yttr · G705AU2 · 1983-12-31 00:00:00 — omrehabilitering av missbrukare (hiotion 1983/84:1632) har hemställt omarbetsmarknadsutskottets yttrande över motion 1983/84:1632 av omrehabilitering av missbrukare. får med anledning häravanföra följande. I motionen föreslås att skall ha detövergripande ansvaret för rehabilitering av missbrukare. Detta ansvar skallockså gälla arbetsplacering av missbrukare med rätt för.socialtjänsten attförmedla anställningar till missbrukare under sammanhållen rehabiliteringliksom rätt att styra intagningen till vissa platser vidarbetsmarknadsinstituten (). Vidare framhålls att placering i skyddadverksamhet i Samhällsföretag bör undvikas om inte behovet av Samhällsföretagssärskilda tekniska och personella resurser är en absolut förutsättning för attövervinna fysiska och psykiska handikapp. Motionären föreslår vidare att en missbrukare som genomgårrehabilitering skall få en kontraktslön i stället för sjukpenning ellerförtidspension. Kontraktslönen bör sättas lågt i inledningsskedet och öka allteftersomrehabiliteringen fortskrider planenligt. Motionen mynnar ut i krav på attregeringen skall lägga fram förslag om de ändringar i gällande lagar ochförordningar som fordras för att genomföra ett samlat rehabiliteringsprogramför missbrukare. Utskottet redovisade under förra budgetåret i anslutningtill ett motionsyrkande från moderata samlingspartiet om rekryteringen tillSamhällsföretagsgruppen (AU 1982/83:21 s. 102) att det numera är en vedertagenuppfattning att begreppet "gravare handikapp" i arbetslivet i alltväsentligt avser också personer med grava sociala problem, i första handmissbrukare. Det kan dessutom tilläggas att regeringen i den avlämnadepropositionen (1983/84:122) om introduktionsstöd och reformerat lönebidrag förarbetshandikappade m.m. framhåller att begreppet arbetshandikappad skallanvändas som beteckning på en arbetssökande som på grund av bl. a.socialmedicinskt handikapp har eller förväntas få svårigheter att få ellerbehålla ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden. De synpunkter utskottetredovisar i det följande bygger mot den här bakgrunden på förutsättningen attpersoner med svåra missbruksproblem är att hänföra till arbetshandikappade. Missbrukarna utgör en betydande del av de handikappade somskrivs in vid arbetsförmedlingarna. var ca 31 000personer aktuella vid arbetsförmedlingen vilka betecknades som handikappade. Avdem hade ca 7 400 eller socialmedicinska handikapp. 1 1983/84. AU 1983/84:2y AU1983/84:2 y 2 den senare gruppen var missbrukare. Utskottet konstaterar att kommunerna har ettbetydande ansvar för insatser som rör rehabilitering av missbrukare, t. ex.anskaffning av bostad. Frågan om ett ökat kommunalt ansvar för rehabiliteringav handikappade ligger inte inom utskottets beredningsområde men utskottet villmarkera stor tveksamhet inför åtgärder som innebär att missbrukarna skiljs utoch behandlas som en särskild grupp. De av motionens förslag som berörarbetsmarknadsutskottets ansvarsområde får delvis sådana effekter. När det gäller arbetsmarknadspolitiska åtgärder talarerfarenheterna för att missbrukare och andra handikappade så långtmöjligt skall behandlas pä samma sätt som andra arbetssökande. Utskottet kanredan av det skälet inte tillstyrka förslaget i motionen att ansvaret förarbetsplacering av missbrukare skall överlåtas på den kommunala socialtjänsten.Det bör dessutom tilläggas att arbetsförmedlingen i sitt arbete har fått enbetydande erfarenhet av de rehabiliteringsfrågor som gäller denna grupp avhandikappade. Vid inskrivning till och placeringi arbete hos Samhällsföretag måste göras en avvägning i förhållande till andrahandikappgrupper. Det är bl. a. av det skälet angeläget att arbetsförmedlingendisponerar alla de platser som är tillgängliga för yrkesinriktadrehabilitering. Om kommunerna ges ett ökat rehabiliteringsansvar bör frågor somrör arbetsplacering kunna lösas i samarbete mellan den kommunala socialtjänstenoch arbetsförmedlingen. Några ändringar i här aktuella författningar, i förstahand lagen (1935:113) med vissa bestämmelser om arbetsförmedling ocharbetsmarknadskungörelsen (1966:638), behövs inte för detta. När det gäller påpekandet i motionen om att man börundvika att placera missbrukare i den skyddade verksamheten i Samhällsföretagvill utskottet hänvisa till sitt uttalande i detta ämne (AU1982/83:21). Utskottet påpekade därvid att av dem som är placerade inomSamhällsföretagsgruppen har socialmedicinska handikapp samt att mångamissbrukare skulle stå utanför arbetslivet om de inte erbjudits arbete inomgruppen. Utskottet framhöll vidare att det även fortsättningsvis finns anledningställa stora krav på insatser från Samhällsföretags sida när det gäller dessakategorier av handikappade. Utskottet finner inte anledning att ha enannan uppfattning än den här redovisade. Förslaget i motionen om att missbrukare skall få en kontraktslönsom till en början sätts lågt och som ökar allteftersom rehabiliteringenfortskrider har inte utskottets stöd. Utskottet anser att lön och andraanställningsförmåner enligt kollektivavtal - eller därmed jämförbara förmåner -i princip skall utgå till handikappade oavsett handikappets art. Arbetsgivarenbör som sker kunna få kompensation för de kostnader som följer av att enhandikappad anställs. Regeringen har som sades ovan lagt fram förslagom AU1983/84:2 y 3 ändringar av lönebidraget. Utskottet kommer att behandladessa förslag i ett kommande betänkande. Närvarande: (), (), KarinAndersson (c), (), (), (),(), (), (vpk), (), (), (), (), HåkanStjernlöf (m) och i (c). , ,och (alla m) anför: Till vad som anförs i utskottetsyttrande om rehabiliteringen av missbrukare vill vi framhålla önskvärdheten avatt ansvarsfördelningen mellan olika kommunala och statliga instanser när detgäller rehabiliteringsarbetet klarläggs. Kommunerna har enligt lag f. n. dettaansvar. För detta behövs en utredning vars huvuduppgifter dock kommer att liggautanför arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. Vi har mot den bakgrundenavstått från att lägga fram yrkande härom. När det gäller anställningen av missbrukare inomSamhällsföretag vill vi erinra om att vi i anslutning till utskottetsbehandling av denna fråga under föregående avgav en reservation (AU1982/83:21, reservation 45) där vi närmare utvecklade vår oro för att nuvaranderekryteringsprinciper inom kan leda till att inslagetav missbrukare på vissa av Samhällsföretags arbetsplatser blir alltför stortoch därmed inverkar negafivt på rehabiliteringen av andra handikappade. Detfinns exempel på arbetsplatser inom grupper där inemot hälften av de anställdaär missbrukare. Vi framhöll vidare att det är angeläget att resurser kansättas in på ett så tidigt stadium att utslagning inte sker och strök under attmissbrukaren i första hand bör bli kvar i sitt ordinarie arbete samt att dettabör kunna underiättas genom lönebidrag. Arbetsplacering i skyddad miljöfillsammans med ett flertal andra missbrukare innebär risk för attrehabiliteringen försvåras. minab/gotab78318 1984