prot · G709161 · 1983-12-31 00:00:00 — Underden tid som gått har regeringen haft hjälp av en begynnande internationellhögkonjunktur, vilket mycket riktigt påpekade. Trots detta ökararbetslösheten. Då måste det väl ändå vara något fel på den politik som förs.Man kan inte skylla allt på den politik som fördes ochdessförinnan. Det kunde man kanske göra i början och låta trovärdig, men detkan man inte göra hur länge som helst. FridaBerglund säger att om man skall välja mellan öppen arbetslöshet och attmänniskor är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder, väljer man detsenare. Vi har från sida också ställt upp på kortsiktigaarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Men det viktigaste är att ge varaktiga jobb,det viktigaste är inte att placera människor så att de omfattas avarbetsmarknadspolitiska åtgärder, även om dét är viktigt i . Det viktigasteär att se till att näringslivet fungerar på så sätt att det ger varaktiga jobb.Vi har från sida ständigt hävdat att man måste försöka klara det genomatt stimulera näringslivet, inte minst när det gäller de mindre och medelstora företagen, och att man skall föra enregionalpolitik som ger jobb där jobben behövs bäst. Vi från tar avstånd från den flyttlasspolitik somregeringen nu är i färd med att införa på nytt. Vi vill inte stimuleramänniskor till att flytta från sina hembygder när vi vet att de helst villstanna kvar. Vi vill i stället öka resurserna för de regionalpolitiskainsatserna så att dessa människor kan få sysselsättning i sina hembygder. Anf, 108ELVER () replik: Utskottets ordförande säger i sin beskrivningav partiernas agerande att mittenpartierna i stort sett accepterar regeringensförslag. Jag skulle vilja påstå att vi för vår del t. o. m. gör anspråk på attha varit med och drivit på dels i opposition, dels under den regeringsperiod dåfolkpartiet hade ett särskilt ansvar för arbetsmarknadspoHtikenoch då det faktiskt hände en hel del. Jag skall inte upprepa vad som dågjordes, men när det gäller vad som hänt medsocialdemokraterna i kanslihuset viH jag peka på ungdomslagen, där vi medverkattill förbättringar. I mitt anförande nämnde jag särskilt det regionalpolitiskaglesbygdsstödet, där socialdemokraterna på s. 42 i det betänkande vi nubehandlar säger: "Genom förstärkta regionala insatser av detta slag kanprojekt i glesbygden tas till vara och därmed bestående arbetstillfällenskapas. Som en följd härav minskar också behovet av arbetsmarknadspolitiskaåtgärder i skogslänen." Det var till de insatserna vi mötte ettmotstånd från socialdemokratiskt håll, då vi ville förstärka anslaget med 100milj. mer än socialdemokraterna föreslagit. biföll som väl varvårt förslag, som socialdemokraterna berömmer. Jag tror att densocialdemokratiska kamplusten ibland,.ideologiskt färgad, tar ett och annatsnedsprång men också kan leda till kramp. säger förnöjt att utbudet avarbetstillfällen är stort, att det håller på att förskjutas från offentiigverksamhet till den privata sektorn. Det är naturligtvis bra. Jag viH barastillsamt erinra om att det var just tHl den offentliga sektorn somsocialdemokratin satte sin lit alltför . Jag hälsar med tHlfredsställelseatt man ändå erkänner att det är inom den enskilda och tillverkande sektorn somexpansionen måste komma. trodde att regeringsskiftet hade tänt etthopp, men jag tror att det snart kan släckas, om det inte inträffar enförbättring på arbetsmarknaden. har vi nämHgen den historiskt sett högstaarbetslösheten i vårt land. Jag anser att socialdemokraterna mer har satsat påden monetära poHtiken. Även "om man intC; skaH göra någon jämförelse medden anglosaxiska politiken, så befinner vi oss i de gränstrakterna, för den framtidstro,ökade export m. m. som talar om har ju högt betalats med endevalvering som alla - inte minst löntagarna - har fått bidra tHl. 109 (vpk) replik: Det är en ganska bedrövlig debatt om sysselsättningen så till vida attingen tar arbetslösheten på allvar. Om vi gör en analys kan vi konstatera attdet finns ungefär