prot · G70936 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag skall i denna korta replik uppehålla migvid frågan om de medborgerliga fri- och rättigheterna. I riksdag har det blivit allt vanligare all manfattar beslut som har formen av rambeslul. Lagar är ramlagar i allt störreutsträckning. Det betyder att del är tillämpningen ute på det administrativafältet som fyller dem med innehåll. Fortsätter man allt längre på den vägen,blir den oundvikliga konsekvensen all lagstiftaren avhänder sig mer och mer avdel verkliga inflytandet över vad administrationen gör, och då får man alltfler sådana groteska fall som jag i milt inledningsanförande pekade på. Den här processen är strukturell - del är viktigt attpåpeka del. Det är lätt att demagogiskt angripa enskilda ijänste- ochämbetsmän. Men det är ju inte så att ämbetsmän och tjänstemän här i landet -åtminstone inte de flesta av dem - håller på med någon sorls allmänkonspiration mot demokratin. De här effekterna är något som följer av allstyrelseskick och praktisk struktur i styrelseskick och administrativförvaltning stegvis förändras, utan all någon egentligen kan kontrollera denprocessen. Vi måste därför gå in och se vad denna process åstadkommer. När den har åstadkommitfelaktiga ting måste de systematiskt rättas till. Erfarenheten visar nämligen,vågar jag påstå, alt de hittillsvarande rättelserna och korrektionsmekanismernauppenbarligen icke har varit tillräckliga. Det tråkiga är att dessamissförhållanden i så hög grad finns inom de syslem, t. ex.socialförsäkringssystemet, som skall vara bra syslem, som ursprungligen vartänkta att verkligen vara till medborgarnas fromma och som skulle kunna varadet, i full utsträckning. Något måste alltså göras, och del vi kritiserarkonstilutionsutskollels majoritet för är att man inte rikligt håller med omdet. Man avvisar den form som vi föreslår för all göra någonting åt problemen.All right, gör då det -men kom gärna med något eget förslag som åstadkommerbättre effekt. Det har konstitulionsulskollet inte orkat med. Vissa grundlagsfrågor, rn. 26OLLE () replik: Jag vill ingalunda bestrida alt det harfunnits olika uppfattningar i de frågor som berör egendomsskyddet, och delfinns säkert principiella olikheter i synen mellan moderater ochsocialdemokrater och även mellan partierna i övrigt. Men vad jag har velat pekapå är att del har varit en allvarlig strävan att i samband medgrundlagsregleringen och i de utredningar och de partiledaröverläggningar somföregått denna hitta en gemensam nämnare som sedan skulle kunna bli grundlagoch förankras så brett som möjligt i parlamentet. tar upp frågor kring ochEuroparådet. Jag anser självfallet också alt man noggrant bör pröva detta ochvidta de förändringar som kan behövas. Men de ändringarna behöver inte ske igrundlag ulan kan ske i vanlig lagstiftning. Delta är alltså inget argument förtillsättande av en utredning, ulan frågan bör kunna på annat sätt. Till : Jag delar faktiskt hans grundläggandesyn på all de politiska instanserna måste finna ett bättre sätt all styraförvaltningen, så alt de politiska besluten får de åsyftade verkningarna påsamhällslivet. Jag tycker att vi här bara befinner oss i inledningen av endebatt om hur delta skall ske. Jag är glad alt han noterade all vad vi varoeniga om på den punkten närmast bara var i vilka former diskussionen skallföras, så att vi kommer fram till de åtgärder som kan förändra del hela. Jag kan här citera , som var ordförande iförvallningsut-redningen. Han skrev i en artikel i : "I synen på statsmakten går de politiskaåskådningarna isär. På vänsterkanten önskar man i allmänhet en störreoffentlig sektor, på högerkanten en mindre. Men i synen på regeringsmakten borde alla demokrater kunnavara ense. En självhärskande förvaltning kan inte vara något ideal. Med enalltför svag regering riskerar vi att hamna i det tillstånd som den norskamaktutredningen har beskrivit som offentlig styrning utan politiskkontroll." Det är bl. a. därför som verksledningsulredningen