prot · G70977 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag skall berätta om denoro som lantbrukarna - framför allt de unga nyetablerade bönderna - kännerinför regeringens proposition. Sedan må jordbruksministern i alla sina elegantaformuleringar säga emot detta, men det framgår att han inte har lyckats i dessaambitioner. Det beror pä att trovärdigheten är förbrukad. Jag minns mycket väl när jordbruksministern precis hadefillträtt sitt ämbete och begav sig till där 600 oroliga bönder fanns påplats. På sitt vanliga eleganta och trevliga sätt överbevisadejordbruksministern dem om att inga faror hotade dem. När mötet var slut stod600 bönder upp och applåderade jordbruksministern. Jag vill ta detta somexempel. Sedan har övervältringen av kostnader blivit så stor attbilden av de försäkringar bönderna fick vid det tillfället helt har förändrats. Jag var också i och såg när jordbrukarungdomarnademonstrerade av oro för hur det skulle gå för dem. Det var ungalantbrukare som har en arbetsvecka och som inte kommer upp tillexistensminimum, men de ser skulderna växa och har svårt att klara sina räntor.Det må vara förståeligt att de känner oro när de drabbas av den enaövervältringen av kostnader efter den andra. Jag skall nämna några siffror. En svensk tvåbarnsfamiljbetalar i matskatt . Jordbrukets löneandel i samma familjsmatbudget är . Momsen - eller matskatten, som ju egentligen är deträtta ordet - utgör nästan en fjärdedel av livsmedelskostnaderna, medan bondenslöneandel är en tjugondedel eller . Förra årets prisökningar på livsmedel var 13,. Effektenav jordbruksavtalet i detta hänseende var en höjning på bara 2,. Momsökningenensam tog 2,5 miljarder. Det motsvarar i höjning avlivsmedelskostnaderna. Enbart handelns ökning av marginalerna för sina tjänsterbetyder lika mycket för höjningen av livsmedelspriserna som jordbruksavtalet. Det är mot bakgrunden av sädana här siffror märkligt utser jordbruket till syndabock, som man i raljanta tonfall sägersig måna om jordbruksnäringen. Det är, som jag nämnde, de unga och välutbildade som nukanske slås ut på grund av försämringen av villkoren. Vi har kanske världens mest rationellajordbruk i vårt land. Att då säga att ytterligare rationalisering är nödvändiginnebär ett underkännande av hela jordbrukarkåren. De rationaliseringar som nukan ske drar så stora kostnader att näringen inte kan bäradem. Våra matpriser är i jämförelse med priserna i det övrigaVästeuropa inte speciellt höga, även om det påstås. Snarare är de lägre än imånga andra länder. tog Medelsvenssons matkostnader ca 24 %av den disponibla inkomsten. har den siffran sjunkit fill 19%.Boendekostnaderna var . Men dessakostnader har stigit fill . Varför regeringen inte sätter inmotåtgärder mot den sektorn i stället för att införa skottpengar på bönder kanman verkligen fråga sig. Jag anser att den livsmedelsproposition somriksdagen har att ta ställning till borde får göra sällskap medregeringens övriga ofullbordade. Det skulle vara bättre än att propositionenfår tjäna som underlag för en seriös jordbrukspolitik. De som röstar förregeringsförslaget tar på sig ett stort ansvar. Det är inte tu tal om det. Dettagäller inte bara lantbrukarna, utan även livsmedelsarbetarna och alla dem somhar arbeten som är förbundna med lantbruket. Det gäller alltså en mycket storgrupp. och är emotdenna proposition. De säger, liksom vi gör i vårt parti, att man borde haväntat fills utredningen var klar, så att vi hade kunnat få ett samlat paket.Jag skall redovisa varför jag anser det. Redan gjorda och aviserade övervältringar påjordbruksnäringen bara under detta innebär att varje i jordbruketsysselsatt har förlorat två månadslöner. Detta har inte heller tidigare varitnågon höginkomstgrupp. Det betecknar jag, herr jordbruksminister, som endiskriminering av en yrkesgrupp. Det är ingen som bestrider att en viss översyn avlivsmedelspolitiken kan vara berättigad. Men då borde man ha låtit utredningenarbeta i fred för att den skulle ha kunnat presentera ett