en halv miljon människor som inte har ett fast arbete.Socialdemokraterna erkänner inte detta utan säger att arbetslösheten ligger på3,'. Därför vidtar de inga mer omfattande åtgärder för att lösa problemet.Dessutom har de låst sin ekonomiska politik, så de kan inte göra någonting.Moderaterna å andra sidan ser hur det förhåller sig, men de har inga medel attsätta in. Förde arbetslösa är detta en ganska hopplös situation. Manblir litet beklämd när man hör att utskottets ordförande har upptäckt att detförekomrner övertid men att hon inte ens har en tanke på att övertiden måstebegränsas. Det måste göras någonting för att skapa sysselsättning. Denoffentliga sektorn drivs med lånade pengar. Jag kan ge ett tips: Vi behöverinte låna pengar. Vi kan faktiskt ändra vår beskattning. Vi kan omfördelaresurserna åt andra hållet jämfört med vad som sker . Det är fullt möjligt-det är bara fråga om politisk vilja. Sedankan jag inte undgå att lägga märke till hur regeringen i dagens debatt, fråndebatten öm industripolitiken till den här om sysselsättningen, säger att vi ärpå rätt väg, vi har strukturomvandlingen bakom oss, vi har gjort det värsta, vihar kastat ut Åsling och hans politik. Men man var ju överens om den poHtiken.Man var ju överens om stödet tiH företagen , omstrukturomvandlingen i basindustrierna. fortsätter man ju på den grunden ochdriver en industripolitik med en ny strukturomvandling, som skapar ännu störrearbetslöshet. Man skyller bara på varandra i stället för att verkligen kommatill skott. Jag tycker att man från både socialdemokratiskt och borgerligt hålli dag visar ett direkt förakt för de arbetslösas situation, när man inte kanpeka på att industrin ger arbete. Man säger att det är för dyrt att satsa merpå den offentliga sektorn. Och man har inget annat att komma med. Ja, dåerkänner man att man skall ha arbetslöshet. Då är vi tillbaka till diskussionenpå , då sade att det är bra för det härsamhället att ha en viss form av arbetslöshet. Jag tror att han hade somnorm. Vi börjar närma oss den siffran t. o. m. i öppen arbetslöshet. 110 () repHk: nämnde något om vår valrörelse. Han sade att vi hadelovat att sanera ekonomin, och det är faktiskt vad vi.började med. Den förstaåtgärden var att devalvera. När det gäller devalyeringseffekterna säger mångaförespråkare för denna politik, inte bara socialdemokrater, att det var ett bragrepp för svenskt näringsliv. Denandra åtgärden som vi talade om i valrörelsen gällde att hejda den snabbtökande arbetslösheten, för ökade arbetslösheten med 50%.AHa statistikkurvor visade att den öppna arbetslösheten skuHe fortsätta att öka.Vi som arbetade ute i landet sade att det måste till. kortsiktigaarbetsmarknadspolitiska insatser för att hejda den snabba ökningen avarbetslösheten. Det arbetet påbörjade vi . Dessutom tog vibeslut om långsiktiga investeringsprogram och en tidigare- läggningav statliga investeringar som innebar att många av våra industrier, åtminstonetill en början, kunde få sina orderböcker fyllda. Det skuHe räcka ungefär tvåår. AlfWennerfors säger att budgetneddragningarna inte påverkar sysselsättningen. Mendå kan jag säga att var jag med på ett möte medrepresentanter för . Man diskuterade vad en halveringav det statliga anslaget till den psykiatriska vården skuUe innebära för deanställda och även för vårdnadstagarna. Det skulle innebära att av dem som varmed på nämnda möte skulle mer än hälften bli arbetslösa. Det är verklighetenbakom de här siffrorna. Sedannågot om vikten av att ha ett fast jobb, , inom det frianäringslivet. Det är faktiskt så att situationen har bHvit bättre efterregeringsskiftet när det gäller det fria näringslivet. Dessutom har den privataservice- och tjänstesektorn, som är den sektor som ökar snabbast f. n., fåttluft under vingarna efter regeringsskiftet. säger att vi har lovat det och det. Men ligger arbetslösheten på 3,, att jämföra med hur det var tidigare. Människorna kan själva bedöma sinsituation. F. n. bedömer faktiskt många människor sin situation som betydHgtljusare än de gjorde . 