prot · G70918 · 1983-12-31 00:00:00 — Del är fråga om ett samarbete mellan Gnosjöföretag ocharbetsförmedlare liksom om samarbete mellan Gnosjöföretag och arbetstagare iandra delar av landet, där man inte har en sådan bra fart på verksamheten, somt. ex. i i . Men den största delen av de här 100 miljonernaskall vi inte sitta och bestämma om centralt, utan vi skall låta. framför alltlokal och regional aktivitet få en chans. Del pågår just nu ute i landet, i samverkan mellanarbetsmarknadens parter, arbetsmarknadsmyndigheterna, utvecklingsfonderna ochmånga andra, ett intensivt arbete när del gäller både hur man skall kunnasfimulera industrin till tidigareläggning av industrianställningar och hur manskall kunna stimulera ungdomar till intresse för industriarbete. Jag tror attdetta arbete kommer att vara oerhört väsentligt för oss också när vi skall mötade problem som skisserar upp och som kommer i slutet av dettaårtionde, efter 1985 och framemot 1990. Det är som vi måste lägga enprakfisk grund för en aktivitet ute i landet för att ta till vara allt det som Om åtgärder mot arbetslösheten. kange oss goda sysselsättningsmöjligheter . Jag tror alt enkombination av en aktiv statlig arbetsmarknadspolitik, med utrymme för sådanahär lokala initiativ, är en bra politik. 54 (): Den del i tanken på ungdomslag som handlar om fördelen med att arbetaoch träffas i grupp för all stötta och stödja varandra och la reda påvärdefulla uppslag har jag ingen invändning mot. Det fanns också i förslagetoch beslutet om ungdomsslussar. Och del kan man ta vara på, utan all för denskull lagsfifla om all ungdomarna skall uppehålla sig på delfidsjobb, utan attlagstifta om alt kommunerna skall fillhandahålla jobb, dvs. tvinga inungdomarna på jobb som de kanske inte alls är lämpliga för och, framför allt,som inte ger någon varaktig lösning. Ta vara på denna tanke om alt samla ihoparbetslösa ungdomar och kolla vad de har för idéer! Men se till att det intestannar vid att de hålls kvar hos kommunerna eller någon statlig myndighet etthalvår och sedan ingenfing händer! Den stora svagheten är ju att det inte finnsnågon fortsättning efter denna inlåsning hos kommunerna . Jagtycker att det är viktigt att man håller på arbetsfördelningen mellanstatsmakter och parterna på arbetsmarknaden. Del är parterna som skall bestämmavad ett visst arbete är värt i kronor och ören räknat, dvs. de skall sältalönerna. Om man får en för stor arbetslöshet över en betydande fid i en friekonomi som vår beror det bl. a. på alt man har ett för högt löneläge. Förmånga ungdomar är det alldeles avgjort på det sättet att tröskeln till attkomma in på arbetsmarknaden är för hög. Dettaär egentligen inte längre någonting kontroversiellt. När parterna träffadeavtal om ungdomsplalserna var det därför all jobben inte räckte fill föroerfarna 16- och 17-åringar med de ingångslöner som gällde. Och kom ihåg alldet kom till under vår lid, därför att vi ställde statsbidrag till förfogande.Min fråga är därför: Varför är det inte möjligt att åstadkomma något liknandeför arbetslösa 18-20-åringar som det som var möjligt all åstadkomma för 16- och17-åringar? Jag säger inte att ersättningen skall vara densamma - parternaskall bestämma ersättningen för jobben. Men det vore rimligt omarbetsmarknadsministern tog initiativ till överläggningar och erbjöd ettstatsbidrag, motsvarande KAS, att ingå som del i sådana löner, i stället förall låsa in ungdomarna på temporära deltidsjobb hos kommuner och staten. Nej,, jag sade inte alt utredningstjänsten lade en linjal på kurvorna ochbara drog i väg strecket. Så oseriöst jobbar inte utredningstjänsten här iriksdagen. Jag redovisade vad man hade lagt till grund för antaganden och attdessa var hämtade ur dokument som regeringen har lagt fram och som harbehandlats i . Det pekades fram mot dessa oläcka siffror 1990. Jagtror inte heller alt det blir på det viset, men vi tar ju fram sådana uppgifterjust för all kunna vidta nödvändiga åtgärder. tror att det räckermed att