prot · G709151 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag skall sluta med att påminnaom att det i 1 kap. 6 § regeringsformen står: "Regeringen styr riket. Denär ansvarig inför ." I 12 kap. 1 § regeringsformen står:"skall granska statsrådens tjänsteutövning ochregeringsärendenas handläggning." Det står inte någonstans i regeringsformenatt det skall vara tvärtom, herr talman! Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsinriktning, m. m. 5 (vpk): "Affärerna det blir strid om", löd en helsidesrubrik i entidning om årets granskningsarbete i . Det är väl så attvissa affärer tilldrar sig större intresse än det samlade granskningsmaterialsom redovisas på 400-500 sidor i utskottsbetänkandet. På s. k. affärer går detatt göra mbriker och löpsedlar, men vem kan åstadkomma en mbrik på utgivningenav eller propositionsavlämnandet? Det ligger dock enfara i att den samlade bilden av utskottets och granskning kan kommaatt skymmas av de mer pubUka inslagen. Enligtregeringsformen skall granska statsrådens tjänsteutövningoch regeringsärendenas handläggning. Därtill får varje utskott och varjeenskild riksdagsledamot väcka frågor för granskning. Utskottet sysslar intebara rned s. k. affärer. Arbetet omfattar genomgång av protokoll och handUngarpå skiftande områden. Fixeringen vid vissaaffärer kanske inte enbart beror på deras publika Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsinriktning, m. m. De politiskapartierna har nog själva bidragit härtill. Benägenheten att hitta affärer ochrikta kritik mot statsråd har växlat i och med att regeringsmakten har skiftat.Detsamma kan sägas om benägenheten att förringa begångna felaktigheter. Även omdet råder en strävan att koncentrera granskningsarbetet till dekonstitutionella frågorna finns en sådan risk inbyggd i det granskningssystemvi har. Gränsdragningen mellan konstitutionella felaktigheter och en i andraavseenden bristfälUg handläggning av regeringsärendena är heller inte alltidknivskarp. Eniakttagelse som kan göras beträffande massmedias presentation avgranskningsarbetet är denna: Majoriteten vill inte kritisera statsministerneller något annat statsråd, medan oppositionen framför skarp kritik, brukar detheta. Men är detta hela sanningen? Om man företar en genomgång av åretsgranskningsfall torde den visa på att bilden behöver nyanseras en hel del. Mankan t. ex. se på ett av de mer bekanta ärendena, nämligen utnämningen av OveRainer till justitieråd. Majoriteten är inte alls okritisk. Utskottet betecknardet som en nackdel att inte de normala rutinerna tillämpades och tar fasta påförsäkringarna att regeringen kommer att återgå tiU vad som tidigare gäUt.Detta är inte en okritisk syn på vad som skett, utan tvärtom utgör det enkritik. Deborgerligas kritik mot förhastade uttalanden från statsministern och mot attden tillförordnade justitieministern orienterades först kort föreregeringssammanträdet, kan knappast anses utgöra något sakbidrag till denkonstitutionella granskningen. Detfinns däremot andra sidor av denna affär som är mer anmärkningsvärda men sominte ingått i granskningen. Vi har bl. a. en skattelagstiftning som möjliggöromfattande ekonomiska manipulationer. Den frågan får behandlas i annatsammanhang. Förmodligen är intresset inte så stort i vare sig nuvarande ellertidigare regeringspartier för att ta itu med det problemet. 1många av de frågor som har granskats finns säkert inslag och turer som ärklandervärda. Frågan är dock om dessa förhållanden kan klandras frånkonstitutionell utgångspunkt eller om klandret skall föras fram i annatsammanhang. Deborgerliga reservationerna bygger heller inte under den hurtfriska kritik somde utmynnar i. Detta gäller särskilt de utrikespolitiska frågorna, oavsett omde betecknas som Bildtaffär eller Fermaffär eller gäller Bai eller någotannat. Här är det mer fråga om framför allt försök att driva enannan linje i utrikespolitiken. Av påståendena om dubbla budskap i ubåtsfråganblev det endast kvar kritik för diarieföring