prot · G709128 · 1983-12-31 00:00:00 — Det är beklagligt att utskottet inte har kunnat ställa sigbakom centerkravet på ytterligare 200 milj. kr. för upprustning och underhållav bandelar m.m. Om dessa medel ställdes till förfogande, skulle de trafiksvagabandelarna på ett bättre sätt än kunna komma i fråga. Ett bifall tillreservation 2 skulle innebära ökade förutsättningar för en fortsatt välbehövligupprustning av bandelarna och . Utskottet behandlar också det andra yrkandet i motion 358som berör breddning av järnvägen med stickspår till . Utskottet har tydligen rutinmässigt avstyrkt även det här yrkandet. Det hade funnits skäl att från utskottet ändå avge någon meningsyttring när det gäller hur man ser på detta intressanta projekt. Det är emellertid tur att inte utskottets ställningstagande har varit vägledande för det beslut som regering en har fattat om att anslå 20 milj. kr. för en breddning av järnvägen 79 Anslag till , m. m. Vetlanda-Kvillsfors-Järnforsen och utbyggnad av stickspårtill MoDo:s fabrik i . Resten av pengarna till projektet, ca 40 milj.kr., delas riiellan SJ och berörda intressenter i regionen. Jag vill passa på att framföra ett varmt tack tillkommunikationsminister för det intresse och engagemang som han harvisat i denna fråga. Efter många års utredningsarbete kan vi nu skönja ettkommande positivt resultat - detta till glädje för de människor som ärverksamma i bygden. Denna breddning och nybyggnad av järnväg är ett positivtinslag i en annars så negativ järnvägsutveckling. Detta projekt är klart lönsamt. När nu projektet kanförverkhgas innebär detta en kraftig ökning av godstransporterna från Vetlandamot , och därmed förbättras också underlaget för ett bibehållande avpersontrafiken på den aktuella bandelén. För en positiv utveckling av den östralänsdelen i är det viktigt och nödvändigt att man också för överbandelen till riksnätet. Alla som aktivt arbetar för ett bibehållandeav persontrafiken och bör stödjacenterreservationen nr 12 till utskottets betänkande. Idetta anförande instämde och (båda c). 73ARNE i (s): I trafikutskottets betänkande nr 17 behandlasen rad motioner. Flertalet av dessa är inriktade mot ett bibehållande av trafikpå bandelar som varit eller är under prövning i fråga om den framtida trafiken. Såvitt jag förstår är de flesta medvetna om att det ärorealistiskt att tänka sig ett bibehållande av trafik på samtliga de bandelarsom är utsatta för prövning. Jag erinrar mig ett uttalande i dennakammare, av förutvarande kommunikationsministern . Han yttrade:"Det kommer att bli nödvändigt att lägga ned järnvägar." Detkontrasterar en del mot serien av motioner, där det begärs att samtliga prövadebandelar skall bibehållas på olika nivåer. Det vore naturligtvis bra om landets ekonomiska resurservore sådana att drift vid samtliga bandelar vore möjhg. är läget emellertidinte sådant. Det gäller att avgöra vad som är ekonomiskt realistiskt. I det område jag själv representerar har det främst gälltatt bedöma möjligheten till fortsatt trafik på den smalspåriga bandelen Västervik-Hultsfred-Växjö.Jag har för min del inte funnit det försvarbart att kräva ett bibehållande avpersontrafik på denna bandel. I den lokala debatten har detta mittställningstagande utsatts för hård kritik. Ofta har kritiken varit onyanseradoch politiskt starkt vinklad. har också föreslagit regeringen attpersontrafiken nedläggs. Med det uppdrag som transportrådethaft och med det framtagna utredningsmaterialet som grund tycker jag atttransportrådet har kommit fram till ett riktigt förslag när det gäller dennabandel. Den andra bandel jag skall beröra ärVästervik-Linköping/. När det gäller denna bandel har jagtillsammans med riksdagskolleger från mitt eget och från länmotionerat om ett överförande av denna bandel till riksnätet. har föreslagit regeringen att bandelenöverförs till riksnätet. I går meddelade kommunikationsministern attregeringen kommer att föreslå att bandelen Västervik-Linköpingöverförs till riksnätet. Det