111 () replik: svarade inte riktigt på min fråga. Men vi politikerbrukar ju vara bra på att inte svara på ställda frågor. sägeratt ni socialdemokrater sade i valrörelsen att ni bara skulle hejda den alltökande arbetslösheten. Nej, , det gjorde ni verkligen inte. Nisade faktiskt att bara ni fick regeringsansvaret, skulle det bli en förbättringsnabbt. Ni skulle lösa sysselsättningsproblemen. Ni var en garant för ökadsysselsättning. Menhur ser det uti dag? Ja, arbetslösheten har aldrig varit så omfattande som nu.I härförleden räknade man med att arbetslösheten totalt omfattade600 000 människor. Vi har tidigare talat om hur mycket den har ökat under detsenaste året. Det framgår vid en jämförelse mellan april månad ochapril månad . Jagskulle dessutom i denna replik vilja kommentera angreppgentemot vårt sätt att uttrycka oss beträffande ungdomsarbetslösheten. FridaBerglund vänder sig mot uttrycket "terapikedja", och jag kan hållamed om att det kanske är Htet tiHspetsat. Men jag tror att det kan vara nyttigtmed en larmsignal, för hur är det egentligen med de ungdomar som inte får jobb?Fler och fler tvingas börja sitt vuxenliv som understödstagare. Det börjar medungdomsplatser och fortsätter med ungdomslag, och sedan blir det den s. k.Örebromodellen - allt i syfte att pressa ned den öppna arbetslösheten blandungdomarna så mycket som möjligt. Det är i och för sig väl, men detta fårnaturligtvis konsekvenser, och det är därför som vi viH peka på att det är ettslags terapikedja som inte är lyckHg. Jagoch mina kolleger har åtskilliga gånger här i kammaren talat för ett programsom kan lösa problemen med ungdomsarbetslösheten. på flera olika åtgärdersom kunde vidtas. a. har vi framfört förslag om att bygga utlärlingsutbildningen. Jag önskar att ni skulle ha nappat på det förslaget ochsjösatt ett lärlingsutbildningssystem i enlighet med vad man har i andraländer, som vi redovisat i olika sammanhang. Vi hade ettlärlingsutbildningssystem som fungerade och som sög upp ungdomar på ett heltannat sätt än vad som sker . Jagmenar inte att användningen av ungdomsplatser och ungdomslag kan uteslutashelt, men vi måste ha en mängd olika åtgärder som kompletterar varandra. Slutligen,herr talman, noterar jag att jag inte heller fått svar på frågan omsökanderesorna och den försöksverksamhet som vi haft med sökanderesor mellanSverige och och som jag tycker vi borde ha fått en redovisning för. Anf,112 () replik: säger att näringslivet har fått luft under vingarna nu.Jag undrar vad den luften består av, när arbetslösheten har ökat med 15 000sedan i fjol och antalet personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder är 40 000.Det verkar som om det var fel sorts luft. FridaBerglund kom in igen på att det är viktigt med kortsiktigaarbetsmarknadspolitiska åtgärder och att det var vad man genomförde omedelbartnär man kom i regeringsställning - det verkade nästan som om det var något heltnytt. Men det har genomförts arbetsmarknadspolitiska åtgärder redan tidigare,och som jag sade har i stort sett ställt upp på de kortsiktigaarbetsmarknadspolitiska åtgärderna, för vi tycker att det är viktigt attmänniskor har sysselsättning, inte minst ungdomarna. har också varitpådrivande när det gäller att ge utbildning och sysselsättning till allaungdomar, och på den punkten har vi enats. är väl ändå inte nöjd med denarbetslöshet som vi har - det vore ganska hemskt om så vore fallet. Jaghar i och för sig förståelse för att det kan vara svårt att försvararegeringens politik på det här området, men jag tycker att kundeerkänna att arbetslösheten är oacceptabelt hög. 113 () replik: Det är betecknande att utskottets socialdemokratiske talesman i dennaarbetsmarknadspolitiska debatt gör en stor poäng av devalveringen. Den varnaturligtvis lyckosam för tillverkningsindustrin i stort och inte minstexportindustrin. Men jag sade att den har fått betalas av alla, inte minst deinkomstsvaga - och på den punkten polemiserade inte heller motvad jag