deklarera alt med en socialdemokratisk regering kommer det inte attinträffa. Vi kan bara konstatera, att med en socialde- mokrafiskregering har arbetslösheten stigit. Vad jag frågar efter är: Vad för slagsstrategi finns del bakom när del gäller den långsikfiga utvecklingen? Mankommer inte förbi lönebildningsfrågorna och hur man underlättar avtalsrörelsen,hur man stimulerar parterna att träffa nya avtal om ungdomsjobb, osv. Tänkom regeringen under denna höst, när svenska folkets största fråga är hur viskall klara sysselsättningen, hade samlat nafionen till en gemensam kamp motarbetslösheten! Tänk om regeringen hade kallat parter och partier fillöverläggningar om det i stället för om löntagarfonder! Där visste man ju inte skulle få någon medverkan från dem som ville hålla fast vid enmarknadsekonomi. När del gäller kampen mot arbetslösheten kan regeringen varasäker på att det finns massor med god vilja all dra i samma riktning. Delverkar som om problemet med löntagarfonder har blockerat tänkandet på ett antalandra punkter inom det socialdemokrafiska partiet. Del är väl därför somarbetsmarknadsministern nu inte kan utveckla några synpunkter på hur vilångsiktigt skall skapa varaktiga arbetstillfällen. Jag hoppas alt en sådanstrategi, en sådan analys och sådana förslag skall redovisas ibudgetpropositionen . Tänk om regeringen hade kallat parter och andra intresserade tilldiskussion om hur vi skall klara arbetslösheten, säger . Men iden inbjudan till de andra politiska parfierna, till arbetsmarknadens parteroch till andra intressenter ute i samhället som regeringen skickade ut isamband med diskussionen om löntagarfonder fanns väldigt många frågor om precisdetta. Det fanns ett utrymme för diskussioner om också dessa frågor. Regeringenhar faktiskt försökt arbeta med en utsträckt hand, men från andra håll har manslagit igen dörrar och vägrat att ställa upp i diskussionerna. lever i något av ett drömsamhälle om han tror all del går all få enallmän uppslutning kring de åtgärder som behövs för alt motverkaarbetslösheten. Tyvärr kan vi ju t. o. m. här i se alt det finnspartier som inte ställer upp på alt bekämpa arbetslösheten på det sätt somIngemar och mitt parti vill göra. Myckeltalar dess värre också för att problemen är mycket större än vad IngemarEliasson i vissa sammanhang gör gällande. Den diskussion om lönesällning somhan för tycker jag ibland är alltför enkel. Jag vill påminna om en liknandediskussion som vi hade . Innan regeringändrade lagen och införde möjlighet för arbetsgivaren alt tillämpaprovanställning av ungdomar hette del att om bara arbetsgivaren fick dennamöjlighet, skulle vi klara ungdomsarbetslösheten. Den svenskaÅmanlagstiflningen sades vara orsak till ungdomsarbetslösheten. Del var delbudskap som mötte oss från talarstol till talarstol. Arbetsgivarorganisationernalovade alt ge fiotusentals ungdomar jobb bara de fick en lagändring. Denlagändringen genomfördes sedan. Tyvärr tror jag inte all någon kan sägaalt den har skapat några jobb. 5 protokoll 1983/84:18-19 Ser man på frågan om lönerna tror jag att ocksåIngemar vet all problemen är mer komplicerade än så. Det är inte såenkelt alt man bara genom att sänka ungdomslönerna skulle kunna klaraproblemen. Bara det enkla faktum att de flesta förelag ute i del enskildanäringslivet med de minimilöneavlal som gäller skulle kunna betala lägre lönerän de gör visar att situationen är mycket mer komplicerad. Tillsist vill jag redovisa ytterligare några siffror, baserade på den senaste arbelslöshelsstafisliken,dvs. uppgifterna för september månad. Iseptember lämnade socialdemokraterna den regeringsmakt som de innehaftunder lång fid. Då var arbetslösheten 70 000. lämnade de borgerligaregeringsmakten . Då var arbetslösheten 176 000. Del är ett ganskadåligt betyg för vad de borgerliga lyckades åstadkomma under sina . Jagvill inte påslå all alla de problem som ligger bakom den höga arbetslösheten ärorsakade av borgerlig regeringspolitik. Del finns mycket som ni inte kunde göranågot åt, som ni inte kan rå för, men jag vill påslå att ni inte underlättadeoch förbättrade situationen. Detär inte så all man kan slå sig fill ro och hoppas att arbetslösheten upphör avsig själv. Den fordrar ett dagligt arbete. Arbetsmarknadspolitiken är bara ettkomplement till den ekonomiska politiken. Men den utveckling som vi nu har påden svenska arbetsmarknaden visar alt den socialdemokratiska regeringenspohtik under det här första året har lett in på rätt väg, och vi kommer attfortsätta den politiken. Därrned kan vi också se fram emot en bättre situationpå arbetsmarknaden. 