prot · G709105 · 1983-12-31 00:00:00 — För att helt kort återgå till vill jag baranotera halva löfte och vad han sade om att de operativamöjligheterna ökar genom att man får ett privat ägande i . Detta kanmöjligen ge en antydan om ett visst realistiskt nyvaknande, som kan medföraytterligare affärsmöjligheter och kanske ännu större spridning av ägandet iPK-banken. Jag hoppas att även tal om att hanendast kan tänka sig privatiseringar efter bedömning från fall till fall, närenskilda skäl talar för det, kommer att leda till en rad privatiseringar iframtiden. Det finns ju en rad företag, bl. a. inom , somhar brist på pengar och som har ett behov av att låta börsintroducera sig ävenpå utländska börser för att kunna slå sig in på nya marknader, inte minst denamerikanska. Det är ju därför många andra svenska företag har valt den vägen.Jag tror att ett breddat ägande inom de många statliga företagen är mycketviktigt för en expansion av såväl marknad som företag. Teckning av aktier i , m. m. 81 (): säger beträffande PK-bankenatt det har framförts Ivå olika meningar från borgerlig sida här . Jagkonstaterar dock att det bara föreligger en reservation - och den reservationenkanske t. o. m. ryms inom de marginaler som finansminister har omnämnt ipropositionen. Han säger att en utförsäljning på börsen av av aktierna iPK-banken mycket väl ryms inom ramen för vad man kan tänka sig - kanske t. o.m. finns inom denna marginal. säger att man från socialdemokratisk sidavill ta ställning från fall till fall i fråga om de statliga företagen. Jag hari och för sig förstått det. Utförsäljningen av var ju ett exempel, ettfall. , där man nu börjar sälja ut en liten del, är ett annat fall.Jag hälsar båda dessa fall med största tillfredsställelse, för de visar trotsallt på en omsvängning i den socialdemokratiska politiken. Man anser och inseratt statliga företag även går att sälja. kritiserar oss för att vi köpte upp många företag i statlig regi. Men SivertAndersson vet lika väl som vi att detta var tvingande åtgärder för attrekonstruera krisdrabbade företag, som i mycket stor utsträckning varkrisdrabbade till följd av den politik socialdemokraterna hade fört under sinregeringstid. Det är rätt naturligt att vi gick in och gjorde dennarekonstruktion. Man skall dock lägga märke till att vi aldrig har fått berömför det arbete som vi då gjorde , när industriministern kommer med dens. Där ger t. o. m. han beröm för den rekonstruktionoch den omstrukturering som vi har gjort i svenskt näringsliv under vårregeringsperiod. Men vi tycker inte att det finns någon anledning att se sådogmatiskt på frågan om just statens ägande av företag så att det enbart är enfråga om att köpa, utan vi ser också möjligheten att sälja. Det är därför vi nuhar sagt att det kan vara lämpligt att göra så. 82CHRISTER EIREFELT (fp); Att inte skulle känna igenfolkpartiets ståndpunkt när det gäller statlig företagsamhet är naturligtvisinte sant. Han vet mycket väl att vi skulle ha kunnat skriva denna motionpraktiskt taget ordagrant med samma principiella innehåll för både 10, 20 och50 är sedan. Men ett sådant konstaterande hade inte varit lika lätt att raljeramed naturligtvis. Det som hände efter 1976, , våren markantomsvängning från en mängd selektiva insatser till generella förbättringar förnäringslivet. var det politikerna som i varje skede skulle peka utvilka produkter som skulle bli spjutspetsarna in . Någon tilltrotill den erfarenhet och det kunnande som fanns ute i företagen hade man inte.Dess värre har ju pendeln nu svängt tillbaka med den nya regeringen. Den s. k.förnyelsepropositionen innehåller ju precis samma tankegångar. Det är en mängdarbetsgrupper, en mängd råd, det är STU och det är SIND som skall avgöraframtiden för företagsamheten. När detgäller utförsäljningen av statliga företag finns det ofta, som jag Nr 105 Teckning av aktier i , m. m. redansagt, fullgoda skäl till ett statligt företagsköp vid det tillfälle då dettagörs. Men vi säger att motiven för statligt företagande kan försvagas underhand, och då skall det inte vara självklart att företagen måste förblistatliga. Man måste då på nytt pröva vilken ägandeform som är den bästa, precissom man nu gör beträffande - visserligen i blygsam omfattning, menändå. Det här resonemanget leder ossalltså fram till att man i åtskilliga fall bör överväga att introducera andrastatliga företag på börsen eller på annat sätt få in privata intressen iföretagen. 