sade. Regeringenhar naturligtvis arbetat energiskt med den ekonomiska poUtiken, och även om maninte klarade inflationsmålet har man gjort aktningsvärda insatser. Men det ärnaturligtvis att beklaga att man har så grundligt misslyckats när det gällerarbetsmarknadspolitiken, och därför tror jag inte riktigt på att så nöjd som hon låter. medöro och ängslan som erinrar sig inte bara de socialdemokratiskavallöftena utan också de många människor som trodde på dem och som i enverklighetsgranskning ser att det inte stämmer. Därför skulle jag vilja fråga:Är å regeringens och socialdemokratins vägnar nöjd med dagenssituation? FridaBerglund talar om vad regeringen har gjort och redovisar tidigareläggning avde statliga byggena. Det är naturligtvis nödvändigt till viss del. Men visst ärdet ett bekymmer att detta är satt i system under en högkonjunktur. Att vi i enhögkonjunktur har den högsta arbetslösheten i modern historisk tid måste väländå oroa fegeringens företrädare här i kammaren. Jagvill betrakta det som mycket olyckligt ätt regeringen drog in deförutsättningslösa direktiv som arbetsmarknadskommittén hade fått för att seöver den framtida arbetsmarknadspolitiken. Jag tror att det är mycket farligtatt göra den begränsning som regeringen har gjort när det gäller det framtidaarbetet. Vi minns tidigare debatter när dåvarande vice ordföranden iarbetsmarknadsutskottet, , varnade för att öka toleransenbeträffande arbetslösheten. kan vi konstatera att den socialdemokratiskapolitiken hitintills har ökat arbetslösheten. Dessutom har den socialdemokratiskatoleransen ökat, och det vill jag, herr talman, varna för. Anf,114 (vpk) replik: ' Herr talman! Det körtsiktiga målet försocialdemokraterna vid valet var att hejda arbetslöshetsökningen. Och intehar det varit något större fel på insatsernas omfång vad gäller det kortsiktigamålet. Insatserna kunde kanske varit större i vissa lägen, men problemet meddem är att de inte har någon koppHng tHl framtiden. De ger inga nya jobb. De ärtillfälliga och löser inte de strukturella problem som vi har när en halvmiljon människor inte har ett fast arbete. Det är problemet. Därförskulle jag vilja fråga , medan hon har iiågon replikrätt kvar:'Sedan då, var det stopp där? Gällde det bara att-kortsiktigt stoppa ökningen?VHka resultat har ni nått? Fonderna har inte blivit något. kundeinte säga att den industriella förnyelsen skulle ge någranya arbeten. Man funderar över vad det skall bli framöver med den politik ni nubedriver. Vad är målet egentligen? Någonstanshär det formulerats att den öppna arbetslösheten skulle komma ner till : Hurmånga beredskapsarbeten skall det finnas ? Hur många ungdomar skaHingå i ungdomslag? Vilken är den totala målsättningen medsysselsättningspolitiken i stort? Det måste man kunna få ett svar på. Tyvärrär det den privatpraktiserande politikerdoktorn som ställei"diagnos och bestämmer åtgärder. Det finns en tydlig tendens hos regeringen ochsocialdemokraterna att vilja föra sin ekonomiska poHtik från fullsysselsättning och en rättvis inkomstfördelning fill ökade företagsvinster,ökad förmögenhetsbildning och en satsning på duktigt folk - sådana som skall få nytta avmarginalskattesänkningar. Det är tydHgen ledstjärnan för den socialdemokratiskapoHtiken. Anf.115 () rephk: Jag skall klart uttrycka att ingen socialdemokrat är nöjd medarbetslöshetssituationen. Det är också anledningen tiH att vi kommer medkompletterande förslag. Vi behandlade arbetsmarknadspolitiken.så sent som ibörjan av april, och vore man nöjd skulle man låta saken bero. Detvi talade om i valrörelsen, , var att man måste ha en ekonomisk politik, en näringspolitik, som på lång sikt löser sysselsättnings frågorna. Men vår uppgift i arbetsmarknadsutskottet är att tala om de kortsiktiga arbetsmarknadspolitiska frågorna. Därför sade jag också att män måste använda de kortsiktiga arbetsmarknadspoHtiska lösningarna för att hejda arbetslöshetens snabba ökning. Jag tycker att det är att underskatta socialdemokraternas, sinne för