bet · G801SoU8 · 1984-12-31 00:00:00 — Utskottet delar uppfattningen attett effekfivt behandlingsarbete förutsätter att dessa brister repareras.Orsaken till att utbildningsaspekterna inte alltid beaktas tillräckligt tordedock enligt utskottets mening mera vara att söka i planeringen av vården än isjälva statsbidragskonstruktionen. Barn och ungdom som vårdas med stöd av LVU skall erbjudas erforderligutbildning under den fid de är omhändertagna. När det gäller vuxna kan det inteanses självklart att skolundervisning på viss nivå eller utbildning för ettyrke skall ges på en vårdinstitution. Vård enligt LVM skall iallmänhet vara avslutad . I allmänhet behövs för SoU 1984/85:8 19 attmotivera missbrukare att fortsätta med någon form av frivillig behandling. Denbehandlingsplan som skall upprättas för den fortsatta vården ochrehabiliteringen måste dock utformas så att missbrukarens utbildningsbehov -även vad gäller rena baskunskaper - tillgodoses. Det är i första hand denplacerande socialnämnden som har ansvaret för.detta. I det sammanhanget kanerinras om socialtjänstlagens princip om normalisering. Om möjligt börutbildningen integreras med annan kompletterande utbildning för vuxna.Utskottet vill understryka vikten av aft dessa hänsyn beaktas vid planeringenav ohka rehabiliteringsinsatser. Med det anförda avstyrker utskottet motion1982/83:947. Utskottet tillstyrker vidare propositionens förslagom särskilt stöd för utveckUngsinsatser inom narkomanvårdsområdet. Vad som iövrigt anförs i propositionen rörande vård och behandling avnarkotikamissbrukare föranleder inget uttalande från utskottets sida. I propositionen anförs att narkotikasituationen ivärlden är mycket allvarlig. Särskih oroande är den ökande produktionenav heroin i Sydost-och , liksom den dramatiskt ökande produktionenav kokain i . Missbruksproblemen är särskilt allvarliga iutvecklingsländerna. Ett enskilt land kan inte ensamt stoppanarkotikamissbruket och den illegala handeln. I stället krävs ett intensivt ochuthålligt internationellt samarbete, som för del sker dels i detnordiska och europeiska samarbetet, dels genom FN. Då det gäller arbetet medatt minska produktionen av narkotiska preparat i utvecklingsländerna spelarFN:s narkotikafond en stor roll. En utvärdering av de projekt som har fåttsvenskt stöd gjordes 1983 av och visar att fonden genomprojekten utvecklat verksamma instrument för att minska illegalnarkotikaproduktion. Det har varit förenligt med de svenska biståndspolitiskamålen att lämna bidrag till fondens verksamhet, och statsrådet att chefen för i samband med 1985 årsbudgetproposition kommer att föreslå att upp till 8 milj. kr. Föratt ytterligare stödja narkotikabekämpningen i utvecklingsländerna föreslårstatsrådet att särskilda medel anslås för detta. Medlen bör användas för attstödja utvecklingsländerna att utveckla sina insatser mot den illegala handelnmed och missbruket av narkotika. Medlen skall täcka kostnader för resor ochuppehälle i för experter från utvecklingsländerna som vill studera hurvi i bekämpar missbruket. Medlen skall också kunna användas för attfinansiera resor och uppehälle för experter från som fungerar som rådgivare åt utvecklingsländer samt för bidrag tillutrustning. Ipropositionen anmäls att regeringen budgetproposition, för attmöjliggöra det föreslagna stödet, kommer att föreslå att . SoU1984/85:8 20 anslås under femte huvudtitelns anslag K 1, men att det påsikt bör övervägas om dessa medel skall beräknas under biståndsramen. I motion 1984/85:81 av NilsCarlshamre m.fl. (m) hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om särskilda resurser för att stödjanarkotikabekämpningen i utvecklingsländerna (yrkande 2). Motionärerna anför attenligt deras mening medlen är att hänföra till internationellt bistånd. Det nu föreslagna särskilda stödet skall ingå som en del iSveriges stöd för att hejda narkotikans spridning i utvecklingsländerna. mening är engagemang för att hejda ökningen avnarkotikamissbruk och