prot · G70953 · 1983-12-31 00:00:00 — I självaverket är den ett uttryck för samma typ av arrogans och nonchalans somstatsminister själv så tydligt demonstrerat i många sammanhang, t. ex.när ena dagen avsattes som justitieminister och ' utsågstill justitieråd. Socialdemokrater i regeringsställning tycks vara gripna avnågot slags maktberusning. Fondbeslutetansluter sig fill allt detta. Fonderna drivs igenom, trots att det i praktiskttaget alla grupper i samhället finns en stor majoritet emot dem. Engagemangetmot fonderna är stort. Engagemanget för finns praktiskt taget bara i detsocialdemokratiska partiets och LO;s toppskikt. Det är således ett beslut moten överväldigande folkmening. Men detta berör inte socialdemokraterna. Själva beredningsprocessenvisar stora brister även i detta ärende. avgörandebeslutsunderlaget har tagits fram i stor hast bakom kanslihusets stängdadörrar. Detta har inte varit något förutsättningslöst utredningsarbete.Förutsättningen har varit att fonderna skall genomföras. Remisstiden var kortoch löpte i huvudsak över sommaren. Flertalet remissinstanser var kritiska, mendet har man inte tagit hänsyn till. Man kan fråga sig vad remissförfarandetunder sådana förutsättningar skall tjäna till. Om bristerna i beredningsprocessen yttrar sig bl. Lagrådet säger så här; "Vinstdelningsgruppens arbete harremissbehandlats för sig och placeringsutredningens och fondgruppens gemensamt.Flera remissinstanser har hörts om endast delar av förslagen. Myndigheter ochsammanslutningar har således inte varit i tillfälle att yttra sig över ettförutsättningslöst utarbetat och samlat förslag till löntagarfonder. Från flerahåll har detta kritiserats och man har även anmärkt att remisstiden varit förkort. Också lagrådet ställer sig kritiskt till att en fråga av så storprincipiell betydelse och med så kontroversiella inslag beretts på sätt somskett." Och lagrådet avslutar efter ytterligare kritik med att konstatera:"Det sätt på vilket utredningsarbetet och remissbehandlingen skettförsvårar för lagrådet att fullgöra dess granskningsuppgifter." Det är således en mycket hård kritik mot beredningen avärendet. Det är också en tydlig brasklapp från lagrådets sida. Dessa brister iberedningen har inte kunnat avhjälpas under riksdagsbehandlingen. Jag erinrarmig beredningen i i andra stora frågor, där jag själv varit särskiltinvolverad. Den nya kommunallagen höll vi på med under praktiskt taget ett heltriksmöte. Den nya sekretesslagen tog också nästan ett . Men det härfondförslaget, som är principiellt mycket betydelsefullt, till den tekniskautformningen delvis mycket komplicerat och i vad gäller de mera långsiktigaeffekterna knappast alls analyserat, drivs igenom nu i juljäktet efter någonmånads beredning i . De utskott som haft att yttra sig tillfinansutskottet har i regel haft på sig, dvs. i realiteten tvåsammanträden. Detta gäller också . Detta gör attvi i utskottet inte haft tid att mera grundligt bearbeta de grundlagsmässigaaspekterna på fondförslaget. Det har i motioner i och i den allmännadebatten rests tvivel på förslagets förenlighet med olika delar av regeringsformenoch med internationella konventioner som vi anslutit oss till. Dessa aspekterhar knappast alls berörts i förarbetena till fondförslaget. Från minoriteten ikonstitutionsutskottet har vi i vår från majoriteten avvikande mening radatmånga frågor som borde ha varit ordentligt penetrerade och besvarade, innanriksdagen går till beslut. På grund av det tidsjäkt som rått i det här viktigaärendet blir nu dessa frågor hängande i luften, vilket gör att vi långt efterbeslutet kan få en rättslig debatt med många förgreningar och komplikationer.Detta stärker inte tilltron till det sätt på vilket lagar stiftas i detta hus. Men det är också ur principiell synpunkt djuptotillfredsställande att inte fått tid på sig till en ingåendeundersökning av dessa och andra problem som finns inbyggda i fondförslaget. Det gäller inte bara grundlagsaspekterna,det gäller också - som tidigare