realiteter, om ni tror att man på kan arbeta upp den industri som ni tillät läggas i träda och ändra den ekonomiska situation som vi ärvde av er. AlfWennerfors kallade ungdomarna för understödstagare, och det upprör mig.Ungdomslagen kom ju tUl för att ungdomarna inte skulle bH understödstagare. Deskulle göra en prestation och få lön för denna. Många av ungdomarna uppleversin situation som betydligt gynnsammare , då de har meningsfullauppgifter. Det gäller många verksamhetsområden. Jag har träffat ungdomar somhar arbetat med åldringar, och ungdomarna har tyckt att arbetet har gett demväldigt mycket. Sådana ungdomar kallar för understödstagare. Sedannågra ord till . Vår industri har faktiskt fått luft undervingarna, men som jag sade i mitt inledningsanförande tas det nu ut mycket meraövertid. Övertiden har ökat , vilket medför att folk inteanställs i samma utsträckning som om arbetstiden vore den normala. Enannan faktor som gör att färre människor kommer till den offentliga sektorn ärvårt budgetunderskott. Jag vill inte dra i gång någon ny debatt om orsakernahärvidlag, men vi är väl medvetna om att man med dagens budgetunderskott intekan öka den offentliga sektorn. Det finns väldigt många arbeten som skullekunna utföras, men man måste balansera mellan finansieringen avarbetstillfällena och budgetunderskottet. skulle jag vilja säga att vi diskuterar dekortsiktiga arbetsmarknadspolitiska insatserna. Jag vHl framhålla, vHket jagockså underströk i mitt inledningsanförande, att det är viktigt att denekonomiska politiken fungerar och att näringspolitiken gör det möjligt förarbetsmarknadspolitiken att vara ett komplement. Arbetsmarknadspolitiken kanaldrig ersätta näringspolitiken, men den kan vara ett bra komplement för attundvika den öppna arbetslösheten och dessutom underlätta strukturomvandlingarnainom industrin. Talmannenanmälde att och anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytteriigare repHker. Anf.116 (vpk): I det betänkande som vi nu behandlar talas det om behovet av oHkaåtgärder som påverkar arbetskraftsutbudet och underlättar anpassningen samt ombehovet av fortsatt. satsning på de olika faktorer som påverkararbetskraftsutbudets sammansättning och arbetskraftens rörlighet. Manuppfattar arbetsmarkriadspolitiken som en aktiv och integrerad del av denallmänna ekonomiska poHtiken. Den bör, menar man, underordnas och anpassas tiHden ekonomiska politikens målsättningar, där arbetsmarknadspolitiken blir ettinstrument för att dämpa konflikter mellan olika mål för den allmännaekonomiska politiken. Därför understryks behovet av insatser här det gällerfrågor om samordning mellan å ena sidan arbetsmarknadspolitiska åtgärder, åandra sidan generella ekonomisk-politiska insatser samt insatser inomindustri-, regional-, social- och utbHdningspolitik. Och det gör man på ett sättsom innebär inte bara att man underlåter att ifrågasätta den nuvarandeekonomiska maktstrukturen och dess negativa utvecklingstendenser, utan ocksåatt man strävar till att genom en intensifierad satsning på området stimuleraoch påskynda den nuvarande utvecklingen. Manbortser helt från den industriella strukturomvandlingen och dess negativautvecklingstendenser, som i vissa avseenden inte bara kommer i direktmotsättning fill vitala samhällsintressen, utan i väsentliga delar starkt begränsardet politiska handlingsutrymme som är en förutsättning för kampen motarbetslösheten. Ipropositionen konstaterar man att målen för arbetsmarknadspolitiken främst äratt öka sysselsättningen och minska arbetslösheten. Men som det ärallmänt bekräftat att arbetslösheten numera är strukturellt betonad och nästanopåverkad av konjunkturella svängningar, föreslår man i propositionenintensifierade insatser för att underlätta individens anpassning till nyastrukturella krav, med avseende på yrkesutbildning, arbetstider och rörlighet. ArbetsmarknadspoHtikenbhr ett instrument som underlättar och påskyn-, dar en utveckling inomindustrin som bygger på och utgår från enbart