prot · G709122 · 1983-12-31 00:00:00 — Dådet gäller reservationerna 1 och 7 tror jag att det jag har nämnt ärtillräckligt. I samband med lärlingsutbildning eller yrkesutbildning vill jagpåminna om att det i första hand är utbildningsutskottet som handlägger dessafrågor och att får återkomma när kammaren har att behandla dettaavsnitt. Men låt mig redan nu framhåUa två saker. Den första är att de platsersom står till förfogande för yrkesutbildning aldrig har utnyttjats fullt ut.Den andra är att det trots detta inte är fråga om att minska antalet platserutan snarare att ge möjlighet till ytterligare platser - detta efter vad jagerfarit av representanter för utbUdningsutskottet. Ireservationerna 3 och 10 tar upp ett av sina favoritämnen; sankungdomslönerna så löser man problemen med ungdomsarbetslösheten. Man funderarbara på vilken som skall bU nästa grupp, som skall sänka lönen för att minskaarbetslösheten. Är det de äldre löntagarna eller möjligen de handikappade? Jaganser att parterna på arbetsmarknaden är de som skall lösa dessa frågor och attavtalsenlig lön skaU utgå till alla som finns på denna arbetsmarknad. Jag menarockså att det är viktigt och en klar fördel att det finns starka organisationersom kan ta till vara de intressen som de oUka grupperna av anställda har på sinarbetsplats. Ireservation 13 tar upp stödet till ungdomsföretagande. Enligt minmening hör dessa frågor inte direkt hemma bland arbetsmarknadspolitiskaåtgärder, men trots detta har två viktiga tillägg skapats genom de beslut somvi fattade . Dels kan man få bidrag för att starta eget med 600 kr.per vecka i stället för lön, om man arbetat i ungdomslag, dels finns detmöjlighet att få Starta eget-kurser på AMU-centra. Detta nämner f. ö.moderaterna själva i sin reservation. I övrigt viU jag i detta sammanhangpåpeka att ytterligare argument och flera satsningar inom Starta eget-verksamhetåterfinns på s. 51 och 52 i betänkande 21. Reservation 13 bör därför avslås. Närdet gäller reservation 17 kan kort sägas att ungdomarna självfallet får hjälpasina kamrater att finna lämpliga arbetstillfällen. Det innebär dock inte att deskall ha betalt för dessa tjänster. Insatserna för ungdomarna skall självfalletgöras i nära samarbete med arbetsförmedlingarna. Någon lagändring behövssåledes inte. Någraord också om de moderata reservationerna 36 och 48. I dessa vill man delshalvera antalet dagsverken för rekryteringsplatser och enskildaberedskapsarbeten, dels halvera anslaget till ungdomslagsverksamheten Argumentet för dessa reduceringar är bl. a. attungdomslagen inte kommer att få det genomslag som man har trott från början.Redan de siffror jag har nämnt är naturligtvis svar på den frågan. Jaghoppas verkligen att blir isolerade på sin högerkant i vad gäUerdessa båda reservationer. Framför allt hoppas jag att landets ungdomargenomskådar den moderata politiken. Har man lovat alla ungdomar i åldersgruppen18-19 år åtminstone en plats i ungdomslag, skall man naturligtvis se till attanslagen räcker tiU dem alla. Också när det gäller rekryteringsstöd är detviktigt att det finns tillräckligt med pengar, så att man kan göra en sådansatsning för ungdomarna, bl. a. inom det enskUda näringslivet. Jag menar attmoderaterna verkligen har svikit ungdomarna med innehållet i sina reservationer36 och 48. Med det anförda yrkar jag bifall till utskottets hemställan underavsnittet Åtgärder mot ungdomsarbetslösheten, vilket innebär avslag på samtligamoderata reservationer och motioner under detta avsnitt. Närdet sedan gäller reservation 9 av center- och folkpartister beträffandekartläggning av den framtida arbetsmarknaden för ungdomar vill jag peka dels påde omfattande åtgärder i ämnet som redovisas på s. 42 i betänkandet, dels påden utvärdering av ungdomslagen som bestämdes av vid det förrabeslutstiUfället. Detta beslut har f. ö. följts upp av arbetsmarknadsministernmed en beställning om utvärdering till AMS, och delegationenför arbetsmarknadspolitisk forskning, EFA. Såöver tiU vpk:s