talare också varit inne på - lagstiftningen somsådan. Modellen för beräkning av vinstdelningsskatten är utomordentligt oklar.Framstående ekonomer har i den allmänna debatten framhållit att oklarheternakommer att få konsultfirmor att blomstra och taxeringsfolk att förtvivla. Tillvårt redan alltför krångliga skattesystem fogas således ytterligare enkrångelbit. Det finns många goda och övertygande skäl i sak motfonderna. Dessa skäl har framförts med styrka tidigare här i debatten i dag.Till dessa skäl kommer således att förslaget är en dålig lagsfiftningsprodukt,som även ur den aspekten kommer att vålla stora bekymmer framöver. Jag yrkar,herr talman, bifall fill reservationerna 1, 2, 5 och 6. 50LARS (); Vad är det som skiljer löntagarfondsfråganfrån de flesta andra frågor som vi diskuterar här i ? År det enbart enskattefråga, där pålagor läggs på näringslivet? Är det en social fråga som hörsamman med ekonomisk utjämning? Nej, det är en fråga med en mycket djuparedimension. I folkparfiets partimotion utrycker vi frågeställningen såhär: "Fondförslaget betyder en socialisering och kollektivisering avägandet och en förändring av vårt ekonomiska system. Detta är logiskt försocialdemokraterna, men naturligtvis helt oacceptabelt för , sombygger sin politik pä marknadsekonomi, mångfald och privat ägande." När vi liberaler uttrycker vår ståndpunkt på det sättet ärdet också mot bakgrund av att det är vårt nuvarande marknadsekonomiska systemsom till varit grundstenen för samhällsuppbyggnaden i vårt land. En frågaav den här dimensionen har naturligtvis också konstitutionella aspekter. När man läser den skrivning som majoriteten ikonstitutionsutskottet står för upplever man att socialdemokraternaundervärderar och kanske också bagatelliserar dessa aspekter. Detta ärbeklagligt, men kanske naturligt, om man har en socialistisk samhällssyn. Utskottethänvisar till att löntagarfondsfrågan diskuterats i ett tiotal år. Detta är ioch för sig riktigt. Men är det, herr talman, ett skäl för att man skallforcera slutbehandlingen till beslut i så snabbt att de frågor somgäller de konstitutionella aspekterna inte skall vara fullt genomtänkta. Lagrådet kritiserar, som har sagts, denbristfälliga hanteringen av ärendet. Det sätt på vilket utredningsarbetet ochremissbehandlingen har skett har nämligen enligt lagrådet försvårat dessmöjligheter att på ett rimligt sätt fullgöra sina granskningsuppgifter. är en del av , i många avseenden en välintegrerad del av . Vårt land har, som också nämnts, alltmer kommitatt observeras i . Det är angeläget, som det sägs i denavvikande mening som är fogad till yttrande, förrespekten för vårt lands anseende att internationella åtaganden iakttas. Idetta avseende lämnar hanteringen av löntagarfondsfrågan åtskilligt övrigt attönska. Står löntagarfondsfrågan i överensstämmelse med regeringsformens reglerom expropriation?Detta borde ha belysts bättre, innan ärendet förelades . När det gäller frågan om specialdestination av skatter harriksdagen sagt att nya sådana inte bör införas. Inte heller den fråganhar kunnat utredas på ett rimligt sätt, liksom frågan om utländska medborgareskall kunna bli ledamöter i fondernas styrelser. Det jag här redovisat är endast några exempel påoklarheter. Andra talare från oppositionen har redovisat fler aspekter, och detfinns nu ingen anledning att upprepa dem. Slutintrycket är attsocialdemokraterna, trots den långa handläggningstiden i utredningar och trotsden långa handläggningstiden i regeringen, haft så stora problem med attutforma det förslag som vi nu behandlar att de utomordentligt betydelsefullakonstitutionella frågorna fått eftersättas. Förutom alla de skäl som under dagens långa debattframförts och som visar att propositionen bör avslås visar slutligen också dekonstitutionella oklarheter som föreligger att förslaget bör avvisas. 