83JÖRN (vpk): kommer väl att ha fullt uppatt göra med att försvara sina positioner gentemot de borgerliga, och jag begärinte att han skall replikera mig. Vi kan ta den här debatten . Menjag vill ändå göra en riotering till hans resonemang om att socialdemokratininte är för ett utsträckande av det samhälleliga engagemanget i det ekonomiskalivet, utan har, som det brukar heta, en mer pragmatisk inställning; manarbetar mera från fall till fall. Den uppfattningen gick kanske att hålla sigtill i ett tidigare skede, men på den punkten fruktar jag att situationen nuhåller på att bli i så hög grad annorlunda att en sådan uppfattning inte duger.Det finns ju en risk som vi ser inför våra ögon nu att det statligaföretagandet då blir inskränkt till att ingripa i krisindustrierna, att belastasig själv med väldigt många svåra problem och försöka reda ut dem där detprivata näringslivet misslyckats eller där den ekonomiska krisen slagitspeciellt hårt och nödvändiggjort ett samhälleligt ingripande. Det är inte bra om staten och andra former för samhälleligaktivitet i det ekonomiska livet inskränks till att bara hålla på med densortens negativa och defensiva verksamhet. Det problem som arbetarklassen ocharbetarrörelsen ställs blir ju t. ex. denstrukturella utvecklingen i det ekonomiska livet i med de allt starkaretransnationella företagen, med tendenser till att makten förläggs utanförSverige och blir opåverkbar härifrån. Det är en sida av saken. Den andra sidanär det mycket intressanta men också allvarliga och problematiska genombrottetför en helt ny typ av teknik, en ny teknik som kan utvecklas helt olikaberoende på vilka maktcentra som styr den. Vore det inte dags i det läget attsäga att denna utveckling inte får lämnas åt de stora, privata koncernerna? Detär dags för samhället att i någon form av samhällelig företagsamhet gå in ochpå dessa nya sektorer också vara vägledande för att garantera en sådanekonomisk och social utveckling som traditionellt står i överensstämmelse medarbetarrörelsens klassiska värderingar och framtidsmål. Och det kannaturUgtvis ske inte bara i den statliga formen, utan också via det kapital somsamlas i olika former och fonder som icke står under de traditionellaekonomiska eliternas herravälde. Teckning av aktier i , m. m. 84 (); I denna replikrunda har det kommit fram en delsynpunkter som jag tycker är ganska intressanta, men en del förstår jag interiktigt. Per säger exempelvis att konkursen skulle varaett utomordentligt näringspolitiskt medel. Den kanske är det i vissa fall. Menjag förstår inte logiken när han påstår att samhället får ta vara på sinaintressen hos konkursförvaltaren, eller hur han uttryckte det. Hur blir manmindre klåfingrig när man skall försöka ta reda på resterna av ett företag i enkonkurs än om man försöker göra det före konkursen? Jag hoppas att det finns enmöjlighet att få svar på den frågan, för det vore intressant att känna tillskillnaden. Var är man klåfingrig, och var är man inte klåfingrig, om man sompolitiker använder näringspolitiska medel för att stödja och försöka utvecklaindustrin? Sedan gjorde sig Per skyldig till enfelcitering. Jag sade inte att det är privatiseringen i sig som ger PK-bankenstörre operativa möjligheter . Det är inte det faktum att det kommerin ett antal nya ägare som ger de möjligheterna, utan det faktum att man fårbankens värde fastlagt genom en börsnotering. Det är bara genom att sälja utaktier via börsen som man får den effekten, och det öppnar ju möjligheter friare operativ verksamhet i en marknad där vi vet att det