genomgripandebetänkande. Det har utredningen inte fått göra, eftersom vi debatterar dennafråga . Att, som jordbruksmininstern gör, angripa jordbruket när detfinns så många andra led i livsmedelskedjan är också obegripligt. Varför integripa in på de områden där det finns verkligt stora kostnader? Det måstebetecknas som orimligt att blunda för de pålägg som t. ex. handelsleden läggerpå jordbrukets produkter. Utskottets ordförande gav ett belysande exempel på hur engris stiger i värde. När bonden lämnar grisen kostar den ca , och sedankan den stiga till . Proportionerna är sådana att man måste gripa in därde verkligt stora besparingarna kan göras. Om en lantbrukare får . förett kilo fläsk tar handelsledet faktiskt - utan att egentligen göra någonstörre prestation - precis lika mycket. Som utskottets ordförande sade; Om manpassar en gris har man . Det är den absolut minstaposten av alla de tillägg som blir på varan. Det är märkligt att just denposten då angrips. potatis kostar i ca , menbonden får . Enligt uppgift har vi också livsmedelsbutiker här i landetmed en kapacitet som motsvarar 60 miljoner människors behov. Man undrar om inte kostnaderna för denna överetablering måste betalas avkonsumenterna. Men där har man inte kommit med några förslag fill någonetableringskontroll eller något etableringsstopp, utan där låter man det gä somvanligt. För jordbrukets animaheproduktion är man däremot kvick med att kommamed regleringar. Där föreslås, som det står, en förlängning av detetableringsstopp som införts . Jag vill i det sammanhanget också nämna att jordbruksutskotteti sitt betänkande har döpt om etableringsstoppet till investeringsstöd - vaddet nu skall innebära. Detta står på s. 14. Vid årets lantbruksvecka, som börjar , kommerintresset att centreras kring jordbrukets möjligheter att avlasta sina s. k.överskott på livsmedel. Man kommer att diskutera om vi inte skall få i gång enexport av just högförädlade livsmedel. Det området är allvarligt försummat ivårt land, kanske beroende pä en viss oföretagsamhet, men det sammanhängerkanske också med den jordbrukspolitik som vi har haft. Vi har visserligen anslagit jag tror det var ca 8 milj.kr. för att se över dessa förhållanden och kanske få i gång någon form avexport av föräldade livsmedel. Men i sammanhanget kan nämnas att grannlandetDanmark anslår 150 milj. kr. till samma ändamål. har också enutlandsmarknad som det hade varit bra både för som nation och förSveriges bönder att i varje fall ha haft en liten del av. Vi arbetar ju påungefär samma villkor och med samma kostnader som de danska bönderna. Med hänvisning till vad jag nu sagt yrkar jagbifall till reservafionerna 1, 2 och 3, som fogats fill utskottets betänkande. 52GUNHILD (): Den socialdemokratiska regeringen har sedanden tillträdde på många olika sätt klargjort att man inte är nöjd med detsvenska jordbruket, att man inte är nöjd med den målsättning som lades fast1977, där lantbrukaren garanterades en viss inkomstutvecklingsnivå. Dettabeslut har dock fungerat bra och gett möjligheter för många yrkesutövare attplanera inriktningen på sitt företag, att rationalisera och effektiviseralantbruket och därmed trygga försörjningen för sin familj. Att driva lantbrukär nämligen ett arbete på läng sikt och ingenting som man förändrar från dagtill annan. beslut har gett dessa förutsättningar, och vi har i dagrationella brukningsenheter, vi har genom teknisk utveckling en högeffektivitet, och vi har en mycket kunnig och ansvarsmedveten yrkeskär. Det utskottsbetänkande som vi nu har att ta ställning tillinnebär förslag till förändringar i vad gäller både målsättning ochkostnadskompensation, och det upplevs som mycket märkligt att man bryter utsådana grundläggande faktorer ur livsmedelskommitténs arbete. Det måste väländå anses som vikfigt att man i ett utredningsarbete kan bedöma helheten, ochfrågan har faktiskt en storleksordning som gör att detta borde ha fått tarimlig tid. Därmed har jag alltså instämt i de uttalanden som tidigare i