56 (): Bara vi ändrade anställningsskyddslagen och införde provanställningskulle ungdomsarbetslösheten försvinna, säger som något slagsreferat av en inställning från vår sida. Delta har hon aldrig hört mig säga.Tvärtom redovisade jag som skäl för förslaget till en lagsladgad rätt fillprovanställning all om det hjälpte en enda pojke eller flicka fill arbete ulanalt del försämrade tryggheten för dem som redan har jobb, så var det etttillräckligt skäl för att ändra lagen. Ärligt talat, , vet vi ju inteom detta har hänt. Vi kan bara konstatera all anställningsskyddet för dem somhar jobb är lika bra när denna rätfighel finns inskriven i lag som förut närden fanns inskriven i avtal. Jag utgår ifrån all också statsrådet har dragitdenna slutsats, eftersom inte har behövt konfronteras med fråganvidare och alltså inte behövt ändra fillbaka. Jagtror att del förhåller sig på samma sätt med många andra åtgärder. Del är inteen åtgärd som löser problemen - inte heller lönefrågan. Men vad jag påpekar äralt ungdomsplalserna blev en succé, därför alt man accepterade alt lönelägelvar ett hinder för många ungdomar med dålig utbildning och ingen erfarenhet attfå pröva sig fram. Del är bättre för ungdomarna att få ett jobb med dålig lönän inte något jobb alls. De kan då visa vad de går för, och de arbetar sigsnart upp både i löneläge och till stadigt jobb. De ungdomslag som föreslå alt lagstifta om ger ju inte denna möjlighet. Del ärdärför som jag tycker alt del är så egendomligt att man inte tarvara på en god erfarenhet och försöker bygga vidare på den. Påmin fråga om tänker ta något initiativ för att överlägga medparterna om en utvidgning av ungdomsplalserna har jag inte fått något svar-inte heller på min fråga om tänker la vara på TCO:s ochfolkpartiets förslag om att sänka arbetsgivaravgifterna i samma syfte. Härfinns alltså uppslag som kan leda fram till bättre resultat än lagen om defillfälliga delfidsjobben hos kommuner. Såsäger att man visst fick komma med synpunkter på sysselsättningen,när man var inbjuden till överläggningar om löntagarfonder. All righl - då ärmin fråga: Vad drog regeringen för slutsatser av del? Ställdes några frågor?Kom det fram några synpunkter som regeringen har tagit fasta på? Om del intekom fram några synpunkter då, så har del ju, som jag redan påpekat, både frånen lönlagarorgailisalion och från ett politiskt parti nu kommit förslag. Då ärfrågan om den utsträckta handen fortfarande finns där. Finns det något allgreppa lag i för dem som vill samverka till en bättre lingens ordning? Långsiktigthar vi de problem som både jag och har vidrört. Til syvende og sidstär det så att om vi inte med den ekonomiska polifikens hjälp stimulerar fram enökning av antalet arbetstillfällen på den reguljära arbetsmarknaden, så hjälperinga aldrig så välmenande och klokt uttänkta arbelsmarknadspoliliska insatser.Där hoppas jag all den strategi för ett långsiktigt handlande som kan rädda denfulla sysselsättningen som vi inte ser från regeringens sida ändå kommerfram. Jagkan inte dela avrundande slutsatser, att med en nysocialdemokratisk regering har visat all den är på rätt väg. Tvärtom tycker jagall regeringen på punkt efter punkt är inne på fel väg. Och del kanskeallvarligaste av alla mått på detta är att arbetslösheten ökar och attregeringen verkar famla efter de rätta åtgärderna för alt få utvecklingen påbättre spår. Jag har inte sagt all personligen