yttr · G705SoU3 · 1983-12-31 00:00:00 — ommottagandet av flyktingar och asylsökande m. m. har berettsocialutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 1983/84:124 ommottagandet av flyktingar och asylsökande m. m. såvitt avser bilaga 1 jämte medanledning av propositionen väckta motioner (motionerna 1983/84:2701-2705). Bilaga2 i propositionen behandlas av socialutskottet i betänkande SoU 1983/84:28. I propositionen föreslås bl. a. att det statligaansvaret för överföring och mottagande av flyktingar i förs över frånarbetsmarknadsstyrelsen till statens invandrarverk. Vidare föreslås ett ökatstatligt ansvar för mottagandet av asylsökande. Förslaget innebär bl. a. atthuvuddelen av de uppgifter inom flyktingverksamheten som åvilarsocialstyrelsen förs över till invandrarverket i den mån de inte helt kanupphöra som en följd av ändrade former för flyktingmottagandet. Genom förslagetkommer ledningsansvaret för flyktingfrågorna på verksnivå att åvila enmyndighet. Detta anses enligt föredragande statsrådet vara särskilt viktigteftersom huvuddelen av det praktiska arbetet i flyktingmottagandet ochintroduktion av flyktingar i det svenska samhället enligt propositionsförslagetkommer att åvila kommunerna. Regeringenhemställer i propositionen bl. a. att skall godkänna nya riktUnjerdels för mottagandet av flykfingar och asylsökande, dels för ersättning tillkommunerna för åtgärder för flyktingar. I fråga om mottagandet av s. k.kvotflyktingar innebär propositionsförslaget att de skall tas emot två-fyraveckor i en statlig mottagningsförläggning för att därefter erbjudas bostad ien kommun med vilken invandrarverket träffat särskild överenskommelse. Efterutslussningen till kommunen kommer flyktingen att få svenskundervisning ochannan introduktion i det svenska samhället genom bosättningskommunens försorg.Vad beträffar asylsökande som söker asyl i samband med inresan till börnormalt enligt propositionsförslaget mottagandet ske i en statligutredningsförläggning medan utredning sker i asylärendet.Därefter anvisas bostad i en kommun med vilken invandrarverket träffatöverenskommelse. En utlänning som söker asyl först efter en tids vistelse i enkommun bör enligt propositionen kunna erbjudas bostad och socialt stöd därunder väntetiden. 1Riksdagenl983/84.12saml. SoU1983/84:3 y SoU 1983/84:3 y 2 I propositionen redovisar föredragande statsrådettämligen ingående sin syn på det kommunala flyktingmotfagandets innehåll.Mottagandet skall enligt föredraganden ha som utgångspunkt att flyktingenbehöver visst särskilt stöd av samhället i syfte att få en bra start och en godanpassning i sitt nya land. Vikten av att detta stöd så långt möjligt ges medhänsynstagande till flyktingens individuella behov betonas. Deöverenskommelser som skall ligga till gmnd för flyktingmottagandet och sominvandrarverket skall träffa med kommunerna skall enligt propositionen ihuvudsak ange ett ungefärligt antal asylsökande och flyktingar som kommunenskall ställa bostad till förfogande åt och i övrigt ta emot i planmässigaformer . Överenskommelserna skall ange det rikttalkommunerna skall planera för. Ipropositionen föreslås att alla kommuner som har kostnader för ekonomisk hjälptill flyktingar och personer som väntar på uppehållstillstånd skall fåersättning för de faktiska kostnaderna för detta bistånd . Kommunersom träffat överenskommelser med invandrarverket om att ta emot flyktingar ochasylsökande kommer dämtöver att få ersättning för andra insatser i form avschablonberäknade engångsbelopp för varje flykting resp. asylsökande somkommunen tar emot. Därutöver föreslås att medel ställs till invandrarverketsförfogande för att verket under vissa förutsättningar skall kunna ge bidragtill kommuner för vissa särskilda kostnader. De föreslagna ändringarnaföreslås träda i kraft . Beträffandemedelsanvisning föreslås i propositionen att ett nytt anslag med