prot · G70972 · 1983-12-31 00:00:00 — Eftersom debatten i stort sett var slut efter detinlägget, måste jag nu konstatera att finansministern själv är så dåligtinformerad om regeringens arbete att han inte visste att hade givitregeringen det här uppdraget och att arbetet med det har startat ibostadsdepartementet. Att man inte har fått fram något resultat, somfinansministern har kunnat bearbeta, beror på att regeringen startade jobbetlitet . För att försöka att ytterligare framställa vårt förslagsåsom inte realistiskt sade finansministern i går att vi hade hoppat i en tunnasom socialdemokraterna ställt ut. Om det är en tunna, så är det faktisktcenterpartiet som har ställt ut den. Och har någon hoppat dit är det i så fallde andra partierna. Vi hoppas naturligtvis att resultatet skall bli attbostadsdepartementet fär fram bra förslag. I en frågedebatt tidigare underriksmötet instämde i de bedömningar som vi gjorde. En annan fråga är finansieringen av bostadslån utanförbudgeten. Den frågan tänker jag emellertid inte ta upp, eftersom det finns ensärskild proposition som skall behandlas av . Byggandets omfattning har i-alla bostadspolitiska debattervarit en intressant fråga. riktade socialdemokraternavarje är kritik mot de borgerliga regeringarna för att byggandet var för lågt.Byggnadsarbetarnas fack krävde att byggandet skulle öka, det gjorde ocksåbyggnadsföretagens organisationer. Men inte har vi fått någon ökning avnyproduktionen efter regeringsskiftet! Tvärtom tyder planerna förbostadsbyggandet på att nyproduktionen kommer att sjunka trots hyresrabatteroch hyresförlustgarantier. Men är facket tyst. Vi får inga brev medframstötar till utskottet om att vi skall försöka verka för åtgärder som skulleinnebära ökad nyproduktion. Enligt uppfattning hör det till det allraviktigaste i vår bostadspolitik att människor skall ha möjlighet att engagerasig i ägandet, förvaltningen och skötseln av sina bostäder. Vi har därföraktualiserat frågan om bostadsrätten. Vi anser att den bör få en störreutbredning än den har . När vice statsministern nu är ute och talar om måste göra en omprövning och inte bara tro på kollektiva lösningar, kanskeman kan hysa förhoppningen att den insikten skall medföra att vi kan enas ibostadsutskottet när vi behandlar de förslag som har lagt frammotionsledes. Om det är något den enskilde borde få möjlighet att påverka så ärdet den egna bostaden. Vi föreslår därför att bostadshyresgästerna fårföreträde vid köp. Och det skall gälla gentemot samtliga ägargrupper. Vi böralltså slopa den inskränkning som socialdemokraterna genomförde under det förrariksmötet. Vi tycker det borde räcka med att antecknar intresse Vi menar att kommunerna också måste vara villigaatt sälja egna fastigheter eller allmännyttigt ägda hus. Vi föreslår att denorättvisa utformningen av reavinstbeskattningen på bostadsrätt upphävs och attdet nya system som det finns klar majoritet för i utarbetas och läggsfram för . Vi har också aktualiserat frågan om att bostadskommitténbör se på möjligheten till en likartad behandling av bostads- och äganderättvid inkomstbeskattningen. Jag vill göra en liten avvikelse från bostadsfrågor och gåin på planfrågor. Eftersom frågan om en ny plan- och bygglag har avancerat sålångt att förslaget har gått på remiss till lagrådet, kommer inte attgenomföra några förändringar utan avvakta remissförfarandet. Vi har dockaktualiserat tre frågor som vi tycker är viktiga - dessutom tillgodoses de intei lagrådsremissen. Den ena frågan är bebyggelse utanför plan. Det är ettstarkt intresse för många människor att få välja bostadsmiljö. Därför borde viskapa förutsättningar härför. Vi vill att bevisbördan skall bli den omvända, såatt de kommunala myndigheterna konkret måste bevisa att det finns avgörandeskäl för att vägra byggnadslov. Den andra frågan gäller byggnadslovskravets omfattning.Jag tycker att man i den frågan inte behöver avvakta ikraftträdandet av dereformer som bygglagen i sin helhet kommer att innehålla, utan man kan