prot · G709121 · 1983-12-31 00:00:00 — Men tänk omAnna-Greta ägnade sig åt denna fråga med samma patos som när det gällerfrågan om en begränsning av löneökningarna! Då skulle det kanske bU resuUat. Såvittjag förstår måste det till en begränsning av övertidsuttaget. I annat fallkommer det här att sprida sig. De som är i sin mest produktiva ålder kommer attfå slita ut sig. Det kommer att vara de unga familjeförsörjarna-det framgår avregeringens handlande i andra sammanhang - som står för övertidsuttaget.OjämUkheten blir således allt större. Det Ugger väl ändå inte iarbetarrörelsens intresse. Såvitt jag förstår överensstämmer det emellertid medregeringens ekonomiska politik att industrin, till vilket pris som helst -detfår medföra såväl ohälsa som elände och försämrade möjligheter för arbetarna -är i full gång, till så låga kostnader som möjligt för arbetsgivarna. Den nya lagenär, precis som säger, utformad på det sättet attavtal kan träffas. utgör en part i detsammanhanget. Om sedan enskilda ombudsmän har en annan uppfattning omavtalen, måste de sinsemeUan komma överens.. Verkligheten är litet merakomplicerad än vad gör Även påarbetstagarsidan har man faktiskt uttryckt önskemål om övertidsuttag.Önskemålen är förklarliga, eftersom många grupper upplever att de ekonomisktbefinner sig i en mycket besvärlig och trängd situation. Man vill således hamöjligheter tUl extrainkomster. Avde redovisningar som finns i detta sammanhang framgår att övertidsarbetet ärväldigt omfattande. En totalsiffra som har nämnts i olika sammanhang är 4%.För klarhetens skull vill jag tala om att beräkningarna inkluderar statistiköver personer som har extraknäck, dvs. bisysslor, och personer som har fleraanställningar vid sidan av det huvudsakliga jobbet. Beräkningen av övertiden ärkanske inte riktigt vad vi hade föreställt oss. Jaghar uttryckt den uppfattningen att arbetsgivarna i nuvarande lägebör nyanställa i stället för att utnyttja övertidsreglerna maximalt. Som jagockså sade i slutet på mitt svar: Visar det sig att den nya lagen om arbetstidger en utveckling mot mer och mer övertidsarbete, kommer jag att föreslå attreglerna ändras. Men det är för tidigt att göra den bedömningen . Anf.20 (vpk): Jag anser för min del att det är nog redan nu med övertidsarbete - vibehöver inte vänta på att det skall öka ytterligare. Jag tycker att arbetsmarknadsministernhar en felaktig utgångspunkt. Ifackföreningsrörelsen får man ta reda på effekterna av lagar och avtal. Här komlagen först, den lag som öppnade dessa möjligheter. Sedan har det träffatsavtal som också är ogynnsamma. Detta innebär att de olika företrädarna påarbetsplatserna har svårt att stå emot när det krävs övertidsarbete - de kännerinte något stöd. Detfinns naturligtvis önskemål hos människor som har låg försörjningsgrad attarbeta övertid. Men jag trodde att det var en uppgift för en regering somkallar sig arbetarregering att se till att de lägst avlönade får störstlöneökning, så att vi slipper den situationen. Att från en arbetarregeringssida hänvisa till denna situation är närmast skandal. Vihar ett omfattande övertidsarbete. Så jag frågar igen: Varför går inteAnna-Greta som arbetsmarknadsminister till lika häftigt angrepp påarbetsgivarna här som när det gäller lönerna och säger att det nu måste bU ettstopp, för annars kommer regeringen att lägga fram ett 5-punktsprogramför att stoppa övertidsarbetet? Överläggningenvar härmed avslutad. 7 § Svar på fråga1983/84:452 om verksamheten med ungdomslag 21Arbetsmarknadsminister : Herr talman! har frågatmig vilka åtgärder som jag avser vidta för att lagen om ungdomslag skallfungera i enUghet med den träffade överenskommelsen mellan socialdemokraterna,, Som bakgrund till sin fråga nämner särskiltförläggningen av arbete i ungdomslag till enskilda företag. Jagbesvarade en interpellation ställd av sombl. a. berörde möjligheten att placera ungdomar i ungdomslag hos enskildaarbetsgivare. Jag uppgav då att 600 ungdomar av de totalt 22 000 placerade iungdomslag fanns hos enskilda arbetsgivare. Denna siffra omfattade samtiigaenskilda placeringar, dvs. både i enskilda företag och i ideella föreningar.Någon ytterligare fördelning beträffande dessa placeringar fanns inte vid dettillfället. genomförde en undersökning ikommunerna för att bl. a. se var ungdomarna hade placerats. Det visade sig attca 16 500 ungdomar då var placerade i ungdomslag hos kommunerna. 