bet · G801KU35 · 1984-12-31 00:00:00 — under sommaren 1983meddelade statssekreterare till ÖEF:s generaldirektör attregeringen önskade att köpet skulle fördelas på så sätt att ca 440 000 m'inköptes från och ca 160 000 m- från eller . Köpen skullegenomföras av Svenska och som motköpsaffär i samarbete med . KU1984/85:35 46 Anledningen till att en del avoljan skulle köpas från var att det förekommit kontakter mellanSverige och med syfte att utveckla handeln mellan de båda länderna.Utfästelser gjordes därvid att i någon mån försöka rätta till Sverigesöverskott i handeln med . fortsatte arbetet i den tidigare nämndautredningen om översyn av det löpande oljelagringsprogrammet och det börjadestå klart att programmet borde reduceras avsevärt. Inom ÖEF uppstod såledesunder tveksamhet om upphandlingen av 600 000 m"* råolja bordefullföljas. a. detta skäl gavs inte slutligt inköpsuppdrag till . Härtill bidrog också att tveksamhet hade uppstått om regeringenstod fast vid det angivna upphandlingsförfarandet. I ett handbrev i november1983 till statssekreterare begärde ÖEF:s generaldirektör ettklargörande på denna punkt. Regeringen beslöt att inte vidtanågon åtgärd med anledning av ÖEF:s skrivelse. Inom ÖEF tolkades detta såsomatt regeringen bestämt att upphandlingen skulle ske på det av statssekreterareDahlsten angivna sättet. köptes också ca 137 000 m"* råoljafrån . Härav inlagrades 35 000 m' i medan resten såldesvidare på spotmarknaden. I proposition 1983/84:110 föreslog regeringen att denstatliga råoljelagringen skulle omfatta endast 2,7 miljoner m-, vilket alltsåinnebar att 0,6 miljoner m-* från det befintliga lagret skulle utförsäljas. Omde beslutade inköpen om 600 000 m"* inräknades i "befintligtlager" omfattade utförsäljningen 1,2 miljoner m, vilken siffra anmäldes inämnda proposifion. godtog propositionens förslag. Under beredningenav propositionen anmälde ÖEF som sin avsikt att inte fullfölja Iranköpet. I ett beslut föreskrev regeringen att ÖEFskulle fullfölja uppdraget att inköpa råolja och angav att därvid borde eftersträvasatt upphandlingen genomfördes till konkurrenskraftiga priser. Något avslut harhittills inte skett eftersom kommersiellt godtagbara villkor enligt ÖEF intehar kunnat uppnås. Utskottetgör följande bedömning. Som framgått av den lämnaderedovisningen har förekommit s. k. motköpsaffärer med olika länderför import av olja avsedd att beredskapslagras i genom ÖEF:s försorg.En omfattande sådan affär med genomfördes kort före regeringsskiftet . Vad gäller den nu aktuella affären med har utskottetsgranskning gett vid handen att som upphandlingen avolja skulle påbörjas för /84 förekom kontakter mellan Sverigeoch i syfte att utveckla handeln mellan de båda länderna. Utfästelser frånsvensk sida gjordes därvid för att i någon mån försöka rätta till Sverigesöverskott i handeln med . Eftersom det förelåg beslut om köp av råolja ochmedel härför hade anvisats, framstod det enligt regeringens bedömning somlämpligt att genomföra råoljeköpet från detta land. KU1984/85:35 47 Mot bakgrund av beslutom minskad lagerhållning av olja ställde sig ÖEF tveksam till upphandlingen.ÖEF:s hänvändelser till regeringen resulterade i regeringsbeslutet den 29 mars1984 där det bl. a. förutsattes att upphandlingen skulle genomföras tillkonkurrenskraftiga priser. Utskottet har från de synpunkter utskottet har attföreträda inte funnit anledning fill erinran mot regeringens handläggning avfrågan. O Viss uppdragsutbildning för Utskottet har till granskning tagitupp frågan om regeringens befattning med planer på visst utbildningssamarbetemed . En promemoria i ärendet har för utskottets räkning upprättats inomutrikesdepartementets handelsavdelning. Vidare har uppgifter i saken lämnatsvid utfrågningarna inför utskottet med bl. a. statsministern ochutrikesministern (se bilagorna A 11 och 13). Frågan har i behandlatsbl. a. i frågedebatt . Utskottets granskning har gett vid handen bl. a. följande.Under hösten 1983 framfördes från iranskt håll förfrågningar angående