benämningenErsättning till kommunerna för åtgärder för flyktingar m. m. förs upp underarbetsmarknadsdepartementets huvudtitel. Över detta anslag skall anvisas medelför den genereUa ersättning som skall utgå tiU kommunerna för ekonomisktbistånd och vissa andra kostnader för flyktingar och utlänningar som väntar påbeslut i fråga om uppehållstillstånd. Denna ersättning bestrids f. n. frånanslaget J 6. Ersättningar till kommunerna för hjälp till utländska medborgare,flyktingar m. m. under huvudtitel. Under det nya anslagetskall vidare anvisas medel för schablonersättningar och särskilda bidrag tillkommuner för vissa åtgärder för flyktingar och asylsökande och för vissersättning till sjukvårdshuvudmännen. I motionerna 1983/84:2701 (s) och 1983/84:2704 (c)tas upp frivilligorganisationernas möjligheter att bistå med olika åtgärdervid mottagandet av flyktingar. Bidrag härfill bör enligt motionärerna rymmasinom de ersättningar för vilka medel beräknas i propositionen. I den senaremotionen tas även upp frågan om precisering av vilka åtaganden en kommun skallgöra för att få ersättning enligt de nya reglerna. Enligt motionärerna kanföljden annars bli aft flyktingar och asylsökande får ett totalt sett sämreomhändertagande än . har iskilda sammanhang betonat det viktiga komplement SoU 1983/84:3 y 3 somde frivilliga organisationernas verksamhet utgör till . Även dådet gäller mottagandet av flyktingar och asylsökande finns skäl att framhållavärdet av det arbete som organisationerna bedriver och som bl. a. kan bidratill att minska isoleringen bland många flyktingar. Att organisationerna kanspela en viktig roll i flyktingmottagandet sägs också i propositionen (s. 31).Det bör emellertid ankomma på vederbörande kommun att avgöra i vilkenutsträckning bidrag skall utgå för sådan verksamhet. Den i propositionenföreslagna schablonersättningen är avsedd att täcka bl. a. kommunernas extrakostnader för fritids- och kulturverksamhet bland flyktingar och asylsökande(prop. s. 39), däremot inte verksamhet som bedrivs till förmån för invandrareoch språkliga minoriteter oavsett kommunens åtagande att ta emot flyktingar. Närdet gäller önskemålen om precisering av kommunernas åtaganden för flyktingaroch asylsökande ter det sig svårt att gå längre i precisering än vad som skettgenom de i propositionen angivna riktlinjerna. Insatsemas utformning måste iviss mån bli beroende av de lokala förutsättningarna, flyktinggruppens storlekoch sammansättning m.m. Utskottet vill emellerfid betona att kommunernasinsatser för flyktingar och asylsökande totalt sett inte får bli sämre än de ärf. Utskottet utgår vidare från att invandrarverket kommer att följa upp hurkommunerna utformar sina insatser och hur den statliga ersättningen används. I motionerna 1983/84:2702 (s) och 1983/84:2705 (fp)begärs ökade möjligheter att förlänga vistelsen i statligmottagningsförläggning jämfört med den i propositionen angivna tiden två-fyraveckor. Motionärema menar att detta är för snävt i många fall, bl. a. förflyktingar som kommer från länder som skiljer sig mycket från vårt eller fördem som har fysiska eller psykiska problem. Ipropositionen anförs i denna del (s. 20) att avsikten är att förläggningsvistelsenför flyktingarna skall bli kort och att endast ett fåtal åtgärder skall vidtasunder den allra . Även kan det dock enligt föredragandestatsrådet i vissa fall bli nödvändigt med längre tids vistelse i förläggning. Utskottetanser den i propositionen angivna tiden väl avvägd i flertalet fall. Somframhålls i motionerna bör det emellertid finnas möjlighet till längre vistelsenär det individuella behovet motiverar detta. Utskottet anser således attsystemet bör medge en viss flexibilitet för att åstadkomma ett bättremottagande för flyktingar som av olika skäl behöver en längre övergångstidinnan utflyttning till eget boende sker. Det anförda innebär självfallet inteatt det