undersöka fyndigheterna och även optionsrätt tilleventuell framtida brytning. En smågruveverksamhet av det slag motionären åsyftarstöter på flera problem, även om en enstaka fyndighet kan framstå somekonomiskt intressant, särskilt när sådana metallpriser gäller som åberopas imotionen. Frågan om huvudmannaskapet för verksamheten är ett av dem,motstridiga intressen (t. ex. från miljösynpunkt) och kostsammatillredningsarbeten för gruvdrift och återställande är andra. Enligt vadutskottet har inhämtat finns f. n. inte förutsättningar att genomföra dekonkreta smågruveprojekt som diskuterades och som utskottet hänvisadetill i sitt betänkande. Fortlöpande prövas emellertid nya projekt. Med hänsyntill det nu sagda finner utskottet att någon sådan utredning omförutsättningarna föratt starta gruvdrift i Uten skala i inland sombegärs i motion 1984/85:767 (fp) inte är erforderlig. Från avfallshögarna (varphögarna) itidigare brytningsområden pågår en kontinuerlig urlakning av metaller, sägs deti mofion 1984/85:2074 (vpk). Med hjälp av bioteknik (bakteriellsulfidmalmslakning) skulle enligt motionärerna de ekonomiskt viktigametallerna i varphögarna kunna tas fiU vara och negativa miljöeffekter av enfortsatt urlakning undvikas. De intentioner som kom till uttryck vidnäringsutskottets behandling av motsvarande motionsyrkande borde nu konkretiserasi form av ett väl utarbetat forskningsprogram, sägs det.