bet · G801NU30 · 1984-12-31 00:00:00 — Det betecknas där som naturligt att kommunerna ges etthuvudansvar för energisystemets utformning pä lokal nivå. Föredragande statsrådetpåpekar att en utveckling i denna riktning har påbörjats och uttalar att denbör fortsätta och förstärkas. Det vidgade kommunala ansvaret anges vidare bildaen värdefull utgångspunkt för framtida energipolitiska beslut. Den kommunalaenergiplaneringen utgör härvid en viktig förutsättning för ett sådant vidgatkommunalt ansvar. Genom motion 1984/85:2876 (m) har inte några nya skältillförts som ger anledning att ompröva sitt tidigare beslut. Med hänvisning till tidigare ställningstagandeoch till vad i propositionen har anförts samt i enlighet med bostadsutskottetsförslag avstyrker utskottet motion 1984/85:2876 (m) i här aktuell del. Här tar näringsutskottet uppytterligare två motionsyrkanden som gäller styrmedel för energipolitiken. begär i motion 1984/85:2878 att riksdagenskall göra ett uttalande mot användning av tvingande regler och detaljinriktadplanering i syfte att nå uppsatta energipolitiska mål. Innebörden skulle sammanfattningsvis vara följande. Iförsta hand bör man för detta syfte lita till stimulanser och frivilligainsatser. Förbud och detaljinriktad planering av verksamheten är acceptablaendast som nöd- 4 1984/85. NU 1984/85:30 50 fallsåtgärder.Administrativa styrmedel riskerar ofta att upplevas som byråkratiska,ochonödiga och får ej avsedd effekt. Utskottetvill erinra om att det i propositionen anförs att kommunerna skall ha storfrihet att utforma det lokala energisystemet. Förslag ull detaljreglering avåtgärder för att nå energipolitiska mål framförs inte i propositionen.Utskottet finner därför inte skäl för att på grundval av vad somsägs i motion 1984/85:2878 (c) göra något uttalande ull regeringen. Den härbehandlade delen av motionen avstyrks följaktligen. Detandra yrkandet om styrmedel finns i motion 1984/85:2871 (c). Där föresläs attriksdagen skall uttala som sin mening "att kostnaderna förenergikonsumtionen och investeringar i energiproduktionsanläggningar samtbesparingar genom investeringar i energisparanläggningar företrädesvis gesfull genomslagskraft i konsumtionsledets energikostnader". Utskottetfinner innebörden av det föreslagna uttalandet oklar och avstyrker motionen ihär angiven del. Produktionen av elektrisk kraft i landet uppgick är1984 till ca . Vattenkraften svarade för och kärnkraften för nära49 TWh. 1 mottrycksanläggningar producerades . Jämfört med året innan ökadeprodukuonen med ca . Ar 1984 var ett gott vattenår som medgav envattenkraftsproduktion som var ca högre än produktionen ett normalår.Tillgängligheten för kärnkraftverken var vidare hög. Med tillgänglighet avseshur stor andel av tiden ett kärnkraftverk har varit inkopplat till detelektriska nätet. Under är 1985 väntas kärnkraftsblocken ochOskarshamn 3 ge ett bidrag till elproduktionen om , Vid fulltillgänglighet ger de ca , härpå följande avsnitten tar utskottet upp frågor förknippade med produktionav elektrisk kraft. Det första avsnittet ägnas kärnkraften och nästa åtgärderför hantering av radioaktivt avfall. Därpå följer särskilda avsnitt omvattenkraft, mottrycksproduktion, vindkraft och ny elproduktionsteknik. Förstbehandla.r utskottet i detta avsnitt regeringens förslag till riktlinjer förelförsörjningen jämte motionsyrkanden. Det gäller här främst kolkondens. I dendel av propositionen som inrymmer förslaget till riktlinjer anförs (s. 128) attdet för att tillgodose eventuella ökningar av elbehovet på ochsamtidigt skapa förutsäUningar för att avveckla kärnkraften är nödvändigt atthälla olika möjligheter öppna att bygga ut elproduktionen. I förhållande tillde behov av elproduktionskapacitet som kan komma att föreligga när kärnkraftenskall börja avvecklas kan möjligheterna att bygga ut mottryckskraft, vindkraftoch vattenkraft visa sig vara otillräckliga. Även andra alternativ kan därförsenare behöva övervägas. NU 1984/85:30 51 Den kolanvändning som kan komma