vissingenjörsutbildning i samband med förhandlingar mellan och iranskamyndigheter om lastvagnsförsäljning. Denna förfrågan ledde inte till någrakonkreta resultat. besökte en iransk delegation Sverigeför att informera sig om möjligheterna att utbilda iranska studerande inomvårdområdet. Det gällde såväl tandläkar- som läkarutbildning. a. sammanträffadedelegationen med företrädare för . Beträffande deallmänna förutsättningarna för uppdragsutbildning i uttaladedepartementets företrädare att sådan verksamhet ingick som en normal del i högskolornasutbildning. I första hand var det en fråga som borde ställas direkt till deifrågavarande utbildningsanstalterna och fill det halvstatligatjänsteexportbolaget . Omfattningen av den utbildning som då var aktuell gälldeca 100 studerande på vardera tandläkar- och läkarutbildningen. Delegationenbesökte även , som ägs av . Anledningen tilldetta besök var att bolaget tidigare haft kontakter med iranska myndigheter ifråga om försäljning av vårdtjänster. SwedeHealth inledde kontakter meduniversiteten i , , , och . Därvid framkom attdet fanns ett stort intresse hos berörda högskolor att åta siguppdragsutbildning för . Intresset var störst i fråga om tandläkarutbildningmen förelåg även i fråga om läkarutbildning. Från sida framfördes till SwedeHealthdet önskvärda i att även kopplades in på dettaberedningsarbete eftersom detta bolag var tillskapat för försäljning avstatliga utbildningstjänster. De båda bolagen kom senare överens om attgemensamt arbeta vidare med den eventuella affären. Under våren 1984diskuterades genom statssek- KU1984/85:35 48 reterarkontakter mellan ,och även de allmännaförutsättningarna för den ifrågavarande utbildningen. Den samlade bedömningendå var att hinder icke kunde anses föreligga för de båda bolagen och för deintresserade högskoleenheterna att gå vidare med diskussioner om deadministrativa och ekonomiska förutsättningarna för en sådanuppdragsutbildning. De båda bolagens förberedelser för en eventuell offert komatt koncentreras till tandläkarutbildning- då i första hand en sådanutbildning förlagd fill i . Under sommaren 1984beviljades det till exportråd knutna Svensk Projektexport bidrag förutarbetande av offert och övriga allmänna förberedelser. beslötSwedeHealth AB att överlämna hela det fortsatta beredningsarbetet av frågantill Swedec. Inom detta företag fortskred arbetet så långtatt preUminära kostnadsberäkningar för en intagning av 50 studerande i Malmökunde tas fram. Fortsätta kontakter med - vilketskedde via landets ambassadör i - utvisade att man från iransk sidainte önskade fortsätta diskussionerna förrän . Från iranskt hållinhämtades offerter även från ett antal andra länder, nämligen ,, Tyska Demokrafiska Republiken samt . Utskottet gör följande bedömning. Som känt har i denallmänna debatten - i och i andra sammanhang - påtalats att det medhänsyn till rådande förhållanden i kan ifrågasättas om den svenska statenbör medverka till utbildningsinsatserna i fråga. Som framgår av den lämnade redovisningen har diskussionerpå statssekreterarnivå inom ägt rum i frågan. Därvid framkomatt några hinder inte ansågs föreligga mot att svenska högskoleinstitutioneroch svenska företag med statligt eller landsfingskommunalt inflytande engagerarsig i den från iranskt håll efterfrågade utbildningen. Något regeringsbeslut ifrågan föreligger inte. Ej heller har saken på annat sätt behandlats avregeringen enligt vad statsministern och utrikesministern uppgett vid utfrågningarnainför utskottet. Någon utbildning har inte kommit till stånd. Mot angiven bakgrund har utskottet från de synpunkterutskottet i förevarande granskningssammanhang har att företräda inte funnitanledning till något uttalande. Utskottet förutsätter dock att regeringenuppmärksamt följer frågans vidare utveckling. Regeringens befattning med det statliga engagemanget iSödra Skogsägar na AB Utskottet har i årets granskningtagit upp regeringens befattning med det statliga engagemanget i och avvecklingen av detsamma. För