av en rapport. Omman, som jag påpekat, kan finna att benägenheten att rikta kritik växlar medregeringsskiftena, så finns det också områden där både nuvarande och tidigareregeringspartier gemensamt söker förhindra kritik. Vi får anledning attåterkomma till den frågeställningen vid behandlingen av vapenexporten tiUBurma. En annan sida avgranskningsarbetet som lätt kommer i skymundan är de frågor därett enigt utskott framför kritik. Det finns faktiskt flera sådana frågor. i departementen och handläggningen av datafrågor. Dit hörregeringens behandling av skrivelser, den ständigt återkommandekritiken mot propositionsavlämnandet och utgivningen av Svenskförfattningssamling. Det finns också granskningsärenden som inte leder tillvare sig uppdelning i majoritets- och minoritetsståndpunkter eUer kritik frånutskottet. De kan likväl vara betydelsefulla för att klarlägga regler ochpraxis. har utskottet exempelvis granskat handläggningen av vissa delar avutlänningsärendena. Även om inget särskilt uttalande gjorts, tror jag att dennafråga tillhör de områden som fortlöpande bör granskas. 1 många frågor är utskottets redovisning knapphändig. Detär säkert nödvändigt att studera bilagor och protokoll från utfrågningar föratt få hela bilden av ärendena. Till de olika frågorna i granskningsbetänkandet blir dettillfälle att återkomma under särskilda rubriker. I två frågor har vi från vpkfogat reservationer till betänkandet. Även till dessa återkommer vi. Jag har berört attityderna hos partierna i deras rollersom regeringspartier resp. opposition. Ingendera sidan har som bekant majoriteti utskottet. Även vpk finns med. När nu vpk i de flesta ärendena ingår iutskottsmajoriteten kan det finnas skäl att påpeka att det också förekommit enbetydande diskussion inom majoriteten, och för många av våra synpunkter har vifått gehör. Jag vill också säga, att utan vpk hade nog vissa uttalanden varitmindre kritiska. Ävendetta, herr talmän, hör till bilden av granskningsarbetet. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetets inriktning, m. m. 6 (): Vi står inför en lång dags debatt. År detalltför okonventionellt att försöka bidra litet till avspänningen genom attmeddela att jag plitade ner ett litet politiskt grötrim innan jag gick upp italarstolen? För att inte komplicera massmediernas arbete vill jag läsa upp dethär. Granskningär ett väldigt slit, men har vi bandat det ända hit. Därmed harvi alltså"fått fram detta digra betänkande. Det hör till traditionen attgranskningsdebatten inleds med en runda om inriktningen av utskottets arbete idetta hänseende. Så har skett även . skall granska statsrådenstjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Vi har i princip generellinitiativrätt som medger att vi, utan hinder av uppgifts- ochansvarsfördelningen mellan utskotten, kan ta upp frågor till behandling. initiativ gjordes en viss precisering och avgränsningav granskningsuppgifterna i samband med att institutets misstroendeförklaringtillkom vid den partiella grundlagsreformen 1968-1969. Grundtanken är att vårgranskning Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetets inriktning, m. m. avstatsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning skall varaadministrativt och inte politiskt inriktad. är ju detenda organ som har rätt att granska regeringens administrativa praxis. Vilken praxis som är lämplig att använda för utskottetsegen granskning har varit föremål för diskussion under de år som gått sedankonstitutionsutskottet gjorde det uttalande omgranskningens lämpliga inriktning som jag just återgett. Klagomål mot enpolitisering av granskningsarbetet har förekommit från tidigare ordförande -såsom under förra tid och från BertilFiskesjö under den borgerliga regeringsperioden, då statsministern hetteThorbjörn . Efter att ha lyssnat till vad oppositionensföreträdare just anfört i den inledande debattrundan kan jag, särskilt med viceordförande orationer ringande i öronen, med ett understatementstillsamt notera att