har ettviktigt uppdrag, och även på annat sätt tas initiativ för att politikerna skallkunna leva upp till sill ansvar gentemot förvaltningen. Vissagrundlagsfrågor, m. m. Anf.27 (vpk) replik: Låt mig bara i bast notera all del är glädjande att ochjag har en hel del beröringspunkter i de här frågorna. Jag vill dock inte gå sålångt all jag reducerar åsiktsskillnaden mellan och mig till baraen fråga om vilka former kontrollen och förbättringarna inom förvaltningenskall ske i. Del är trots allt en viss kvalitativ skillnad mellan att förordaen form, som vi har gjort, och att inte förorda någon form alls, som ni gör. Anf.28 () replik: Jag tror inte all man kan lösa deltagenom ett förslag om en medborgarkommission, alt det skulle vara något slagsSesam öppna dig för lösningen av de här problemen. Jag tycker att del ärviktigare att angripa problemen på bred front. Del görs f. n, av regeringen,och del finns säkert anledning all återkomma till de resultat som kan kommafram genom de vidtagna åtgärderna. 29 HANS NYHAGE (m): Debatten om ivångsansluiningen av medlemmar till det socialdemokratiskapartiet är en skammens debatt i riksdag. Den lär så förbli till detögonblick då beslutar om lagstiftning på området. Förhoppningarna omalt fackföreningsrörelsen och socialdemokraterna själva skulle visa omdöme nogalt rensa bort detta icke-demokratiska inslag i sin verksamhet kommer aldrigall infrias. De har inte kraft nog att befria sig från delta simpla ochorättfärdiga sätt all skaffa medlemmar och få in medlemsavgifter. De vägrarinse innebörden av varje individs rätt till personhg integritet. De saknarvilja all respektera den grundlagsfästa valhemligheten. Fråganom Ivångsansluiningen är en skammens fråga. Den här gången är den del därtillså myckel mer, eftersom LO-chefen visat det otroligt dåliga omdömetall vägra alt komma till konslilutionsutskollel för alt redovisa LO:s synsätt närdel gäller kollektivanslutningen. Mig veterligt är detta första gången någonvisat en dylik nonchalans och bristande respekt för riksdag och detutskott vars uppgift är alt handlägga frågor rörande landets grundlagar ochmänniskornas fri- och rättigheter. befinner sig i sinnevärldentydligen redan i Fackfondssverige, med den maktutövning som där skall äga rum.Del är hög lid all han las ur den villfarelsen. Hans handlande är ingentingannat än en skandal. Tvåtredjedelar av det socialdemokratiska partiets medlemmar är kollektivtanslutna. Del stora flertalet av medlemmarna har således inte själva tagitinitiativet till medlemskap ulan anslutils genom beslut på fackföreningsmöten.Många av dem känner inte till att de blivit medlemmar i ett politiskt parti.Många åter slår för helt andra politiska värderingar än vad detsocialdemokratiska partiet gör. Det är förnedrande all de skall behöva utsättasför en dylik behandling. För alla andra partier ärdel en fullkomlig självklarhet all medlemskapet skallgrundas på en frivillig handling, där den enskilde själv har faltal beslutetoch där hans egen vilja bar varit avgörande. Fögabekymrar det socialdemokraterna alt de har ivångsanslutna medlemmar ocb allmånga av dessa också är medlemmar i andra partier. I ett krampaktigt sätt attsöka försvara detta icke-demokratiska handlande hänvisar man tillreservationsrätten. Var och en har ju rätt att reservera sig mot medlemskapet,hävdar man. All delta strider mot vars och ens rätt alt behålla sin politiskauppfattning för sig själv, har man ingen känsla för. Den socialdemokratiskepartisekreteraren sökte inför KU göra gällande, att den enskildespersonliga integritet var skyddad vid reservations-förfarandet genom att iregel endast en förtroendevald, som åtnjuter stort förtroende i den lokalafackliga organisationen, handlägger frågan. Partisekreterarens uttalandevittnar om alt man i det socialdemokratiska partiet inte har minsta begrepp ominnebörden av personHg integritet eller snarare att man inte vill begripa del,därför all del inte passar in i mönstret att få in tillpartiet från människor som