1 300 av dessavar placerade i den enskilda sektorn. Placeringarav ungdomar i ungdomslag i den enskilda sektorn har således haft en begränsad omfattning.Detta förklaras av att arbetsuppgifter i glädjande stor utsträckning funnits ikommunerna. Jagvill erinra om att beslut innebar att arbete i ungdomslag skullekunna förläggas hos enskilda arbetsgivare för avgränsade arbetsuppgifter sominte skulle komma att utföras utan ungdomslagens medverkan när andraarbetsmarknadspolitiska åtgärder inte är lämpligare. En sådanarbets-marknadspoUtisk åtgärd är rekryteringsstödet som kan utnyttjas för allaanställningar hos enskilda arbetsgivare, dvs. visstids-, tillsvidare- samtprovanställningar. Vid dessa anställningar finns inget krav på att arbetsuppgifternaskall ligga utanför de ordinarie. Om en arbetsgivare anställer ungdomar medhjälp av rekryteringsstöd utgår en subvention på av lönekostnaderna . Detta är ofta en attraktiv lösning för arbetsgivaren, vilket imånga fall leder till att diskussioner mellan arbetsförmedlingen, kommunen ochden enskilde arbetsgivaren om att placera ungdomar i ungdomslag slutar med attarbetsgivaren i stället anställer med rekryteringsstöd. Vi vet att hittillsomkring av de nyanställningar som skett med hjälp av rekryteringsstödgäller ungdomar i åldern . Ensvårighet med förläggning av arbete i ungdomslag till enskilda sektorn harvarit frågan om ansvarsförsäkring. resulteradeöverläggningarna mellan och ien lösning. Jaghar slutligen erfarit att har gått ut med enrekommendation om ungdomarnas placering i ungdomslag hos enskilda arbetsgivare.Rekommendationen innebär att två kriterier bör vara vägledande förlänsarbetsnämndernas prövning. Det ena är ungdomarnas behov, intressen ochtidigare erfarenheter och det andra kommunens behov av lämpliga platser. 22 (): Jag får tackaarbetsmarknadsministern för svaret och konstatera att vi nu står här igen. Densenaste gången arbetsmarknadsministern stod i talarstolen och talade iden här frågan var , och då försökte hon enligt nästan allasuppfattning påskina att 600 ungdomar skulle vara placerade i privata företaginom ramen för ungdomslagens verksamhet. vet vi, genom en undersökningsom genomförts av , att den rätta siffran var 74 och endast 74.Av totalt 20 000 placerade ungdomar - vilket var det aktuella antalet då - hadesåledes endast 4%<) fått chansen att göra sin tvångstjänst inom den privataföretagsamheten. Jag vet inte var arbetsmarknadsministern hämtade sinauppgifter den gången, men det finns skäl att anta att AMS var pappa till dem.Detta ställer såväl överenskommelsen mellan de fyra partierna som arbetsmarknadsministernsagerande i en ny dager. Vi moderater anser oss ha blivit vilseledda avfelaktiga uppgifter från arbetsmarknadsministerns och AMS sida, och vi fordrarsjälvfallet en bättre förklaring än den vi har fått i svaret. En avuppgörelsens huvudpunkter var just att det blev möjligt att placera ungdomarnai privata företag. Den delen av uppgörelsen har inte fullföljts. Vi anser attvi , efter alla de uppgifter om obstruktion som nått oss från olika delar avlandet, har fått bekräftat att det inte finns någon vilja att fullföljauppgörelsen. Jagvill påminna om att hon i den här frågan, somarbetsmarknadsminister, faktiskt har att svara inför en riksdagsmajoritet somockså består av de borgerliga partierna. Det är inför denna majoritet fraLeijon har att redovisa sina åtgärder och att bli betygsatt. I det här falleträcker det inte att gömma sig bakom AMS och facket eller att ta till yvigaförklaringar. Vi fordrar helt enkelt att arbetsmarknadsministern ser till attöverenskommelsen genomförs till