frågan om vad KU skall granska och inte granska inteförlorat i aktuaUtet. De är intressant att de borgerliga talarna nu börjat ägnasig åt frågan om hur parlamentarismen fungerar i olika typer av regeringar. Detvi socialdemokrater såg som en brist i vad brukade kallaFälldinpar-lamentarismen var att koalitionsregeringarna inte fungerade som enenhet utåt. Det gav ett oklart intryck av vad som var den samlade regeringensinställning inom exempelvis energipolitiken. "Till koalitionsregeringarnaskarakteristiska egenskaper hörde vidare att kontroversiella frågor ofta hamnadei samordningskanslier och drogs i långbänk innan regeringen kunde bestämma sig.En viss belysning av vilka förseningseffekter som kan uppkomma i sådanasammanhang ges i årets betänkande där vi redovisar en bakgrund till det unikaelavbrottet som gjorde att det blev strömlöst i praktiskt taget hela Sverigetredjedag jul . Om jag nu förstått , och i viss mån ävenBertil Fiskesjö och , rätt ser de återkomsten av ensocialdemokratisk enpartirege-ring som att vi har fått en Palmeparlamentarismeller vad man kallar ett statsministerstyre. Tillåt mig betvivla att de harrätt. Statsministern lever säkert upp till den roll som han skall spela i deövergripande frågorna. Men upplevelsen av som nära nogenvåldshärskare i regeringen är, vågar jag hävda, en massmedial synvilla. Vifick efter valet en ideologiskt mera homogen och därigenom mera beslutsförregering. I en sådan enpartiministär har statsråden större möjUgheter atthandla självständigt å regeringens vägnar, väl vetande att de har ettlikasinnat statsrådskollektiv bakom sitt agerande. Jag skall inte förekomma den debatt som senare skall följaunder särskilda punkter om de s. k. affärerna, men det förvånar mig - och dåvänder jag mig särskilt till - om kan hävda attsådana frågor som har med regeringsbildning, ubåtskränkningar och kontakter medett annat lands statsminister i ett känsligt förhandlingsläge att göra inteskulle höra till statsministerns naturliga arbetsområden. Statsministerns roll i en regering är självklart viktig,men beslutsfattandet blir minst av allt någon enmansteater. Låt mig för attkomplettera bilden redovisa några iakttagelser byggda på erfarenheter frånmedlemskap i regeringsparti dels , dels efter drygtförsta halvlek under pågående mandatperiod med en socialdemokratisk regering. De iakttagelserna vittnar inte om en ökad toppstyrning.Snarare är mitt intryck att det skett en decentralisering av arbetet på så sättatt departementens chefer i ökad utsträckning har förankrat sina förslag hossina partikamrater i resp. utskottsgrupp - detta som en komplettering tillarbetet i riksdagsgrupperna. Jag är säker på att denna breddning av inflytandettill regeringens parlamentariska bas i av kommande statsvetenskapligforskning kommer att tillmätas större vikt än klicbéomdömen om en ut-vecklinginom svensk parlamentarism mot presidentstyre, utövat av statsministern. Det talas ibland om ett försämrat politiskt klimat här ilandet. Ute på fältet möter vi en stigande irritation över att politiker invecklarsig i strider om frågor som man borde kunna klara ut i normalt parlamentarisktumgänge med varandra. Jag tycker att vi inom har ettansvar för att hålla borta från vårt granskningsarbete den dåliga stil somkarakteriseras av politisering för politiseringens egen skull. Som ordförande iutskottet vill jag också hävda att årets betänkande visar att vi i viktigaavseenden lyckats freda oss för en sådan utveckling, även om sinovana trogen inte kan avhålla sig från att hojta förfärligt då han lämnat KU:ssessionssal och placerat sig i kammarens talarstol. KU:s granskningar innehåller numera iakttagelser ochsynpunkter av två slag: dels en granskning av administrativa frågor, där syftetkan sägas vara att ge en bred belysning av praxis och vid behov ge vägledandesynpunkter för regeringens framtida agerande, dels en kontroll av ett antalsärskilda ärenden beträffande regeringens praxis, där tyngdpunkten läggs vid endetaljgranskning