prot · G709138 · 1983-12-31 00:00:00 — Att människor är ganska upprörda över detta förfaringssätthar jag fått klart för mig av alla de brev och telefonsamtal som jag fått sedanjag framställde min fråga. Det är bara en person som ansett mig vara en folkförförare.Men det får jag väl stå ut med. I , , är det bara en person somhar att göra bedömningar i detta sammanhang - visserligen efter hörande medlänsarbetsnämnden och . Denna person dömer tydligen enväldigt.Jag vill göra följande kommentarer; För det första gäller det arbetsmarknadssituationen. Finnsdet någon svensk arbetslös artist som möjligen skulle kunna göra det härjobbet? Jag tycker att situationen är horribel. Hur skall man kunna bedöma enartist i jämförelse med en annan? I det relaterade fallet tycks det ha varitså, att ca 40 arbetstillfällen gått förlorade genom att ett dansband gått misteom arbete vid fyra fem tillfällen. För det andra skall artistens kulturella kvalifikationerbedömas. Vem kan bedörha dessa bättre än publiken? Jag anser att omvederbörande artist är så dålig eller så föga uppskattad att han inte drarpublik, får arrangören stå sitt kast. För det tredje skall artistens sociala leverne ochbeteende bedömas. Vem har myndighet att göra det? I detta fall hade artistengjort sig skyldig till missbruk . Men skall då detta aldrigförlåtas honom? Saken kan ju också ses ur en annan aspekt. Jag avser dårehabiliteringen. artistensom bekant godkänts. I det här fallet gällde det en rocksångare. Det kunde havarit en som hade velat förljuva vår tillvaro med pianomusikeller någon berömd teatermänniska. Jag tycker att det är lika illa vem man än behandlar pådetta sätt. Hur skulle det vara om vi förbjöd utländsk litteratur eller konst?Vi får inte förfalla till kulturell protektionism. Jag vill sluta med att fråga invandrarministern omministern är beredd att medverka till ytterligare liberalisering av nuvarandebedömningar. Om villkoren för utländska artistuppträdanden Som jag sade i mitt svar kan jag inte gå in idet enskilda ärendet, eftersom det är ett ärende för en förvaltningsmyndighet.Men principiellt är det helt klart var jag står. Precis som också anges ipropositionen anser jag att vi skall ha ett umgänge internationellt när detgäller forskare och mycket viktiga personer, och det skall också gälla musikeroch andra artister. Vi har allt att tjäna på både att svenska artister fårkomma utomlands och att internationella artister får uppträda i . Detär, som jag ser det, mycket viktigt att vi kan ha ett sådant umgänge. Jag finner att de regler som finns ger allamöjligheter för den inställning som här efterfrågas. 19 (): De regler som i allt väsentligt används i dagär . Jag har i propositionen tyckt mig utläsa en viss liberalarebedömning. Men ministerns ord och gärningar stämmer tydligen inte riktigtöverens med varandra. Jag är ganska upprörd över de uttalanden som har gjorts idetta må så vara enskilda fall. Detta fall visar ändå vilka bedömningar sommänniskor utsätts för. Man säger: Den här artisten är inte så märkvärdig ellerunik - det finns andra som kunde ha gjort detta lika bra. Och detta atteventuellt visa sig med ett glas i handen säger man kunde vara en fara försvensk ungdom, och så väger man in det i bedömningarna. Detta att förhärligavåld o. d. skulle också kunna vägas in. Man skulle i princip t. o. m. kunnatänka sig att väga in uppgifter om homosexpropaganda. Jag tycker att det är horribelt att bedöma utländskaartister på sådana grunder. Det hjälps inte att det är fråga om ett enskiltfall. Detta har ändå passerat, och artisten har behandlats illa. Jag har inte fått något riktigt svar än beträffande ominvandrarministern är beredd att liberalisera förhållandena. Med denproposition som föreligger hoppas jag att så är fallet. Jag skulle också vilja fråga ominvandrarministern är beredd att föra över besluten till invandrarverket istället för AMS, som tydligen helt har diskvalificerat sig för uppgiften. Överläggningenvar härmed avslutad. Nr 138 6 § Svar på fråga 