reservationer och motioner. I reservation 8, som bygger påmotion 1049, kräver vpk en ungdomsgaranti, som skulle innebära att företag skullegarantera anställningar i proportion tiU arbetsstyrkan. Jag tror inte att manskapar meningsfulla arbetsuppgifter på det sättet. Jag vill dessutom påminna omutvärderingen, som bl. a. kommer att ta upp frågorna om placering av ungdomar iden enskilda sektorn. När det gäller reservation 11 kan tilläggas att det ocksåär frågor som kommer att tas upp i utvärderingen, då inte minst arbetstidenslängd. Om studierna kan man säga, att den gjorda överenskommelsen innebär attdet utgår statsbidrag för administrationskostnader i samband med att man - dvs.kommunerna och landstingskommunerna - anordnar studier och därmed förlängerarbetsdagen för dem som arbetar i ungdomslag. Imotion 877 och reservation 11 tar vpk upp frågan om att skulle bUföremål för utvidgad verksamhet med ungdomslag. Jag menar att det är omöjligtatt ta ut ett län för sådana extra åtgärder, men jag vill understryka attkommunerna kan ta egna initiativ som innebär utbildning utöver de fyra timmarnai ungdomslag. Isamband med reservation 12 från vpk vill jag sammanfattningsvis konstatera, attungdomslagen har kommit till för att ge ungdomarna i åldern en chanspå arbetsmarknaden när andra åtgärder inte lyckas. Kontantlinjen ersätts alltsåmed arbetslinjen. Utskottet understryker också att ungdomslagen är ett nyttarbetsmarknadspoUtiskt instrument och att man därför skall göra en utvärderingefter det första verksamhetsåret. nog redan nu sägas att deresultat som redan uppnåtts är mycket goda. 28 600 ungdomar i Sverigefått minst halvdagsjobb är en stor framgång, inte minst för dem som fram tilldet senaste bara haft arbetslöshet att se fram emot. Med det sagda yrkar jag bifaU tiU utskottets hemställan i betänkande 21i de delar som berör ungdomsfrågor. 39 () replik; Jaghade inte tänkt gå upp i debatten vidare, men efter anförande ärjag faktiskt tvingad att göra det. talar om en verklighet och en historia som är en helt annan än den allavi andra och framför allt alla ungdomar i har upplevt. Det är ändå så,Bo NUsson, att ungdomsarbetslösheten har vuxit trendmässigt sedan början av1960-talet. Vi har försökt i stort sett allt vad gäller konstlade insatser föratt hjälpa ungdomarna. Inget har hjälpt. Dåmåste vi nog ge oss på grundorsakerna, och det är löner, yrkesutbUd-ningssystemoch lagstiftning. och socialdemokraternas förnekande av attgrundorsakerna ligger här förhindrar i själva verket en möjlighet att nå denvändpunkt som talade om i . Vikommer att fortsätta att slåss för vår uppfattning, och jag är alldelesövertygad om att vi och ungdomarna kommer att nå framgång. VemskaU lönen sänkas för nästa gång? Lönernas betydelse förutvecklingen på arbetsmarknaden belyses just nu i den pågående avtalsrörelsen.Det står alldeles klart att för höga löneuttag skapar arbetslöshet - det harKjell-Olof också klart för sig. I Stockholms-Tidningen finns detuppgifter om att regeringen förbereder en tvångslag för att ingripa iavtalsrörelsen. Vad är det, , annat än att tvångsvägen få fram ettlöneläge som inte skapar för hög arbetslöshet? har inte läst tidningen , förstår jag, vare sig . undersökning avarbetsförmedlingarnas sätt att fungera finns beskriven på ett målande sätt ibåda dessa tidningar. Det är skälet till att vi vill försöka alla tiU budsstående medel för att snabbt få en bättre fungerande arbetsförmedling. a. att ge de ungdomar som jobbar i de fria projekten chansen attanvända sina fördelar i det här sammanhanget för att hjälpa sig och sinakamrater att få jobb. Om sedan arbetsgivarna som söker ungdomar är beredda attbetala en slant för detta, må det väl vara värt det. Sedanhelt kort om anslagen till rekryteringsstöd och ungdomslag. Vi tror inte attrekryteringsstödet kommer att få den omfattning som regeringen har bedömt. Närdet gäller ungdomslagen utgår i vårt alternativ inga sociala kostnader, och detreducerar direkt utgifterna. Dessutom vill vi tillämpa ungdomslagen på ettannat sätt. Vi vill inte blåsa in varenda 18- eller 19-åring som sticker innäsan på arbetsförmedUngen i ungdomslag. Vi vill följa överenskommelsen och hadet söm en sistahandsåtgärd. 