utskottets räkning har inomindustridepartementet upprat- KU1984/85:35 49 täts en promemoria i ärendet {bilaga B 21). Av promemorianframgår bl. a. följande. Det statliga engagemanget i (bolaget)tillkom . detta år träffade staten och ,ekonomisk förening (Skogsägarna) två avtal - ett s. k. huyudavtal och ettkonsortialavtal - om detta statliga engagemang, m. m. Uppgörelsen innebar i huvudsak - för statens vidkommande -att staten inträdde som aktieägare i bolaget genom ett tillskott av 500 milj.kr. Härigenom erhöll staten av aktierna i bolaget medan Skogsägarnas andelblev . Bakgrunden till statens insatser var att företaget genomsvaga resultat och genom ett mycket omfattandelånefinansierat investeringsprogram i en ny massafabrik i fått enansträngd likviditet och soliditet. En ökning av det egna kapitalet av denangivna storleksordningen bedömdes säkerställa likviditeten och soliditeten ibolaget. I förutsättningarna för det statliga engagemanget ingick också attdet påbörjade strukturarbetet inom koncernen skulle fortsätta för att enlångsiktig konkurrenskraft och lönsamhet skulle uppnås. Som en del i det nämnda avtalskomplexet ingick enbestämmelse med följande lydelse: "Det är parternas avsikt att Skogsägarna skallförvärva Statens aktier i så snart det kan ske så att detta på nyttblir ett helägt dotterbolag till . Skogsägarna äger därför när som helst begära inlösen avStatens aktier i till (ett på visst sätt angivet värde, se nedan).Denna rätt må utövas med avseende på statens hela akfiepost eller del därav,dock icke med avseende på mindre aktiepost än som motsvarar en fiondel avaktiekapitalet i ." Det värde fill vilket inlösen skulle ske var "aktiernasvärde" dock lägst . per aktie (totalt 500 milj. kr. för statenssamtliga aktier i bolaget). Avtalen innehöll också en bestämmelse om atttvister i anledning av avtalen skulle avgöras av skiljemän. godkände uppgörelsen (prop.1978/79:207, NU 61, rskr. Efter den nämnda finansiella rekonstrukfionen genomfördesunder ett omfattande strukturprogram i syfte att stärkabolagets ekonomiska ställning och förbättra industristrukturen. Samtliga åtgärderbeslutades i enighet mellan parternas representanter i bolagets styrelse. Genom de vidtagna åtgärderna fick bolaget en väsentligtförbättrad industristruktur, men . kostnaderna för åtgärdernas genomförandeblev betydligt högre än vad som tidigare beräknats. Den svaga konjunkturen påmassamarknaden utgjorde också en svår påfrestning på bolagetsekonomi. Av dessa anledningar framhöll bolagets styrelse i skrivelse tillägarna att bolagets situafion var sådan att det behövdes ett 4 1984/85. KU1984/85:35 50 kapitaltillskott till bolaget på 500 milj. kr. I januari1983 inleddes förhandlingar mellan ägarna om bl. a. kapitaltillskott. Som enförutsättning för statens deltagande med nytt kapital angavs därvid attbolagets virkesförsörjning måste lösas på ett mer tillfredsställande sätt äntidigare. Förhandlingarna ledde fram till bl. a. ett avtal omkapitaltillskott till bolaget och ett nytt virkesförsörjningsavtal mellanbolaget och Skogsägarna. Avtalen träffades med sedvanliga förbehåll förriksdagens godkännande. Dessa frågor togs upp i proposition 1983/84:24. Innan riksdagsbehandlingen avslutades såvitt gällde denämnda frågorna begärde emellerfid Skogsägarna inlösen av statens aktier ibolaget. Denna begäran inkom och grundades på den förutciterade bestämmelsen i avtalen mellan staten och Skogsägarna. Enligt dennabestämmelse hade Skogsägarna ensamma fullständig valfrihet beträffandetidpunkten för att begära inlösen och staten var skyldig att, om enighet inteuppnåddes, acceptera det pris en skiljenämnd skulle komma fram till. Efteröverläggningar vid skilda tillfällen mellan företrädare för industridepartementetoch Skogsägarna konstaterades att enighet ej uppnåtts om inlösenvärdet.Skogsägarna begärde därför skiljeförfarande i enlighet medavtalen. Skiljeförfarandet pågick därefter fram till dåskiljedomen meddelades. Statens yrkande inför skiljenämnden var att statens aktierskulle