alla sina delar, och att det sker snabbt. Vadavser att göra för att förverkUga uppgörelsen? Tänkerarbetsmarknadsministern fortsätta att okritiskt acceptera denobstruktionsverksamhet som AMS och facken bedriver mot ungdomslagen? När kan viförvänta oss att uttalande om att ungdomarnas egna intressen skallvara avgörande för deras ungdomslagsplaceringar genomförs? Det är inte troligt,arbetsmarknadsministern, att bara 4%o av de 30 000 ungdomarna i ungdomslagen villvara i enskilda företag. När räknar med att inför riksdagenkunna redovisa att hon har fullföljt överenskommelsen? Självbetvivlar jag, herr talman, att vi någonsin kommer att få uppleva den dagen.Med en arbetsmarknadsminister som redan från början avhånade oss som varkritiska mot handläggningen av ungdomslagen och som ligger platt för facketoch AMS är utsikterna inte särskilt ljusa. Arbetsmarknadsministern sitter nöjdmed den ungdomslag hon lyckades lotsa igenom här i . vill honendast ta ansvar för de delar i beslutet som motsvaras av hennes egetursprungUga förslag. Jag förutsätter att arbetsmarknadsministern är på detklara med att åtminstone vi moderater inte kommer att acceptera detta. Jaghälsar arbetsmarknadsministern välkommen upp i talarstolen en gång till för attge litet klarare besked. 12Riksdagensprotokoll 1983/84:118-121 Jag förstår inte . Det fördes en mängd diskussioner här ikammaren och på andra ställen om ungdomslagen. Det förekom mycket kritik. Detvar många som sade att detta inte skulle komma att fungera. Då försökte vi i deolika partierna tillsammans resonera oss fram till en gemensam lösning. Detlyckades vi med. Sedanvisade det sig att ungdomslagens start blev mycket mer positiv och mycketbättre än någon av oss kunde föreställa sig. Det var tack vare att det ute påfältet fanns så många människor, av alla politiska kulörer, som tyckte attdetta var en bra reform, som tyckte att det var bra att vi i hadekunnat lyfta oss över det politiska käbblet och komma fram till en lösning. Menjag har förut sagt att det kanske finns delar i ungdomslagen sominte är så bra utformade, och som vi måste ändra på. Därför har jag också fåtti uppdrag av att redovisa en utvärdering av ungdomslagen.Det kommer vi att göra. Detvar många saker vi kompromissade om . Flera av dem har vi ännu intefått genomförda i ungdomslagen. Jag var ute och talade om fleradelar i ungdomslagen som jag tycker att vi gemensamt bör försöka få bättreordning på än vi lyckats med . Dit hör bl. a. kombinationen medutbildningsinsatser. Dit hör möjligheten för ungdomar att lämna ungdomslagen ochbli sina egna företagare - och använda pengarna tiU det. Låtmig sedan återkomma till uppgiften om 600 platser. Jag har inte försökt attlåta påskina annat än det som är faktisk verksamhet. Jag har redovisat den endatUlgängliga statistik som finns från en offentlig myndighet. Jag har inte gjortnågot försök att dölja verkligheten. Men, , det fanns ingen annansiffra. Jag hade inget material som visade hur många av dessa 600 platser somfanns hos olika typer av enskilda arbetsgivare. 24 (); De uppgifterna fanns då på - och med en litenansträngning hade de varit tUlgängliga för arbetsmarknadsministern. Men det varnog inte där det brast, utan i viljan att redovisa den faktiska situationen. Vadhar vi då för exempel på hur man förhindrar ett genomförande av den här delenav överenskommelsen? I har facket sagt nej till placering av 15ungdomar i ungdomslag vid järnverket. En ung flicka i djupasteskogar, som bor från kommuncentrum och tänker sig en utbildning och enframtid i jordbruket, har fått nej på begäran att få sin ungdomsplats i justjordbruk. Hon måste åka tur och retur till kommuncentrum för att ens fåsin ersättning. En advokatbyrå i har fått nej på sitt erbjudande att ta enung människa i ungdomslag för de arbetsuppgifter som annars inte utförs.Sollentuna kommuns situation är väl känd. I finns många exempel. Detär inte brist på vilja eller något annat från det enskilda näringslivet. Det ärbrist på ambitioner hos