ökaåtgärderna på den del som inte är byggnadslovskrävande. I stort sett bör manfölja principen att det endast är mera betydande om- och tillbyggnader sombehöver bli byggnadslovskrävande. I vad gäller frågan om lantbrukets byggnader hävdar vi attdet inte finns något motiv för att införa byggnadslovsskyldighet på det sättsom man har planerat att göra. Sedan tillbaka till de bostadspolitiska frågorna, därcenterns inställning kan sammanfattas på följande sätt. Vi vill stimulera denenskilde till ett ökat engagemang. Därför vill vi främja möjligheterna till ettsparande. Vi har föreslagit privata investeringskonton, som skulle kunnaanvändas till bl. a. bostadsinvesteringar. Bostadsrättsformen skall gynnas, somjag har nämnt. Hyresgästerna skall stimuleras till att ta hand om förvaltningenav hyreshus i egen regi. Lånesystemet bör förändras så att de generellasubventionerna minskas och att vi på det sättet kan få ett system som harmindre regleringar inom sig och kan medföra att vi kan decentralisera beslutentill den kommunala nivån. Minskar man på det generella stödet kan detnaturligtvis innebära att vissa grupper, barnfamiljerna t. ex., får högrebostadskostnader. De bör kompenseras genom utbyggnad av bostadsbidragssystemetytterligare eller genom andra reformer inom stödet till barnfamiljerna. Får jag sedan, herr talman, göra en liten kommentar tillmoderaternas bostadspolitiska motion, där återkommer med kravet påförändringar i räntebidragssystemet. Jag vill konstatera att om de genomförs,kommer vi att få en mycket kraftig nedgång av nyproduktionen över huvud tagetoch mycket stora svårigheter att betala nybyggnadshyrorna. kommerockså att medföra att många villaägare inte klarar av sin ekonomi utan tvingasatt sälja sina fastigheter till kraftigt reducerade priser. Vi har tittat på dehär frågorna. Jag är litet förvånad över att , trots att effekternaär sä klara, håller fast vid den typen av förändringar i lånesystemet. 57 (): Det är människors önskemål som enligtfolkpartiets uppfattning skall vara utgångspunkten för bostadsplaneringen ochför de bostadspolitiska besluten. Vi har ett gott utgångsläge i Sverige.Antalet lägenheter per invånare är högt. Vad vi däremot inte har lyckats lösaär att ge människor möjlighet att välja den typ av bostad och upplåtelseform deönskar. Vi har genom regleringar och subventioner snedvriditmarknaden. Vi kan t. ex. i upprepade opinionsundersökningar utläsa att mångamänniskor önskar byta till bostadsrätt eller eget hem. Möjligheten att fä dennaönskan uppfylld är begränsad. Detta beror pä att det finns lägenheter men medfel upplåtelseform. Det tog fid för socialdemokraterna att inse, attbostadsbyggandet skulle stanna på en ganska låg nivå. I årets budgetpropositionsäger man att det kan förväntas en begränsad nyproduktion. Vi folkpartistervälkomnar naturligtvis uppvaknandet och.den realistiska syn man nu ger uttryckför. Socialdemokratiska väljare kan däremot notera ännu ett sviket vallöfte. Desocialdemokratiska valtalarnas yviga tal om det ökade bostadsbyggande somskulle uppstå med en socialdemokratisk regering har mött verkligheten. Ett uppvaknande i vad gäller hur svenskarna önskar boskulle också välkomnas. Tyvärr syns ingen ljusning i det kompakta mörkret.i detfallet. menar att vi skall öka valfriheten för människor. Vill mandet måste man öka möjligheten för fler att äga sin bostad. Socialdemokraternadäremot kommer med förslag efter förslag, som om de genomförs sätter upp nyahinder för människor att skaffa sig en egen bostad. Särskilt akfiv har manvarit när det gäller att försvåra för övergång från hyresrätt till bostadsrättoch för att begränsa rörligheten inom det befintliga beståndet. Vi har från i vår bostadpolitiska motion krävtatt upphäver de beslut man tagit på förslag av den socialdemokratiskaregeringen, vilka just bromsar möjligheten till bildande av bostadsrätter. Vi behöver en ökad satsning på bostadsrätter. Det ärviktigt att ge människor möjlighet till inflytande över sinaboendeförhållanden. Bostadsrätten