värderas till 1 600 milj. kr. Skogsägarnas ståndpunkt var att statensaktier skulle värderas fill 500 milj. kr. Parterna hänförde sig därvid på ömsesidor till bl. a. olika sakkunnigutlåtanden. konstaterade i sina domskäl att detutredningsmaterial som fanns i målet gav vid handen att varje bedömning avbolagets värde måste vara behäftad med stor osäkerhet, och att det inte kundebegäras att skiljenämnden skulle kunna söka sig fram till ett enda bevisligenriktigt värde på bolaget bl. a. med hänsyn till att parterna inte i avtaletangivit några riktUnjer, efter vilka värderingen skulle ske. Nämnden måstesåledes, framhöll man, nöja sig med att med hjälp av utredningsmaterialet ochegna analyser ange en latitud inom vilken ett "riktigt" värde kundeanses ligga, för att därefter i sista omgången stanna för ett bestämt värdeinom den angivna latituden. Efter att utförligt ha redovisat sina övervägandenangav skiljenämnden den undre gränsen för värdet på statens aktier till 600milj. och den övre till 900 milj. kr., varefter nämnden stannade för ettinlösenvärde på 750 milj. kr. Aktiernaöverfördes till Skogsägarna . Utskottet vill med anledning av granskningen allmäntunderstryka vikten av att statens intressen tillvaratas på ett omsorgsfulltsätt när staten ingriper med finansiellt stöd till företag som befinner sig iekonomiska svårigheter. Regeringens ansvar vid denna intressebevakning ärsärskilt stort. 1 övrigt föranleder granskningen inget uttalande frånutskottets sida. KU1984/85:35 51 Beslut om laddning av kärnkraftsreaktorer Utskottet har till granskning tagitupp regeringens beslut om att medge laddning av de två sistakärnkraftsreaktorerha och 3.1 granskningsärendet hargjorts gällande att regeringsbeslutet fattats på ett alltför dåligt underlag.Bl. a. hävdas att de aktuella laddningsansökningarna ej borde ha godkänts medanledning av remissutfallet beträffande KBS 3 (bilaga B 22). 1 sammanhangethar hänvisats till vissa uttalanden av energiminister som gjordesi anslutning till en hearing som anordnats av den 10-11 september1984 i . Energiministern förklarade därvid att den nyakärnenergilagen enhälligt antagits av tidigare . Vidareuttalade energiministern att 1983 hade presenterats ett förslag baserat pådirekt slutförvaring av utbränt bränsle utan upparbetning såsom en del av enansökan om laddningstillstånd för de sista två reaktorerna i det svenska12-reaktorprogrammet. Detta förslag hade enligt energiministern granskats avett stort antal expertorgan i och utomlands. Genom det aktuella regeringsbeslutet bifölls ansökningarfrån Forsmarks kraftgrupp AB och om tillstånd att för första gångenfiliföra kärnreaktorerna resp. 3 kärnämne. Tillståndenhar meddelats med stöd av 6 § lagen om kärnteknisk verksamhet (1984:3). Enligt nämnda lagrum krävs särskilt tillstånd avregeringen för att en kärnkraftsreaktor första gången skall få filiföraskärnämne så att en självunderhållande kärnreakfion kan ske. Tillståndet lämnasendast om reaktorns innehavare har dels visat att det för hantering och slutligförvaring av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall som härrör från dettafinns en metod som kan godtas med hänsyn till säkerhet och strålskydd, delsföretett ett program för den forsknings- och utvecklingsverksamhet som behövsför att i reaktorn använt kärnbränsle och radioaktivt avfall som härrör fråndetta skall kunna hanteras och slutförvaras på ett säkert sätt. Utskottet har vid sin granskning av ärendet tagit del avregeringsbesluten och delar av dess omfattande underlagsmaterial. Av beslutenframgår bl. a. att regeringen vid den samlade bedömning som gjorts funnit attsökandena presenterat en utredning, KBS-3, en metod för hantering och slutligförvaring av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall som härrör från dettaoch ett program för forsknings- och utvecklingsverksamhet för att i bl. a.förevarande reaktorer använt kärnbränsle skall kunna hanteras och slutförvaraspå ett säkert sätt. r regeringsbeslutet rörande (beslutet rörandeOskarshamn