får ställas mindre krav på organiserandet av andra mottagningsinsatserså att utslussningen fördröjs av sådana skäl. I motion 1983/84:2703 (vpk) tas upp den föreslagnastyrningen av flyktingars och asylsökandes bosättning till vissa kommuner.Motionärerna påpekar att en koncentration av flyktingar och invandrare tillvissa kommu- SoU 1983/84:3 y 4 nerinte enbart är negativ. a. framhålls ökade möjligheter till utbildning ochmodersmålsundervisning, till föreningsverksamhet och annan kontakt med landsmänm. m. Motionärerna vänder sig vidare mot att socialtjänstlagen skulleutnyttjas för att styra flyktingars bosättning genom att de vägras bistånd omde söker sig till annan kommun än där de fått erbjudande om bostad. Detfinns både för- och nackdelar med en koncentration av invandrare till vissaorter. Å ena sidan kan detta bidra till att skapa en social segregering iförhållande till andra grupper. Å andra sidan kan - som framhålls i motionen -det ge ökade möjligheter att organisera modersmålsundervisning och andrasärskilt anpassade insatser. Invandrarna får dessutom lättare att hållakontakter inom den egna gruppen, att organisera föreningsaktiviteter m. m.,vilket är av betydelse inte minst för pohtiska flyktingar som kanske på längresikt viU återvända till sitt hemland. I propositionen anför föredragandestatsrådet i denna del (s. 22) aft genom det föreslagna nya systemet medsärskilda överenskommelser med kommuner om mottagande av asylsökande ochflyktingar etniska grupper bör få bättre möjligheter än nu att hålla ihop ochfå en ändamålsenlig service. Kommuner som har ett stort antal etniska grupperhar enligt propositionen som regel väsentligt svårare att ge fullgod service åtalla, eftersom det måste ske på ett stort antal språk. Utskottetkonstaterar att en betydande del av de utländska medborgare som tas emoti kommer hit som s. k. spontanflyktingar. Eftersom mångaav dem har anhöriga i eller eljest kontakt med landsmän här föreankomsten har regioner med många invandrare automatiskt kommit att få ta emotfler tillståndssökande än andra kommuner, huvudsakligen i (inkl. ) och i . Detta har inneburit särskilda problem för dessakommuner bl. a. genom att de inte kunnat planera för de särskilda åtgärder sombehövs. Framför allt ordnandet av bostäder har mött svårigheter.Spontaninvandringen har även inneburit ekonomiska påfrestningar för vissakommuner. har sålunda vid ett flertal tillfällen haft attbehandla motionsyrkanden om statlig ersättning till kommun för särskildakostnader till följd av den assyrisk-syrianska invandringen. Dei propositionen föreslagna nktlinjerna för flyktingmottagandet är enligtutskottets mening väl ägnade att motverka och förebygga uppkomsten av deproblem som framför allt den oreglerade spontaninvandringen inneburit för vissakommuner. Genom förslaget kan kommunerna bättre bygga upp ett ändamålsenligtkommunalt flyktingmottagande. Kommunerna får även möjlighet att påverka denegna flyktingverksamhetens omfattning och inriktning alltefter lokalaförhållanden och förutsättningar. Förslaget innebär ett bättre utnyttjande avlandets samlade resurser i fråga om flyktingmottagande somflyktingen/asylsökanden får tillgång till en mera ändamålsenlig service. Utskottet anser i likhetmed föredragande statsrådet att samhället måste SoU 1983/84:3 y 5 hamöjlighet att i ett tidigt skede påverka var utlänningen skall tillbringaväntetiden. Syftet därmed är enligt propositionen att avlasta särskilt hårtansträngda kommuner. Detta utesluter dock inte ett stort mått av hänsynstagandetill individuella önskemål om bosättning. Sålunda uttalas i propositionen (s.23) att de särskilda önskemål som asylsökande kan ha bör beaktas så långt sommöjligt med tanke på att placeringen syftar till permanentbosättning om vederbörande får stanna. Om individuella önskemål inte beaktastillräckligt kan det leda till en omfattande sekundär