mesta handlar omen värdering där. förstod nog inte riktigt vad jag menade.Han sade att jag hade noterat att det fanns två meningar men bara en reservation.Det var också del jag sade; Jag tycker mig finna två meningar i en och sammareservation. Det är ju en egendomlighet, som jag alltså försökte påpeka. Dethar inte skett någon omsvängning i den socialdemokratiska verksamheten, utan vifullföljer en gammal tradition när det gäller näringspolitiken i dessaavseenden. Vi har inte heller kritiserat de borgerliga partierna föratt de i regeringsställning köpte upp en del krisdrabbade företag- det är enmissuppfattning. Jag kritiserar att ni inte minns att ni faktiskt gjorde detoch att ni inte låtsas om att statligt ägande kan innebära räddningen förföretagen. Om staten köper in denna typ av företag, är det naturligtvis litetosmakligt att man när man har sanerat företagen säljer dem tillbaka till deägare som förut inte kunde driva dem. Skall vi sälja tillbaka tillKockums? Jag tror inte det. Jag vet inte om det ligger något verkligt bakom ChristerEirefelts sifferserie. Han sade att vi kunde ha fått se en sådan här motionfrån dem för tio, tjugo eller , och det tror jag också. Viskulle också ha kunnat få den för åtta, sju, sex, fem, fyra, tre eller två årsedan, när ni hade regeringsmakten. Då kunde ni ha lagt fram en proposition istället. Men jag har inte sett någon proposition med denna innebörd. Vad som har hänt är att har börjat traska ifotspåren efter moderata samlingspartiet ute i skogen där det är spårsnö. Nihar helt ändrat syn på denna typ av frågor. Jag vet ju vilka synpunkter som harföreträtts av folkpartiriksdagsmän här , och de är helt annorlunda ände jag hör Omvi har gjort en omsvängning i något avseende är det ingenting mot det lappkastsom står för. 85 PER (); har säkert ett stort antalgånger i denna kammare, fått förklarat för sig konkursinstitutets möjligheter.Jag tror inte att egentligen är så främmande för det. Vi haren mycket stark tro på att konkursinstitutet borde ha tillämpats vid fleratillfällen än som skett. När ett företag kommer på obestånd borde det få ställain betalningarna. Det skall inte vara så att staten varje gång det är fråga omett stort företag - till skillnad från när det gäller ett litet - griper in ochräddar de banker och andra som har fordringar på företaget från alla förluster,så att det i stället blir statskassan och skattebetalarna som får stå för helakostnaden. Vi menar att en konkurs, som man kan bevaka, är ett bättreinstrument. Vid en konkurs kan man, sedan man räknat bort den skuldbörda somdet inte finns täckning för, sortera ut de anläggningar och företagsenheter somkan tänkas ha förutsättningar att ge trygga och expansiva jobb. Dåfår man en värdering. Man får möjlighet att ge de anställda besked om vilkaslags arbeten man kan erbjuda, och man behöver inte ge dem några falskaillusioner. Dessutom tror jag att man på det sättet skulle skapa ett betydligtbättre näringsklimat, och det skulle bli billigare för statskassan. Industristödspolitiken har varit olycklig. Det har fleraav de offentliga utredningarna klart och entydigtvisat. Vad beträffar företag som sanerats och som ånyo börjarvisa bra resultat vill jag säga att vi tycker det är en alldeles utmärkt metodatt försöka sälja dem igen. Liksom tror jag inte att familjenKockum skulle köpa tillbaka Varv. Familjen kan säkert inte göra det.Den förlorade sina pengar i och med den krasch som varvet råkade ut för. Det ärvad som händer för en privat ägare, till skillnad frän när statsmakten ärägare, då skattebetalarna får stå för kalaset. Men det kan däremot finnas andramänniskor som vill satsa pengar, så att staten får tillbaka en del av det kapitalsom man lider sådan brist på och måste låna till så höga räntor. Jag har ännu inte fått något som helst svar från SivertAndersson på min fråga om hur han tänker sig att man kan göra med alla deföretag inom som lider brist på kapital och som har behovav att gå ut på främmande aktiemarknader för att över