att behövas i landetbör, anförs det, ske med hög verkningsgrad. Kolkondens bör övervägas förstsedan alla andra alternativ har prövats och under förutsättning av radikaltförbättrade miljöegenskaper. Itre partimotioner framförs krav som står i strid med regeringens nämndaförslag. Moderatasamlingspartiet begär i motion 1984/85:2876 (m) att skall avslå de avregeringen föreslagna riktlinjerna för elförsörjningen och som sin mening geregeringen till känna vad som i motionen har anförts om elförsöijningen. a. att en god och säker försörjning med elenergi är en absolutnödvändighet för . Brist på elenergi eller kraftigt höjda elpriser sägskunna innebära stora nackdelar för det svenska näringslivet. Centerpartietföreslår i motion 1984/85:2878 (c) att skall göra ett uttalande omriktlinjer för kolanvändningen. Motionärerna hänvisar till partiets tidigareställningstagande och anför bl. a, att det inte finns behov av att använda merkol i än vad som används. Vänsterpartietkommunisterna begär i motion 1984/85:2865 ett uttalande av om attnågon utbyggnad av kolkondenskraft inte skall förekomma i . Utskottetgör samma bedömning som regeringen i denna fråga. Det kan komma att visa sigatt den framtida utbyggnaden av mottryckskraft, vindkraft och vattenkraft interäcker för att täcka behovet av elenergi i samband medkärnkraftsavvecklingen. Även andra alternativ kan därför senare bli aktuella.Såsom uttalas i propositionen bör dock kolkondens övervägas först sedan allaandra alternativ har prövats och under förutsättning av radikalt förbättrademiljöegenskaper. Den kolanvändning som kan komma att behövas i landet bör skemed hög verkningsgrad. Utskottetfinner att de krav på uttalanden av som framförs av ochvänsterpartiet kommunisterna kan innebära olyckliga låsningar . Förslageti motion 1984/85:2876 (m) om avslag på propositionen i denna del står motbakgrund av vad utskottet här har anfört helt i motsatsförhållande tillutskottets uppfattning. De allmänna omdömen om betydelsen av elenergi somframförs i denna del av motionen förefaller enligt utskottets bedömning intevara särskilt kontroversiella. Med hänsyn till vad i detta ämne anförs ipropositionen finner utskottet inte skäl för att göra ett sådantuttalande som föresläs i motionen. Utskottettillstyrker sålunda propositionen i här behandlad del och avstyrkerifrågavarande delar av motionerna 1984/85:2876 (m), 1984/85:2878 (c) och1984/85; 2865 (vpk). NU 1984/85:30 52 i detta betänkande har utskottet behandlatden mera övergripande huvudfrågan om kärnkraftens avveckling. I detta avsnittbehandlar utskottet till en början regeringens förslag om ersättning förförsenad idrifttagning av kärnreaktorer. Vidare tar utskottet här upp frågor omsäkerhetsåtgärder vid kärnkraftverken, vissa frågor om kärnkraftsblocketRinghals 2 och förslag till ändringar i lagen (1984: 3) om kärnteknisk verksamhet. Ersättningför försenad idrifttagning av kärnreaktorer m. m. Från förslagsanslaget Ersättning för försenadidrifttagning av kärnreaktorer utbetalar statens energiverk, enligt regler somriksdagen har godkänt, ersättning till och statensvattenfallsverk för försenad idrifttagning av kärnreaktorerna Forsmark I ochForsmark 2 resp. och (prop. 1980/81:25 bil. 9, NU1980/81:23, rskr. 1980/81:112) samt (prop. 1982/83:101 bil. 9, NU 1982/83: 33, rskr, 1982/83:280), När utskottet behandlade motsvarandeanslagspunkt lämnade utskottet en redogörelse för bakgrunden till riksdagenstidigare fattade beslut om ersättning för de ifrågavarande förseningarna (NU1982/83; 30 s, 22 f.). Somnu kortfattat anges i propositionen (s. 264) är ersättningarna av två slag. Degäller dels föriuster genom minskad produktion till följd av attidrifttagningen av kärnreaktorerna har försenats, dels ökade anläggningskostnaderför kärnreaktorn till följd av att byggtiden har förlängts. Ersättningför förluster genom minskad produkUon har utbetalats /80.Den minskade elproduktionen beräknas i efterhand som skillnaden mellan denenergi som det har varit möjligt