narkotikaproduktion i denna del av världenbetydelsefullt, inte bara som en del av det internationella samarbetet, utanäven för att minska narkotikaproblemen inom landet. Av propositionen framgår att regeringen anser att det påsikt bör övervägas om medlen skall beräknas under biståndsramen.Motionsyrkandet påkallar därför inte någon åtgärd och avstyrks. Utskottet tillstyrker såledespropositionens förslag om särskilda resurser för att stödjanarkotikabekämpningen i utvecklingsländerna. Utskottet har ingen erinran motvad som i propositionen anförs rörande de internationella insatserna inomnarkotikaområdet. I propositionen anförs bl. a. attunder senare år allt fler kommuner har utarbetat särskilda handlingsprograminom drogområdet. Trots detta finns det både lokalt och regionalt brister isamordningen av olika insatser. Ansvaret för insatserna på central nivå haralltsedan 1977 legat på en arbetsgrupp inom brottsförebyggande rådet (BRÅ).Inte heller den centrala samordningen har fungerat tillfredsställande. Statsrådet anför att då det gäller den lokalasamordningen har det övergripa:nde ansvaret. Det gäller där fören rad ohka myndigheter att finna konkreta samarbetsformer med varandra.Socialtjänstens ansvar bör vidare inbegripa ett ansvar att samordna de lokalaresurserna med landstingskommunala och statliga insatser. De olikamyndigheterna på det lokala planet har också er viktig uppgift i atttillsammans engagera föreningslivet, föräldrar och enskilda i kampen motnarkotika. Det är vidare enligt propositionen önskvärt att alla kommunerutvecklar drogpolitiska handlingsprogram. Programmens utformning berornaturligtvis på lokala och regionala förutsättningar och behov. Några områdensom är väsentliga för ett framgångsrikt genomförande av programmen är följande. - Fortlöpande kartläggning av den lokalamissbrukssituationen i samarbete mellan socialtjänst, skola,frifidsförvaltning, föreningar, polis, kriminalvård samt hälso- och sjukvård. SoU1984/85:8 21 - Samordning avallmänt förebyggande arbete, t. ex. fritidsaktiviteter. - Gemensammainsatser av socialtjänst, skola, fritidsverksamhet och föräldrar mot skolk ochmissbruk vid enskilda skolor och fritidsgårdar. - Tidig upptäcktoch tidiga åtgärder mot missbruk i samarbete mellan vuxna, frivilliga ochprofessionella i de ungas vardagsmiljö. - Samarbetemellan polis, lärare, fritidspersonal, föräldrar och elever för att få skärptuppmärksamhet på narkofikahandel och missbruksmiljöer. - Omedelbaruppföljning av efter polisingripanden vid missbruk ochkriminalitet. - Samverkanmellan och häkte, lokalanstalt och frivårdsorganisation för attsocialtjänsten skall kunna nå en större grupp missbrukare med adekvatavårdinsatser och för att anstaltstiden skall kunna utnyttjas för att påbörjabehandling och planera inför frigivning. - Samarbetemellan socialtjänst, arbetsförmedling, bostadsförmedling, bostadsföretag ochförsäkringskassa för såväl förebyggande som rehabiliterande åtgärder. Då det gäller samordningen centralt anförs i propositionenatt BRÅ-gruppens konstruktion inte främjat en aktiv, initiativrik och intensivsamordningsverksamhet. Statsrådet redovisar därför sin avsikt attföreslå regeringen att ett nytt samordningsorgan, där ansvaret ligger inomregeringskansliet, ska/I inrättas. Enligt vad utskottet har erfarit har ävenbeslut fattats om att inrätta en arbetsgrupp (S 1984:D) för samordning avnarkotikafrågor. Samordningsorganet skall bestå av en representant förstatsrådsberedningen samt för en av vardera , socialdepartementetoch . företrädare skall vara ordförandeoch sammankallande. I motion 1984/85:84 av . (s) anförs i denna del att samhället självklart måste inta en bestämdattityd mot missbruk och samordna sina insatser. Motionärerna vill dock påpekariskerna med att det knyts ett allt starkare nät av myndighetskontakter kringden enskilde. Mofionärerna framhåller att samverkan mellan myndigheter påindividnivå kan motverka sitt syfte - att effektivisera biståndet - ommyndigheterna inte beaktar