ger den möjligheten. Det ligger också ettsocialt värde i att människor ges möjlighet till samverkan inom sinbostadsrättsförening. Man tar ett gemensamt ansvar för frågor om boendemiljöoch ekonomi. Vi vet att det är stor efterfrågan på bostadsrätter. Deåtgärder antog på förslag av mittenregeringen stärktehyresgästers rätt att ombilda sina lägenheter till bostadsrätt. Det samarbeteman får i sin bostadsrättsförening inleds redan när man genom enintresseanmälan går samman och redovisar sitt intresse för att överta huset omdet blir till salu. Det var helt invändningsfritt föross folkpartister när det föreskrevs att denna rätt skulle gälla allahyresgäster, oavsett vilken ägare det var till huset. Det borde faktiskt varaav särskilt intresse att ge denna rätt till hyresgästerna i hus ägda av deallmännyttiga bolagen. Vi politiker har beslutat om byggande av dessafastigheter för att ge människor en bra bostad. Om dessa människor trivs i sinlägenhet, men vill ta ett större ansvar för sin bostad, skall vi vara lyhördaoch ge dem den möjligheten. Eftersom det är kommunerna som är ägare öppnasstora möjligheter att snabbt ge ett positivt gensvar på en begäran om inköp.Detta sätt att tänka är tydligen oförenligt med socialdemokratisk grundsyn. Närman som regeringsparti får chansen tar man ifrån hyresgästerna i allmännyttandenna självklara rätt. Vill man som hyresgäst i ett sådant hus bo i bostadsrättmåste man söka sig ut på marknaden och flytta till ett annat hus. Jag anser attdetta är en diskriminering av en kategori hyresgäster. Vi har alltså yrkat attdenna rätt till förköp och ombildning till bostadsrätt skall ges alla hyresgäster-oavsett ägare till fastigheten. De boende i allmännyttan, som skall ut och söka bostad medbostadsrätt, om de vill ha denna boendeform, möts av en än bistrare verklighetgenom den reavinstbeskattning socialdemokraterna röstade igenom här i kammarenföre jul. Genom den utformning reavinstbeskattningen fick kommer viatt fä en minskad rörlighet och ett sämre utbud av lägenheter. Vi har därförfrån sida krävt ett upphävande av beslutet om reavinstbeskattning.Reavinstbeskattning skall förhindra oskäliga vinster, inte ge upphov tillförluster vid försäljning eller försvåra byte av lägenhet. Allt fler röster höjs för att man skall övergå till en frihyresmarknad. När bruksvärdessystemet infördes var det i en helt annanbostadssituation än den vi har . Vi tror därför inte att en avveckling avbruksvärdessystemet skulle innebära några större ändringar av hyresnivån. Manskulle emellertid få en friare hyresmarknad. Vi har därför föreslagit i vårmotion att man på försök avvecklar bruksvärdessystemet i några kommuner. Dettakan sedan ge underlag till en utvärdering som förhoppningsvis leder fram tillatt man avvecklar dagens system. Vi nås allt som oftast av rapporter om att människorkänner sig påtvingade avgifter och åtgärder genom den makt man givit åtorganisationerna på bostadsmarknaden. Vi behöver livskraftiga organisationer, men de skall fåsin styrka genom medlemmarnas önskan och engagemang, inte genom uppgörelseröver huvudet på dem som drabbas, och inte vill ha dem. Hyresgäströrelsen har givits en delvis privilegieradställning. Det är vår skyldighet att ge möjlighet att bryta det som kanuppfattas som monopol och ge hyresgästernas fristående föreningar störremöjlighet att erhålla förhandlingsrätt. Vi har också i vår motion ifrågasatt att bl. a.ersättningen för boinflytande och fritidsverksamhet skall betraktas ingå ihyran. Detta ifrågasättande delar vi med många hyresgäster. 