1983/84:477 omden statliga belåningen av visst Om den statlisa be- '' talman! har frågatmig om jag anser det vara rimligt ur låninsen av visst bostadssocial synvinkel att som bostadsmässprojekt accepteraett flerbo- hostadsoroiekt stadshus som inte klarar statligbelåning utan en rad manipulationer för att döljaöverkostnader som egentligen är oacceptabla från konsumentsynpunkt. hänvisar till vissa tidningsuppgifter enligtvilka regeringen har beviljat statliga lån till Väsbyhem, för ett av de projektsom ingår i den bostadsmässa som arrangeras i . Uttrycket "manipulationer" får stå för KerstinEkmans egen del. I sak förhåller det sig så att regeringen har kunnat beviljalån i ärendet på grund av att Väsbyhem omarbetat projektet och sänktproduktionskostnaden. Produktionskostnaden för projektet har till följd attdetta minskats med ca 7,5 milj. kr. Omarbetningen av projektet består i attvissa inte belåningsbara överkvaliteter tagits bort. Sänkningen av produktionskostnaden har medfört att den s.k. överkostnaden i ärendet numera uppgår till , vilket regeringenbedömde vara en acceptabel nivå med hänsyn till projektets särskildautvecklingskaraktär. Denna överkostnadsnivå har också accepterats avlänsbostadsnämnden i andra projekt. Med denna redogörelse för låneärendet hoppas.jag attKerstin har fått den information som hon tydligen saknat när hon ställdefrågan till mig. 21 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag anser att ett statsråds uppgift måste vara att föreslååtgärder och fatta beslut som kan driva utvecklingen framåt. Ett statsråd skallinte ingripa för att ta över när myndigheterna följt gällande riktiinjer. Alla frågor som rör våra bostäder har stort intresse förde flesta svenskar. Frågan om vad bostaden får kosta är en av de viktigaste.Viktig är också frågan om vi kan fortsätta att bygga de bostäder som vi behöveri en framtid. Jag tycker inte att bostadsministern har gjort några störreinsatser för att ge ett bra svar på den här frågan. Ett verkligt bidrag när det gäller att krångla till bildenav det framtida bostadsbyggandet har statsrådet tvärtom lämnat närhan gav klartecken till Väsbyhems aktuella bygge i Carlslundsområdet. Jag tycker att det är anmärkningsvärt när man helt tycksåsidosätta en del gmndförutsättningar. Statliga lån skaU lämnas endast om ett projekt ärrationellt utfört och därigenom kan uppvisa rimliga kostnader. 2.1 och med att vi accepterar produktionskostnadsanpassadbelåning skall lånemyndigheten verkligen skärpa kostnadsprövningen. 140 Tycker bostadsministern att dessatvå krav är uppfyllda när det gäller Hur tycker bostadsministern att beslutet om Väsbyhem stämmermed förslagen om prisstopp och hyresstopp öch med uttalandet om att4-procentsmålet för inflationen skall hållas? Eftersom bostadsmässan skall visaframtidens byggande och bostäder, vad blir då resultatet i form av vårakostnader vad gäller räntebidrag, bostadsbidrag och kostnadstillägg förpensionärer? Och vart tog den sociala bostadspolitiken vägen? Omvi bortser från det diskutabla i att ett statsråd kör över fattade beslut - idet här fallet länsbostadsnämndens och - vad blir följden förde boende och för samhällsekonomin? Skall inte kriterierna kostnadsprövningoch rationellt utförda projekt gälla även för och förbostadsmässor? Vore det inte rimligare att man ägnade sig åt att tillbostadsmässan försöka få fram förebilder för den framtida bostadsproduktionen? Statsrådetsäger i sitt svar att han hoppas att jag genom svaret fått den information jagsaknade. Nej, det har jag inte. De frågor som jag har ställt nu ger uttryck föratt mycket återstår att förklara, och jag väntar otåligt på ytterligareupplysningar. Omden statliga belåningen av visst bostadsprojekt Får jag först säga till , som inte var nöjd med svaret,att svaret är anpassat till frågan. Närdet gäller situationen i övrigt uttrycker sin förvåning över attjag eller regeringen skulle ha kört över myndigheten. Varför har riksdagenutrustat ärendet med besvärsrätt till regeringen om inte