inte är socialdemokrater. Ofrånkomligtär all såväl själva anslulningsformen som reservationsrätten är djupt kränkandeför den som vill slå utanför kollektivanslutningen. Alt hävda motsatsen är allbruka våld på allt vad anständighet kräver. Del måste vara oerhört genant attbehöva försvara tvångsanslutning av medlemmar till ett politiskt parti. Frånsocialdemokratiskt håll söker man göra gällande all tvångsanslutningenuteslutande är fackföreningarnas egen angelägenhet. Fullt så enkelt är detemellertid inte. Den enskildes partitillhörighet är uteslutande den enskildesegen angelägenhet och absolut ingenting som en liten klick socialdemokratiskafackföreningsmedlemmar har rätt att besluta om på ett möte. Dessutom föreliggeringen skyldighet för del socialdemokratiska partiet all la emot medlemmar genomtvångsanslulning. Om någon vilja funnes i partiet all låta var och en självavgöra partitillhörighet, skulle man givelvis belacka sig förIvångsansluiningen, saknar man den viljan, och så är det som det är. Förall riktigt rättfärdiga den ovärdiga hantering som kollektivanslutningeninnebär, hänvisar man till föreningsfriheten i grundlagen. Men man läser lagensom en viss potentat läser . Man underlåter all la fasta på burföreningsfriheten för den enskilde är definierad i grundlagen, där del heter,all föreningsfrihet är "frihet all sammansluta sig med andra för allmännaeller enskilda syften". Tvångsanslulningen till det socialdemokratiskapartiet slår klart i strid med föreningsfriheten så som denna är definierad igrundlagen. Del är hög tid för socialdemokraterna alt inse detta. Idet här sammanhanget finns det anledning att understryka del berättigade ikravet alt med rätlen att fritt ansluta sig till och tillhöra en förening ocksåskall följa en rätt att slippa tillhöra en förening, F, n. är skyddet iregeringsformen mot tvång alt tillhöra en förening begränsat på skilda sätt ochgäller dessutom enbart förhållandel mellan den enskilde och det allmänna.Regeringsformen garanterar således inte någon generell rättighet för en enskildperson att stå utanför en organisation. Vissagrundlagsfrågor, m. m. 6Riksdagens protokoll 1983/84:35-36 Nr 36 otillfredsställande. Frågan omnegativ föreningsrätt bör därför , som Onsdagenden anges i reservation 2, bli föremålför utredning med sikte på alt finna lämpliga 30november 1983 åtgärder för att fastslå den enskildes rätt all stå utanfören organisation. Återigen slår en majoritet i bakom ett fördömande Vissagrundlags- kollektivanslutningen, vilketframgår av reservationerna i KU:s belänkan- fråeor m m ''- Återigen får vi uppleva attsocialdemokraterna i sin maktfullkomlighet struntar ivad säger. Att vädja till förnuftet och anständigheten i denna frågaär alltså totalt meningslöst, vilket t. o. m. kommunisterna nu borde kunnabegripa. Det är endast genom lagstiftning vi kan få bort denna skamfläck. Detre borgerliga partierna står eniga bakom kravet på en lagreglering om förbudmot kollektivanslutningen. Detta krav framförs i reservation 5, som jag härmedyrkar bifall till, liksom till reservation 2. 30 (): Debattämnet kollektivanslutning och negativföreningsrätt skulle lika gärna kunna ges rubriken . Det finns säkert många personer som vill reducera debattenom kollektivanslutningen till en fråga som blott och bart gällerekonomiseringen av det socialdemokratiska partiets verksamhet. Och förvissotorde en del kassörer se saken så. Men frågan har en myckel djupare innebörd än så. Deninrymmer bilden av Folkrörelsesveriges utveckling på gott och ont under1900-talet. Och den utvecklingen stämmer till eftertanke. har formen av en folkrörelsedemokrati.Oavsett vilket politiskt parti vi representerar i dagens debatt, är vi alladelaktiga av Folkrörelsesverige. Vi känner stolthet över detta byggnadsverk ochdess historia. började framväxten avorganisationer på det kooperativa, fackliga, politiska och det övriga ideellaföreningsområdet. gällde uppgiften alt genom organisatorisksamverkan värna den enskilt svage mot den enskilt