huvud taget kunna bliacceptera-depå marknaden. Många svenska företag har tvingats börsintroducerasig på främmande aktiemarknader för att få en vidare spridning av sina namn ochen bättre "image", så att de på det sättet kan sälja sina produkteroch bli kända som mer eller mindre inhemska företag. Är bereddatt pröva de metoderna? Teckning av aktier i , m. m. 86TAGE (); Nej, , det är inte så att detfinns två meningar i samma reservation. Det är riktigt att man i motionerna kanspåra kanske t. o. m. fler än två meningar, men i reservationen finns bara enmening. Teckning av aktier i , m. m. Innebär då detta någon skillnad? Jo, det är en mycket storskillnad, för det visar att de borgerliga partierna - trots att de har olikameningar som de framfört i motionerna och trots att dessa olika meningar kansket. o. m. har kunnat spåras i debatten - har kunnat ena sig om en enda mening ireservationen. Jag förstår att socialdemokraterna inte applåderar detta. Detvisar nämligen att man kan ena sig på den borgerliga sidan, vilket ni oftapåstår att man inte kan. Vi minns mycket väl att vi köpte upp företag till statenunder våra regeringsår. Om hade lyssnat på vad jag sade,skulle han ha kommit underfund med att jag faktiskt har sagt detta tidigare idagens debatt. Men jag ser inte att det finns något som hindrar att vi, när vinu kan köpa företag, också skulle kunna sälja. Det är detta som är det viktiga. Låt mig avsluta med att konstatera det positiva i densocialdemokratiska omsvängningen när det gäller statligt ägdaföretag. Vi hälsade med tillfredsställelse att ni sålde . Vi hälsar medtillfredsställelse att ni är beredda att sälja en del av . Jag önskarbara att ni fortsätter på den vägen. 87 (): Vår syn på statlig företagsamhet har inte allsförändrats, , vare sig vi befinner oss i spårsnö i skogen - föratt fortsätta bildspråk -, eller vi är här i kammaren. Det ärofta vi liberaler som hittar just de nya spåren. Det finns en aspekt, fru talman, som är viktig när detgäller statligt företagande, och den hör samman med ägarrollen. I statensföretag finns det ingen som utövar ägarfunktionen så som i näringslivet iövrigt. Mest lidande på det förhållandet blir de statliga företagen själva, somriskerar inhopp av politiker och från lokala grupper av olika slag. Att så skerär inte precis något ovanligt. Eftersom ansvarsfördelningen oftaär mycket oklar får företagsledningarna i statliga företag ofta kritik förineffektivitet - ibland litet orättvist. Det behövs alltså, menar vi, en aktivägare som kompletterar staten, där det över huvud taget är motiverat med någotstatligt ägarintresse. 88SIVERT (); Den senaste replikomgången har väl egentligeninte gett så värst mycket nytt. Industristödspolitiken var olycklig, sade PerWesterberg. Ja, det är ju därför vi håller på att avveckla den.Industristödspolitiken utvecklades under det borgerliga regeringsinnehavet. Vadsom nu sker är en omfattande avveckUng och en satsning på mer framtidsinriktadeåtgärder där det finns både anledning och möjlighet för staten att kunnabedriva en näringspolitik. säger att vi här har ett exempel på deborgerliga partiernas goda möjligheter till samarbete, som lett till engemensam reservation, grundad på olika meningar som har framförts i motioner.Men här i debatten kommer man tillbaka och visar att man har olika hållning iden här frågan. Dettaskulle alltså vara ett exempel på borgerlig samverkan. Ja, vi har ju fåttkunskap om borgerlig samverkan . Hur många regeringar var det nihade? Just den här problematiken gjorde ju att ni inte kunde regera tillsammansutan fick avgå under varje valperiod. Jag tror att det är det somär det avgörande i den här diskussionen. Det kan vara möjligt för er att tillnöds skriva ihop er om en reservation, men om det gällde en skrivning som nibehövde vara överens om i en regering, då skulle det inte gå lika lätt. När det gäller aktivt ägande är det en egendomliguppfattning som för fram här i kammaren. Vad är det föraktivt ägande som flertalet aktieägare utövar