avsikten är attregeringen skall pröva besvären? Det måste ändå vara avsikten, eftersom ensådan besvärsrätt föreligger. I det här fallet har en omarbetning skett avprojektet. Den står i överensstämmelse med samma principer som länsbostadsnämndenhar tillämpat i andra ärenden, t. ex. i fråga om Myrstugeber-get. Det finnsingenting att erinra ur den aspekten. Härär det dessutom fråga om att bygga - som jag förmodar vet -husmed inriktning på hur vi tror att byggandet kan komma att utvecklas på1990-talet. Det har sina alldeles tydliga problem att bygga hus för 1990-och2000-talen med tillämpning av 1980-talets bestämmelser. Dessutom är det ingetovanligt att vi i har tillämpat särskilda bidrag och lån - vilket ickehar skett här - till experimentbyggande av olika slag. Projektet är inteexceptionellt på något sätt. Det är ett led i strävandena att genombostadsmässan försöka visa vad svensk byggindustri förmår, och hur vi kanutveckla boendet och boendemiljöerna . Detär ett initiativ som har mötts av mycket stort intresse. Det framgår bl. a. omman studerar organisationskommitténs material att praktiskt taget allaorganisationer, både privata och allmännyttiga, är engagerade i bostadsmässan.Den har även väckt stort internationellt intresse. kommer att förläggaseminarier där, och FN;s Habitat meddelade i går att även de kommer att göradet. Från organisationer och enskilda möts mässan med intresse. Jag förmodaratt med sitt engagemang i de här Omnäringslivets information till skolorna frågorna också harintresse av att vi ger dem en bostadsmässa som kan visa vad svensk byggnadsverksamhetförmår. Någon sådan har inte avhållits i , medan man i våragrannländer avhåller en sådan . Anf.23 (): Men, statsrådet , finns det ingen kravspecifikation när detgäller sådant som man bygger för bostadsmässor - exempelvis krav beträffandekostnader och krav på långsiktigt godtagbara hyror? Det är ju vad det gäller idetta fall - att det hela skall ses ur bostadssocial synvinkel. Detär intressant att har skickat pressmeddelande om enutredning beträffande byggkostnader i samfidigt som det komett annat pressmeddelande om att man gett fillstånd för detta bygge, som i allafall ligger på en överkostnad av , alltså en ganska stor överkostnad. Harman gett upp alla tankar på att genom mässan få fram godtagbara projekt ochtänker utreda i efterhand, efter att man har gett tillstånd till detta bygge? Överläggningen var härmedavslutad. 7§ Svar på fråga 1983/84:498 om näringslivets information till skolorna Herr.talman!John har frågat utbildningsministern om vilka åtgärder hon avservidta i anledning av den s.k. information från näringslivet som lärare ochskola får. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Låtmig först erinra om att det av läroplanen för gmndskolan (Lgr 80) följer attskolans urval och behandUng av stoff i alla ämnen skall präglas av saklighetoch allsidighet. Isamhället finns ett rikligt informationsutbud genom böcker, tidskrifter,broschyrer, tidningar och etermedier. Av läroplanen framgår att detta utbud,kritiskt utnyttjat, kan utgöra kunskapskällor i skolarbetet och att det böranvändas, då man söker en bild av hur oUka gmpper och intressen försökerpåverka oss i skilda riktningar. Det är viktigt att skolan på detta sätt gereleverna fömtsättningar att kritiskt värdera de varor de erbjuds och de budskapde utsätts för. Jaghar fullt förtroende för att lärare och elever kan hantera såväl informationfrån näringslivet som information från samhället i övrigt inom de ramar somläroplanen ger. Det finns enligt min mening inte någon anledning till särskildaåtgärder från regeringens sida när det gäller information från näringslivettill lärare och skolor. 