har motsvarande formulering) anförs vidare bl. "Vid remissbehandlingen av ansökningen ochexpertgranskningen av har metoden i sin helhet i alltväsentligt befunnits kunna godtas med hänsyn till säkerhet och strålskydd.Vissa påpekanden har dock gjorts i fråga om enskildheter. Vidare remissbehandlingen av programmet för forsknings- och KU1984/85:35 52 utvecklingsverksamhetet detta befunnits svara mot de i 6 §andra stycket 2 kärntekniklagen uppställda kraven. Vid en samlad bedömning av vad som förekommit i ärendetfinner regeringen att laddningstillstånd enligt 6 § kärntekniklagen kan lämnasför ." I de aktuella ärendena har regeringen inhämtat yttrandenfrån ett tjugotal svenska remissinstanser och åtta utländska expertorgan.Resultatet av remissutfallet har presenterats i Ds 11984:19 Ansökningar omladdningsfill-stånd för och 3. Utskottet har inte funnit anledning till kritik motregeringens handläggning av ärendena. För utskottets granskning haranmälts ett tjänstefillsättningsärende inom . Ärendet gällde enbefattning som gränsuppsyningsman i Fg 6 vid gränsposteringen i Gäddede.Tjänsten är placerad i skyddsklass 2 enligt personalkontrollkungörelsen(1969:446). Den sökande, som av gränstullkammaren i placerats iförsta förslagsrum, blev, sedan föreskriven personalkontroll verkställts, avfillsättningsmyndigheten generaltullstyrelsen emellertid satt i förslagsrumefter tre övriga sökande. Enligt personalkontrollkungörelsen förutsätts attpersonalkontroll skall göras beträffande skyddsklassplacerad tjänst, även dådet gäller skyddsklass 2. Sådan kontroll företas även när någon som ej äranställd hos en myndighet skall tillträda sådan tjänst. Kontrollen skall vidarenormalt vara avslutad innan beslut fattas i tillsättningsärendet. Efter besväravgjordes ärendet av regeringen . Regeringen, som i ärendetinhämtat yttrande från generaltullstyrelsen, kommunicerade detta medklaganden. Utskottet har under utredningen i ärendet tagit del avregeringens akt samt även hört chefen för säkerhetspolisen, kanslipromemoria (bilaga B 23) lämnas vissa faktaupplysningar. Den företagnagranskningen föranleder inte något särskilt uttalande från utskottets sida. Regeringsbeslut angående vissa kollektiva försäkringar Utskottet har i årets granskninguppmärksammat handläggningen av två regeringsärenden rörande kollektivahemförsäkringar (se bilaga B 24). I det ena ärendet har regeringen genom beslut den 10november 1983 med hänvisning till visst pågående utredningsarbete lämnat utanåtgärd en framställning från försäkringsinspektionen rörande lagsfiftning omobligatorisk anslutning till kollektiv sakförsäkring. Det andra ärendet gällde besvär överförsäkringsinspektionens föreläggande för ett försäkringsbolag att inte bringai verkställighet ett mellan försäkringsbolaget och ett fackförbund träffatavtal om obligatorisk kollektiv KU 1984/85:35 53 hemförsäkringför förbundets medlemmar. Besvärsärendetavgjordes genom beslut av regeringen . Ibeslutet uttalade regeringen att erfarenheterna från försäkringsområdet taladeför att kollektiva lösningar även beträffande sakförsäkringar kunde medförarationahserings- och kostnadsfördelar, som kunde komma de enskildaförsäkringstagarna till del. Det fanns emellertid enligt regeringen flerafrågor rörande kollektiva försäkringar som behövde klarläggas. Sålunda förelågbehov av att få belyst risken för att kollektiva sakförsäkringar skulleleda till sådana ändringar på marknaden vad gällde bl. a.konkurrensförutsättningarna som inte kunde anses förenliga med en sundutveckling. I beslutet nämndes också att det hade satts i fråga av fleraremissinstanser om kollektiv sakförsäkring allmänt sett stod i överensstämmelsemed den s. k. skälighetsprincipen, dvs. att den verkliga kostnaden förförsäkringen skall utgöra ett skäligt pris för de tjänster av olika slag somförsäkringen innebär för försäkringstagaren. Dessa principiella frågor skullekomma att behandlas i ett betänkande som försäkringsverksamhetskommit-ténväntades avlämna . Andra problem som borde