arbetsmarknadsministern att genomföra det hela och också när det gäller att hålla AMS och facket ikragen, så att de sköter sig. AMS riktlinjer för placering i enskilda företag kom ut den16 mars, men de första informationerna från AMS - som var felaktiga och som vartryckta innan riksdagsbeslutet fattades - kom ut mycket snabbt, t.o.m. såsnabbt att de alltså inte hann bli riktiga. kanske tycker att jag är tjatig, men medutgångspunkt i exempel på hur ungdomslagen handlagts och exempel på hurenskilda beredskapsarbeten handlagts, anser jag att befinnersig i gränslandet till en misstroendeförklaring - i alla fall från den del avden riksdagsmajoritet som fattade detta beslut som jag representerar. Om inteutvärderingen, som kommer , ger som resuUat att uppgörelsen, såsom viuppfattade den, har genomförts, blir det problem för arbetsmarknadsministern. Om verksamheten med ungdomslag Det som jag skulle uppfatta som ett verkligtproblem vore om vi inte hade lyckats få till stånd aktiva åtgärder för atthindra tiotusentals ungdomar att uppbära kontantstöd i stället för att göranågot vettigt. har vi gemensamt i den här kammaren lyckats häva oss över detpartipolitiska käbblet och åstadkomma någonting som en mängd ungdomar,kommunalpolitiker, fackliga förtroendemän och andra tycker var mycket bra.Äntligen gjordes någonting. Jag förstår inte varför skall vara såmisstänksam. Jag har ingen som helst vilja att på något sätt göra något annatän att uppfylla beslut. Det var inte så att det, när vi diskuteradefrågorna senast, brast i vilja att redovisa statistik. Den statistik frånKommunförbundet som talar om kom ut , men vi stod häroch diskuterade . Jag är ingen spåkvinna. Jag kan bara mäta detsom jag vet något om i verkligheten. 26 (); Tror verkligen att bara 74av 22 000 18-och 19-åringar tänker sig en framtid i de privata företagen? Detkan jag aldrig tänka mig. Det är säkert fler, och det är den sektorn vi skallsatsa på. Det är ni och vi överens om, åtminstone i ord. kanske inte känner någon motvilja motdet här förhållandet. Men gör någonting aktivt så att innehållet iriksdagsbeslutet blir verklighet! Då blir den här lagen någonting bra. ärden inte bra, eftersom av alla ungdomar blir halvtidsanställdakommunalarbetare. säger i sitt svar att den begränsadeplaceringen i den enskilda sektorn skulle förklaras av att"arbetsuppgifter i glädjande stor utsträckning funnits i kommunerna".Men var är de ungdomar som skall jobba i våra privata företag och ivårt näringsliv? Var finns deras intressen representerade? Ja, inte är det hosAnna-Greta . Det verkar som om föreställer sig att den endamöjligheten för ungdomar att komma in på den privata arbetsmarknaden är att gåvia ett ungdomslag. Det är en grundlig missuppfattning. Ungdomslagen är någotsom vi tar till eftersom situationen på arbetsmarknaden är ytterligtallvarlig. Det är ett komplement till många andra åtgärder. Jaghar redovisat hur det förhåller sig när det gäller rekryteringsstödet, som ju imycket stor utsträckning används just för de här ungdomarna. Med hjälp av dettakommer de direkt ut på den enskilda arbetsmarknaden. Jaghar också sagt att en av de saker jag verkligen tycker att vi i störreutsträckning borde stimulera de här ungdomarna till är att de skall användaungdomslagspengarna till att bilda egna företag. Jag är helt övertygad om attdet är väldigt många ungdomar som drömmer om det. Vidare är jag helt övertygadom att många ungdomar tycker - jag har stött på många sådana -att det vore braatt få ett arbete inom den enskilda sektorn. Det här exemplet från Hälsingland- får jag bara säga det - tycker jag verkar tokigt. Men det är möjUgtatt det finns andra förklaringar än dem som här redovisar. Jagskall emellertid ta reda på hur det förhåUer sig. Anf.28 (): Skall arbetsmarknadsministern personligen undersöka alla mystiska sakersom har hänt när det gäller ungdomar som vill bli placerade inom den enskildasektorn, då får hon det jobbigt. Vi skulle emellertid välkomna en sådan insats.Jag har några ytterligare exempel