i det här landet? Det storaflertalet, den absolut största mängden aktieägare kan rösta med fötterna - detär det enda. De kan alltså sälja sina aktier, om de inte tycker att det enaeller andra är särskilt bra. En aktiv och intresserad medverkan i det häravseendet kommer i ett läge där företaget redan har hamnat snett och det finnsanledning att sälja ut aktieinnehavet. Hur förhåller det sig med de stora institutionernas aktivaägande? Är det bättre? Det kan man väl knappast säga, eftersom dessainstitutioner förvaltar ett mycket stort antal olika aktieposter och har ettmycket litet antal människor som bevakar detta. Det är inte så länge sedan destora försäkringsbolagen gick ut och försäkrade att de skulle använda sittstora aktieinnehav för att aktivt medverka till att företagen blev bättrestyrda. Jo, när det lämpade sig sålde man aktierna i mycket storomfattning och köpte obligationer i stället. Det är deras aktiva medverkan iföretagens drift. Det är helt enkelt bara fråga om att förränta det kapital mansatt in. När man säljer sina aktier - när man röstar med fötterna, som detheter på börsspråk - så har det inte ett dugg att göra med hur företagen sköts. Jag tror inte att man skall överdriva skillnaderna när detgäller möjligheterna att driva företagen effektivt i dessa avseenden. Därfinns det faktiskt inte så fantastiskt stor skillnad som ha för sig. Teckning av aktier i , m. m. 89PER (): Jag skall fatta mig helt kort. Densocialdemokratiska regeringen fortsatte med industristödspolitiken. Enbartunder med socialdemokratisk regering satsades 14 000 milj. kr.i statliga företag. Det är alltså inget stopp i fråga omindustristödspolitiken, utan man fortsätter att föra en sådan. Dess värre harman också gjort en upptrappning. Jag hoppas att det snart är slut på den politiken och attäven socialdemokraterna skall komma till insikt. 1 övrigt vill jag bara sägaatt även i fortsättningen har anledning att oroa sig övergemensamma borgerUga reservationer i näringsutskottet. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 2 (överlåtelse av aktier i ) Utskottets hemställan bifölls med 198 röster mot 90 förreservationen av m.fl. Mom. 1(ökning av aktiekapitalet i ) Utskottets hemställan bifölls med 273 röster mot 13 förreservation 1 av . Mom. 2 (ytterligare försäljning av aktier i ) Utskottets hemställan bifölls med 153 röster mot 135 förreservation 2 av m.fl. Mom. 3 (försäljning och börsintroduktion av statligaföretag) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 3 avTage m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 4 (förstatligande av vissa företag) Utskottets hemställan bifölls med 273 röster mot 14 förreservation 4 av . Föredrogs bostadsutskottets betänkande 1983/84:16 omfastighetsbeteckningsreformen m.m. 90RUNE (); Få enskilda reformer av administrativ ochteknisk karaktär har diskuterats så ofta och somfastighetsdata- och beteckningsreformerna. har under årens loppbehandlat dessa frågor vid ett stort antal tillfällen med anledning avregeringsförslag och motioner. Om jag inte har räknat fel så blir det nu elftegången som vi här i skall behandla frågan. Det är beklagligt attnågon avgörande förbättring inte har fått ske. Det handlar ju iverkligheten om en mycket omfattande, tidskrävande, dyr, onödig och olämpligreform som varit uppe till behandling gång på gång. I samtliga fall har detförordats att beteckningsreformen skall ses över och omprövas. Motioner har underårens lopp avslagits med olika hänvisningar till pågående eller kommandeutredningar m. m. fortsätter genomförandet av reformen, trots attkritiken har ökat i takt med att reformen genomförts. Det finns mångainvändningar mot beteckningsreformen, men låt mig bara nämna de viktigaste. För det första föreligger det risk,i och med att kommun och inte socken väljs som registerområde, att mångasockennamn kommer att försvinna, trots att de skall finnas kvar påkartorna. För det andra förlorar fastighetsbeteckningarna sinviktiga lokaliserande funktion om man tar