51OLLE (); Vad vi i de senaste inläggen har fått hörafrån borgerliga ledamöter är mer eller mindre kraftigaekon från den kritik som i flera av motionerna riktats mot regeringensberedning av löntagarfondsfrågan. Den som läst betänkandet finner att dessainvändningar bemötts av konstitutions- och finansutskottens majoritet.Konstitutionsutskottet har ofta i samband med sitt granskningsarbete pekat påden viktiga rådgivande roll som lagrådet - bestående av högre jurister -bör fåspela i lagstiftningsarbetet. Därför är det förvånande att man på den borgerliga sidanden här gången inte tycks tillmäta lagrådets bedömningar av de störrekonstitutionella frågor som här aktualiserats något större värde. Sanningen äratt denna juridiska instans kommit till slutsatsen att förslaget omlöntagarfonder är grundlagsenligt. Lagrådet anser således att förslagen utanminsta tvivel står i överensstämmelse med regeringsformens regler omexpropriation. Vidare anser det att propositionen om fonderna inte striderrtiot svenska internationella åtaganden. Som citerade här stårdet i artikel 1 i tilläggsprotokollet till den konvention som biträttatt envar fysisk eller juridisk persons rätt till sin egen egendom skall lämnasokränkt och att ingen får berövas sin egendom annat än i det allmännas intresseoch under de förutsättningar som anges i lag om folkrättens allmännagrundsatser. Lägg märke till att det kravet får enligt lagrådet anses uppfyllti och med att medlen tillfaller den allmänna pensionsfonden och förvaltas avoffentligrättsligt reglerade organ. Den omständigheten att förslagen även harandra syften synes enligt lagrådet inte böra leda till någon annan bedömning. Inte heller anser lagrådet något konstitutionellt hinderföreligga mot specialdestinerade skatter. Med det förtroende som de borgerliga KU-ledamöterna iandra sammanhang brukar ha för lagrådets bedömanden borde de ha upplysts om att derastyckanden om fondernas bristande grundlagsenlighet utgör polemik mot dentillfrågade, mycket kvalificerade juridiska instansen. Den respekten kunde deha visat lagrådet. Jag vill också understryka vad finansutskottet skriver isitt betänkande, nämligen att lagrådet inte ger någon som helst anledning attförmoda - vilket mina borgeriiga utskottskolleger gjort gällande - att enlängre beredningstid, som lagrådet i och för sig funnit önskvärd, skulle kunnainnebära att lagrådet gjort en annan bedömning i de konstitutionella frågorna.Det kan filläggas att det knappast tidigare förekommit att enekonomisk-politisk fråga har underkastats en så noggrann och förutsättningslösprövning som löntagarfondsfrågan. Det finns i anslutning till finansutskottets uttalanden omregeringens beredning av förslaget anledning att beklaga att utvecklingen hargått därhän att en nyanserad och saklig debatt om löntagarfonderna i derasinför redovisade form inte har kunnat föras. Vi har fått ett frostigtdebattklimat. Det är betecknande att exempelvis representanter för flera avnäringslivets organisationer vägrade att infinna sig, då regeringen inbjöd tillöverläggningar och uttryckligen gav till känna att den var öppen för påverkaninför propositionens slutgiltiga utformning. 1 detta sammanhang vill jag citera vad i sitt standardverk "Demokratiens problem" om stridoch samverkan inom folkstyret; Av stor betydelse är "den politiska elitenshållning". En propaganda som utan hänsyn till framtida svårigheter"inriktas blott på den omedelbara framgången, ett överdrivet betonande avmotsättningarna, till och med en viss extravagans i uttryckssättet, kan varanedbrytande på den solidaritetskänsla, som demokratin kräver mer än någon annanstatsform". Han tillägger; "På varje extremt uttalande följer gärna,av agitatoriska skäl, ett än mer tillspetsat svar, och oavsiktligt kan deledande grupperna på detta sätt glida in i en förbittrad polemik, som ger ettöverdrivet intryck av dessa meningsskillnader men härigenom är ägnat att göraden ursprungliga skenbara konflikten till en realitet." Liksom flera talare från vår sida redan betonat behövs idagens svåra ekonomiska läge samarbete mellan olika intressen och en gemensamsatsning pä de möjligheter som vi har. Socialdemokratins avsikter finns nuredovisade i konkreta lagförslag. Det bör göra det möjligt att få ettmeningsutbyte i sakfrågor och inte utifrån verklighetsfrämmandeföreställningar, även om de kan vara ärligt upplevda, om arbetarrörelsensavsikter med förslaget om löntagarfonder. 