40 BO () replik: Bara några ord till . Han sägeratt Jag tydligen inte har läst tidningarna . Det har jag kanske intehunnit med ordentUgt, eftersom jag har suttit här och lyssnat på debatten. Menjag läste dem i går, och då hade en mycket stor artikel omungdomslagen och de positiva effekter som den haft för alla de tusentalsungdomar som jag berättade om. Så kanske inte läste tidningarna . När det gäller anslaget må det vara hänt att det BengtWittbom säger om de sociala kostnaderna förändrar storleksordningen, men iprincip är det ändå rätt som jag säger, nämligen att vill reduceraanslaget till dessa båda åtgärder. Därmed kommer färre ungdomar att omfattas avåtgärderna och därmed blir också fler ungdomar arbetslösa. Jag tycker att det är synnerligen cyniskt att ni nu börjarskära i det anslag som vi bestämde oss för tillsammans . När det gäller ungdomarna i den enskilda sektorn vill jagsäga att jag har läst , som borde vara liv- ochhusorgan. Där säger man: Vi tar det med ro. Vi jobbar med de åtgärder som vianser vara bäst för tillfället. Tydligen har det inte varit rätt insatser justnu med ungdomslagen. Därför har det enskilda näringslivet också här hamnat ibakvatten. Men förhoppningsvis-jag har kontrollerat med AMS-börjar det nu blien positiv inställning från det enskilda näringslivet, och då kanske det Ocksåkommer att bli några fler ungdomar inom den sektorn. Jag har här en artikel av SHIO:s studiesekreterare. Hansäger att moderata samlingspartiets rapport I lära för arbete torde bygga på enövertro på företagens intresse att påta sig ett väsentligt större ansvar föryrkesutbildningen än man har . Jag tycker att detta borde vara sådant somBengt Wittbom normalt skulle ha lyssnat till, och jag förstår inte varför handriver den här frågan om den enskilda sektorn så hårt som han ändå gör. 41BENGT WITTBOM (m) replik: Jag skulle rekommendera att gå upplitet . Det hade nog varit bra att ha läst referatet iRRV-rapporten innan gick in i den här debatten. Sedan vet jag inte riktigt vad det är talar omegentUgen. Det är väl ungdomslag och lärlingsutbildning, och allt på en gångsåvitt jag kan förstå. När det gäller ungdomslagen: Det räcker ju att ha tittatpå Rapportinslaget i går om flickan i , som enligtarbetsmarknadsmyndighe-ternassätt att uppfatta ungdomslagen skall åka buss tvåoch tur och retur och jobba i det kommunala ungdomslageti den offentliga sektorn i stället för att jobba sina på gårdenbredvid, i jordbruket. Hon tänker sig dessutom en framtid i jordbruket. Och vihar fler exempel. Vi skall skicka över en lista till arbetsmarknadsministern, såkan hon personligen ingripa, som hon lovade i går, och rätta till det här - ochdet tycker vi är bra. Vi är beredda att ta diskussionen mednäringslivet om detta. Vi har också märkt att det inte är någon"jätteentusiasm" från näringslivets sida. Men vi utgår inte från attnäringsUvet och företagen alltid har rätt i vad de säger, utan vi utgår frånvåra egna analyser och de internationella erfarenheter som finns. Vi ärövertygade om att det här är rätt väg, och vi är också övertygade om att i ensituation där statsmakten bestämmer sig för att lärlingsutbildning skall varaen väsentligt större del av yrkesutbildningssystemet, där statsmakten är bereddatt betala för sig och där statsmakten stöttar företag, kommer reaktionen attvara en annan. Ja, detta har och jag talat omtidigare. Det är klart att näringsUvet inte är särskilt intresserat.Näringslivet har väl inte fått ett papper med information om ungdomslagen. Detgick ju bara till offentiiga arbetsgivare, och det stod ju bara om offentUgaarbetsgivare i början. Man har gjort allt för att få det att framstå som om detbara är offentliga arbetsgivare det gäller. Menvi vet också av erfarenhet, , att det finns en mängd små ochmedelstora