starke. På detta stadium avutvecklingen framstod sådana ting som kollektivanslutning som en ganska harmlösfråga. Men utvecklingen gick vidare och organisationerna blevstarkare, och de som ledde organisationerna kände sig också allt starkare.Organisationerna började gripa in på andra områden än sina ursprungliga. Mankrävde och fick direktinflytande i form av egen representation i statligastyrelser och parlssamimansalla specialdomstolar. Det gällde både arbetslagar-och arbetsgivarorganisationer. Bilden av ett samhälle med klara korporativadrag har växt fram oavbrutet. Organisationerna har börjat sätta sig i delparlamentariska systemels ställe. Organisationernas ledning har ikraft av sin växande makt börjat fatta beslut som reglerar också medlemmarnasfritid. Man har exempelvis uteslutit medlemmar från den fackliga gemenskapenbara därför att de gått på kurs under frilid och ferier. Kollektivanslulningsidén är egentligen endast ett utflödeav samma 82 överordnade tänkesätt. Kolleklivetreglerar eller försöker reglera också den enskildesliv, hans och hennes politiska tänkesätt, hans och hennes integritet - iblandulan att det står i organisationens stadgar. Men i vår upplysta tid, med enskola som fostrar eleverna till självständigt och kritiskt tänkande, kanövergreppen mot den enskildes integritet inte längre ske utan uppmärksamhetoch protester. Och den enskildes röst hörs allt starkare i den debatten. Därhar vi bakgrunden till den ständiga debatten om kollektivanslutningen, som oftapågår i tidningar och här i kammaren . Under de år jag deltagit i kammardebatterna om denna fråga- det är en lång räcka av år vid det här laget - har jag efteråt möttåtskilliga socialdemokrater, en del med ombudsmannastatus, som energisktpåstått alt de inte har märkt av någon opinion mot kollektivanslutningen. Nej,naturligtvis inte! Inte går den tvångsanslutne centerpartisten till densocialdemokratiske förtroendemannen och klagar, men helt naturligt går hantill mig och berättar hur det går till och kräver att skall rättatill vad socialdemokraterna har ställt till med. Socialdemokraterna fortsätteri del längsta att försvara en parlianslulningsform som är förlegad och som deenskilda medborgarna i allt större skaror fronderar emot. I en nyligen genomförd opinionsundersökning - gjord i samarbete med -framkom att två svenskar av tre anser att kollektivanslutning till politisktparti är helt felaktig. tyckte alt den inte var felaktig. Dessutomskall noteras hur samma undersökning visade att av de socialdemokratiskaväljarna delade uppfattningen att kollektivanslutningen är helt fel. Det är förslås den här fältundersökningengjordes, så det kan hända att en del av dessa personer har tagit steget frånsocialdemokratin helt och hållet vid del här laget. Opinionen finns i alla fall, och den blir alltmer märkbar.Del har för resten alltid funnits en viss opinion både inom facket ochsocialdemokratin, även om den varit ganska tyst utåt. Jag kan här erinra om denutfrågning som KU hade med professor , som harlett en undersökning vid statsvetenskapliga institutionen i om just kollektivanslutningen. Del var en undersökning av grundforskningskaraklär, dvs.den var inte beställd av någon, men också den gav en klar bild av opinionen.Den speglade klart demokraliproblemet i samspelet mellan ledare och medlemmar.Och i den undersökningen visade del sig alt av alla medlemmar i facketansåg att kollektivanslutningen till ett parti är en felaktig form avmedlemskap. Slutsumman av den undersökningen var alt ingenting skulle förbättrademokratin mer än att denna företeelse kom bort. Låt mig också peka på hur kravet på personlig integritethar påverkat den lagsfiftning som reglerar den enskildes förhållande tillmyndigheterna. Här har vi under stor enighet och med socialdemokratiskmedverkan kunnat skapa skydd ål den enskilde mot dalaregistrering, försekretess, för åsiktsfrihet osv. Och del har varit riktigt. Den upplystemedborgaren kräver och skall ha sin rätt mot samhället. Vissa