av hanteringen av sådana fall. Sedvanligt omfattargranskningen lagrådsremisserna, propositionsavlämnandet, utgivningen av Svenskförfattningssamling samt regeringens behandling av skrivelser. Inom samtliga dessa områden har vi uppnått enighet, ochjag är övertygad om att granskningen - det har även oftauttalat - fungerar som ett slags allmänprevention mot frestelser för de högstamakthavarna i förvaltningssystemet att bryta mot gällande regler och vedertagenpraxis. Från årets granskning vill jag i likhet med tidigaretalare peka på några djuplodningar som vi har gjort vad gäller dataärenden,regeringens handläggning av utlänningsärenden, offentlighetsprincipenstillämpning, tillsättningsärenden i kanslihuset från jämställdhetssynpunktsamt medbestämmandefrågor i regeringens kansli. Resultatet av granskningen harhär i vissa stycken redan redovisats av talarna före mig och blir i andra fallföremål för debatt i särskild ordning. En noggrann läsning av vad vi sagt i dessa och andrahänseenden dementerar uppfattningen att utskottsmajoriteten skulle sättaofelbarhetsstämpel på allt vad den regering gör som majoritetröstat fram. Jag är övertygad om att förekomsten av ett utskott med särskildabefogenheter att syna befarade övertramp verkar till förmån för en godlagtillämpning. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetets inriktning, m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetets inriktning, m. m. Även därvi inte kommer överens om slutsatserna har vi i enhällighet grävt fram detmaterial konklusionerna skall grunda sig på. Den stora mängd värdefulltfaktamaterial som vi med ett skickligt kanslis medverkan publicerar och somkompletteras med nu offentliggjorda protokoll från utfrågningar, där desvarande visat både öppenhet och stort kunnande, erbjuder ett gott sakunderlagför bedömningar, inte bara för utskott och riksdag utan också för allmänheten.Jag vill verkligen polemisera mot uppfattningen att visat grinighetmot utskottet. satt han och svarade på våra frågor, ochäven i övrigt har regering och kanslihus samarbetat när det gällt att få framde handlingar vi behövt. För den allmänna debatten om lagtillämpning ochregeringens administrativa praxis måste det också vara viktigt att utskottetsammanställer material som ofta är svårtillgängligt. Jag kan som exempel pekapå den utförUga redovisningen av vissa utlänningsärenden. Jag nöjer mig i debattens inledningsskede med dessarandanmärkningar, som jag yrkar bifall till utskottets skrivningar påsamtUga punkter. 7ANDERS (): ordförande börjademed att läsa upp en liten dikt, som handlade om vårt mödosammagranskningsarbete. Jag skulle vilja göra en travesti på den dikten. Den börrimligtvis låta så här: "Dechargen blir ett väldigt slit, närstatsministern inte tål kritik." Det är faktiskt vad den här inledandemndan har kommit att handla om. säger att det är en massmedial synvilla attvi har fått en Palmeparlamentarism i det här landet. Tyvärr är det inte på detsättet. Årets granskning visar på en rad punkter att statsministern personligenhar fattat beslut, där det borde ha varit någon form av beredning i t. ex.regeringen. Vi skall nu inte föregripa andra ärenden. Låt mig dock bara peka påatt när det gällde Raineraffären - utnämning till justitieråd - fickdet statsråd som skulle föredra ärendet i regeringen besked om vem hon skulleutnämna en kvart innan statsministern slog klubban i bordet. Där fanns ingentid till samråd. Vi skulle, herr talman, på punkt efter punkt-och vi återkommertill det senare - kunna peka på vilken typ av maktutövning som här förekommer. Och när det gäller att statsministern inte tål kritik, såär det ju ingenting som några borgerliga KU-ledamöter har hittat på. Det har jufaktiskt även i den socialdemokratiska pressen då och då förekommit antydningari den här riktningen. Men det har naturligtvis tillbakavisats. Man har försöktlägga locket på. Sedan säger att det är naturligt attstatsministern deltar när det gäller regeringsbildning, ubåtsfrågor ochkontakter med statsministrar i andra länder. Ja, alldeles självklart - ingenhar ifrågasatt detta. Men vad vi har ifrågasatt är t. ex. den förankring somfinns inom den egna regeringen och om det är rimligt att likna andra, vänligtsinnade, länders statsministrar vid argentinska diktatorer - om det verkligenleder till att vi får ett bättre klimat.