daghar gjorts i den riktningen. Detta har också utvecklats väl i reservation nr 1,vilken jag ber att få yrka bifall till. Denna jordbrukspolifiska inriktning- som föreslås dels i propositionen, dels i betänkandet - kommer att få storanegativa konsekvenser för näringen i allmänhet och för regionen isynnehet, eftersom jord- och skogsbruksnäringen har en så helt avgörandebetydelse för näringslivet i länet. Enligt en utredning som , , har gjort på uppdrag av , kommunoch LRF, skulle nära hälften av alla arbetstillfällen på på ett ellerannat sätt vara beroende av jordbruksnäringen. Denna utredning presenterades idecember månad för livsmedelskommittén. Om regeringsförslaget kommer att genomföras får detta fillföljd att många som tvingas upphöra med lantbruk kommer att återfinnas ikategorin arbetssökande, och då kommer också länsarbetsnämndens prognos för år1990 i vad gäller behovet av ca 2000 nya sysselsättningstillfällen attväsentligen överskridas. Det kommer i sin tur att betyda en utökning av kravetpå kostsamma arbetsmarknadspolifiska åtgärder. Jag noterar att jordbruksministern i propositionen understrykerden roll som jordbruket spelar för sysselsättningen i de bygder där det råderbrist pä andra arbetstillfällen, och detta uttalande ger mig naturligtvis vissaförhoppningar. Vi har pä med delvis statliga medel byggt upp en modernlivsmedelsindustri, som med Goflands avgränsade geografiska läge innebär är helt hänvisad till de råvaror som kan produceras inom länet. Regeringen har också gått in med en satsningför Arias planerade livsmedelsindustri med fillverkning av vissaspecialprodukter som är nya för och som det finns exportmarknad för. Från gotlänningarns sida har vi alltså uppvaktatlivsmedelskommittén och hemställt att man skall beakta de särskildaförhållanden som gäller på och att man av regionalpolifiska skäl skallförsöka att finna former för att undanta frän eventuellaproduktionsbegränsande åtgärder när det gäller animalieprodukfionen. Det är mot denna bakgrund som jag har skrivit min motion,och jag anser alltså att livsmedelskommittén borde ha givits en rimlig chansatt göra en helhetsbedömning av vår livsmedelsförsörjning. Regeringens sätt attföregripa utredningens arbete är anmärkningsvärt, och jag yrkar härmed avslagpå propositionen i vad gäller målen för jordbrukspolifiken och prisregleringenpå jordbruksprodukter och bifall till reservationerna nr 1 och 2 med EinarLarsson som första namn. 53MARTIN (): Som norrlänning och som första namn på enflerpartimotion från vill jag uttrycka mintillredsställelse över att jordbruksutskottet enhälligt ställt sig bakom vårtoch övriga motionärers krav pä att Norrlandsstödet även skallfinansieras över statsbudgeten. Därigenom avvisas regeringens förslag attkostnaderna för detta regionalpolifiska stöd skall övervältras på jordbrukarnai andra delar av landet. 8 protokoU 1983/84:74-78 har särskilt stödlämnats till jordbruket i norra i form av såväl prisstöd sominvesteringsstöd. Grunderna för det nu utgående prisstödet lades fast ianslutning till de nya riktlinjer som fastställdes för jordbrukspolifiken 1977.Statligt prisstöd utgår på mjölk, kött och fläsk sanrit dessutom tillsmågrisproduktion och getskötsel. justerades prisstödet för kostnadsökningarfram till . För att kompensera jordbruket i norra förprisutvecklingen behöver prisstödet nu höjas med 40 ä 50milj. Motivet för att särskilt stöd till norra införtsär att man vill kompensera Norrlandsjordbruket för de högre kostnader och sämrebefingelser som detta jordbruk har främst pä grund av klimat ochtransportavstånd. För att man skall kunna uppnå inkomstmälet inomjordbrukspolitiken även i norra är stödet en nödvändighet. Ocksåberedskapsskäl och allmänt regionalpolitiska skäl talar mycket starkt förstödet fill jordbruket i denna del av landet. Det finns anledning att peka påden stora regionalpolitiska betydelse som jordbruket har och att framhålla vaddess produktion betyder som underlag för sysselsättning i hvsmedelsin-dustrisamt transport- och