grundlags--frågor, m. m. Nr 36 Men varför inte samma rätt till integritet i valet av parti, ellervalet att stå Onsdagenden "'nför ett parti? "'S få ställa ytterligare några frågor till den socialdemokratiske Vissaerundlaes- Känns del inte genant att tvingafackföreningsmedlemmen all antingen fråeor m m ''salsa pengar till ett parti som man inte sympatiserar med eller reservera sig och därmedge till känna alt man inte vill vara ansluten till socialdemokraterna? Kännsdel inte genant att det på den socialdemokratiska föreningens möten kan sittapersoner som tillhör andra partier och som med eller mot sin vilja fungerar somfemlekolonnare? Känns det inte genant altpersoner blir anslutna ulan att de känner till det? Kännsdet inte genant att reservanter trakasseras på sin arbetsplats för sinapoHtiska åsikters skull? Alltsådant förekommer ju! Del finns brister, det erkände t. o. m. densocialdemokratiske partisekreteraren under utfrågningen i konstitutionsutskottet.Ni slipper ifrån allt detta om ni gör som andra partier och endast lar emotenskilda som medlemmar. Centernhar i del längsta hoppals att socialdemokraterna självmant skulle avslå frånkollektivanslutningen. För vår del sade vi attproblemet inte i första hand skulle lösas med lagstiftning. De ideellaorganisationerna - och dit hör ju partierna - borde få slå fria frånlagreglering. Men det är också våruppgift att värna om den enskildes rätt. Vitrodde oss skymta ett ljus i tunnelns mörker under millen av 1970-talel.Socialdemokraterna startade en internutredning. Men det hoppet har grusats, ochnu återstår inte något annat än ett bestämt krav på lagstiftning. Vi kräver ensnabb utredning om detta. Vi kräver det . Vi noterar medstor glädje att de tre icke-socialistiska partierna står eniga om detta krav . Vi vet numera att socialdemokraterna anser sig mera bundna av sinpartikongress än av riksdagsullalanden. Ett riksdagsutlalande är dåmeningslöst. Däremot har vi fått besked om all socialdemokraterna kommer attfölja en eventuell lag som förbjuder kollektivanslutning. Del avgör frågan. Attåstadkomma ett utredningsförslag som reglerar den enskildes rätt all genom ensjälvständig handling välja parti är inte någon svår uppgift. Det är däremotsvårare att finna lösningar på den negativa föreningsrätten i riktning motenskilda och organisationer, men också den frågan pockar på sin lösning, ochden är i vissa stycken knuten till kollektivanslulningsfrågan. Avlidsskäl skall jag inte utveckla frågan om den negativa föreningsrättenytterligare. Jagskall heller inte beröra näringsfrihetsfrågorna. Dessa har f.ö. behandlats av , och vi har en gemensam icke-socialistiskreservation på alla de här punkterna. Jag ber i stället, herr talman, att fåyrka bifall till reservationerna 2, 3 och 5 och i övrigt till utskottetshemställan. Anf.31 (): Frågan om den enskilda människans rätt att själv avgöra om han ellerhon vill tillhöra ett politiskt parti har diskuterats i riksdagen.Minst åtta gånger bar den för en demokrati så ovärdiga registreringen avmänniskors politiska uppfattning fördömts. När en fråga har diskuterats såmånga gånger som denna kan det finnas en risk att den förlorar sin udd genomall den så ofta har återkommit i debatten. Frågan om kollektivanslutningen ärdock så betydelsefull för den svenska demokratin att den aldrig kan eller fårbli en slenlrianfråga. Den kommer alltid all vara lika angelägen så länge somdetta ovärdiga förhållande råder mellan många medborgare och detsocialdemokratiska partiet. När jag inför den här debatten gick igenom de betänkanden därkollektivanslutningen diskuterats hade jag TV-appara-len på. Dådök konstilutionsutskollels ordförande välbekanta ansikte upppå bildskärmen. Jag blev naturligtvis intresserad och lade samlingen medbetänkanden åt sidan för att följa i TV-rutan.. Denfråga som diskuterades var hur många procent av befolkning som ansågsig ha möjligheter att påverka politikernas beslut. En opinionsundersökninghade visat all av befolkningen ansåg sig ha denna