5 protokoll 1983/84:72-73 Detta avsnitt av denallmänpolitiska debatten har av naturliga skäl fått en inriktning påbostadspolitiken. Eftersom frågan om fysisk riksplanering handhas av sammautskott och samma statsråd tänker jag vidröra den aktuella frågan i vad gällerbevarande av våra skyddsvärda naturområden. Bevarande av våra fjällnära skogar är en självklar del avdetta och bör omfattas av den fysiska riksplaneringen. Detta bör alltså ingå iden kommande naturresurslagen. Vi nås nästan av alarmerande uppgifter omavverkning i dessa skyddsvärda områden. Jag tog i en fråga häri upp denna avverkning. Svaret då visade att regeringen inte tänkteingripa för att stoppa den avverkning som planerades. Jag utgår frän att det är självklart att de områden som iden fysiska riksplaneringen upptas som skyddsvärda kommer att lagskyddas i denkommande naturresurslagen. Eftersom statsrådet flnns här i kammarenoch är anmäld till debatten måste frågan till honom bli: Kommer de fjällnäraskogar som inte ingår i riktlinjerna ges skydd av den kommandelagstiftningen? Avser regeringen vidare vidta åtgärder som resulterar i stoppav de avverkningar som planeras? 58TORE (vpk); Vi har fått höra de borgerliga partiernasförslag och synpunkter då det gäller utgångspunkterna för bostadspolitiken,bostadsplaneringen och bostadspolitiska reformer. Som vanligt påstår de sigvilja slå vakt om bostadskonsumenternas valfrihet och önskemål, om den enskildehyresgästens rättigheter och om boendeinflytandet. Som vanligt är lösningen på hyresgästernasproblem med ständigt ökade hyror och försämrad hushållsekonomi minskadegenerella subventioner, minskat samhällsstöd. Valfrihet, respekt för denenskilda äganderätten - att man själv äger sin lägenhet - och de privatafastighetsägarnas och hyresgästernas gemensamma ansvar och gemensamma intressenär en del av de lösningar som från borgerligt håll nu betonas mer . Klart uttalade målsättningar från ett eller fleraborgerliga partier är bl. a. att få ett bostadsfinansieringssystem fritt frånsamhällsinflytande och generella subventioner, att slopa nuvarandehyressättningssystem och ersätta detta eller delar därav med ett s. k.marknadsorienterat system, dvs. med en fri hyresmarknad, att återinföra denfulla avdragsrätten för villaboendet, att försämra bostadsbidragen, att skrotadet antagna bostadsförbättringsprogrammet, att hålla nerebostadsproduktionen och att öka rörligheten på bostadsmarknaden. Moderata samlingspartiet är som vanligt mest framståendedå det gäller förslag som direkt eller indirekt kraftigt skulle förändra ellerundanröja kvarvarande sociala inslag i bostadspolitiken och görabostadsmarknaden till en tummelplats för snäva vinst- ochspekulationsintressen. har som bekant mycket snabbt rättat in sig ihögerleden och ligger inte långt efter. Här har det skett en väldigt snabbförflyttning sedan den tid då förefaller vara det borgerliga parti somfortfarande har ambitionen att föra en bostadspolitik med vissa sociala inslag,även om man steg för steg förflyttar sig mot en ökad marknadsanpassning. Ett gemensamt inslag även i motioner från borgerligapartier är att man nu mer eller mindre klart och öppet går till storms motden etablerade hyresgäströrelsen, mot formerna för överenskommelser somträffats mellan partsorganisationerna på hyresmarknaden och mot vad somfelaktigt betecknats som hyresgäströrelsens monopol på förhandlingar. slog i debatten här in öppna dörrar. Han kankanske erinra sig att de möjligheter som han i sitt inlägg efterlyste redanfinns i den hyresförhandlingslag som infördes på förslag från en borgerligregering. De borgerliga partierna har också, i likhet med Näringslivetsbyggnadsdelegafion och andra privata fastighetsintressen, upprörts över attöverenskommelser gett möjlighet till ökat inflytande och fritidsverksamhet ochatt även icke medlemmar är med och bekostar sådan verksamhet. Påståendena ommonopol och orättvisor gentemot boende som inte är medlemmar ihyresgäströrelsen har fått bilda utgångspunkt för olika förslag om långt gåendeförändringar av hyreslagstiftningen. Plötsligt vill man ha förändringar ilagstiftningen som innebär att man nu går emot vad man varit med om att införa.Plötsligt är förtroendet för överenskommelser och förhandlingar mellan parternapå hyresmarknaden borta, och man vill ha nya regler och bestämmelser. I årets budgetproposition finns det intemånga nyheter eller positiva inslag och förslag som kan förbättrabostadssituationen. Bostadsminister