företag som faktiskt, trots att det innebär problem och besvär fördem, är beredda att ställa upp för att hjälpa de arbetslösa ungdomarna och taemot dem i ungdomslagsform. Dessa företag får ingen chans - eller mycket litenchans. Jag tycker att skulle koncentrera en del av sin energi på attövertyga arbetsmarknadsministern om att här går det inte att sitta med armarnai kors och vänta på att AMS skall få ur sig den information som är nödvändigför att detta skall fungera. Här är det bråttom. För vi kan väl vara överensom, , att inte skaU vi göra tiotusentals 18-19-åringar tUlhalvtidsanställda kommunalarbetare. Inom den offentiiga sektorn kommer de juinte att få några jobb, för den skall inte öka - det säger t. o. m. Bo Nilssonsegen finansminister . 42 BONILSSON (s) replik: säger här att jag tar upp allt i en klump. Det är ju inteså konstigt. Jag försökte besvara de frågor som ställde i sinreplik, och då blir det kanske så här rörigt. Jag vet inte om det beror påhonom eller på mig. Närdet gäller är det ju sagt från början att denrapporten är otillräcklig, att man inte kan fästa hundraprocentig vikt vid den.Jag tycker också att vi borde kunna vara överens om det. Nuhar man tydligen i går i TV visat en flicka, och jag utgår då ifrån att detkanske har begåtts ett och annat misstag när det gäller de 28 600 ungdomar somändå har fått jobb på halvtid under de här tre månaderna. Det finnsnaturligtvis ingen lag som är så fullkomlig att det inte kan begås fel ochmisstag. Det gäller självfallet också här. BengtWittbom sade att arbetsgivarna på den enskilda sektorn sannoUkt inte hade fåttett enda papper-om ungdomslagen. Jag vill erinra om att Arbetsgivareföreningenär företrädd i och naturligtvis är väl informerad om möjligheternaatt placera ungdomarna också på enskilda arbetsplatser. Men förmodligen harArbetsgivareföreningen bestämt sig för 5Riksdagens protokoll 1983/84:122-123 att ligga lågt i frågan och inte gå ut och informera sinamedlemmar. Det tror jag att den tidigare nämnda artikeln i visar.Den artikeln är nog relevant i detta sammanhang. sade till slut att han och jag borde kunnavara överens om att ungdomarna inte skaU vara halvtidsanställdakommunalarbetare . Jag menar att det är bättre attungdomarna är kommunalanställda på halvtid än att man, enligt moderat politik,skär ned anslaget till denna verksamhet och ungdomarna därmed åter blirarbetslösa. En sådan politik kan åtminstone jag aldrig ställa mig bakom - ochjag tror inte heller att mitt parti kan göra det. 43INGEMAR (): Jag tyckte jag hörde säga attungdomsplatserna infördes av socialdemokraterna. Jag vill bara korrigerahistorieskrivningen. Det var faktiskt av den förra regeringen, på mitt förslag.Men när det förslaget kom till var inte riksdagsman, såhan nåddes kanske bara av det egna partiets information, som måhända var någotförvrängd på den punkten. Allting är relativt här i livet, så ocksådebatten om och synen på arbetslöshet. fördesocialdemokraterna - då i opposition - ett förfärligt liv om att den dåvarandebudgetministern sagt att regeringen skulle försöka hålla arbetslösheten . framställer samma socialdemokrater det som ett mycket ambitiöst mål attkomma ned till . Det sorii då var en katastrofalt hög arbetslöshet har nublivit ett eftersträvansvärt mål. Detta är allvarligt av två skäl. För det första lär dettaexempel oss hur socialdemokraterna tillämpar en uppsättning av normer ochprinciper i opposition och en annan uppsättning när de sitter iregeringsställning. Vi har sett prov på det ett otal gånger. Så har debehandlat pensionärerna, familjepolitiken, arbetslöshetsförsäkringen,skolpolitiken, kommunernas ekonomi etc. På punkt efter punkt går det igen.Socialdemokraterna säger en sak i opposition och en annan sak iregeringsställning. För det andra lär oss socialdemokraternas ändrade syn påarbetslöshet att acceptansen när det gäller hög arbetslöshet har ökat. När denöppna arbetslösheten sjönk från ungefär 160 000 personer till ca 140000 upphävdes nära nog glädjetjut. Men 