möjlighet.Oavsett den felmarginal en undersökning av det här slaget kan ha, är dettanaturligtvis ett observandum för alla som är engagerade i politiskt arbete. Enkompletterande rapport sade därefter alt det bland de LO-anslulna var som ansåg sig kunna påverka politikernas ställningstaganden. OlleSvenssons svar löd, om jag inte minns fel, ungefär så här: Vi socialdemokrateranser att vi har goda kontakter med fackföreningsrörelsen. Jag tänkte då: Omundersökningen korrekt anger faktiska förhållanden, finns det hundratusentalsmänniskor som är kollektivt anslutna till socialdemokrafiska partiet och sominte anser sig kunna eller vilja påverka de polifiska besluten. Men kan detegentligen bli på något annat sätt så länge som enskilda människor inte ansesvara mera värda än att ett represenlant-skap på kanske 40 personer beslutaransluta flera tusen människor kollektivt fill ett politiskt parti, nämligen delsocialdemokratiska? Delta parti har givelvis det fulla ansvaret för del sätt påvilket man tar emot medlemmar. Reservationsrättenfinns, men då måste individen göra ett politiskt tillkännagivande, som mångagånger kan vara förödmjukande. Många vill inte göra detta tillkännagivande, föralt skydda sin politiska integritet. Införårets ställningstagande har hört socialdemokraternaspartisekreterare, , Av utfrågningen framgår relativt klart hursocialdemokratiska partiet just nu ser på kollektivanslutningen. Fördel första arbetar en arbetsgrupp inom partiet med frågan och skall lämna enrapport. Även om detta arbete inte är avslutat framgår del av utfrågningen att- otroligt nog - en stor opinion inom socialdemokratin är förkollektivanslutningen. Fördel andra anser socialdemokraternas partisekreterare att upprepadeuttalanden inte har någon egentlig betydelse för partiets ställ- Vissagrundlagsfrågor, m. m. Vissa grundlagsfrågor, m. m. Så länge som en lagstiftning inte finns,anser partiet sig ha formell och tydligen också moralisk rätt att tillämpakollektivanslutningen. En tredje synpunkt, som i och för sig också fanns medmarginellt i föregående års debatt, är alt man anser att kravet från deicke-socialistiska partierna på att kollektivanslutningen skall upphöra grundarsig på önskemål att komma åt socialdemokratiska partiet och dess samarbete medandra organisationer. För en liberal är detta ett skrämmande synsätt. När mansäger så har man inte, så sent som , förstått vad frågan gäller. Detgäller den enskilda människans frihet och integritet. Frågan gällergrundläggande mänskliga rättigheter i en demokrati. För del fjärde, slutligen, har tydligenkollektivanslutningen funnits i stort sett i nuvarande form . Sedandess har gått, och myckel har hänt när det gäller utvecklingen avdemokratin i vårt land. Vi har fått allmän rösträtt för män och kvinnor, och demokratinhar successivt byggts ut. Jag behöver inte göra denna uppräkning längre - jagkonstaterar bara att kollektivanslutningen består. Den måste upphöra! Eftersom del inte längre finns någongrund för att tro alt del socialdemokratiska partiet av moraliska skäl kommeratt vidta denna självsanering och rätta till denna brist i vår demokrati, måstetydligen lagstiftning mot kollektivanslutningen genomföras. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 5, där detkonstateras att en lagreglering syftande till förbud mot kollektivanslutningenmåste genomföras skyndsamt. I vilken form delta skall ske bör övervägas i enparlamentariskt sammansatt utredning. Slutligen, fru talman! Varför skall en person somexempelvis inte vill tillhöra facklig organisation kunna tvingas till detta? Ärdel inte stötande för socialdemokraterna alt människor vägras lämnaorganisationer, vilkas värderingar de inte delar? När de här frågorna tidigarehar diskuterats i har det hänvisats till förslag frånstiftelseutredningen och nya arbetsrällskommitlén. Ingen av dessa kommittéerhar föreslagit några lagregleringar som tar sikte på den negativaföreningsrätten. Det finns problem med denna lagstiftning, men frågan ärsynnerligen aktuell.