talade om de väldigtmånga nya jobb som vi skulle få om provanslällningsmöjligheter infördes. var väldigt många andra som gjorde det, framför allt från arbetsgivarhålloch från den organisation som organiserar de mindre företagen. Del var ettstående inslag att de sade, att om de får den här rätlen fill provanställningkommer 50 000-60 000 ungdomar all kunna få jobb. I vissa fall nämndes t. o. m.fanlasisummor på över 150 000 ungdomar. Detblev inte så. Och det visar att verkligheten är väldigt myckel mer kompliceradoch att del var något annat de var ute efter - inte möjligheten all ge jobbtill ungdomar. Vihar i konfinuerligl samtal med parterna. Vidiskuterar, det vet , en rad åtgärder mot ungdomsarbetslösheten.Jag har sammankallat parterna just för att diskutera sådant. Närdel gäller stimulans för det enskilda näringslivet har vi just nu på riksdagensbord för behandling ett typiskt sådant förslag:, förslaget om Om åtgärder mot arbetslösheten rekryteringsstöd som just skall ge en stimulans för detenskilda näringslivet att framför allt anställa ungdomar ochlångfidsarbetslösa. Det förslaget borde passa väldigt bra i den argumentationsom har fört här . Han har också i debatten uttalat sittstöd för detta förslag. Jag tycker bara alt det är beklagligt all inte IngemarEliasson och drar konsekvenserna i sin motion, utan där avslår dekostnader som det här drar. Den bedömning som AMS har gjort - och parterna iarbetsmarknadsstyrelsen står bakom del förslaget - är alt det här slödel kange 40 000 människor möjligheter alt få jobb i det enskilda näringslivet. Menför detta krävs ytterligare ett antal hundra miljoner. Om följerIngemar förslag i partimotion på den här punkten, går vimiste om den här sfimulansen till enskilt näringsliv och möjligheten förungdomar och långtidsarbetslösa att få jobbute i den privata sektorn. Därförtycker jag att argumentation inte rikligt hänger ihop. Är detkanske för att det här gäller och att det inte gäller det långsiktigaperspektivet? Vi måste ju jobba med båda. Vi kan inte glömma dagens problem föratt tänka på morgondagens. Det är politikens uppgift att klara bådadera. Det paket av nya sysselsättningsskapande åtgärder somregeringen nu har framlagt och som vi får tillfälle att diskutera innehållerflera olika saker. Dels är det en markant förskjutning av dearbetsmarknadspolitiska insatserna till det enskilda näringslivet, och den ärmöjlig enbart därför att vi genom den allmänna ekonomiska politiken har lyckatsfå fart på det enskilda näringslivet. Därför kan vi också koppla inarbetsmarknadspolitiken på det spåret. Det andra väsenthga som den här propositionen innebär är,att vi för 18-och 19-åringarna går ifrån det som är kontantstöd tillarbetslinjen. Vi skall inte låsa fast ungdomarna i den kommunala sektorn. Menmedan vi arbetar för alt ge dem ett fast arbete, en stadigvarandesysselsättning eller utbildning skall vi ge dem något annat än ett kontantstöd,för det är skadligt för de här ungdomarna. Den satsning på det enskilda näringslivet som IngemarEliasson efterfrågar finns alltså med i det förslaget i oändligt mycket störreutsträckning än vad vi såg i de borgerliga partiernas arbetsmarknadspolitiskainsatser . Delta borde göra att kan känna sigganska nöjd med den här inriktningen. Jag hoppas att vi när vi kommer till besluti också skall kunna slå eniga om att göra denna satsning. 58INGEMAR (): Vi har börjat glida in på en diskussion omförslag som ligger för behandling i utskottet. Vi kanske får vänta tills dekommer upp här i kammaren. Låt mig bara säga att vi har yrkat att riksdagengodkänner det föreslagna rekryteringsstödet så att det kan införas.Naturligtvis anvisar vi också de erforderliga medlen för det. Men här finns ju inget absolut samband: Ena veckanföreslår regeringen ökade anslag till arbetsmarknadspolitiken för att nästavecka komma med en besparingsproposilion där det föreslås minskade anslag. Vadsumman blir får vi väl se. Delgladde mig att få höra att har sammankallat parternaför att diskutera