att producera utan försening och den energisom har producerats med försening. För reaktorerna , ,och har denna skillnad numera upphört. För reaktornForsmark 3 kommer skillnaden att bestå t.o.m, /88, Ersättningenför /86 har av statens energiverk i dess anslagsframställningpreliminärt beräknats till 135 milj, kr. Ersättningenav det andra slaget - för ökade anläggningskostnader för - är ettengångsbelopp som skall utbetalas enbart /86. Detta belopp harav statens energiverk - pä grundval av bedömningar av kraftföretagen preliminärt angetts till 550 milj. kr. Ipropositionen föreslås (punkt E 6) att det nämnda anslaget för det kommandebudgetåret skall bestämmas till 685 milj. kr. Det påpekas (s. 265) attersättningen av det första slaget utbetalas i efterhand på basis av verkligaförhållanden. Utfallet beror sålunda bl. a. av hur oljepriserna. NU1984/85:30 53 kolpriserna och vattenmagasinens fyllnadsgrad utvecklas.Vidare framhålls att ersättningen av det andra slaget kommer att fastställasefter förhandlingar. I partimofionerna 1984/85:2878 (c) och 1984/85:2865 (vpk)begärs att skall avslå regeringens förslag om ersättning för försenadidrifttagning av kärnreaktorer. Motion 1984/85:1516 (c) frän allmänna motionstidenhar samma syfte. Avslagsyrkandet gäller dock inte det belopp som är aktuelltutan det som preliminärt anges i budgetpropositionen (prop. 1984/85:100 bil. I motion 1984/85:2878 (c) anförs att det är inkonsekventatt staten utger ersättning för ökade elproduktionskostnader, som denmed skattefrihet för avkopplingsbar elkraft kraftigt ökar kraftbolagensförsäljningsmöjligheter. I motion 1984/85:2865 (vpk) sägs kärnkraftsbolagenredan ha fått tillräckligt med statliga subventioner. När utskottet (NU 1983/84:30 s. 47) behandladeregeringens förslag om ersättning för försenad idrifttagning av kärnreaktorerkonstaterade utskottet att regeringens förslag stod i överensstämmelse med deav godkända överenskommelserna härom. Utskottet gör samma konstaterande även . Liksomtidigare finner utskottet att inte kan undandra sig att anvisa medelför ersättning enligt rådrumslagen (1979:335). Det avtal som har ingätts kaninte . ensidigt sägas upp av staten. Utskottet vill återigen erinra om att detbelopp som avser ersättning för förluster genom minskad produktion beror på huren rad faktorer utvecklas, såsom tillgången på vattenkraft, oljepriserna ochefterfrågan på elkraft. Ersättningen utbetalas i efterhand på basis av verkligaförhållanden. Vad gäller ersättningen för ökade anläggningskostnadervill utskottet understryka att det belopp som anges i propositionen är ettpreliminärt belopp baserat pä kraftföretagens bedömningar och att detdefinitiva beloppet kommer att fastställas efter förhandlingar. Utskottet tillstyrker regeringens förslag under dennapunkt. Till ersättning för försenad idrifttagning av kärnreaktorer börriksdagen alltså för /86 anvisa ett förslagsanslag om 685 milj.kr. Motionsyrkandena i detta ämne avstyrks. De säkerhetsfrågor pä kärnkraftensområde som finns att behandla här gäller statens kärnkraftinspektionsverksamhet, kärnkraftverkens sårbarhet frän säkerhetssynpunkt och transporterav kärnämnen. är tillsynsmyndighet rörandekärnsäker-hetsfrågor. Dess verksamhet finansieras genom avgifter. För inspektionensförvaltningskostnader föreslär regeringen därför endast ett formellt anslag av1 . Utskottet tillstyrker propositionen pä denna punkt. Förinspektionens kärnsäkerhetsforskning begärs likaså ett anslag med NU 1984/85:30 54 detformella beloppet av . Medelsramen för kärnsäkerhetsforskning börenligt regeringen räknas upp med . Regeringen har därvid tagit hänsyntill de omprioriteringar som den har ansett möjliga att genomföra inomforskningsprogrammet. För lokala säkerhetsnämnder vid kärnkraftverken beräknarregeringen för nästa budgetår ett oförändrat medelsbehov av sammanlagt 800000kr. Sammanfattningsvis föreslår regeringen att kostnaderna för den. verksamhetsom finansieras över anslaget under /86 skall beräknas till44806000 