52ALLAN (); Härmed ber jag att få yrka avslag påpropositionen på rättsliga grunder, främst konstitutionella. Jag vill inleda med påpekandet att det inte finns någralöntagarfonder. Det är lagrådet som har klargjort detta för omkring två månadersedan. Jag tror att de flesta blir överraskade av detta besked. Är det inte pånågot sätt symboliskt för den hafsighet som präglat utformningen av förslagetfrån rättsligasynpunkter att det propositionen föreslår likväl kallas löntagarfonder? Mitt påpekande är faktiskt av stor saklig betydelse. Frånbörjan - på professor tid - fanns det nämligen löntagarfonder, vilkavar att anse som vanliga enskilda rättssubjekt. Förslaget innebar då attförmögenhetstillgångar tvångsvis skulle överföras från en grupp enskildarättssubjekt, dvs. företagen, direkt till en annan grupp av sådanarättssubjekt, dvs. Det sattes då från rättsvetenskapligt håll i frågaom sådana dispositioner var förenliga med vår konstitution. Kunde man verkligenanvända instrumentet beskattning för att direkt överföra tillgångar från ettvisst rättssubjekt till ett annat enskilt rättssubjekt? 1 det slutgiltiga förslaget har penningströmmens riktningändrats. De uttaxerade medlen skall tillföras AP-fonden, medan makten överkapitalet liksom tidigare skall tillkomma de löntagardominerade fondstyrelsernaoch det lokala facket. Genom denna finurliga operation undviker man onekligenden del av kritiken som gick ut på att tillgångar överfördes från en viss gruppenskilda rättssubjekt till en annan sådan grupp. kunde man-som kommeratt framgå - dra nytta av det goda namn och rykte som är förbundet medATP-systemet. Fonderna skulle bli en garant för ATP-pensionen. Att AP-fondenavses erhålla av varje uttaxerad krona är en helt annan sak. I sakligthänseende skiljer sig de olika förslagen emellertid inte åt. Det slutgiltiga förslaget innebär inte mer än att man byttkläder- det är samma sill i kapprock. Alla funktioner av aktieägandet - de tvångsvis uttagnamedlen skall ju omsättas i aktier - skall, som jag redan nämnt, tillkommafondstyrelserna. Makten blir helt densamma, som om fondstyrelserna ellertillskapade fonder varit ägare av själva aktien. Och det är detta som är det avgörande,nämligen att syftet - ändamålet - är detsamma som förut. Man skall ju bortsefrän den yttre förklädnaden och se till det verkliga syftet. Det är ju meningenmed bl. a. generalklausulerna. Och det verkliga syftet är att företagen tvingasatt finansiera sin egen socialisering. har på ett träffsäkert sätt fångat innebördenav propositionen i en teckning där en bestulen innehavarinna av en tobaksaffärförklarar för en polisman; "Först rånade han mig. Sen köpte han varor förpengarna han tog. Det var ett tips han fått av P.-O. Edins fondförslag, sadehan." De fem löntagarfondsstyrelserna ställs under facklighegemoni och kan med sina företagsförvärv föra en egen regionalpolitik,industripolitik eller arbetsmarknadspolitik, helt vid sidan av regering ochriksdag. Fondstyrelserna blir därigenom en stat i staten. De blir inte hellerberoende av regeringsformens föreskrift i 9 kap. 2 § om budgetreglering, enföreskrift som innebär att det är som bestämmer över användningen avstatens medel. Offentlig makt kommer genom den föreslagna ordningen att kunnautövas korporativt i vårt land med åsidosättande av parlamentets betydelse. Hur skallledamöterna i fondstyrelserna utses? Jo, den avgörande makten skalltillkomma löntagarkollektivet, ej medborgarkollektivet. Det är en avgörandeskillnad mellan dessa båda begrepp. Alla löntagare är medborgare. Men långtifrån alla medborgare är löntagare. Begreppet löntagarkollektiv kan i sin turuttydas som främst LO. I varje fall kommer LO att ha ett helt dominerandeinflytande. Äganderätten tillkommer