serviceföretag. Den uteblivna kompensationen för prishöjningarna harminskat Norrlandsjordbrukarnas arbetsersättning, och särskilt för nyetableradejordbrukare har situationen blivit mycket pressad. Liksom jordbruksavtalet - åtminstone -kompenserat jordbrukarna för prishöjningar pä produktionsmedlen måsteprisstödet till norra successivt räknas upp för att inteNorrlandsjordbrukarnas ekonomiska situafion skall försämras. För att vi inte skall få en diskussion blandpolitiker m. fl. och en osäkerhet bland Norrlandsjordbrukarna om stödetsstorlek borde det ske en automatisk uppräkning, sä att de ökade merkostnadernai denna del av ärendet kompenseras . Det är en fråga som Sven-ErikNordin och jag tagit upp i en särskild motion, och den får vi tillfälle attåterkomma till senare under . 1981 tillsattes en kommitté för översyn av stödet tilljordbruket i norra . Denna kommitté med ledamöter från alla de femriksdagspartierna framlade ett enigt förslag tilluppräkning av stödet och dessutom förslag till vissa förändringar avområdesgränserna. Förslaget innebar att uppräkning av beloppet skulle ske frånden . Någon sådan uppräkning har ju tyvärr inte skett. Inte endastfrån jordbrukarhåll utan även från många andra håll - och från dem som härspeciellt ansvar för regionalpolitiken i norra - har det krävts enuppräkning. Jag vill dä nämna bl. a. den framställning som har gjorts avlandshövdingarna i Norrlandslänen. I vad gäller jordbrukarnas protester är de säkerligen välkända för alla. Jordbrukarnas mäktiga manifestationer, på synnerligenvälbesökta protestmöten, har riktat intresset mot dessa frågor. Själv hade jagtillfälle att närvara vid i , där drygt 5000 jordbrukarefrån södra och mellersta samt från hadesamlats. De flesta hade åkt långa vägar i bussar för att komma till det härmötet och fä tala om, hur de såg på frågorna. Det var ett enigt uppträdande aven yrkesgrupp som kände ett hot mot sig och sin existens. Där hade samlatsgamla och unga, män och kvinnor, jordbrukare med stora arealer och jordbrukaremed små arealer. Enhälligt ställde de sig bakom kravet på en uppräkning avNorrlandsstödet för att få den utlovade kompensationen, och de begärde attdetta skulle ske via statsbudgeten. Kanske kommer det att visa sig att de kraftfulla manifestationernaoch det eko som dessa gett över hela landet, t. o. m. påverkat det beslut somvi strax kommer att fatta här i kammaren och som vi väl kommer att ta i fullenighet enligt utskottets förslag. Att uppehålla ett väl fungerande jordbruk inorra och ett jordbruk som ger sina utövare en skälig arbetsersättningär både en rättvisefråga och en regionalpolifisk fråga, liksom det är avstörsta betydelse ur beredskapssynpunkt. Även om vårt lands ekonomiskasituation är pressad är det nödvändigt att jordbrukare fär detprisstöd som det fidigare rått enighet om och som de ansett sig våga kalkyleramed skulle komma att utgå, när de planerat för sin framtid. Vissa livsmedelsr politiska frågor 54Andre vice talman (): Jag har med spänd uppmärksamhet lyssnat tilldebatten här , självfallet framför allt till företrädarna förregeringsparfiet. Det är ganska naturligt, eftersom de nya signaler som nuhissas i själva verket innebär en bakläxa för mig själv när det gäller 1977 årsjordbrukspolitiska beslut - det var jag som signerade det. Jag hade väntat migatt jordbruksministern skulle tala klarspråk, ta tillfället i akt attklara ut alla de missförstånd som han ständigt säger sig vara utsatt för.Tyvärr har han inte gjort det. Tyvärr har luddigheten - om jag fär använda detuttrycket -ytterligare ökat. Jag kommer tillbaka till det . Anledningen till den förändrade jordbrukspolitiken ärenligt jordbruksministern att man måste föra en jordbrukspolitik som omfattasmed förtroende av såväl producenter som konsumenter. Jag har svårt att se attjordbruksministern är särskilt framgångsrik i denna strävan. Jag upplevdealdrig den typ av demonstration 1977 - varken från bönderna eller fränkonsumenterna - som möter jordbruksministern när han inför