kr. Statenskärnkraffinspektion har i sin anslagsframställning för /85begärt att kostnadsramen skall utvidgas med , vilket motsvararberäknade kostnadsökningar. Imotion 1984/85:2878 (c) begärs att kärnsäkerhetsforskning skallanvisa 2,2 milj. kr. utöver vad regeringen har begärt. Det finns enligtmotionärerna inte anledning att frångå de bedömningar kärnkraftinspektionenhar gjort angående kostnaderna för att trygga en nödvändig sådan forskning. Utskotteträknar liksom regeringen med att vissa omprioriteringar skall vara möjliga inomifrågavarande forskningsverksamhet. Med hänsyn därtill finner utskottet den avregeringen förordade medelsramen vara väl avvägd. Utskottet tillstyrker sålundapropositionen i här behandlad del och avstyrker ifrågavarande del avmotionsyrkandet. Imotion 1984/85:761 (c) anförs att kärnkraftverken är sårbara fränsäkerhetssynpunkt och att skyddet mot olika slag av terroristaktioner måsteförstärkas. Det finns inga andra anläggningar som kan likställas medkärnkraftverken när det gäller effekter av åverkan, säger motionärerna. Enterroristaktion mot ett kärnkraftverk kan få förödande konsekvenser med bl, a.radioaktiva utsläpp som följd. Det är enligt motionärerna orimligt attsamhället med skattemedel skall bekosta de extrema säkerhetsåtgärder som måstevidtas för att skydda dessa anläggningar. Kostnaderna för sådana åtgärderborde, anför de, betalas av de företag som äger kärnkraftverken. Samhälletborde ansvara för de säkerhetsmässiga arrangemangen och sedan debiterakärnkraftverkens ägare kostnaderna härför. Riksdagenhar på förslag av näringsutskottet avslagit motionsyrkandenav samma innebörd som det i motion 1984/85:761 (c). yttrade sigjustitieutskottet (JuU 1983/84: 1 y) till näringsutskottet (NU 1983/84: 30 s.49 f.) i frågan. Efteratt allmänt ha analyserat frågan om avgiftsbeläggning av polisens tjänsteruttryckte justitieutskottet uppfattningen att det inte fanns utrymme för attinföra ett särskilt kostnadsansvar för polisens uppgifter med anknytning tilljust kärnkraftverk. kom till samma slutsats. Centerpartietsoch kommunisternas företrädare i näringsutskottet reserveradesig och gick därmed på samma linje som representanter ijustitieutskottet. NU1984/85:30 55 Utskottet hänvisar till dentidigare behandlingen av frågan i , vilken här kortfattat harrefererats. Några nya omständigheter, som motiverar ett annatställningstagande än , anser utskottet inte ha inträffat.Liksom finner utskottet sålunda att det inte har framkommit någraövertygande skäl för att det skulle införas ett särskilt kostnadsansvar förpolisens uppgifter med anknytning till kärnkraftverk. Utskottet avstyrkersåledes motion 1984/85:761 (c). 1 motion 1984/84:2638 (vpk) begärs en fullständigredogörelse för hur transporterna av kärnämnen inom det svenskakärnkraftsprogrammet skall lösas. Transporterna är, anför motionärerna,behäftade med en mängd komplikationer. De transporter det här är fråga om gäller dels leveranserav anrikat uran till AB Asea-Atoms bränsleelementfabrik i ochleveranser av bränsleelement därifrån, dels frakt av använda bränsleelement.Varje är utförs hundratals urantransporter och ett fåtal plutoniumtransporter.Den övervägande delen av dessa transporter gäller obestrålat material. Statenskärnkraftinspektion har till uppgift att Ullse att nationella och internationellasäkerhetsbestämmelser följs. Arbetet utförs i samarbete med statenssträlskyddsinstitut. Kraftindustrin har i olika sammanhang lämnat redogörelserför hur transporterna av använt bränsle skulle ske. Senast gjordes det i enutredning om slutförvaring av det använda kärnbränslet, den s. k, KBS-3,Utredningen godtogs av regeringen i samband med att laddningstillståndlämnades för kärnkraftsblocken och 3, Förtransport av uran och obestrålat bränsle finns rekommendationer frånInternational (lAEA) om säkerhet och strålskydd. Statenskärnkraftinspektion och har utfärdat bestämmelserför i enlighet med rekommendationerna. Allt uran, plutonium och toriumi landet är underställt kontroll av