AP-fonden, medan äganderättens innehålltillkommer fackföreningarna och deras funktionärer. Risken med det föreslagna systemet, som enligt vad jagframhållit leder i riktning mot ett korporativt , är uppenbar. Denoffentliga makten utgår emellertid icke från organisationer utan från folket.Ett korporativt statsskick är främmande för grundlagen. Det är uppenbart attpropositionen skapar risk för en utveckling mot ett korporativt system, vilketalltså kränker en av hörnpelarna i vårt statsskick - se närmarekonstitutionsutskottets betänkande 1973:26 s. 17. "Löntagarfonderna skalli kollektiva former komma att äga allt större delar av storföretagen",står det i P.-O. Edins och nya uppdraget. Denna motsättninghade självfallet varit värd en omsorgsfull utredning och ingående övervägandenfrån statsrättslig synpunkt. Så har som bekant inte skett. Varje påståddavvikelse från grundlagens bud eller anda hade bort tas på yttersta allvar. Detär faktiskt bättre att rämnar än att fundamentet för vårtstatsskick gör det. Konsekvenserna av denna underlåtenhet bör enligt sedvanligarättsprinciper drabba den som är kärande i målet - och det är här regeringen.Propositionen bör alltså avslås på denna grund. Som jag redan berört skall regeringsförslaget i rättsligbemärkelse förverkligas med stöd av beskattning. Får verkligenbeskattningsmakten utnyttjas för ett sådant här artfrämmande syfte? Frågan kan ställas mot bakgrund av såväl vår regeringsformsom om de mänskliga rättigheterna, en konvention som Sverigeförpliktat sig att följa. Det förtjänar att nämnas att departementschefen iden proposition varigenom ratificerade konventionen i nu aktuell delkonstaterade att vårt grundlagsfästa egendomsskydd motsvarade den ikonventionen uppställda standarden. Detta konstaterande är av utomordentligvikt. Vårt egendomsskydd enligt grundlagen uppfyller samma standard somkonventionen. Ett av kraven i konventionen är att angreppet på den enskildaäganderätten är i "det allmännas intresse" (public interest). Sammavillkor gäller också uttryckligen enligt ändringar i expropriationslagen,nämligen att expropriation står till buds endast för allmänna ändamål. Det ärproposition 1972:109 s. 214 som jag åsyftar. Jag tänker närmast påmöjligheterna att expropriera för fritidsändamål. Här uttalardepartementschefen följande; "För expropriation bör uppställas det kravetatt den mark eller anläggning som expropriationen avser skall bli tillgängligför envar. Anläggningar som står öppna endast för medlemmar i en slutenförening eller organisation bör däremot lämnas utanför. Detsamma torde iallmänhet få gälla föreningar som visserligen i princip står öppna för envarmen där möjligheten att vinna inträde i praktiken begränsas på olikasätt." Uttalandet bör verkligen understrykas. De fackligaintresseorganisationerna har inte monopol på att ensamma vara uttolkare aveller företrädare för det allmännas intresse. Det är en fundamental skillnad mellanlöntagarkollektiv och medborgarkollektiv. Och ett korporativt statsskick stårdessutom i strid med grundlagen. Min slutsats blir således att propositionen icke ärförenlig med det konstitutionella kravet att tvångsavhändelse måste ske i detallmännas intresse. Lagrådets bedömning här är märklig. Kravet "detallmännas intresse" anser lagrådet uppfyllt "i och med att medlentillfaller den allmänna pensionsfonden och förvaltas av offentligrättsligtreglerade organ". Lagrådet fäster med andra ord vikt vid det formella, attskalet tillkommer AP-fonden. Den slutgiltiga konstruktionen med byte avförklädnad och med inkopplandet av AP-fonden fyllde således sitt ändamål.Samtidigt godtar lagrådet reellt att löntagarorganisationerna förkroppsligardet allmänna. Man tillägger dessutom att "det förhållandet attlagförslagen har även andra syften såsom att stärka löntagarinflytandet inäringslivet synes inte böra leda till en annan bedömning". Uttrycket"stärka löntagarinflytandet i näringslivet" är onekligen ett blygsamtsätt att beskriva socialisering på! Jag menar att