en nyjordbrukspolifik. När det gäller prisregleringen har jordbruksministern häri dag sagt att den inte är rättvis - den tillför inte tillräckligtmycket pengar. Jag uppfattar detta som att jordbruksministern indirekt anklagarstatens inte följa upp prisregleringsmetodiken och föraförhandhngarna i det avseendet med fillräcklig kraft. Det är allvarligt i ochför sig. När jordbruksministern kommer in pä motivet för detförslag han framlagt i propositionen om att producenterna själva gemensamtskall betala en större del av Norrlandsstödet återkommer han tillprisregleringen. I en replik till hävdade han att det här fortfarande finns medel att överföra. 1debatten sade jordbruksministern ordagrant: Det här får nu bli en frågaför kommissionen och jordbrukets förhandlare. Jag måste då frågajordbruksministern: jordbruksministern inte att följa besluthär ? Det är logiskt att ställa den frågan. Jag vill erinra jordbruksministern om att han i sin egenproposition inte har talat så mycket om prisregleringsmedlen. Jag skall be attfä citera delar av jordbruksministerns proposition: "Beredskapsmotivet innebär att vi måste tryggalivsmedelsförsörjningen i hela landet. Detta innebär att vi måste ha ett starktoch väldifferentierat jordbruk även i . Prisregleringen bör därförutformas så att även detta beredskapsmål kan upprätthållas. Vidprisöverläggningarna bör följaktligen särskild hänsyn tas till Norrlandsjordbruketsproblem." Det är det, herr jordbruksminister, som i klartext betyderatt jordbruket i landet solidariskt skall betala de regionalpolitiska ochberedskapspolitiska kostnaderna för . Det är om det, herrjordbruksminister, som ett enigt jordbruksutskott uttalar: "Stödet till jordbruket i norra och däframför allt prisstödet bör som framgår av det sagda ses som ettregionalpolitiskt stöd. Att ta in de beredskapspolitiska resonemangen iprisöverläggningarna strider enligt utskottets uppfattning mot de principer somhittills gällt för det regionalpolitiskt motiverade stödet till jordbruket inorra ." Jag upprepar frågan; Menar jordbruksministern verkligenatt jordbruksministern, trots vad ett enigt jordbruksutskott nu har uttalatoch, hoppas jag, en enig riksdag sannolikt kommer att ställa sig bakom, ändåskall uppdra åt en blivande kommission att tillsammans med jordbruketsförhandlare föra ett resonemang om hur prisregleringsmedel skall överföras fillolika landsdelar? Jag tror det är bra om jordbruksministern svarar på denfrågan. Jordbruksministern för ständigt ett resonemang om attjordbrukets stora kostnader måste begränsas - på den punkten är vi eniga - ochlovsjunger LRF:s kostnadsjakt, som inte i och för sig är någon ny företeelse;bönder har alltid jagat kostnader. Det vore bra om jordbruksministern ocksåville svara på frågan hur detta stämmer överens med det faktum attjordbruksministern vill hjälpa jordbruket genom att på jordbruket överföra nyakostnader, kostnader som förut burits av statsmakten och betalats medskattemedel. Hur hjälper man den fattige genom att överföra hundratals nyamiljoner som han själv skall bära? Det vore intressant om här i dagfinge ett svar på den frågan. Jag tycker nog att det påminner mera om etttrolleritrick än om praktisk politik. 55ARNE i (): Jag avser inte att gå in i den debatt somAnders nu har tagit upp med jordbruksministern, men då jag förutsätteratt jordbruksministern kommer att gå i svaromål vill jag konkretisera en frågasom han berörde i sitt senaste inlägg, nämligen frågan om ett politiskt beslutbeträffande målformuleringen för jordbruket. Vi behöver inte diskutera om det är bra eller inte.Men om avsikten var att det skulle vara till förmån för livsmedelskommitténsarbete med en klar målformulering och att kommittén kunde arbeta med denförutsättningen, varför i Herrans namn skrev dä inte jordbruksministern enproposition för ett är sedan? Då hade ju den målformuleringen kunnat följalivsmedelskommitténs direktiv. Vad är det för glädje med att livsmedelskommitténarbetar halva fiden utan den mer politiskt betingade