flyttning mellan olikakommuner. Vidare anför föredragande statsrådet (s. 24) att hon utgår från attdet vid erbjudandet äv bostad och mottagande i planerade former kommer attkunna tas så stora hänsyn till individuella önskemål och behov att erbjudandenaöverlag kommer att kunna accepteras av de tillståndssökande. Det ansessjälvklart att den som har sin familj i en kommun eller har någon annan starkanknytning till en viss kommun inte bör erbjudas bostad på annat håll. Även iandra fall förutsätts de som så önskar i regel erbjudas bostad i en kommun somtar emot landsmän eller där det tidigare finns landsmän. Också i den merövergripande planeringen skall hänsyn tas till kommunernas förutsättningar attta emot olika etniska grupper. Det finns vid angivna förhållanden enligtutskottets mening inte anledning att befara att den nödvändiga stymingen avflyktingmottagandet kommer att gå ut över den enskildeflyktingens/asylsökandens valfrihet när det gäller bosättningsort. Närdet gäller ansvar vill utskottet erinra om att socialtjänstlagenålägger vederbörande kommun ett yttersta ansvar för att de som vistas ikommunen får aet stöd och den hjälp som de behöver. Detta ansvar preciserasgenom andra bestämmelser i socialtjänstlagen, bl. a. om rätten till bistånd.Enligt 6 § har den enskilde rätt till bistånd av sin livsföring i övrigt om hans behov inte kan tillgodoses påannat sätt. Den enskilde skall genom biståndet tillförsäkras en skäliglevnadsnivå. Någraundantagsbestämmelser för flyktingar, asylsökande eller andra som tillfälligtvistas här i landet finns inte i socialtjänstlagen. ansvar ärsåledes detsamma gentemot dessa gmpper som gentemot alla andra. I propositionen(s. 19) framhålls också att det nya systemet för mottagande självfallet inte gernågon kommun rätt att vägra ta emot den som på egen hand söker sig tillkommunen. Kommuner med stor koncentration av flyktingar bör dock enUgtpropositionen kunna ställa anspråk på invandrarverket att söka erbjuda bostadi annan kommun åt asylsökande som saknar anknytning till den kommun de vänt sigtill. Isammanhanget bör framhållas att de riktlinjer som anges i propositionen avserstatsbidragsgivningen och principerna för den statliga verksamheten på området.Tolkningen av socialtjänstiagen påverkas inte härav. Däremot kan enligtpropositionen vissa kommuner efter överenskommelse med invandrarverket motersättning åta sig längre gående förpliktelser för att åstadkom- SoU 1983/84:3 y 6 maett bättre organiserat mottagande av vissa grupper flyktingar ellerasylsökande. Närdet gäller innehållet i biståndet vill utskottet med anledning av vad somanförs i propositionen (s. 28) framhålla att frågor om bistånd principielltmåste bedömas efter vanliga regler. Det är dock naturligt att inte igångsättat. ex. långsiktiga insatser för att anpassa en asylsökande till det svenskasamhället innan man vet om vederbörande kommer att få tillstånd att stanna här.Av samma skäl är det knappast rimligt att ge bidrag till inköp av vissakapitalvaror m. m. innan situationen klarnat. Med hänsyn till att det är frågaom ett tillfälligt arrangemang bör socialnämnden kunna skjuta upp frågan omsådant mera långsiktigt bistånd. Drar ett ärende ut måstesocialnämnden dock vara beredd att utvidga sina insatser. Den omständighetenatt någon inte har uppehållstillstånd kan alltså inte i sig åberopas som grundför att vägra bistånd eller för att ge bistånd på lägre nivå än eljest (jfrsocialstyrelsens allmänna råd 1981:1 Rätten till bistånd s. 48). Vadsom i övrigt anförs i propositionen angående riktlinjer för mottagandet avflyktingar och asylsökande m. m. och i motionerna föranleder inget uttalandefrån socialutskottets sida. Utskottet tillstyrker den i propositionenföreslagna omdisponeringen av medel från huvudtitel. Närvarande:Ingemar (), (), (), (), (), (), (), MariaLagergren (s), (), (vpk), (), GunnarStröm (s), (), () och ().