140 000 arbetslösabetraktades för bara som en katastrof, och det var då enrekordsiffra. framställs den nivån som anmärkningsvärt låg. Det betyder inteatt det har blivit lättare att vara arbetslös, snarare tvärtom. Dels är det nufler som är arbetslösa än , dels har de som ärarbetslösa varit det . AUa lever vi på hoppet. Det gör inte minst regeringen närdet gäller arbetslöshetsbekämpningen. Men den som gått arbetslös ett halvåreller mer får det allt svårare att hålla hoppets låga brinnande.Arbetslöshetens börda och vånda blir inte lättare för att arbetslösheten i denallmänna debatten tynat bort som hett politiskt ämne. Tvärtom har de arbetslösaanledning att oloas för det. När detpolitiska trycket minskar slappnar regeringen medvetet eller omedvetet av isina ansträngningar. Dennuvarande regeringen har satsat hårt på att kortsiktigt skjuta problemenframför sig. Ungdomslagen och den väldiga ökningen av beredskapsarbeten kanvara bra för stunden, men de måste sättas in i en mer varaktig lösning om deskall fungera. Därför vill jag ställa ett par frågor tillarbetsmarknadsministern. Vadavser göra för att hjälpa ungdomarna från ungdomslagen ut i ettvaraktigt arbete? Bara en bråkdel av ungdomarna i ungdomslagen har placerats inäringslivet, trots uttalande om den saken. De flesta som hartUlfälliga jobb inom den offentliga sektorn kan inte få stanna där -det harstat och kommuner inte pengar till. Regeringens egna ekonomer ilångtidsutredningen säger att den offentliga sektorns expansion inte fåröverskrida . Det är något annat än de som lovat ochbyggt sina luftslott på. Hurskall då ungdomarna komma över till jobb i näringslivet, den del av ekonominsom måste expandera för att räta upp svensk ekonomi? Den väg som jag och andrahar diskuterat med arbetsmarknadsministern tidigare är att förmå parternafrämst i näringslivet att förhandla fram fler ungdomsavtal. Kommer regeringenatt försöka sig på det, eller är relationerna till fackliga organisationer nuså ansträngda att det inte längre lönar sig? Denandra frågan jag vill ställa gäller bristen på yrkesarbetare och tekniker. Detär en brist som snabbt ökar och som riskerar att bli svenskt näringslivsakilleshäl. Hur avser regeringen att stimulera till vidareutbildning för atthäva bristen på tekniker och yrkesarbetare? Avgörandeför arbetslöshetsnivån på är emellertid löneutveck-Ungen. Ingenenskild faktor är så betydelsefull som löneutvecklingen. Det är, enkeltuttryckt, vid förhandlingsbordet som den framtida nivån på arbetslösheten istor utsträckning bestäms. kan och skall fortsätta att vara etthöglöneland, men vi kan inte rusa fram fortare än produktivitet och möjligheteratt ställa om produktionen, vinna nya marknader, utbilda och omskola folkmedger. Gör vi det blir det obevekligen arbetslöshet. Det vet och förstår defackUga organisationerna, men vilken hjälp får de av regeringen för att klarasin svåra uppgift? Efteren våldsam devalvering, höjda skatter och uteblivna besparingar var läget införavtalsrörelsen minst sagt svårhanterat för parterna. Det underlättades inte avregeringens tal om en ram, som redan från början var alltför stort tilltagen.Ingen facklig förhandlare kunde ju komma och för sina medlemmar redovisa avtalsom låg ens en tiondel under denna ram. Tvärtom kunde man räkna ut att avtalenskulle komma att ligga högre. Nuhar regeringen uppenbarligen tappat greppet om avtalsrörelsens utveckling ochväljer att skylla på arbetsgivarna på den privata sidan. Det dåliga humör somregeringen däri demonstrerar föranleds nog av att man är medveten om de egnamisstagen. De många skattehöjningarna har försattregeringen och nationen i en mycket svår situation. överväger regeringenuppenbarligen att nära nog i panik gripa till I dagens nummer av Stockholms-Tidningen kan man läsa attregeringen överväger tvångslagar mot facket. har rätt att få beskedpå den punkten - det är trots allt här, i , som lagar stiftas. Avserregeringen att förelägga förslag om en lag som inskränker denfackliga