25JOHN (vpk): Jag vill till att börja med tacka statsrådetGöransson för svaret på min fråga. Anledningen till frågan är en mycket glättigoch påkostad skrift, som heter Jorden, växterna och maten. Det är en skriftfrån Supra, men det är mycket svårt att se det, eftersom det är skrivet medmycket små bokstäver på baksidan av broschyren. Man skall ha mycket god syn föratt se vem som ligger bakom broschyren. Till denna skrift finns ett följebrev, där Supra säger;Som ledande fillverkare av handelsgödsel måste Supra ta på sig ettinformationsansvar avseende jordbruksfrågor. Man känner således ett mycketstort ansvar och vill därför ge ut den här skriften. Det finns bl. a. en mbrik i skriften, där frågan ställs:Är handelsgödsel farlig för miljön? Svaret är: Forskningen visar att handelsgödsel spelar enganska liten roll for miljöproblemen. Det finns inget att läsa i skriften om problemet medkadmium, inte heller om försurningsskador. Det sägs ingenting om alla deproblem som allt fler forskare anser att gödslingen i jordbruket har skuldentill. Jag ställer mig mycket undrande inför det förhållandet attstatsrådet inte anser att det finns någon anledning till särskilda åtgärder närdet handlar om sådan här information från näringslivet. Jag tycker nog att detär att ta något för lätt på den här frågeställningen. Jag är medveten om att man måste göra svåra bedömningar isådana fall. Men nog borde väl ändå Supra, som det handlar om i detta fall, fåveta att en sådan skrift icke kan anses fylla kravet på saklighet ochallsidighet. Är det alldeles säkert att den här skriften utsätts för denkritiska läsning som statsrådet tycks utgå från? Om näringslivets information till skolorna Får jag bara erinra om att enav de bärande tankarna när det gäller förhållandet mellan skolan och samhälletär att skolan skall vara öppen mot samhället. Det betyder naturligtvis attolika organ, institutioner och organisationer utanför skolan har möjlighet attpå egna villkor informera om sin verksamhet. Vi har fömtsatt att skolan harmöjlighet att bedöma det material som ställs fill dess förfogande. Den här broschyren är ju fakfiskt inget läromedel. Skulleman ingripa därför att man tycker att en broschyr som sänds till skolan medinformation om en företeelse i samhället inte uppfyller tillräckliga krav påsaklighet m- m., leder det omvänt naturligtvis till att man måste avskärmaskolan från samhället och låta skolan bestämma i vilka former informationenskall ges. Detta har vi i alla andra sammanhang varit överens om att vi inteskall göra. Därför ser jag inte någon anledning att medverka fill att manlämnar särskilda direktiv i den här frågan. Nr 138 Anf. 27 (vpk): Som jag sade i mitt första anförande är jag mycket väl 8 ma i 1984 medvetenom att det kan vara problem när det gäller att göra dessa bedömningar- det är helt klart. Det är emellertid inte bara jag som har blivit Om kommunva- upprörd över den här skriften, utan det är framför allt lärama som har blivit _ det. Lärama undrar om information som är såfelakfig som här är fallet verkligen skall få lämnastill skolorna. Idenna broschyr försöker man påstå att forskningen har visat att det inte finnsnågra miljöproblem. Det måste ju - jag säger det särskilt med tanke på att viinom kort skall börja diskutera olika slags miljöavgifter, bl. a. pågödselmedel - vara tvärtemot all den kunskap som vi har vunnit den senastefiden. Jag vill påstå att man i broschyren helt har förbigått de miljöproblemsom orsakas av gödslingen. Jagvill än en gång fråga: Finns det absolut inte någon risk för att den härinformationen kan komma fram till eleverna - det finns ju dessutom en mycketpopulär frågetävling i den här skriften - ,utan att den kommer att kritisktgranskas? Jag vill gärna upprepa vad jag sade, att skolan inte har anledningatt underkasta de informationsbroschyrer och andra handUngar som kommer tillskolan någon form av censur. Om skolan skall vara öppen mot samhället måstematerial m. m. som olika organ, institutioner och organisationer utanför skolanställer till skolans förfogande också få komma till skolan utan censur. Jagtror faktiskt att det är nödvändigt att vi vidhåller den principen, för annarsmåste man välja ett system där skolan bestämmer vilken samhällsinformation somskall komma till skolan utifrån. Vi har i alla andra sammanhang varit angelägnaom att detta inte skaU ske. Närdet gäller denna speciella fråga som rör information om handelsgödsel, hardessutom det förhållandet att har kunnat ta upp detta i en frågai möjliggjort att frågan blir uppmärksammad även av de lärare someventuellt inte har sett att broschyren kan innehålla kontroversiella budskap. Överläggningenvar härmed avslutad. 