att den enskilde har en central roll i samarbetet.Bara om den enskilde har möjlighet att akfivt delta i detta samarbete och attdet sker med klara motiveringar och med hans uttalade samtycke kan sådantarbete ha en långsiktig positiv effekt. Så snart den enskilde upplever att det skerett samarbete över hans huvud har de insatser myndigheterna sinsemellanplanerar en tendens att försvaga den enskildes sociala kapacitet i stället föratt höja den (yrkande 3, delvis). Den i proposifionen lämnade redovisningen för åtgärder somskall förbättra samordningen av narkotikabekämpningen, av vilken riksdagenendast har beretts fillfälle att ta del, innebär ingen ändrad tolkning ellertillämpning av socialtjänstlagens bestämmelser för handläggning av enskildaärenden. Inte heller påverkas gällande sekretessbestämmelser. SoU1984/85:8 22 ganden som redovisas i propositionen rör i huvudsak frågorom samordning lokalt och regionalt av olika myndigheters insatser och resurser. I proposifionen om (prop. 1979/80:1)diskuterades olika samverkansfrågor utförligt. a. påpekades att närsocialtjänstens verksamheter organiseras efter en helhetsprincip det uppkommerett ökat behov av samverkan mellan och samhället i övrigt. Detbetonades också att man genom samverkan bör kunna undvika att flera myndighetervar och en på sitt håll utreder och försöker fillgodose samma eller likartadebehov. Det underströks vidare att det måste ske dels en allmän samverkan somavser samhällsplanering m. m., dels en samverkan i enskilda ärenden. Somsamverkansparter nämndes andra myndigheter, såsom primär- ochlandstingskommunala organ, försäkringskassa, arbetsmarknadsmyndigheter,polisen samt frivilliga organ av olika slag. Utskottet anser inte att vad regeringen delgivit riksdagendå det gäller samordning av narkofikalpolitiken påkallar något riksdagensuttalande. Motionsyrkandet avstyrks därför i här behandlad del. I motion 1984/85:85 av Inga Lantzm. (vpk) anförs bl. a. att det för att en samordnad narkotikapolitik skallkunna genomföras krävs kommunala åtgärdsprogram mot narkotikan, Regeringenmåste också ge tydliga direktiv hur man på nivå skall arbeta utifrånden övergripande samordningsplanen. Motionärerna framhåller att det dock imånga fall är orimligt att tro att kommunerna "inom sina ekonomiskaramar" skall klara av det stora ansvar som läggs på kommunerna.Motionärerna föreslår därför att särskilda medel anslås så att varje kommun kanfå ekonomiskt utrymme att göra nödvändiga utökningar av personal som har tilluppgift att arbeta med narkotikafrågan {yrkande 2). Enligt utskottets mening innebär vad som anförts ipropositionen endast ett understrykande av det ansvar socialnämnderna harenligt socialtjänstlagen. Utvecklingen av sociaUjänstens innehåll ocharbetsmetoder har varit snabb i kommunerna efter socialtjänstlagensikraftträdande. Förändringarna tar dock tid att genomföra fullt ut och dekräver, som understrukits i propositionen, metodutveckling och utbildning. Regeringenhar också i anledning av detta i avsnittet om vård och behandling avnarkotikamissbrukare föreslagit att ett särskilt stöd skall lämnas fillutvecklingsinsatser inom narkomanvårdsområdet under /86.Utskottet kan inte tillstyrka införande av ytterligare bidrag för personal ikommunerna. Utskottet avstyrker således motion 1984/85:85 i nu behandlad del. Vad som i övrigt anförs ipropositionen angående samordningen av narkotikabekämpningen föranleder ingetuttalande från utskottets sida. SoU1984/85:8 23 I motion 1984/85:75 av ThureJadestig (s) hemställs att kokain och fencyklidin skall överföras tillsocialstyrelsens narkofikaförteckning I. Motionären anför att varken kokaineller fencyklidin längre har något medicinskt värde. Preparaten kan därför påmedicinska skäl överföras från narkotikaförteckning II till I. Mofionären anser att ensådan ändring även skulle medföra en strängare syn på narkotikabrott avseendekokain och fencykhdin vid straffmätningen. Étt motsvarande yrkande av samme motionär - dock endastavseende