lösas gällde sådanafrågor som försäkringsrättskommittén hade under utredning. Vidare anfördes iregeringsbeslutet bl. a. att vissa föreningsrättsliga aspekter på obligatoriskkollekfiv sakförsäkring var föremål för prövning i allmän domstol. Regeringenfann att det i besvärsärendet aktuella försäkringsavtalet inte kunde ansesoförenligt med skälighetsprincipen och att det inte ensamt eller tillsammansmed ett Uknande avtal, som träffats tidigare mellan försäkringsbolaget och ettannat fackförbund, kunde anses medföra några nämnvärda effekter påförsäkringsmarknaden i strukturellt hänseende. Det ifrågavarandeförsäkringsavtalet borde enligt regeringens mening få verkställas utan attutredningarnas resultat avvaktades. Ytterligare avtal om kollektiva sakförsäkringarborde dock inte godtas förrän det pågående utredningsarbetet slutförts ochutvärderats. Denrättshga prövning som det hänvisats till i regeringsbeslutet har resulterat iatt tingsrätten genom dom ogiltigförklarat vissa inom ettfackförbund fattade beslut om obligatorisk kollektiv sakförsäkring förmedlemmarna. Tingsrättens dom har överklagats. Frågorrörande kollektiva sakförsäkringar har under det innevarande riksmötetbehandlats i bl. a. med anledning av väckta motioner (se NU1984/85:11 och 16). Beträffanderegeringens beslut noterar utskottet att regeringensamtidigt som den godtagit det i besvärsärendet aktuella försäkringsavtaletuttalat att ytterligare kollektiva sakförsäkringar inte borde godtas förränstatsmakterna efter erforderlig utredning tagit ställning till dennaförsäkringsform. Inom det pågående utredningsarbetet skulle komma att belysasbl. a. effekterna på försäkringsmarknaden av kollektiva försäk- KU1984/85:35 54 ringar och om sådana försäkringar allmänt sett stod iöverensstämmelse med skälighetsprincipen. Det i besvärsärendet aktuella försäkringsavtalet bedömdesemellertid av regeringen inte vara oförenligt med skälighetsprincipen. Avtaletansågs inte heller ensamt eller tillsammans med ett tidigare liknande avtalkunna medföra några nämnvärda effekter på försäkringsmarknaden i strukturellthänseende. Avtalet borde kunna godtas även från konsumentskyddssynpunkt.Regeringen har således bedömt det aktuella försäkringsavtalets utformning ocheffekter i sådana hänseenden som vid beslutstillfället var under utredning.Regeringen har därvid funnit att det inte förelegat något hinder mot att detifrågavarande försäkringsavtalet verkställdes, men har utformat sittbeslut på ett sådant sätt att detta inte har fått en prejudicerande verkan. Utifrån de synpunkter som det ankommer på utskottet attbeakta har utskottet inte funnit anledning till något ytterligare uttalande. Tjänstledighet från viss domartjänst Utskottet har till granskning tagitupp ett regeringsärende om tjänstledighet från viss domartjänst. Genom ett beslut meddelade regeringenett hovrättsråd, som tillika är riksdagsledamot, tjänstledighet fråndomartjänsten för att fullgöra uppdrag som ledamot av fr.o.m. den 1oktober 1984 under den fid han innehar uppdraget som ledamot av . Hanhade begärt tjänstledighet endast den 1 oktober 1984-den 30 juni1985. I sin motivering till beslutet åberopade regeringen ettden slutet kollektivavtal mellan ochpersonalorganisationerna om löner för statstjänstemän m. fl. (1984-85).Enligt detta avtal skall en tjänsteman som är tjänstledig för uppdrag somledamot av meddelas tjänstledighet för hela den tid som han inneharuppdraget. Han har emellertid rätt att göra avbrott i tjänstledigheten undertid då inte pågår för att fullgöra tjänstgöring i sin tjänst. Om hanvill utnyttja den rätten skall han underrätta arbetsgivaren möjligt.Arbetsgivaren är enligt avtalet inte skyldig att låta tjänstemannen avbrytatjänstledigheten tidigare än efter det att arbetsgivaren fåttunderrättelsen. Under tjänstledighet för uppdrag som riksdagsledamot skallenligt kollektivavtalet fullt löneavdrag göras, c-avdrag, (jfr förslag1983/84:9 s. 6, KU 1983/84:15 s. 3). Avtalet har godkänts av riksdagenslönedelegation och av regeringen .