8§ Svar på fråga 1983/84:511 om kommunvapen har frågat mig vilka befogenheter har attbestämma över kommunerna beträffande deras kommunvapen. har ingasådana befogenheter. Enligt gällande regler skaU den kommun som vill registreraett kommunvapen hos patent- och registrerings- 144 verket foga ett yttrande från till sin ansökan.Riksarkivet skall höra sin heraldiskanämnd innan arkivet avger yttrandet. Även om riksarki- r 138 vetavstyrker det föreslagna kommunvapnet kan kommunen lämna in _. . , förslaget tiU patent- ochregistreringsverket. kan inte tvinga . kommunerna tiU ett visstutförande av vapnen, utan bara råda dem. Påuppdrag av kommunerna kan upprätta förslag till kommunala vapenoch göra heraldiska utredningar om sådana vapen. Patent-och registreringsverket måste registrera vapen som kommunerna anmäler, även ide fall där har avstyrkt förslaget. 30 (): Jag tackar kulturministern för svaret på frågan. Det är inget tvivel om att har ett gottanseende som vetenskaplig institution, men knappast på det heraldiska området,särskilt inte . För min del har jag stäUts inför märkUgafrågor, som t. ex. när kommun i fick ett veteax i sittvapen. Det finns en rad andra fall, som jag här inte hinner ta upp. Det som gjort att jag aktualiserat denna fråga ärbroschyrer som jag har framför mig här. Dessa broschyrer kan inte återges iprotokollet, men det gäller kort och gott , en kommun som fört en långbrevväxling med om sitt vapen. Man har antagit ett vapen somföreställer tre fiskar - långor - med en bärkrok överst och med lutande sidor.Riksarkivet har emellertid kommit rned en enligt min mening mycket klumpigkliché som man i stället velat driva igenom. Man har i sitt förslag trefiskkrokar av gammal modell, och framför allt har man ändrat kransen. Det är glädjande att statsrådet påstår att riksarkivetinte har befogenhet att bestämma eller ändra. Det är riktigt i sak, när mankommer på det här planet, men i praktiken visar en brevväxling, som jag tyckeratt kulturministern skall infordra från , att det varit ganska krångligt.Det finns även hos andra kommuner brev som nästan upplevs som ett hot och somgår ut på att kommunerna bör göra på ett visst sätt. Jag vet inte om bakgmnden möjligen är att isamband med den reform då man inrättade den fristående heraldiska sektionen ochen statens heraldiska nämnd beslöt att verksamheten skulle finansieras genomersättningar. De flesta beställarna är storkommuner som tillkommit. Detta blirganska dyrt, och jag har själv i en motion föreslagit att man skulle förenklaoch förbilliga verksamheten. Det tycks emellertid vara så att man försökt fådet hela att gå via , som först skulle godkänna vapnet. Därefterskulle även det gå till patentverket. Jag vill också påpeka att det i detta fall faktiskt ocksåblir ett jävsförhållande när yttrar sig inför patentverkets beslutdels över ett förslag som arkivet självt har framlagt, dels över ett förslagsom kommunen införskaffat från annat håll. yttrar sig alltså bådeöver sitt eget förslag och över det andra förslaget. Det är en ordning som jagkänner mig mycket tveksam till; Framför allt hoppas jag att det skall bli möjligt att fåen bättre heraldisk sakkunskap, dvs. personer som verkligen kan heraldik. Jag är intresserad av j45 10 protokoll 1983/84:135-138 Omviss planerad vägbyggnad i kommun heraldik, liksom jag ärintresserad av historia och forskning i allmänhet. Det påstås att riksarkivetnu faktiskt inte riktigt tycks begripa vad det rör sig om. Arkivet har t. ex.klandrat att det var lutande sidor på det vapen jag tidigare nämnde. Det är jui verkligheten helt betydelselöst. Överläggningenvar härmed avslutad. 