kokain - behandlades av utskottet under förgående (SoU 1983/84:20 s. 17-19). Utskottet, som redogjorde dels för narkotikaförteckningar,dels för definitionen av narkotika och förekomsten av kokain i , ansågmot bakgrund av det anförda att ett överförande av kokain till socialstyrelsensnarkotikaförteckning I knappast skulle ha så stor effekt förnarkofikabekämpningen att det enbart av detta skäl var motiverat att heltavföra det som läkemedel. Utskottet framhöll vidare att en strängarestraffrättslig klassificering av kokain torde förutsätta en ändring av narkotikastrafflagen.Motionen avstyrktes. Kokain är fortfarande tämligen ovanligt i och avfencyklidin har, som motionåren påpekat, inga beslag gjorts i landet. Utskottet delar dock mofionärens oro för konsekvenserna avett ökat kokainmissbruk. Inte minst drogens rykte som mindre farlig och socialtmer acceptabel gör att ett bruk kan uppstå i grupper som normalt inte skulleriskera att dras ner i narkotikamissbruk. Insatserna för att bekämpa ett ökatkokainmissbruk måste därför vara minst lika bestämda som beträffande annatnarkotikamissbruk. Detsamma gäller givetvis beträffande fencyklidin-missbruk. De angivna preparaten används som läkemedel bara iett mycket litet antal fall, men har där stor betydelse. Syftet med yrkandetsynes emellertid inte i första hand vara ett avgörande av frågan huruvidapreparaten har betydelse som läkemedel eller inte. Syftet tycks i stället varaatt genom den begärda överföringen uppnå att narkotikabrott avseende kokaineller fencykhdin bedöms strängare vad gäller rubricering och straffmätning änvad nu anses vara fallet. Frågan om den straffrättsliga bedömningen av ettnarkotikabrott påverkas emellertid inte av på vilken av socialstyrelsensnarkotikaförteckningar det bedömda preparatet finns uppfört. Utskottet utgår från att fortlöpandeöverväger vilka narkotiska preparat som bör vara upptagna pånarkotikaförteckning I resp. II. Utskottetförutsätter vidare att det nya samordningsorganet på narkotikaområdet kommeratt särskilt uppmärksamt följa utvecklingen när det gäller kokain och om såvisar sig påkallat snabbt föreslå lämpliga åtgärder. I anledning därav anserutskottet att motionen inte bör föranleda någon åtgärd. SoU1984/85:8 24 I motion 1984/85:83 av RimeGustavsson m. fl. (c) hemställs att enklare och tillförlitligarekontrollmöjligheter vad avser "drogfylla" arbetas fram. Motionärernaanför att de förenklade testmetoderna t. ex. bör kunna användas vid polisensrutinkontroller {yrkande 2 c). Problemet med narkotikaberusade förare i trafikenbehandlades ingående av justitieutskottet under föregående (JuU1983/84:24). , som lämnade en utförlig redogörelse förproblemet, anförde avslutningsvis bl. a. att kunskaperna om vilka preparat som- ensamma eller i kombinationer - kan försämra körförmågan är ofullständiga ochatt de behandlade problemen är aktuella såväl i som på många håll ivärlden och föremål för forskning och utvecklingsarbete. Mot denna bakgrund avstyrktejustitieutskottet bifall till de berörda motionerna. Av vad utskottet inhämtat om kontrollmöjligheter då detgäller narkotikapåverkan framgår att säkra metoder finns för att identifieranarkotika i blod eller urin. De helt tillförlitliga analyserna är emellertidtämligen dyrbara och komplicerade och måste utföras vid laboratorium. Någotenkelt test av typ utandningsprov finns ännu inte för narkotiska preparat.Forskning på området utförs fortlöpande, bl. a. vid statens rättsmedicinskalaboratorium. Frågan om åtgärder mot drogmissbruk i trafiken är f. n. ävenaktuell i , där ett medlemsförslag som bl. a. tar upp frågan omatt utveckla metoder för rutinmässig analys av förekomsten i organismen avnarkotika väntas bli behandlat . Utskottet, som villunderstryka angelägenheten av fortsatta forskningsinsatser på området, anserdärför att det saknas anledning för att ta något sådant initiativ sombegärs i motionen. Motionsyrkandet anses således besvarat och avstyrks. 