bl. a. ungdomsarbetslösheten. Det hade varit glädjande om deöverläggningarna hade lett till en utvidgning av ungdomsplatserna och andraåtgärder, i stället för den här såvitt jag kan förstå hastigt påkomnaungdomslagen, med alla sina brister. Allrighl: vi får se hur den fungerar. Mennågon varaktig lösning är den inte. Därför hoppas jag verkligen att arbetsmarknadsministernhar framgång i sina överläggningar med parterna och får fram sådana avtal somkan ge ungdomarna en framtid i ett varaktigt jobb. Jagskall nöja mig med att uttala denna förhoppning ulan att ställa en ny fråga föratt inte ytterligare anstränga kammarledamöternas tålamod och statsrådetsstämband. Ominnebörden av denfackliga vetorätten enligt medbestämmandelagen Överläggningen varhärmed avslutad. 13 § Svar påinterpellation 1983/84:23 om innebörden av den fackliga vetorätten enligtmedbestämmandelagen har frågat mig vilka åtgärder som jag avser alt vidtaför att förhindra att en facklig organisation med stöd av medbestämmandelagenutestänger ett företag från arbetsmarknaden enbart av del skälet alt företagelinte har anställda. Frågantar sikte på bestämmelserna i 38-40 §§ medbestämmandelagen. Där föreskrivs fillen början en särskild primär förhandlingsskyldighet för den arbetsgivare somvill lägga ut ett arbete på entreprenad. Förhandlingen är avsedd att ge denfackliga organisationen möjlighet att ingripa om entreprenaden kan antasmedföra ett åsidosättande av lag eller kollektivavtal eller strida mot vad somär allmänt godtaget inom avtalsområdet. För sådana fall har organisationen fållen vetorätt mot den filltänkla entreprenaden. Om ett veto läggs innebär dettaall arbetsgivaren inte får besluta om entreprenaden. Om emellertid denfackliga organisationen saknar fog för sin veloförkla-ring gäller den inte motarbetsgivaren. Förhandlingen är i första hand en fråga för de lokala parterna,men del är på förbundsnivå som vetorätten kan utövas. Bakgrundentill reglerna i MBL om facklig vetorätt är bl. a. problemen med vad som brukarkallas "kringgående av arbetslagarbegreppel". Dessa problem börjadeuppmärksammas på allvar under liden före tillkomsten av MBL. Genom att anlitaandra juridiska arrangemang än anställning kunde man dra sig undanförpliktelser enligt skattelagstiftningen och socialförsäk-ringslagstiflningenmen också kringgå den arbetsrättsliga lagstiftningen och kollektivavtalen. Detvar för att stävja sådant som reglerna i MBL kom fill. All dessa regler intehar räckt fill för alt bemästra problemen framgår bl. a. av det arbete som nuläggs ner på detta område av kommissionen mot den ekonomiska brottsligheten. Ominnebörden av denfackliga vetorätten enligt medbestämmandelagen Jagvill tro all inte motsätter sig alt om fackhgvetorätt används för del syfte som jag nu har redogjort för. Det kan enligt minmening inte heller anses ligga något obehörigt i att den förhandlande fackligaorganisationen begär att den entreprenör som arbetsgivaren vill anlita skallteckna ett kollektivavtal och därigenom tillförsäkra sina anställdaavtalsenliga villkor. Däremot får inte ett sådant avtal tvingas fram under hotom veloförklaring. Inte heller får de fackliga organisationerna utgå från allen viss kategori av företag, t. ex. enmansföretag, generellt åsidosätter lageller avtal. Del faller av sig självt, och lagen är också helt klar på denpunkten. Överskriderden fackliga organisationen sina befogenheter gäller, som jag nämnde, intevetoförklaringen, och arbetsgivaren kan tillerkännas skadestånd. Vad som krävsi ett sådant fall är all arbetsgivaren lar på sill ansvar alt påtalafelaktigheterna. Liksompå många andra områden inom det arbelsrättsliga fähet måste även härutgångspunkten vara att parterna utövar sina rättigheter under ansvar. Redandel förhållandel att vetorätten utövas på förbundsnivå är ägnat alt säkerställaall beslut inte fattas ulan moget övervägande. Närdel gäller reglernas fillämpning i övrigt har parternas ansvar också kommittill uttryck i de överenskommelser om fillämpningen