lAEA. Utskottet utgår från att berörda myndigheter följerutvecklingen pä detta område. Givetvis förutsätter utskottet också attifrågavarande tansporter genomförs pä ett från säkerhetssynpunkt betryggandesätt. Något initiativ av för att fä till stånd en sådan samladredogörelse som mofionärerna begär finner utskottet inte vara påkallat.Motionen avstyrks i nu aktuell del med hänvisning härtill. Kärnkraftsblocket ,vilket ägs av vattenfallsverket, togs i kommersiell drift , Den totalaelproduktionen i blocket (brutto) var t. o. m, är 1984 knappt , Ettåterkommande problem vid är visst läckage i ånggeneratorerna.Ringhals 2 har tre ånggeneratorer. En ånggenerator är ochväger ca . De återkommande läckagen, som innebär att relativtofta behöver ställas av och åtgärdas, gör att blockets tillgänglighet sjunker. NU 1984/85:30 56 redovisar i sinanslagsframställning för nästa budgetär att en förstudie pågår om huruvida ånggeneratorernai skall bytas ut. I skrivelse till regeringen harverket hemställt om medel för byte av änggeneratorerna. De nya ånggeneratorernaavses bli dimensionerade så att de medger en ökning av effektuttaget med 50 MW.Bytet planeras ske . För att den tid som reaktorn på grund avbytet ställs av skall bli så kort som möjligt måste enligt vattenfallsverketförberedelsearbeten utföras fr.o. m. vid vaije årlig revision. Investeringskostnadernaför reaktorbytet beräknas totalt till 900 milj, kr. i nuvarande prisläge. Härtar utskottet upp fyra motionsyrkanden som gäller . återkommerutskottet till frågan om anslag' till byte av änggeneratorer (s. 74). Icenterpartiets motion 1984/85; 2878 föreslås att skall tas ur driftså snart och 3 är i kommersiell drift. Satsningar bör,hävdar motionärerna, göras pä inhemska bränslen i stället för på en ombyggnadav . Imotion 1984/85:1421 (c) begärs att skall uttala att statensvattenfallsverk bör avbryta driften vid . Motion 1984/85:2638 (vpk)innehåller ett krav på att skall tas ur drift som ett första steg iavvecklingen av kärnkraft i . Fråganom byte av änggeneratorer tas även upp i motion 1984/85:891 (c). Yrkandetinnebär att hos regeringen skall hemställa om en analys av planernapå att byta ånggeneratorer i från säkerhetsmässig, energipolitiskoch samhällsekonomisk synpunkt innan ytterligare investeringar tillåts. Detär följaktligen två huvudfrågor som tas upp i motionerna. Först gäller detförslagen om att skall tas ur drift. Utskottethar tidigare i detta betänkande ur en mera allmän synvinkel tagit ställningtill förslag om avvecklingen av kärnkraften. Med hänsyn till vad som haranförts i den tidigare framställningen finner utskottet inte skäl att nu pekaut något visst kärnkraftsblock som skall avvecklas först. Säkerhetsskäl bör,som har slagit fast, bli avgörande för när ettkärnkraftsblock skall tas ur drift. Kärnkraftsblocken är fortlöpande underkärnkraftinspektionens tillsyn. Mot denna bakgrund avstyrker utskottetifrågavarande delar av mofionerna 1984/85:2878 (c), 1984/85:1421 (c) och1984/85:2638 (vpk). Vadsä gäller frågan om byte av ånggeneratorer vill utskottet anföra följande.Enligt uppgift från (kvartalsrapport 4 1984) harbyte av ånggeneratorer ägt rum vid sju anläggningar i världen. Bytenahar skett , Kärnkraftinspektionen uppger att deerfarenheter som har vunnits och de rutiner som har utvecklats har fått tillföljd att vid de senaste bytena montagetiderna har blivit kortare ochpersonalens strålbelastning minskat. NU1984/85:30 57 I en interpellationsdebaU den 25februari (RD 1984/85:89 s. 5) nämnde statsrådet i svar på eninterpellaUon (1984/85:91) av () att vattenfallsverket harjämfört byte av änggeneratorerna i med att byte inte görs.Investeringskostnaden för bytet beräknas vara återbetald . Enförutsättning för byte är givetvis, anförde statsrådet, att det godkänns avsäkerhetsgranskande myndigheter. Utskottet vill, med instämmande i vad statsrådet haranfört, understryka att ett byte av ånggeneratorer kan genomföras endast om desäkerhetsgranskande myndigheterna ger sitt godkännande. Vidare noterar utskottetatt verket bedömer ett sådant byte som företagsekono-' misktlönsamt att genomföra. Utskottet ser inte anledning för att tainitiativ till någon ytteriigare prövning av denna fråga utöver den som ändåsker genom regeringens försorg och av berörda myndigheter. Det kan härutöver,mot bakgrund av vad som sägs i partimotion, vara skäl att erinraom att en rad åtgärder har vidtagits för att underiättaintroduktionen av inhemska bränslen. Av vad utskottet här har anfört framgåratt utskottet avstyrker den berörda delen av motion . 