förhandlingsfriheten? Gör regeringen bedömningen att arbetsmarknadensparter nu måste sättas under förmyndare? Det är i så fall ett mycketanmärkningsvärt steg. Skulle tidningsuppgifterna vara sanna, fäller regeringenen mycket hård dom över arbetsmarknadens parter, en dom av långtgåendeprincipiell betydelse. Den riskerar att uppfattas också som en dom överregeringens kompetens och över dess handlag både med arbetsmarknadens parteroch med svensk ekonomi. Jagskulle önska att arbetsmarknadsministern ger ett besked på denhär punkten. Kommer regeringen att förelägga förslag om inskränkningi den fria förhandlingsrätten? Jag tyckte att jag såg här i kammaren tidigare underdagens debatt, men kanhända var han ute när vi diskuterade några av de frågorhan just nu tog upp. Ett par av dem har vi faktiskt diskuterat ganska ingående,t. ex. frågan om ungdomar i ungdomslag och ungdomarnas möjligheter att komma utpå den öppna arbetsmarknaden. Jagnämnde tidigare att 1 250 ungdomar har lämnat ungdomslagen, därför att de fåttett annat arbete ute på den öppna arbetsmarknaden. Att de fått det tycker jag är glädjande. Självfallet skall ungdomarnas arbete iungdomslag inte ses som en definitiv placering, utan de arbetar där för att deunder den tid det tar innan de kan komma ut på den öppna arbetsmarknaden ellerfå utbildning skall få utföra ett vettigt arbete, som är positivt både för demsjälva och för samhället. Närdet sedan gäller långtidsutredningen och de bedömningar som gjorts där vetnaturligtvis att utredningen nu skall ut på remiss och attregeringen först därefter kommer att ta ställning till de bedömningar somredovisats. Rekryteringsstödetär en viktig hjälp för att få ut ungdomar på den öppna arbetsmarknaden. Detfinns anledning för oss alla att i diskussionerna försöka hjälpa till medpropagandan för det här stödet. Jag tror att vi kan konstatera attverksamheten, efter en viss tröghet i starten, nu verkar fungera ganska bra utepå fältet. Närmare 13 000 personer är nu med hjälp av rekryteringsstödet placeradei arbete. Många av dem är ungdomar- är ungdomar i åldern . tar också upp frågan om bristen på yrkesarbetare och tekniker ochsäger att den kan bli en akilleshäl för den svenska industrin och den svenskaarbetsmarknaden. Visst har vi på många håll en besvärande brist påyrkesarbetare och tekniker, men den bristen är inte större nu än den har variti tidigare konjunkturuppgångar. Det betyder inte att den för den skull ärmindre besvärande eller att vi skall ta lätt på de här problemen, men det är juinte så att regeringen ensam kan arbeta bort dessa brister. Att det är på det härsättet beror faktiskt på att arbetsgivarna gör kortsiktiga planeringar, att deinte utnyttjar de möjligheter som finns till yrkesutbildning inom arbetsmarknadsutbildningensram i den utsträckning som vi har ställt resurser tUl förfogande. Vi försökteförra året vid att påverka arbetsgivarna att just för attförhindra sådana här flaskhalsar, sådana här brister, sätta i gång utbildning.Det var mycket svårt att få dem intresserade. Det är inte första gången det ärpå det sättet. För att vi skall lyckas att häva dessa brister ochflaskhalsproblem krävs det alertare arbetsgivare, arbetsgivare med merlångsiktig framförhållning än vad vi har på den svenska arbetsmarknaden.Det är inte enbart regeringen eller som kan klara det här problemet.Jag tycker att det är en utmaning för det svenska näringsUvet att visa att mandär kan ställa upp bättre än vad man gör . Närdet gäller den sista frågan är det tydligen många i debatten som har lästdagens tidningar. kommer självfallet att få besked om vilka åtgärderregeringen planerar. Men dessa besked lämnas inte av mig här i den härdebatten. Beskeden lämnas när regeringen är färdig med sina diskussioner ochefter diskussioner med arbetsmarknadens parter. 45 () replik: Det är säkert så att frågor liknande dem jag ställde har ställtstidigare i debatten. Det hade jag information om, men också om att det varlitet si och så med svaren på de frågorna.