9§ Svar på fråga 1983/84:510 om viss planerad vägbyggnad i kommun har frågat mig om jag vill medverka tiU att erforderligastatliga beslut angående vägnätet till fattas omgående, så attföretagets utbyggnad kan komma i gång. Inomramen för de medel som avsatts till beredskapsarbeten under innevarandebudgetår får högst 300 milj. kr. användas till vägbyggen. Enligt uppgift frånAMS är dessa pengar nu förbrukade, varför AMS f. n. inte har någon möjlighetatt bifalla ansökningen från i län om vägbyggeti . Anledningen till att det finns en övre gräns förvägbyggen är att sådana arbeten oftast ger en begränsad sysselsättning avarbetslösa som dagsverkskostnaden är hög. 32 (); Min fråga handlar inte om vilket vägbygge som helst, utan den har enmycket stor betydelse för industrisysselsättningen i östra . Bakgrundenär den att omgående vill göra en utbyggnad av pappersbruket för enkostnad av 500 milj. kr. Det skulle ge 100 nya arbetstillfällen i ett områdemed hög arbetslöshet. Förutsättningen är att vägen vid bruket flyttas, vilketlänsarbetsnämnden planerat genomföra som ett beredskapsarbete för 3 milj. kr.Medel för vägarbetet finns i nuvarande budget. Problemet är att projektet interyms inom AMS vägram. Stelbenta regler när det gäller ett vägbygge för 3 milj.kr. stoppar alltså en investering inom industrin på 500 milj. kr., vilkenskulle ge 100 nya arbetsfillfällen. Detta är alltså vad som har hänt, och jagmenar att sådant inte får ske. En mycket vikfig politisk ambition måste idagens läge vara att öka industriinvesteringarna. Då får samhällets reglerinte förhindra detta. Statsrådetsvarar med att hänvisa till att pengarna är förbrukade. Jag kommer då in påfrågan om beslutsordningen. Det måste vara fel på reglerna när ett vägbygge för3 milj. kr. stoppar en viktig investering på 500 milj. kr., vilken skulle ge100 nya arbetstillfällen. Man hänvisar i den här frågan till ramarna. Det kaninte vara riktigt att samhällets ramar styr investeringar av det här slaget.Detta måste fungera flexibelt, så att man tar hänsyn fill angelägna projekt. Jag kan inte vara nöjd meddet här svaret. Jag är djupt besviken, och jag menar att samhälletverkUgen måste bjuda till för att i ett läge som detta se till att investeringarav det här slaget kommer till stånd. Det måste vara statsrådets skyldighet attse till att detta verkligen blir av. Det är ju en ambition från vårt parti ochfrån samhället i övrigt att öka industriinvesteringarna. Jag menar att manmåste sätta i gång vägarbetet, så att industriinvesteringen också kan kommatill stånd. Jag måste säga att jag är mycket förvånad över . Det är ju inte så, att det förhållandet att vägbygget inte harkommit till stånd har hindrat eller stoppat investeringar. harfaktiskt ännu inte fattat något styrelsebeslut om utbyggnaden. Det väntas inomkort. Detär också så - vilket jag tror att mycket väl vet - attlänsarbetsnämnden har haft kontakt med företaget och fått beskedet att det inteär på det sättet att den här investeringen stoppas om inte vägbygget kommer igång under det här budgetåret. Det räcker mycket väl med att det startas efterbyggsemestern. har dessutom fått ett privat brev där det står attdetta projekt beräknas komma med i vägramen under nästa budgetår. Därförförstår jag över huvud taget inte argumentationen. Omviss planerad vägbyggnad i kommun 34 (): Jag har följt det här ärendet mycket noga och vetatt vill sätta i gång så fort som möjligt. Nusäger statsrådet att investeringen kan rymmas i vägramen /85. Detta ärju riktigt, vilket också framgår av det personliga brev som jag har fått. Därstår också att det under det kommande budgetåret kommer att saknas medel. Justnu ryms inte utbyggnaden inom vägramen, men man har medel. Under det kommandebudgetåret ryms projektet inom vägramen, men då saknas medel. Detta ärnågonting som inte kan accepteras. Vi måste ju se till att investeringar av dethär slaget verkligen kommer i gång. Jag tycker det är statsrådets skyldighetatt se till att så sker. Jag tror att det hela beror på missuppfattningar av .