1984/85:2878 (c) liksommotion 1984/85:891 (c): Fr,o.m. gällerlagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, kärntekniklagen (prop. 1983/84:60,NU 1983/84:17, rskr, 1983/ 84:135), Den har ersatt lagen (1956:306) om rätt attutvinna atomenergi m.m, (atomenergilagen), lagen (1977:140) om särskilttillstånd att tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m, m. (villkorslagen), lagen(1980:1123) om offentlig insyn i säkerhetsarbetet vid kärnkraftverken samt dedelar av lagen (1981:669) om finansiering av framtida utgifter för använtkärnbränsle m.m. som gällde reaktorinnehavarnas ansvar för avfallshanteringm.m. Frågor om skydd mot strålning regleras med stöd av strålskyddslagen(1958:110). Regeringen beslöt att med stöd avkärntekniklagen ge tillstånd att kärnbränsle tillförs till de två sistakärnkraftverken i det svenska kärnkraftsprogrammet, 3 resp. Forsmark3. I förhållande till den tidigare lagstiftningen innehållerkärntekniklagen -bortsett från ändrade föreskrifter om s. k. laddningstillständ- följande nyheter. Varje reaktorinnehavare är ålagd att upprätta eller låtaupprätta ett program för den allsidiga forsknings- och utvecklingsverksamhetoch de övriga åtgärder som behövs för att det kärnavfall som uppkommer i verksamhetenskall kunna hanteras och slutförvaras pä ett säkert sätt och att anläggningenskall kunna avvecklas och rivas pä ett säkert sätt. Forskningsprogrammet skallavse en period av och skall med början vart tredje årgranskas och utvärderas av regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer. Vidare har regeringen bemyndigats NU 1984/85:30 58 attuppställa krav på tillstånd för utförsel av produkter som utan att vara direktavsedda för framställning av kärnladdningar är av väsentlig betydelse försådan framställning. Också s. k. teknologiöverföring, dvs. upplåtelse elleröverlåtelse av rätt att utomlands tillverka viss utrustning eller visstmaterial, omfattas av tillständsplikt i den utsträckning regeringen föreskriver.De lokala säkerhetsnämndernas insyn i kärnkraftverkens verksamhet har vidgatstill att omfatta alla förekommande säkerhets- och strålskydds-frågor samtberedskapsplaneringen kring kärnkraftverken. Vidare är den som har tillståndatt driva en anläggning för hantering, lagring eller slutlig förvaring avkärnavfall eller av kärnämnen som inte skall användas pä nytt, skyldig att gelokal säkerhetsnämnd som regeringen bestämmer insyn i säkerhets- och strälskyddsarbetetvid anläggningen. Vidriksdagsbehandlingen förelåg en rad reservationer rörande olika delar avlagförslaget. Centerpartietoch kommunisterna stod bakom merparten av reservationerna. Deföljde upp sina ställningstaganden i motioner under allmänna motionstiden år1984. Motionerna behandlades i näringsutskottets betänkande NU 1983/84: 30 (s.54). Riksdagsbehandlingen ledde inte till någon ändring ilagstiftningen. Centerpartietkräver nu i motion 1984/85: 2878 att skall begära förslag tillreviderad lagstiftning om kärnteknisk verksamhet enligt de riktlinjer somanförs i motionen. Liknande krav framförs i partimotionen 1984/85:1679 (c) frånallmänna mofionstiden. Också kommunisterna har önskemål omändringar i kärntekniklagen. De framförs i partimotionen 1984/85:2638. Idet följande tar utskottet upp motionärernas förslag i olika sakfrågor ett ochett. 15 § kärntekniklagen gäller återkallelse avtillstånd att bedriva kärnteknisk verksamhet. kräver en vidgadtillämpning av återkallel-seinstitutet.