målformulering somjordbruksministern åstundar? Den frågan vill jag gärna ha ett svar på. Den målformulering vi nu diskuterar finns angiven i direktiven. Enförutsättning för ett uttalande är att det här fattas ett beslutdärom. Därför var en av de första uppgifterna inför det första delbetänkandetatt för redovisa uppfattningen att den här målformuleringen ifortsättningen borde ha den utformning som den nu har fått. iLjung måste inse att ett riksdagsbeslut gäller tills det ändras. Om man anseratt en utredning arbetar utifrån en felaktig målformulering, dvs. i detta fallom den målformulering som har antagit gäller, då måste man gå tillriksdagen och be den att ändra målformulering. Det är vad som har skett i dettafall. AndersDahlgren säger att han inte upplevde några demonstrationer från jordbrukarnanär han blev jordbruksminister. Nej, det är säkerligen sant, därför att hanhade förmånen att få ärva ett fögderi där situationen för jordbrukarna var heltannorlunda än den situafion som rådde när jag övertog detta fögderi efterAnders . När jag lämnade detta fögderi hade jag nöjet att fäuppleva att representanter för LRF-ledningen kom upp fill mig och sade att dekunde konstatera att jordbruksnäringen hade haft en mycket gynnsam utveckhngunder de 44 är som socialdemokratin haft regeringsansvaret. Det säg jag intebara som ett uttryck för en uppskattning av vad jag hade försökt åstadkomma,utan det var en redovisning av LRF-ledningens inställning till den jordbrukspolitiksom den socialdemokrafiska regeringen hade fört under dessa år. Somjag har sagt fidigare till sä upplevde jag inga sädanauttalanden när jag kom tillbaka till detta fögderi med anledning av vad som,hade hänt under den borgerhga regeringens fid. Jag håller med att det har gett mig ett mycket sämre utgångsläge. Jag har att försökakomma till rätta med de problem som vi brottas med. Jagskall inte göra det så enkelt att jag säger att det var bara den borgerligaregeringens fel att det fanns bekymmer under den borgerliga regeringsfiden. Viär väl medvetna om vad den ekonomiska situation som rådde i omvärlden betyddeför utvecklingen i stort, tveklöst. Men kanske kan erinra sigatt jag har varit så hyfsad mot honom att jag sagt , att det storafelet med det som inträffade på jordbrukets område var att den högerinriktadeekonomiska politik som fördes kom att innebära att jordbrukspolifiken gick isank. Det var alltså huvudorsaken,och då har vi sagt att nu måste vi se över konsekvenserna av det här. Därför föreslog vi attlivsmedelskommittén skulle tillsättas, för vi måste så snabbt som möjligt fåreda på vad som inträffat i jordbruket och vilka effekter den ekonomiskautvecklingen kan väntas få framöver för de många som har drabbats avsvårigheter. Det enda bidrag jag fick från och den borgerligasidan var att man yrkade avslag. Man sade att det var onödigt att tillsättahvsmedelskommittén. ställer den ena talaren efter den andra sinaförhoppningar på och sina förväntningar till livsmedelskommittén. Jag tror attdet var nödvändigt att vi satte till den, och jag tror att det var nödvändigtatt vi inte nöjde oss med att bara titta på primärproduktionens situation. Jag har sagt hela fiden att det är angeläget att vigenomlyser alla leden, därför att det är orättfärdigt om man tror att man kanlösa de problem som vi har på det här området bara genom att riktauppmärksamhet pä jordbrukaren. Sedan frågar mig om jag kommer att följariksdagens beslut. Jag ser inga svårigheter för mig att följa riksdagensbeslut. Men inte ens , trots de insikter han har pä det härområdet, kan skilja på det ena och det andra. Min motfråga blir då också tillAnders : Är utan vidare beredd att rätt upp och nersäga att den fördelning vi har av kostnader och förmåner inomjordbruksregleringens ram är så exakt , så här finns inte utrymme förnågra diskussioner? 57Andre vice talman (): Jordbruksministern återkommer ständigt tillatt han blev hjärtligt avtackad av LRF när han avgick. Det tycker jag var braav LRF - jag unnar honom det.