är med stor tillfredsställelse jag noterar dettabeslut. Det kommer självklart att ha stor betydelse för den framtidautvecklingen i och för en del andra områden med anknytningtill . och regeringens förslag sammanfaller heltmed motion nr 1760, som jag nämnde. Av det skälet, herr talman, finner jaginget motiv för att nu yrka bifall till motionen. Anslag till , m. m. 74AGNE (): Jag skall ta upp frågan om bandelarnaBjärka/och . I båda fallen lämnarutskottsmajoriteten utan åtgärd skilda motionskrav om en överföring av de bådabandelarna till riksnätet. I reservation nr 12 föreslår reservanterna fråncentern och vpk att motionerna skall bifallas. Såväl bandelen Bjärka/som smalspårsbananVäxjö-Västervik har varit föremål för transportrådets ställningstagande.Beträffande Bjärka/Säby-banan föreslår transportrådet regeringen att bananskall tillföras riksnätet, medan man i fråga om smalspårsbanan föreslår ennedläggning. Med hänsyn till transportrådets förslag om en överföringav bandelen Bjärka/till riksnätet är det märkligt attutskottsmajoriteten lämnar kravet i fyrpartimotionen nr 1760 om en överföringtill riksnätet helt utan åtgärd. Så klara, övervägande skäl för en överföringtill riksnätet föreligger, att ett ställningstagande i den frågan redan nuborde kunna göras av . Banans interregionala karaktär är klarlagd.Resandeunderlaget är stabilt. Den höga banstandarden, bandelens sammanbindningav norra län och södra med stambanenätet och bandelensregionalpolitiska betydelse är alla entydiga skäl som talar för en överföringtill riksnätet. Det är den stora betydelsen ur transportsynpunkt som bandelenhar för området i fråga som transportrådet tagit hänsyn till när man föreslagiten överföring till riksnätet. Enligt uppgift är nu också regeringen beredd attföreslå att järnvägstrafiken på denna bana och fem andra banor skallbehållas. Det är bra, och jag delar i Gamlebytillfredsställelse med beslutet. Regeringen och transportrådet är beredda attbehålla banan, men utskottets socialdemokrater och moderater envisasfortfarande med att lämna förslagen om att behålla järnvägen utan åtgärd. Frågan är om man känner sig mer övertygad om att behålla banan omregeringen föreslår det än om vi gör det i en motion. Varför ärutskottsmajoriteten inte beredd att ta ställning till frågan om enöverföring till riksnätet av bandelen Bjärka/ 6 protokoll 1983/84:128-129 Anslag till , m. m. när regeringen är det? Jag utgår ifrån attutskottsmajoriteten har kommit på andra tankar när frågan återkommer tillriksdagen i form av förslag från regeringen om att banan skall överföras tillriksnätet. Det vore orimligt att föreslå och besluta något annat. Jag går över till att behandla banan Växjö-Västervik.Den är den enda nu kvarvarande smalspårsbanan med persontrafik. Även den harbehandlats i transportrådet. Majoriteten av transportrådets styrelse föreslåren nedläggning från . I en frågedebatt som jag hade med kommunikationsministernden fick jag besked om att frågan var under beredning iregeringskansliet och att en nedläggning som transportrådetföreslagit inte kunde bli aktuell. Kommunikationsministern sade bl. a. attfrågor om trafikens omfattning, turutbud och tillgänglighet, framkomligheten påvägarna för alternativtrafik och förändringar av restiden skall studeras.Enligt kommunikationsministern skall frågan prövas seriöst, varför inga beskedkan ges förrän kompletteringar av underlaget har gjorts. Det är trots allt ettfall framåt. Skulle båda de järnvägar som jag här berört läggas ned,skulle och norra län bli helt utan järnvägsförbindelser. Skulle linjen läggas ned , skulle boende längs vissa delar av banan bli helt utan kollektivaresemöjligheter, eftersom vägarna inte är farbara med buss. Det är heller interimligt. Det tar nämligen att bygga om vägarna. Järnvägen är en viktig kommiinikationsledi väst-östlig riktning i det aktuella området. Inte minst viktig är den förturistresandet. Den har anknytning till Gotlandsfärjorna. Närsamhället på övriga områden gör