på vår lista. Ungdomslagen, , är ett tvång förungdomarna-för att de skall kunna få sin ersättning och för att de skall göranågonting vettigt. Detta ställer särskilda krav på den här typen av insatser.Det innebär att arbetsmarknadsministern accepterar att vi med hjälp avlagstiftning tvingar av alla 18- och 19-åringar i ungdomslag att få sinaförsta erfarenheter av arbetsliv i den offentliga sektorn. Har jag rätt när jagpåstår detta? Jag kan naturligtvis inte undersöka alla enstaka fall, men jag tyckeratt det är intressant att få veta när det verkar att fungera dåligt. Om det ärså att har en mängd exempel, skulle jag alltså gärna ta emot dem. Dessutomär det faktiskt så, , att vad den här enades om straxföre jul var en lag om arbete i ungdomslag hos offentliga arbetsgivare. Lagen gäller offentliga arbetsgivare. Därutöver finns detmöjligheter att i vissa situationer placera ungdomar i den enskilda sektorn.Det tycker jag att man skall göra, framför allt med hänsyn tiU de enskUdaungdomarnas behov. Jagtror emellertid, , att den här ständiga misstänksamheten upplevssom ganska meningslös. Det finns så mycket som är gemensam grund för oss ochmoderaterna i den här frågan. Låt oss utnyttja detta till ett fraktbartsamarbete i stället för det här käbblet. 30 (); Ja, arbetsmarknadsministern, jag kan bara efter den här debatten draslutsatsen att vi får återkomma till frågan här i kammaren. I vilken form detblir får vi se. Det beror på hur väl arbetsmarknadsministern lyckas med att fågenomslag för reformen, som vi tiUsammans beslutade om. Detär inte fråga om någon misstänksamhet, . Vi har ju svart påvitt. Skälet till att 74 av 22 000 blev placerade var att jag talade så väl medlänsarbetsdirektören i mitt län att han klarade 25. Många län har inte klaratatt placera någon. Det är självklart att arbetsmarknadsministern här har ettansvar att tillse att det från departement och regering går ut tydligasignaler, som klargör för dem som har att handlägga dessa ärenden vadungdomslagen innehåller. Det ansvaret måste ta -annars blirdet fortsatt bråk här i . Anf.31 Arbetsmarknadsminister : Herr talman! Den siffra som vi hari statistiken från länsarbetsnämnden i gäller fem ungdomar. Om det finnsflera får man naturligtvis vara glad över det. Jagfår dessutom säga att jag hoppas att vi skall kunna komma med enganska fyllig redovisning av hur ungdomslagen fungerar i många oUka avseenden.Det kommer, hoppas jag, att leda till att vi gemensamt kan göra förbättringarav ungdomslagen, så att den blir ännu bättre än den är . Anf.32 (): Arbetsmarknadsministern hoppas att det skall bU bättre till . Nifordrar att arbetsmarknadsministern nu ser till att överenskommelsengenomförs. Eftersom arbetsmarknadsministern har tramf på hand - hon sitter ju iregeringskansliet - har hon naturligtvis övertaget. Men var säker på,, att det blir fortsatt bråk - som jag sade tidigare - om detbara är några promille, bara någon procent eller över huvud taget ihöst när arbetsmarknadsministern kommer tillbaka till . Vi känner ettansvar för ungdomarna, och vi accepterar inte att ungdomar under tvång får sinförsta yrkeserfarenhet som halvtidsanställda kommunalarbetare. De skallinriktas på den enskilda sektorn och det privata näringslivet. Överläggningenvar härmed avslutad. 8 § Svar på fråga1983/84:459 om studieledighetslagarnas utformning frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att undanröja deproblem som han menar att studieledighetslagarna Utgångspunkten förfrågan är att arbetsgivarnas möjligheter att påverka ledigheternasförläggning skulle vara för Uten och att nyanställda begärlånga ledigheter efter det att de har anställts. Närdet gäller studieledighetslagen vill jag peka på huvudregeln att enarbetstagare över huvud inte har rätt tiU ledighet med mindre han eller hon harvarit anställd . Arbetsgivaren har också möjlighet att skjuta uppen begärd ledighet. Uppskovet kan till en början avse . Påkollektivavtalsbundna arbetsplatser krävs fackets godkännande för längreuppskov. Lämnas