har i några sammanhanguttryckt belåtenhet med det han kallar för bostadsutvecklingen, ja, t.o.m. attden skulle vara bättre än någonsin! - detta enligt en nyårsintervju i . Det är en uppfattning som hyresgästerna inte delar, mot bakgrund avsenare års hyreshöjningar, orättvisorna mellan olika boendeformer, den reellaförsämringen av bostadsbidragen och ett kraftigt minskat bostadsbyggande. Låt mig i detta sammanhang understryka att vpk inte kanansluta sig till det förslag till fastighetsskatt som har aviserats, med denredovisade utformningen. Jag vill bara nämna några saker som måste finnas medför att vi skall kunna acceptera förslaget. Det är att man inte skall ha någonavdragsrätt för de utgifter som fastighetsskatten betingar. Det är vidare attde allmännyttiga bostadsföretagen måste undantas från en sådan härfastighetsskatt. Det är slutligen att en större procentandel av dennafastighetsskatt skall läggas på de egenägda småhusen än vad som har aviserats.Detta är några punkter där vi har svårt att kunna acceptera förslaget i dessnuvarande utformning. Jag hoppas självfallet att det skall komma förenkladeförslag i detta avseende. Vpk har under den allmänna motionstiden i olika motionerlagt fram förslag om ökat byggande och lägre boendekostnader som ett led i enannan fördelningspolitik, och dessa förslag får vi senare tillfälle attdiskutera, när de Men redan nu är det angeläget attfå något besked från regeringen om och i så fall vad man tänker göra i avvaktanpå de förslag som bostadskommittén kan komma med. Vilka tillfälliga, temporäraåtgärder tänker regeringen föreslå för att stoppa eller kraftigt begränsahyreshöjningarna och öka byggandet? Man kan och får enligt vår mening inte slåsig till ro och vänta fill eller 1987! Flera undersökningar har visat att det harskett ett avgörande brott i den sociala och ekonomiska utvecklingen i Sverigeunder . De rika blir rikare och de fattiga blirfattigare. Denna förändring har inträffat både tidigast och tydligast inombostadspolitiken. har stora delar av efterkrigstidens socialabostadspolitik raserats. har ingen avgörandeförändring till det bättre skett. Både bostadsbristen och antalet outhyrda lägenheter ökarnu. Trångbodda barnfamiljer har inte råd att flytta in i de nybyggda lägenhetersom är avsedda för dem. Ingenstans finns det så många socialbidragstagaresom i de nybyggda hyreshusområdena. Av dem som har den sämsta utrymmesstandardenkrävs nu att de skall tränga ihop sig ännu mer. Fler smålägenheter bör byggas,de familjelägenheter som byggs bör krympas och standarden i hyreshusen måstesänkas - detta hävdar politiker och experter, som i regel själva bor i egnahem.Hyreshusboendet håller på att bli ett boende för enbart arbetarklassen. Alla dehär frågorna kan och bör relateras till hyresnivån, till vad det kostar att bo. Det finns ingen enkel lösning på dessa problem, menhuvudfrågan måste vara att komma till rätta med den helt orimligahyresutvecklingen. Så länge hyran tillåts stiga i nuvarande takt kommerorättvisorna i boendet att öka och problemen att förvärras. De höga hyrornasnedvrider bostadspolitiken. Hyresnivån har blivit det avgörande hindret för ensocialt inriktad bostadspolitik. Hyran måste ner! måste en storsatsning ske på att förbättra hyreshusboendet. Hyreslagstiftningen måste ändras så att hyresgästerna får mera,inte mindre, att säga till om i sitt boende. har hyran stigit , samtidigtsom konsumentprisindex ökat och lönerna . Den genomsnittligahyran per kvadratmeter är nu , men i nyproduktionen ligger den betydligthögre. per kvadratmeter har passerats i planeradebyggprojekt. För familjelägenheter i nyproduktionen är månadshyran i dagomkring . Hyrorna har stigit mer än inflationen och mycket mer änlönerna. I realt penningvärde har lönerna sjunkit, somhyrorna har stigit kraftigt. Kostnaden för en nybyggd tvårumslägenhet har ökatfrån av en genomsnittlig industriarbetarlön till . För många familjer har hyran blivit en större kostnad än maten. Samtidigthärmed hardet skett en försämring då det gäller bostadsbidragen, som jag varinne på förut. Nära hushåll har fallit bort urbostadsbidragssystemet. genomfördes miljonprogrammet.Det var en bra satsning, som gjorde slut på den tidigare allvarligabostadsbristen. 