betydande satsningar för att öka turistresandeti det här landet är socialdemokrater och moderater såväl lokalt som centralt tydligenöverens om att lägga ned en mycket viktig bandel sett ur turismens synvinkel. I frågedebatten sade jag att antaletförbokningar för maj månad uppgick till ca 800. är den siffran fördubbladeller ca 1 650. Det visar att järnvägen är en populär resväg.Tendensen är nu att resandeunderlaget är i tilltagande och inte vikande - bl.a. på grund av att länskortet införts att gälla också för persontrafiken påsmalspårsbanan. Det är säkert en av anledningarna till att de anställda, somarbetar med trafiken på banan och som därigenom naturligt nog bäst känner tillförhållandena, genom sin fackliga organisation har föreslagit och vågar föreslåatt driften för banan bryts ur den gemensamma budgeten. Banan skulle då drivassom kulturjärnväg med egen budget, där banan får bära sina egna kostnader. Desom känner till problemen bäst föreslår detta. De tror således inte på SJ:s ochtransportrådets kalkyler. Förslaget vore värt att pröva, inte minst för att fåbelägg för hur de ekonomiska beräkningar som SJ och transportrådet gör och sombesluten sedan skall grunda sig på stämmer överens med verkligheten. berörde tidigare i debatten kostnaderna fördriften av järnväg och för bussalternativ beträffande bandelen Växjö-Västervikoch påstod med bussalternativet skulle få ett fördubblat trafikutbud till halvakostnaden. Det stämmer inte. Då ser man med samma järnvägsfientliga blick sompräglar mycket av de beräkningar som SJ och transportrådet tar fram somunderlag för beslut vid en nedläggningsprövning. För det första utgår man då ifrån att det skulle kosta 90milj. att rusta upp den aktuella bandelen. För det andra utgår man ifrån en årlig driftkostnad ochsamkostnader som är lika stora som kostnaderna för att driva trafiken påstambanenätet. För det tredje bortser man ifrån att vissa boende längsbanans sträckning inte med nuvarande vägstandard har möjlighet att utnyttjabussalternativet. För dem gäller sannerligen inte ett fördubblat trafikutbudtill en halverad kostnad. För dem gäller motsatsen mer än väl. De kommer attbli helt utan kollektiva resemöjligheter, om järnvägen läggs ned. När det gäller kostnaderna både för upprustning och fördrift har allvarliga invändningar gjorts, senast av i den härdebatten. Jag delar de invändningarna och den kritiken. Från flera håll har manpresenterat avsevärt lägre kostnader för att driva trafiken på järnvägenvidare. Det går inte att uttrycka sig så generellt som gjorde häri debatten. Dessutom vet naturligtvis de anställda hur illa SJmarknadsför bandelen och hur det skulle kunna gå att förbättra den saken. I dagförsöker SJ tiga ihjäl banan, liksom när det gäller många andra nedläggningshotadebandelar. Järnvägsförbindelsen finns inte med som anknytning iSJ:s snabbtidtabell. Inte heller finns förbindelsen med på kartan som visarlinjesträckningarna. Ett annat exempel på SJ:s s. k. marknadsföring är denannons som fanns i . Där står det bl. "Detgår fler tåg än du tror. Det går fler tåg från och än du tror. Etttåg till , , , , , , och många andra orter i landet. a. , , , och . Och fyra direkta tåg till och . Från morgon till kväll. Kom in till oss på biljettexpeditionen- ." Men var finns upplysningen om att man kan resa tillVästervik med tåg tre dubbelturer ? Med en sådan marknadsföring är det kanske inte såunderligt att resandeunderlaget minskar. Självfallet måste detta tas med iberäkningarna när man bedömer den resandestatistik som presenteras som underlagför nedläggningsbesluten. Om smalspåret läggs ned begås ett transportpolitisktmisstag, som det inte går att reparera. sade tidigare i debatten att 1979 årstrafikpolitiska beslut var ett led i en offensiv socialdemokratisktrafikpolitik. Genom regeringens beslut att nu föreslå att sex bandelaröverförs till riksnätet kan länsbolagen seriöst förhandla med SJ om de övrigabanorna, hette det. Därigenom skulle möjligheterna för dessa banor att få