ett sådant tillstånd eller finns inget kollektivavtal kan detdröja innan ledigheten kommer till stånd. Studieledighetslagenger enligt min mening arbetsgivarna goda möjligheter att påverka ledigheterna.För att knyta an till exemplet med den nyanställde arbetstagaren betyderreglerna att han eUer hon, om arbetsgivaren bedömer att det behövs, kan fåvänta innan det blir aktuellt med någon ledighet. Med en sådanframförhållning borde de flesta arbetsgivare kunna vara nöjda. Det är ocksåmöjligt att träffa kollektivavtal i förläggningsfrågorna. Det är enligt minuppfattning den vägen man bör gå om man vill få till stånd en bransch- ellerföretagsanpassning av reglerna. Fråganom invandrares ledighet för svenskundervisning bereds f. n. iregeringskansliet. får därför ge sig till tåls beträffande denlagstiftningen. I fråga om studieledighetslagen har jag inte för avsikt attvidta åtgärder av det slag som efterfrågar. Det kan emellertidfinnas anledning att ta upp en del frågor av mer teknisk art. Detta kommer attövervägas inom den beredningsgrupp för arbetsrättsliga frågor som är verksaminom . 34 (): På detta område tycker jag att det, tiU skiUnad från det förra vidiskuterade, borde finnas möjligheter till praktiskt samarbete. Vi kan läggadet vanliga meningsutbytet om hur ledighetslagarna fungerar eller inte fungerarpå hyllan. Det har nämligen börjat uppstå ett helt nytt problem, nämligen de s.k. villkorade ledighetsansökningarna, som innebär att en anställd kan begäraledighet för en utbildning, ofta en mycket lång utbildning, innan han vet omhan antagits på utbildningsanstalten eller inte, och ofta inte får beskedförrän kanske eller före utbildningens början. Somarbetsgivare tvingas man därför att sitta och diskuteradenna situation den inträffar. Detta sätter arbetsgivarna ochföretagen i en mycket besvärlig situation. Jag tror att man inte riktigt tänktepå det här förhållandet när lagen stiftades. Jagtycker att det vore bra om arbetsmarknadsministern kunde se till att man vid detekniska överväganden som redovisas i svaret också tittade på den här delen.Det vore utomordentligt krångligt och skulle ta om man tvingades gåigenom hela förhandlingsapparaten och lösa detta via avtal. Det behövs relativtsnabba åtgärder. Här rör det sig ofta om utomordentligt viktiga nyckelpersoneri företagen. Jag tror att näringslivet, som ju socialdemokratin numera villvärna om, skulle känna det som ett synnerligen gott stöd i sina ansträngningaratt försöka driva en rationell produktion för att åstadkomma bättrelönsamhet, ökade investeringar och fler anställda, om Nr 121 arbetsmarknadsministernnu kunde ge beskedet att hon vid denna tekniska den översyn är beredd att titta också på dessa problem. 35Arbetsmarknadsminister : Herr talman! Den tekniska översynenkan naturligtvis omfatta sådana här problem. Men jag måste säga att mingrundläggande inställning är att det inte är krångligt med avtal. Avtalen gerpositiva möjUgheter att lätt lösa problem och anpassa lösningarna tillförhållandena på olika arbetsplatser - stora och små och arbetsplatser inomolika branscher. Den fördelen har vi inte med en lagstiftning, som ofta blirkrångligare och fyrkantigare. Det är en gmndläggande inställning hos såvälarbetsgivarna som arbetstagarna och även hos oss i ,att ju mer man kan lösa med avtal, desto bättre är det. Det är en enkel väg attgå. Sedanär det möjligt att vissa frågor behöver lösas med lagens hjälp. Vi har dåmöjligheten - och den skall vi ta till vara - att inom denna beredningsgruppse över om det finns tekniska problem som behöver lösas. Men min grundläggandeinställning är att avtalen är en mycket bra väg att lösa sådana här svårigheterpå. 36 (); Det sista arbetsmarknadsministern sade lät åtminstone något positivt.Det är väl inte alldeles säkert, såvitt jag kunnat förstå denna ganskakomplicerade fråga, att det går att lösa den lagstiftningsvägen, så somlagstiftningen nu ser ut. Det är möjligt att ett avtal som förändrar lagen såpass mycket inte går att träffa.