1 ett slag fick den svenska arbetarklassen en brabostadsstandard. Men den yttre utformningen och tillgängen på offentlig ochkommersiell service blev inte alltid så bra. De nya områdena utsattes för en, imånga fall berättigad, svidande kritik. Men kritiken bortsåg oftast helt frånden stora landvinning som den förbättrade bostadsstandarden innebar. Med utgångspunkt i denna kritik kunde en ideologi byggas uppför att motivera 1970-talets småhusbyggande. byggdesnästan en halv miljon villor, som byggandet av flerfamiljshus nästanhelt stannade av. Under dessa år flyttades subventioneringen av boendet överfrån bostadsbidrag för hyreshusboende till skatteavdrag för villaägare. Dettainnebar en massiv överflyttning av resurser från fattiga till rika. Samtidigtsom villaboendet gynnades av inflationen, skatteminskning och räntebidrag steghyrorna snabbare . De som hade ekonomiska möjligheter sökte sigsnabbt till ett bättre boende i egnahem. Effekterna av småhusbyggandet och de allt högre hyrornahar blivit ett alltmer klassuppdelat och segregerat boende. Undersökningarvisar nu att det övervägande är företagare, tjänstemän och akademiker somflyttat in i de nybyggda småhusen. har andelenarbetarhushåll i ägda bostäder minskat frän . Hyreshusboendet haralltmer kommit att bli ett boende för arbetsklassen och för grupper utanekonomiska resurser. Satsningen pä småhusbyggande och de höga hyrorna har letttill ökad segregation och växande sociala problem. Ingenstans finns såmånga socialbidragstagare som i de nya hyreshusområdena. Trots att familjernadär i regel har två inkomster tvingas de ofta söka socialhjälp. Småhusområdenahar till stor del fyllts med barnfamiljer med hyggliga ekonomiska resurser.Till hyreshusområdena koncentreras arbetarklassens barnfamiljer med lågainkomster, invandrare, ensamstående, ungdomar och pensionärer. Utvecklingen har inneburit en ökad segregation. Hushållmed socialhjälp koncentreras till de allmännyttiga bostadsföretagen.Klassuppdelningen när det gäller olika besittningsformer ökar nu snabbt, isynnerhet i storstadsområdena. I detta perspektiv måste också det särskilt istorstadsområdena ökade antalet bostadsrätter ses. I innerstadomvandlas nu ca 2500 hyreslägenheter till insatslägenheter ellerbostadsrätter. Takten i omvandlingen har ökat mycket snabbt sedan mitten på1970-talet - liksom priserna. De som hävdar att fler bostadsrätter innebärlägre pris har således helt fel. Förhällandet är det omvända. Det bästa sättet att hälla nere priset på bostadsrättertorde i stället vara att skapa fler och billigare hyresrätter. Det var närbostadsbyggandet minskade och hyrorna snabbt steg sombostadsrätten blev ett fördelaktigt alternativ för dem som hade ekonomiskaresurser. Privatiseringen av boendet har medfört attden traditionella svenska bostadspolitiken nu i stort sett är raserad. Dennapolitik, som en gång gick ut på att skaffa arbetarklassen bra bostäder, attinga grupper skulle gynnas påandras bekostnad och att behovet av bostäder skulle styra byggande ochförmedling, har gått över i sin motsats. Arbetarklassen hänvisas till debostäder som andra irite vill ha. Grupper med penningresurser kan förbilligasitt boende på de andras bekostnad genom avdragssystemet. Det sorri styrbyggande och fördelning av bostäder är inte längre behovet utanbetalningsförmågan. Denna utveckling måste brytas. Ju somgår, desto svårare blir det att återvinna de tidigare landvinningarna påbostadspolitikens område som snart förlorats helt. De borgerliga partierna har redovisat sinamotioner i anslutning till regeringens budgetförslag. På område efter områdeser man allt tydligare skiljelinjerna i svensk politik. Moderata samlingspartiet företräder den politik som mestavviker från den som vi socialdemokrater företräder.