företagsekonomiskalönsamhetskalkyler. De olika arbetsmarknadsmyndigheterna blir direktaserviceorgan för det privata näringslivet, som i sina utvecklingsplaner intekan ta hänsyn till samhällsintressena, eftersom de saknar de nödvändigamekanismerna för det. Manvägrar konsekvent att diskutera de alltmer oroväckande signaler som kommer frånolika experter och utredningar om industriutvecklingens negativa effekter.Tvärtom karakteriseras de smärtsamma strukturella förändringarna somnödvändiga, och regeringens initiativ och aktiva insatser används till att medolika former av subventioner, bidrag och stimulansåtgärder påskynda ochunderlätta den medvetna och enbart av företagsekonomiska kalkyler dikteradestrukturella anpassningen av landets industri till den internationellamarknadens krav. Ett av de viktigaste dragen som kännetecknar den svenskastrukturomvandlingen är den alltmer tilltagande multinationaliseringen av densvenska industrin, med avgörande effekter på sysselsättningen. Genom beslut tHlsatte dendåvarande regeringen en ' kommitté med uppgift att utreda de näringspolitiskaeffekterna av företagens internationella investeringar. Kommittén, som antognamnet direktinveste-ringskommittén, lade fram ett betänkande . Idetta betänkande redovisas att en rad negativa och ur samhälls- ochsysselsättningssynpunkt hämmande effekter blir följden av den ökandemultinationaliseringen av svensk industri. Det framgår att de oHka ländernasmöjligheter att bedriva självständig ekonomisk politik minskas i takt medmultinationaliseringen. . Kommittén framhåller "att det internationeHasamarbetet förutsätter att en del intressemotsättningar mellan länderna kanbiläggas genom förhandlingar, som leder fram till avtal som reglerar ländernasframtida handlande. Ju mer omfattande dessa internationella överenskommelserblir desto mindre utrymme finns för självständiga politiska beslut i deenskilda länderna. Självständigheten kan emellertid också beskäras trots attinga formella avtal slutits. Det förhåHandet att den svenska industrin avsätteren stor del av sin produktion utomlands fungerar som en restriktion för vissabeslut." Direktinvesteringskommitténframhåller vidare att möjligheterna att bedriva en självständig finanspolitikminskar och att man kan "konstatera att som desamhällsekonomiska problemen blivit större och kräver mer insats avpenningpolitiska åtgärder så har det blivit svårare att använda dessa därföratt det växande internationella kapitalet är känsligt för ränteskillnader mellanländer och förväntningar om växelkursförändringar. Följden av detta blir attsjälvständigheten när det gäller att uppnå interna mål förstabiliseringspolitiken gradvis reducerats för de enskilda länderna. Uppkomstenav multinationella företag är en betydelsefull faktor bakom dennaförändring." Möjligheter att bedriva en effektiv industripolitik minskas. Ikommitténs betänkande sägs också: "Vidare betyder företagens internationellaverksamhet att det kan ske en utspädning av de positiva effekterna av industripolitiskasatsningar i form av investeringsstöd. I en nationell ekonomi kommer varjeinvestering att leda till en betalning för ett annat företag, som i sin tur kanbetala mer i löner eller göra ytterligare investeringar. I eninternationaHserad ekonomi utgörs en stor del av industrins insatsvaror avimporterade produkter." Multinationaliseringen ärockså hämmande för regionalpoHtiken. Under främst det har möjHgheterna att bedriva regionalpolitik ytterligare försvagats genom att flera länder börjat införa olika former av Subventioner, vilka i praktiken är riktade mot utländska investerare. Det betyder att det vid sidan av de naturliga skillnaderna mellan olika regioner, i fråga om exempelvis transport- och produktionskostnader, tillkommit politiskt beslutade investeringsstimulanser. Därmed kan man inte utesluta att lönsamhetsskillnaden mellan en investering i det svenska stödområdet Och motsvarande i utlandet ökar, vilket i sin tur betyder att deregionalpolitis ka insatserna i måste bli ännu större.