-Vad vi har ifrågasatt är också omstatsministerns benägenhet att aldrig tåla kritik verkligen leder till detförbättrade politiska klimat i som Svenssonefterlyste - ett önskemål som jag gärna vill ställa mig bakom. Jag tror också att vi behöver ett bättre politiskt klimat.Jag tycker att det är viktigt att regering och opposition i olika frågor kantala i lugn ton med varandra. Men det är faktiskt så att detta är besvärligt,när vi har en statsminister som är överkänslig för kritik och som, för attcitera honom själv för ovanlighetens skull, inte är "aktsam medorden". Det vimlar ju, herr talman, av argsinta, tillspetsade, arrogantauttalanden från statsministerns sida. Här skall göras "avbön","pinsamt renhållningsarbete", "ingen ville ta i en vissriksdagsman" - och vad det nu kan vara som han har sagt. Det är landetsstatsminister, herr talman, som för in ett moment av det här slaget i denpolitiska debatten. Det är inte moderata samlingspartiet eller något annatborgerligt parti som använder det språkbruket. Får jag sluta med att säga, herr talman, att jag tyckeratt det ändå är värt att notera att det finns en irritation motkonstitutionsutskottets granskningsverksamhet. Det förhållandet att det dykerupp politiska tjänstemän och anställer förhör med folk inomkonstitutionsutskottets kansli är allvarligt. Det är någonting som vi skallåterkomma till. Men det Ugger naturligtvis en avsikt bakom detta. Jag träffade, herr talman, en högtuppsatt socialdemokratisk regeringstjänsteman, som uttalade sig mycketirriterat över KU :s granskning och ordagrant sade: "Det är ju inte kloktatt KU håller på att bli en stat i staten i sitt granskningsarbete." Detvar attityden därför att man var irriterad över att KU:s granskning fickmassmedial uppmärksamhet och att olika saker kom som man inte ville hafram. Jag tycker nog att detta är ett varningens tecken. Men man kommernaturligtvis inte, vad moderata samlingspartiet anbelangar, att lyckas tystaoss i vår granskande verksamhet - det kan jag försäkra. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetets inriktning, m. m. 8BERTIL FISKESJÖ (c): Låt oss hoppas att den starka kritik som harkommit till uttryck gentemot statsrådsberedningens försök att lägga sig iutskottets arbete skall vara ett memento och den debatt som förekommit verksamthindrar att något liknande sker . Jag underströk i mitt inledningsanförandedock att jag tyckte att det var i sig ett allvarligt utslag av regeringensuppenbara känslighet för att fullgör sinagrundlagsenliga uppgifter som granskare av regeringen. tog i sitt inlägg upp frågan omparlamentarismens tillämpning och upprepade i stort sett den kritik mottidigare regeringar som både och han - med mycket störreenergi, måste jag säga -tidigare framfört. Det är en rätt meningslös debatt.Parlamentarismen uppenbarar sig i många olika former. Den ena typen av regeringär inte mer förenlig med parlamentarismens principer än den andra, så längeregeringen utgår från och sitter kvar så länge tolererardetta. Sedan menade att den nuvarande regeringenhade, till skillnad från den tidigare, visat en utomordentlig handlingskraft.Detta grundade sig då i en mera enhetlig uppfattning inom regeringen om vad man 2 protokoll 1983/84:151-152 Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsinriktning, m. m. Det kan tänkasatt det i vissarågor är på det sättet, men det är i och för sig ingen kritikmot andra typer av regeringar. Vad är det för fel att partier som ingår i enkoalitionsregering diskuterar frågorna med varandra innan man går till beslut?Det måste vara fullt tillåtet. VidareskaU man inte överdriva - det visar den praktiska erfarenheten -effektivitetenhos en regering av socialdemokratisk typ. Det har förekommit att regeringen enaveckan lägger fram en proposition här i och tar tillbakaden. Det visar att man inte vetat vad man har velat. Hurvar det när det gällde försvarsanslaget för att följa upp 1982 årsförsvarsbeslut? Det fanns inga pengar i den budget som regeringen presenteradei januari. Oppositionen fick hjälpa till, och först efter långa förhandlingarkunde man fylla på det hålet i regeringens budget. Hurhar det varit i frågan om stödet till barnfamiljerna? Samtliga partier i lade fram sinaförslag. Regeringen hade ingenting att komma med - man visste inte vad . Ochsåvitt jag kan förstå har det inom regeringen rått mer eller mindre öppet krigom hur man skall hantera avtalsrörelsen. Så överdriv inte, ,enhetligheten, konsekvensen och det rationella handlandet hos den sittanderegeringen! ' Imin inledning tog jag faktiskt upp sådana frågor som har med granskningendirekt att göra och som också avhandlas i det inledande avsnitt som vidiskuterar. Jag nämnde bl. a. de påpekanden som lagrådet ideligen har gjort,med kritik mot regeringens sätt att förbereda sina förslag till . JagviU gärna fråga : Tycker inte att det är besvärandeatt lagrådet, på sakliga grunder, i ärende efter ärende kan visa att regeringenhar försummat det beredningsarbete som normalt skall föregå avlämnandet av enproposition till ? Ärdet inte, , besvärande ur konstitutionell synpunkt att lagrådetgång på gång tvingas konstatera att man på grund av bristandeförberedelsearbete från regeringens sida - försummelser när det gällerutredningar, försummelser när det gäller remissförfarandet - inte på etttillfredsställande sätt kan fullgöra de grundlagsenliga uppgifter som lagrådetär ålagt? 9 (): ville gärna föra debatten lika mycket om tidigareregeringar som om den regering vi skall granska . Jag tycker, herr talman,att vi skall hålla oss till ämnet, och det är den nuvarande regeringen . säger att vårt påstående omstatsministerstyre är en massmedial synvilla. Är det en massmedial synvilla att landets statsminister via entjänsteman låter meddela ett statsråd att hon skall föreslå ett annat statsrådtill justitieråd ? Är det en massmedial synvilla attstatsministern nonchalerar vad som står i 7 kap. 2 § i regeringsformen? står:"Vid beredningen av regeringsärenden skall behövliga upplysningar Ochyttranden inhämtas från berörda myndigheter." Detär, herr talman, faktiskt en administrativ regel vi talar om . Det är inteenbart politik i den här frågan. Det är administrationen vi diskuterar: Det kaninte anses vara någon massmedial synvilla när vi anmärker på att landetsstatsminister plockar in hemliga handUngar i ett kassaskåp och låter dem liggadär, hos sig, i sex . Handlingar skaU diarieföras, det finnslagstiftning om det - administrativ lagstiftning. Det är inte fråga om någon massmedial synvilla när handlingar som hörtill blir fast i statsrådsberedningen eller när manexporterar vapen utan vidare. Jag talade själv ganska länge om den senautgivningen av . Det är fråga om administration. Omsedan den kritik som uttalas i det här sammanhanget -kritik som vi frånoppositionen anser vara fullt berättigad - uttalas av poUtiker som sitter iriksdagens konstitutionsutskott, borde det innebära att den av ,som är ordförande i , tas mycket allvarligt. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsinriktning, m. m. 10 (): Först några ord om diskussionen kring det samarbete som ju alltid måsteäga rum mellan och då det gäller ättfå fram ärendeunderlag för granskningen. Jag tycker att man här har försöktgöra en höna av en fjäder då man med utgångspunkt i besöket från statsrådsberedningenkritiserat detta samarbete. Jag tycker att det samarbetet i allmänhet fungeraralldeles utmärkt. Vibegärde in en promemoria med anledning av detta, och i den promemorianklargjordes ju att man inte har för avsikt att lägga sig i våra göranden. Jagtycker alltså att man i det fallet borde kunna låta saken vara utagerad.