varakvar ha ökat. Om det ändock vore Anslag till , m. m. Anslag till , m.m. Det krävs i så fall att länsbolagen ges en rimligchans att få ta över ekonomiskt. De statsbidragsregler som gäller enligt 1979års trafikpolitiska beslut ger inte länsbolagen den chansen. Genomprioriteringen i statsbi-dragsgivningen till bussalternativets fördel blir ipraktiken länsbolagen mutade att övergå till bussalternativ.Statsbidragsgivning enligt andrahands-yrkandet i min motion hade gettlänsbolagen en ärlig chans. Nej, trafikpolitiska beslut, liksomsocialdemokraternas offensiva trafikpolitik, innebär ett dråpslag mot alla demindre järnvägslinjerna i glesbygden. Om inte så hade varit fallet, hade vi juinte behövt stå här och föra den här debatten. Jag ber att få yrka bifall till reservation12 i betänkandet nr 17, vilket innebär dels bifall till motion 1760 om enöverföring av järnvägen Bjärka/till riksnätet, dels bifall tillmotion 415 om överföring av järnvägen till riksnätet. I betänkandet nr 18 behandlas andrahandsyrkandet i motion415 om att ett särskilt statsbidrag skall utgå till de berördalänstrafikbolagen, så att de kan svara för trafiken, om yrkandet om enöverföring till riksnätet avslås. Jag ber att om så skulle bli fallet i andrahand få yrka bifall till reservation nr 1 i betänkandet nr 18. 75JAN (): Även vi socialdemokrater på Skaraborgsbänkenvill sälla oss till dem som har uttalat glädje och tacksamhetöver beskedet från regeringen om att man senare kommer att föreslå att vissajärnvägslinjer skall överföras till riksnätet. För vår del gäller detjärnvägslinjen , eller Kinnekullebanan, som dennumera kallas. Det är ett utomordentligt glädjande besked till länet,till de berörda kommunerna och till de anställda utmed banan. Visocialdemokrater på Skaraborgsbänken ser det som en framgång för vårt parti attnedläggningshotet från de borgerliga regeringsåren har undanröjts genom densocialdemokratiska regeringens beslut. Regeringen har lyssnat till de starkaskäl som samtliga kommuner utmed banan har fört fram för att banan skall ingå idet riksomfattande järnvägsnätet. Kommunernas målmedvetna arbete för att räddabanan har genom dagens besked krönts med framgång. Förutom att järnvägslinjen utgör en viktig länk iriksnätet har den stor regionalpolitisk betydelse. Den går som en livsnervgenom de västra och norra delarna av länet och knyter ihop ettbefolkningsområde på 140 000 människor. Banan är livsviktig för en positivutveckling av näringsliv och samhällsservice inom hela regionen. bör det finnas goda förutsättningar för SJ atttillsammans med länstrafiken och kommunerna satsa långsiktigt på en ännu bättreservice och ett ökat tågresande inom regionen. Kommunerna har redan i handlingvisat att det går att marknadsföra banan för en ökad persontrafik. Jag ärdärför övertygad om att SJ; kommunerna och länstrafiken vid de fortsattaförhandlingarna om hur trafiken skall utvecklas på Kinnekullebanan kommer attfinna lösningar som innebär att människorna i de här bygderna kommer att uppleva resandepå tåg som ett bra alternativ till andra transportsätt. ' Närdet gäller järnvägslinjen har,vi inte fått sammapositiva besked. Det är emellertid vår uttryckliga förhoppning att länstrafikenoch transportrådet kommer att finna lösningar som innebär en fortsattpersontrafik även på denna järnvägslinje. Idetta anförande instämde (). Anslagtill , m. m. 76 (): Jag har begärt ordet för att säga något om de järnvägslinjer som vi hari , närmare bestämt Hnjerna ochFalköping-Landeryd. Regeringen har fattat beslut om att lägga in ytterligaresex järnvägsbanor i riksnätet. När jag funderade över alla de godaargument som jag hade för att järnvägen skulle placeras in iriksnätet, hörde jag i radio att kommunikationsministern hade uttalat att ettsådant förslag skulle läggas fram - och det tycker jag är bra. Centerpartiethar alltsedan det trafikpolitiska beslutet kämpat för att flera banorskulle komma in i riksnätet. Det räcker ju inte med dessa sex banor, utan detär