1. beträffande en bredaktio/xska/jxpanj mot narkotikamissbruket att avslår motion1984/85:79 yrkande 2, 2. beträffande folkrörelst?r/ias rolli informationsarbetet att avslår motion 1984/85:83 yrkande 2 a, 3. beträffande informationensinriktning attriksdagen avslår motion 1984/85:84 yrkande 3 delvis, 4. beträffande kansli fördet alkohol- och nx. attriksdagen avslår motion 1984/85:78, 5. beträffandevissa tjänster hos CAN attriksdagen avslår motion 1984/85:86, 6. beträffande den statligadroginformationens organisation nx. m. att godkänner vad som anförts i propositionen bil. 2 yrkande 1, SoU 1984/85:8 25 7. beträffandebidrag från att med avslagpå motion 1984/85:81 yrkande 1 godkänner vad som i motsvarande del anförts ipropositionen (bil. 2 yrkande 2 delvis), 8. beträffandestatsbidrag till droginformation att godkännervad som anförts i propositionen bil. 2 yrkande 2 i den mån det inte behandlatsunder mom. 7, 9. beträffandestöd till utvecklingsinsatser att godkännervad som anförts i propositionen bil. 2 yrkande 3, 10. beträffandesocialtjänstlagens grundsatser att avslårmotion 1984/85:84 yrkande 1, 11. beträffandearbetsmetoder inom att avslårmotion 1984/85:84 yrkande 2, 12. beträffandekontraktsvård inom att avslårmotion 1984/85:79 yrkande 3, 13. beträffande social- och sjukvårdens behandling av missbrukare attriksdagen avslår motion 1984/85:83 yrkande 2 b, 14. beträffande nya boendeformer att avslårmotion 1984/85:85 yrkande 1, 15. beträffande yrkesutbildning inom missbruksvården att avslårmotion 1982/83:947, 16. beträffande resurser för narkotikabekämpning i utvecklingsländer attriksdagen med avslag på motion 1984/85:81 yrkande 2 godkänner vad som anförtsi propositionen bil. 2 yrkande 4, 17. beträffande myndighetssamarbete att avslårmotion 1984/85:84 yrkande 3 delvis, 18. beträffande statsbidrag för kommunernas narkotikabekämpning attriksdagen avslår motion 1984/85:85 yrkande 2, 19. beträffande narkotikaförteckningar att riksdagenavslår motion 1984/85:75, 20. beträffande förbättrad kontroll av drogpåverkan att avslårmotion 1984/85:83 yrkande 2 c, 21. att beslutar att vad i övrigt anförts i propositionen bil. 2och motsvarande delar av huvudprotokollet inte skall föranleda något riksdagensuttalande. SoU 1984/85:8 26 Närvarande:Ingemar (), (), (), (),(), (). (), (), (), (), (), IngvarEriksson (m), (vpk), () och (). Bidragfrån (mom. 7 i hemställan) 1. av , , och (alla m) som anser dels att det avsnitt i betänkandet på s. 9 sombörjar med "En huvudtanke" och slutar med "Motionsyrkardetavstyrks." bort ha följande lydelse: Ipropositionen föreslås att statsbidragen för organisationernas droginformationi huvudsak skall fördelas av . Endast beträffandeungdomsorganisationerna är en annan ordning föreslagen. Utskottet anser inteatt det finns anledning att statsbidragen för ungdomsorganisationernasdroginformation skall fördelas av annan myndighet än . Detta börriksdagen ge regeringen till känna. delsatt utskottet under mom. 7 bort hemställa 7. beträffande bidrag från attriksdagen med avslag på propositionen i motsvarande del (bil. 2 yrkande 2delvis) och med bifall till motion 1984/85:81 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. Kontraktsvårdinom socialtjänsiten (mom. 12 i hemställan) 2. av (),, (),(), (), (), () och () som anser dels att det avsnitt i betänkandet på s. 15 sombörjar med "Enligt utskottet" och slutar med "avstyrksdärför." bort ha följande lydelse: Utskottetkonstaterar att LVM har varit i kraft under . Även om detta är enkort tid, visar erfarenheterna redan nu att vårdtiden - med möjlighettill förlängning ytterligare - är för kort för att gravamissbrukare skall kunna motiveras för fortsatt vård under frivilliga former.Mycket tyder på att fortsatt vård därefter under frivilliga former hör tillundantagen. Erfarenheterna tyder också på att den frivilliga vård som mångagånger inleds inför hotet om tvångsvård blir ytterst kortvarig och inte medförnågon som helst förbättring av missbrukarens situation. mening bör därför s.k. frivillig kontraktsvård