av vetorällsreg-lerna somhar träffals på flera områden där entreprenader är vanliga. Även på centralnivå inonxorganisafionerna har man tagit sill ansvar för att komma till rättamed problem som kan uppkomma vid tillämpningen av reglerna i 38-40 §§ MBL.Delta har bl. a. tagit sig uttryck i att SAF, LO och PTK iförhandlingsprotokollet fill del mellan dem träffade ulvecklingsavtalet harangett all utvecklingen på enlreprenadområdet är en av de frågor som aktivt börföljas av parterna. Kravpå ändringar av olika slag i har vid flera tillfällentidigare behandlats här i . Del har avvisats bl. a. under hänvisningfill utredningsarbetet i nya arbelsrältskommillén. Den kommittén behandlade isill slutbetänkande, som kom , myckel ingående reglerna om fackligvetorätt. Den pekade bl. a. på all reglerna enligt facklig erfarenhet har visatsig effektivt bidra till all lösa de problem som de har kommit till för. Alldet har förekommit och kan förekomma missbruk förnekade intekommittén. Men den pekade på alt det inte finns belägg för all det rör sig omannat än enstaka fall och att kritiken mot reglerna också grundar sig på sådanafall. Nyaarbelsrältskommillén har inte föreslagit några ändringar i 38-40 §§ MBL ulanhar bl. a. hänvisat till all frågan om reglernas tillämpning följs av parterna.De problem som kan uppstå i tillämpningen kan även enligt min mening avinom ramen för nu gällande regler och under medverkan av arbetsmarknadensparter. Utvecklingen följs också inom . Miltsvar till blir därför all jag inte har för.avsikt alt verka förall MBL ändras i den riktning som anges i interpellationen. 60ERIK HOVHAMMAR (m): Jag ber att få tacka arbetsmarknadsministernför svaret. Det finns flera anledningar fill all jag har framställtinterpellationen, men den direkta orsaken är den rådandearbetsmarknadslagstiftningen, som i praktiken ger en part på arbetsmarknadenmöjlighet all stoppa andras yrkesutövning enbart på den grunden att vederbörandeinte har anställda. Mitt exempel gällde att en enmansföretagare som för sinegen försörjning driver en rörelse har fått erbjudande att arbeta medreparationer ål ett större företag. För att godkänna enmansföretagaren krävdeden fackliga organisationen, i detta fall var det Elektrikerförbundetsavdelning 1 i , El-ettan, att vederbörande skulle skrivakollektivavtal allernafivt separatav-lal, s. k. hängavlal - detta trots att denfackliga organisationen inte representerar någon fysiskt närvarande person påarbetsplatsen. Bara detta borde anses som ett övergrepp enligt föreningsrätten.Under hotel från denna "bila" gick företagaren med på att skriva ettavtal. Men döm om hans förvåning när han konstaterade alt inte ens detta hjälpte.Han vägrades avtal med motiveringen att han saknade anställda. I och för det en riklig motivering. Facket kan inte representera någon på enarbetsplats utan anställda. Men sedan utnyttjar man detta till att med lagenshjälp vägra godkänna vederbörande som entreprenör därför att han inte harkollekliv-avtal. Om arbetsmarknadsministern tror alt detta är ett uniktfall - det framskymtade i svaret att hon trodde det - kan jag helt kort referera fill vad vederbörande fackliga organisation basunerade ut i stora annonser , där man uppmanade "fackliga förtroendemän på samtliga förbundsområden alt ej godkänna avlalslösa förelag såsom entreprenö rer. ---- Vi anser all dessa arbetsfillfällen skall förbehållas de seriösa företagenoch våra medlemmar." Med hjälp av 38 och 39 §§ medbestämmandelagen arbetarfacket med andra ord på alt utestänga andra än sina egna från jobb. Den gångenvar del faktiskt ett 50-lal enmansföretag bara i elbranschen. Hur kan manbetrakta detta som ett undantagsfall? EnHgt praxis har vi här i landetnäringsfrihet. Ingenslans slår del skrivet alt företag skall stoppas bara förall de inte har anställda. Detta har inte heller varit meningen medmedbestämmandelagens entreprenadregler. Dessa fillkom för att hindra företagenatt använda s. k. grå arbetskraft, och i del syftet vill jag instämma.