betydligt flera som borde ha fått möjligheten. Men för min del är jag nöjdmed att Unjen har kommit med - det är jag tacksam för. Mensocialdemokraterna i utskottet har, tillsammans med ochfolkpartisterna, haft en annan inställning- även . Vi har motionerat idenna fråga alltsedan beslutet fattades , men inte vid något tillfällehar man velat gå med på vårt förslag utan anfört en massa motiv för attavstyrka det - och det har man gjort även . Det är då bra attkommunikationsminister har lyssnat på vad vi har sagt och ocksåpå de kommuner som uppvaktat i detta ärende. Fråganär nu hur socialdemokraterna, och även folkpartisterna skallställa sig i omröstningen om . Det besked somkommunikationsministern har gett innebär ju ett bifall till vår motion om attbanan skall komma med i riksnätet, medan utskottsmajoriteten avstyrkermotionen. Tänker man rösta med utskottet och mot kommunikationsministern,eller tänker man rösta med kommunikationsministern och då också med denreservation som har i denna fråga? Vi får väl se. I varje fallhar den socialdemokratiska majoriteten i utskottet haft en alltför stelbentinställning i denna fråga. Det är bra om den kan luckras upp. Ivår motion, till vilken vi har hämtat uppgifter från de berörda kommunernasutredning, pekar vi på en rad motiv till och även möjligheter att utvecklatågtrafiken . Regeringens beslut innebär att nuvarande trafikkommer att bibehållas. Enligt vår mening räcker inte det riktigt. Turtäthetenpå banan borde ökas så att tågresandet kan bli ett bättre alternativ än bilen.Det finns bra underlag för det. Detfinns också, som tidigare talare sagt, motiv för att SJ skulle visa litet merfantasi när det gäller marknadsföring. Man borde visa att vi verkligen har Anslagtill , m. m. enjärnväg och att den kan ge tjänster till människorna. Närnya vagnar sattes in på banan ville kommunen göra en drivegenom att låta semestrande i åka till och och köpakläder, medan boråsare skulle kunna åka till kusten och bada. Men det ville SJinte ställa upp för. Man ville inte marknadsföra den bana som då hade fått ennågot bättre standard. Jag tycker att det är synd att man inte vill göra det. Detfinns också motiv för att öka godstrafiken på denna järnväg. Här finns ocksåmycket stora möjligheter till det, eftersom det finns många industrier utefterjärnvägen som har både behov och möjligheter att utnyttja järnvägen mer. ex. ganska omfattande virkestransporter till som i stor utsträckningskulle kunna gå på järnväg, i varje fall i betydligt större utsträckning . Detta har mycket stor betydelse för oss som bor i området. Det skulleavlasta trycket på vägtrafiken och därigenom minska trafikolyckor och annat.Det skulle också minska utsläppen från biltrafiken; dieselavgaser och andraavgaser. Eftersom banan ligger i ett av de mer försurade områdena i Sverigeskulle det vara mycket betydelsefullt. Nusäger man att det är länshuvudmannen som får fundera över om man vill köpa uppmer trafik. Då kan man göra det. Egentligen tycker inte jag att det är riktigträtt. Detta är ett samhällsintresse. Den samhällsekonomiska och miljömässigavinst man kan göra på en utökad trafik innebär en vinst för hela vårt land, ochdå skall regering och riksdag bära kostnaden och inte kommun och landsting. Vihar också i en annan motion vänt oss mot det orättvisa system som råder i falldär en länshuvudman väljer att behålla trafiken på en nedläggningshotadbandel. För vår del gäller det främst järnvägen , som harstor betydelse för framför allt . Skall någon trafik kunnabevaras på en sådan här bana, måste bidragsreglerna ändras på ett sådant sättsom föreslås i den reservation som centerpartisterna i utskottet har fogat tillbetänkandet. Det skulle innebära att man även får statsbidrag om man behållertrafiken på järnväg och inte bara om man lägger över den på buss. Om nuvarandebidragsregler får vara kvar kommer det att bli nästan omöjligt att bevaratrafiken på en sådan här bana. Förden nu berörda banan - mellan och - är det framför alltintressant