dessa lagrådets argumentvederläggs av vad jag åberopat rörande begreppet "det allmännasintresse". Propositionen bör alltså avslås även på denna grund. Överförandet av medel från våra företag till AP-fonden,som måste avstå hela makten över kapitalet till löntagarkollektivet, kan -enligt vad som följer av det anförda - inte rättfärdigas genomrättsinstitutet beskattning. Finns det då något annat institut enligt vårhittills gällande rättsordning som kan åberopas som stöd för de avseddatvångsingripandena? Det ligger nära till hands att tänka på expropriation. Idet sammanhanget vill jag erinra om en fråga som uppstod i för nära tioår sedan och som har likheter med dagens stora ämne. Det gällde en s. k.demokratisering av affärsbankerna, innebärande en maktförskjutning i bankernasstyrelser till förmån för en offentlig styrelserepresentation. Av tidsskälnöjer jag mig här med att närmare hänvisa till min motion nr 164. Expropriationkan det emellertid inte vara fråga om i vårt fall. För det första krävs som jagtidigare understrukit, att åtgärden sker i det allmännas intresset, och dettakrav gäller ovillkorligen såväl enligt vår inhemska rätt som enligtEuropakonventionen -vilket inte är fallet här. För det andra förutsätterexpropriation kompensation. Och detta är definitivt icke meningen. Slutligenutgör ett tvångsingripande utan ersättning ett flagrant brott motEuropakonventionen med dess hänvisning till folkrättens grundsatser. Jag nöjermig med att hänvisa till min motion. Finns det något ytterligare rättsinstitut som kan åberopassom stöd för de avsedda tvångsingripandena? Jag känner inte till något sådantför min del. Slutsatsen måste då bli att vad som föreslås ske är en form avkonfiskation. Propositionen bör alltså avslås även på denna grund. Enligt 11 kap. 9 § regeringsformen får endast svenskmedborgare inneha uppdrag som ledamot av styrelse i myndighet som lyderomedelbart under AP-fonden är en sådan förvaltningsmyndighet. Valet avledamöter i fondstyrelserna måste därför ske i överensstämmelse medregeringsformen. Detta krav på svenskt medborgarskap kan självfalleticke nu åsidosätta. Uttalandet i propositionen på s. 117, där det står att dettill skillnad från vad som gäller för övriga fondstyrelser inte uppställs någotkrav på att ledamöter och suppleanter i en löntagarfondsstyrelse skall varasvenska medborgare, detta uttalande kränker regeringsformen. 31 § i denföreslagna lagen med reglemente för AP-fonden står härmed i strid medregeringsformen. Lagrådet har likväl godtagit att föreskriften i grundlagensätts åt sidan främst med den motiveringen att "fondstyrelserna inte låtersig jämställas med de förvaltningsmyndigheter som anges igrundlagsstadgandet". Kan man verkligen dispensera från ett grundlagsstadgandepå ett sådant enkelt sätt? Varför uppställer man f. ö. kravet på svensktmedborgarskap för de fyra fondstyrelserna? Jo, därför att detta föreskrivs igrundlagen - detta är det närmast till hands liggande svaret. Propositionenkränker grundlagen på nu angiven punkt. Proposifionen bör alltså avslås även pådenna grund. Det finns slutligen starka invändningar frånakfiebolagsrättsliga synpunkter som bör föranleda att propositionen avslås ävenpå denna grund. Av tidsskäl nöjer jag mig med att hänvisa till reservationenfill lagutskottets betänkande. Jag har åberopat en rad omständigheterfill stöd för mitt påstående att propositionen icke är eller visats varaförenlig med vår grundläggande författning. Enligt sedvanliga rättsprinciperborde proposifionen icke ha framlagts till avgörande i befintligt skick.Respekten för, omsorgen om, och troheten mot vår konstitution och vårrättstradition hade bjudit detta. har sagt att den som har makten isin hand gör som han vill. Rätten sitter i spjutstångs ände. För bästaber jag att få yrka bifall till de gemensamma borgerliga reservationerna ifinansutskottets betänkande 20. 53STEN (): har i sitt yttrande överpropositionen tagit avstånd från löntagarfondsförslaget. anseratt skall avslå propositionen.