bort sockenangivelsen.Sockenbegreppet är väl inarbetat i folks medvetande. För det tredje så bildas många nya dubbelnamn som i deflesta fall språkligt sett ter sig främmande och oriktiga. Dessutom saknar degeografisk förankring. För detfjärde blir den nya reformen dyr att genomföra. Vi motionärer vill därför att den nuvarandebeteckningsreformens genomförande enligt rådande riktlinjer omedelbartavbryts. Vad vi önskar är alltså att den miljonrullning som den nuvarandebeteckningsreformen innebär skall stoppas och att socken eller stad behålls somregisterområde i övergången från jordregister/stadsregister till nytt fastighetsregister.Det innebär inte att genomförda beteckningsändringar i de kommuner där nyttfastighetsregister är i drift ändras utom i fråga om de nykonstrueradedubbelnamnen. Dessa återförs till sin enkla form i den mån kommunen inte önskarannat. Detta har vi sagt här i kammaren. Senast var det den 6april 1983. Vi förväntade oss, oaktat att motionen avslogs, att iårets budgetproposition kunna se spår av den debatten, då de sakligainvändningar som framfördes emot reformen fick stå helt oemotsagda. a.redovisade jag erfarenheter från reformens genomförande på fältet, somsannolikt var nyheter för större delen av ledamöter. Tyvärr finnsinga tecken i årets budgetproposition som tyder på någon förändrad attityd. Erfarenheter och uppgifter som kommit, fram underreformgenomförandet visar att de grunder på vilka det ursprungliga beslutetfattades var otillfredsställande. Som påvisats ärde ursprungliga motiven i beteckningsreformen inte längre giltiga. Helabeteckningsreformen framstår nu som onödig. Några egentliga kostnadskalkyler, där man redovisarsamtliga kostnader för samtUga inblandade parter för reformens genomförande,har ännu inte presenterats för . Såväl vid det ursprungliga beslutet1968 som vid beslutet om ändrade riktlinjer för reformarbetet var dockriksdagen medveten om att reformen skulle medföra vissa kostnader. Nuvarandeerfarenheter visar enligt vår mening klart att kostnaderna för landet blir betydandeoch vida överstiger de uppskattningar som gjorts, t. ex. i 1976 årsfastighetsdatakommitté. Om det i budgetpropositionen inte finns några tecken påförändrad attityd, finns det dock några sådana tecken i bostadsutskottetsbetänkande. För det första vill jag berömma bostadsutskottet för den här gången har gjort ett allvarligt menat försök att penetrera fråganoch belysa hur reformen fungerat ute på fältet. För det andra har man gjort studiebesök både vid LM V ochCFD, men varför har man inte gjort det också på ? För dettredje har man, genom att i betänkandet visa hur ett fastighetsre- gister ser ut, försökt vidga ledamöternas kunskap på dethär området. Jag tackar för detta, men tyvärr kan jag inte till fulloinstämma i utskottets ställningstagande. a. säger utskottet att vidingången till /84 omfattar fastighetsdatasystemet nära 900 000fastigheter, vilket motsvarar av landets fastighetsbestånd. Vidaresäger utskottet att den nuvarande planen sträcker sig . Denomfattar utöver de nu påbörjade länen även och delar av Älvsborgslän. Då kommer systemet att omfatta över 1,7 miljoner fastigheter, vilket blirdrygt av fastigheterna i landet. Till detta vill jag då bara säga att man borde ha lyssnatpå oss motionärer tidigare. Det hade då varit ännu lättare att förändra den härfastighetsreformen. Vidare tar man i utskottets betänkande upp frågan om denamnändringar som beteckningsreformen innebär. Man säger att namnändringarnahar varit relativt få i vissa län. Det bör i det sammanhanget sägas, att i bl.a. och har namnöversynen varit underlättad genomtidigare översyner. Professor arbete i låg tillgrund för en sådan namnrevision, och översynen i för drygt tio årsedan verkställdes av dåvarande överlantmätaren . Dessa båda översyner har naturligtvis minskat antaletnamnrevisioner avsevärt. Det hindrar inte att det i exempelvis hargjorts många förändringar som har varit helt onödiga. Låt mig ta ett exempel som direkt berör mig själv.