att bevara trafiken på sträckan , vilket vi harframhållit i motionen. Där reser omkring 200 skolbarn . Skall manlägga ned järnvägen här krävs det att man satsar stora pengar på att bygga uten ny landsväg, för den nuvarande vägen håller inte tillräcklig standard föratt klara denna trafik. Det är stora kostnader förknippade även med detta. Medden planering som f. n. finns vet vi att en sådan utbyggnad inte går att klara.Det finns alltså starka motiv för att ändra de bidragsregler man har tillförmån för de länshuvudmän som vill behålla trafik på järnväg. Det är minförhoppning att skall kunna fatta ett sådant beslut. Jag yrkar därför bifall till de reservationer somcenterpartiet har fogat till de betänkanden vi nu behandlar. I detta anförande instämde (). 77 i (c): Vi som för de nedläggningshotade banornastalan vet att nu står vi mycket nära ett slutligt avgörande. Dal-Västra järnväg har under ett par decenniervarit nedläggningshotad, och fattas det definitiva beslutet.Länshuvudmannen skall till transportrådet redovisa om manskall bedriva spårbunden trafik eller lägga över trafiken på landsvägsbuss. Enligt de rapporter som jag inhämtat ligger järnvägenmycket risigt till. Länshuvudmannen i anser att de kommuner somberörs av banan skall stå för driftsförlusterna. Det betyder att ochBengtsfors kommuner får betala någon miljon i inledningsskedet för att fåbehålla järnvägstrafiken. En dylik kostnadsövervältring på kommunerna ärsjälvfallet inte acceptabel, och i övrigt har kommunerna inte några ekonomiskamöjligheter därtill. betänkande 18 kan vi läsa på s. 4: "I samband med nedläggningsprövningen kan länshuvudmannenvälja att låta trafiken vara kvar på järnvägen. Han får då betala vissersättning till SJ för driften, medan staten svarar för investeringar iinfrastrukturen." Detta låter väldigt generöst och storslaget, men synar mande två meningarna närmare så finner man svagheter. Den vissa ersättningen tillSJ är en stor kostnad på bandelen Dal-Västra . SJ-offerten kommertroligen att röra sig om åtskilliga kronor. Detta är kostnader som vältras överfrån staten till och kommunerna. Om länshuvudmannen däremot väljer att ersätta trafiken påbandelen med busstrafik, erhåller han ett särskilt statsbidrag för täckande aveventuella förluster. Skillnaden är således kolossal, och det är en klarstyrning till förmån för bussalternativet. Länshuvudmannen och kommunerna haregentligen inget val. Jag vill fråga i , somsitter i trafikutskottet, om han anser att det betänkande som han står bakomökar möjligheterna för Dal-Västra järnvägs överlevnad. Är det intemer konkurrensneutralt att göra som föreslås i flera centermotioner, att införaett bidrag till länshuvudmannen på . Länshuvudmannen skulle behöva få på sig för attöka trafiken på banan. Underlag finns, men det tar tid att få strömmen attvända tillbaka. Anser inte att detta hade varit en bra lösning -att under en övergångstid kunna ge ett bidrag som hade ökat Dal-VästraVärmlands järnvägs överlevnadsmöjligheter? För statens del innebär ett dyliktbidrag troligen minskade kostnader, då bussbidraget inte kommer att utgå. En nedläggning av järnvägen medför stora problem för vissakommuner. kommun i drabbas värst. Anslag till , m. in. Anslagtill , m. m. kommeräven godstrafiken att läggas ned. Det är ett klart minus för en ort att intekunna erbjuda spårbunden godstrafik. Den stora turisttrafik som råder undersommaren får sig ett kraftigt avbrott. Och den satsning som Dalslandskommunernagör på turistsidan motarbetas om järnvägen läggs ned. Min uppfattning att Dal-Västra järnväg är starkt hotad delasav många. Om tidsprogrammet skall hållas, kommer ett beslut . Enligtmin bedömning kan inte kommunerna bära de kostnader som kommer att åläggas dem.En nedläggning är det enda som återstår - en nedläggning som hade kunnatförhindras om moderater och socialdemokrater delat uppfattning. Slutligen yrkar jag bifalltill reservation 1 i betänkande nr 18. Anf.78 () replik: Jag skall inte förlänga debatten.