införas som ettkomplement och alternativ i:ill tvångsvård. Det frivilliga kontraktet bör bl.a. ha det innehållet att om missbrukaren avviker från vårdinstitutionen SoU 1984/85:8 27 skallhan/hon kunna återföras med tvång. Vidare bör vården bl. a. utformas på detsättet att man med missbrukaren kommer överens om innehållet i ett vårdprogram,som han eller hon accepterar genom att t. ex. skriva på en förbindelse attdelta i vården. bör med hänvisning till det anförda hos regeringenbegära att regeringen förelägger ett förslag till lag omkontraktsvård i enlighet med vad utskottet anfört. delsatt utskottet under mom. 12 bort hemställa 12. beträffandekontraktsvård inom att medanledning av motion 1984/85:79 yrkande 3 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. Social-och sjukvårdens behandling av missbrukare (mom. 13 i hemställan) 3.av och (båda c) som anser dels att det avsnitt i betänkandet på s. 16 sombörjar med "Enligt vad utskottet" och slutar på s. 17 med"(yrkande 2 b i återstående del)", bort ha följande lydelse: Enligtvad utskottet inhämtat pågår förhandlingar avseende bidragskonstruktionenfr.o.m. Utskottet vill understryka att det är landstingskommunernas ochkommunernas skyldighet att tillgodose behovet av hem för vård eller boende inomberörd landstingskommun. Bidragskonstruktionen måste därför bli sådan attinstitutionsvården kan utformas så att varje patient, som har behandlats akutpå sjukhus, därefter kan beredas plats på ett behandlingshem. Isamma motion anförs vidare att narkotikamissbrukare bör kunna åläggasbehandUngsskyldighet och att i denna skyldighet bör ingå krav på missbrukarenatt underkasta sig ett socialt uppföljnings- och kontrollprogram somsäkerställer drogfrihet . I motionen erinras vidare omatt regeringen i propositionen 1984/85:46 om ändringar i narkotikastrafflagen(1968:64) m. m. föreslagit att överläkaren i vissa fall skall få ställa vissavillkor för att ta in någon på sjukhus för vård för missbruk avberoendefram-kallande medel. Motionärerna påpekar att den organisation somfinns vid sjukhus innebär att det inte alltid är en överläkare som får förstakontakten med patienten. Detta kan medföra att en vårdbehövande missbrukareinte kan ges den vård som erfordras. mening bör social- och vårdlagstiftningen förändras så attetablerade narkotikamissbrukare kan åläggas att genomgå sådana behandlingsprogramsom kan förmå dem att upphöra med sitt missbruksbeteende och sin asocialalivsföring. I behandlingsskyldigheten skall ingå krav på missbrukaren attunderkasta sig sociala uppföljnings- och kontrollprogram som säkerställer drogfrihetunder behandlingstiden. Detta bör ge regeringen till känna. SoU 1984/85:8 28 delsatt utskottet under mom. 13 bort hemställa 13. beträffande social- och sjukvårdensbehandling av missbrukare att med anledning av motion 1984/85:83 yrkande 2 b som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Nyaboendeformer (mom. 14 i hemställan) 4. avInga Lantz (vpk) som anser dels att det avsnitt i betänkandet på s. 17 sombörjar med "Mot bakgrund" och slutar med "i nu aktuelldel." bort ha följande lydelse: Utskottetanser att nya boendereformer behövs för att bygga upp nya sociala kontaktnätoch fungera som trygghet och sällskap då den regiiljära vården är avslutad.Arbete, studier, social rehabilitering och bostad är fyra hka viktigakomponenter i rehabiliteringsarbetet. Utskottet anser därför att olika formerav gruppboende, integrerat boende eller boende byggt på att man gör vissagemensamma arbetssysslor i huset där man bor måste stimuleras i kommunerna.Försöksverksamheter vad gäller nya boendeformer bör således initieras i syfteatt förbättra eftervården. Detta bör ge regeringen till känna. delsatt utskottet under mom. 14 bort hemställa 14. beträffandenya boendeformer att medanledning av motion 1984/85:85 yrkande 1 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. Statsbidragför kommunernas narkotikabekämpning (mom. 18 i hemställan) 5. avInga Lantz (vpk) som anser