prot · G70981 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:81 Om åtgärder med anledning av viss planerad företagsöverlåtelse Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 1 §Justerades protokollet för den 6 innevarande månad. 2 §Svar på fråga 1983/84:311 om åtgärder med anledning av viss planeradföretagsöverlåtelse har frågat mig om jag ärberedd att vidta de åtgärder som är möjliga för att förhindra att"multijätten" köper upp i . Utländska företags köp av svenska företag prövas enligtlagen (1982:617) om utländska förvärv av svenska företag m.m. Enligt denna lagskall förvärvstillstånd ges, om det inte strider mot något väsentligt allmäntintresse. Någon ansökan från det schweiziska företaget omförvärvstillstånd beträffande har inte överlämnatsfill regeringen. Jag kan inte uttala mig om hur regeringens prövning.av eneventuell ansökan kan komma att utfalla. 2 (vpk): Jag tackar industriministern för svaret. Detär möjligt att ännu inte lämnat in en ansökan till regeringen om att fåköpa i . Faktum är ändå att och har kommitöverens om affären. Så ansökan från kommer nog till industriministern såsmåningom. När det gäller sådana här multinationella företag somSandoz - ett företag som dessutom är ökänt i världen för olika mindre brametoder - skall man naturiigtvis reagera starkt mot att de skall fä köpa uppett familjeföretag som i . De fackliga organisationerna och enmycket klar majoritet av de anställda har sagt nej till detta köp. De harföreslagit att det statliga i stället skulle köpa företaget.Procordia är ju intresserat av att ta Om åtgärder med anledning av viss planerad företagsöverlåtelse Jag vill fråga industriministern vad han anser om en sådanlösning. Skulle det vara möjligt? Sedan säger industriministern att han nu inte kan uttalasig om affären. Jag förstår det, eftersom ansökan ännu inte kommit tillregeringen. Men rent principiellt: Hur ser industriministern på attmultinationella företag alltmer köper upp svenska företag? Det innebär ju ipraktiken att det blir svårt för de fackliga organisationerna att påverka ettsådant multinationellt företag. Det är nu det tredje multinationella företagetsom köper upp företag i , om man godkänner den här Sandozaffären. var Wasabröd aktuellt för uppköp avSandoz. , som då var i opposition, ställde en fråga tilldåvarande industriminister och var väldigt kritisk mot köpet. ThagePeterson hävdade att det stred mot vitala svenska samhällsintressen. Det skullevara intressant att höra om industriministern även anser att sådana härutländska uppköp, som fallet , strider mot svenska vitalasamhällsintressen. Jag har fått en konkret fråga av eventuella köp av i . Eftersom regeringen ännu inte har fått någon ansökan omett eventuellt övertagande kan jag - som jag har framhållit i mitt svar - inteuttala mig om hur regeringens prövning av en ansökan skulle komma att utfalla. 4 (vpk): Jag vill ändå fråga industriministern; Hurser industriministern principiellt på frågan om det alltmer ökande utländskaengagemanget i svensk industri och köp av svensk industri? Vilken ärindustriministerns uppfattning i denna fråga? Detta är intressant därför att , som var iopposition och som ställt en fråga till om denaviserade försäljningen av företaget , anförde då genom Hans Gustafssonbl. a.; Också de mera övergripande frågorna om huruvida skall släppa inkapital utifrån och huruvida skall sälja företag skall bedömas utifrånallmänna intressen. hävdade också dä att när det gällde 1916års lagstiftning som reglerar utländska köp av svenska företag - lagstiftningenmodifierades litet grand 1982 - ger varken lagstiftning ellerförarbetena till denna mig anledning att utgå från att bedömningen i det härfallet nödvändigtvis skulle leda till att man sade ja till sådanaförsäljningar. Det går att med åberopande av precis samma legala grunder kommafram till det motsatta svaret, nämligen nej. Jag hoppas att , när han har makten,vidhåller sin ståndpunkt och använder det argument som han använde den 16 mars1982 motNils Åsling när frågan om köp av kommer till Nr 81 Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 1983/84:87 om den kommunalaservicen Med hänvisning till mitt tal påLandstingsförbundets kongress samt ett uttalande avsocialministern om statsbidrag till privata daghem har ställtföljande frågor. Vill statsrådet mot bakgrund av de inledningsvisanförda citaten av statsrådets egna uttalanden vid 1983 inför kammaren redogöra för sin syn på metoden att genom inskränkningar i statsbidragsrätten i praktiken minska det kommunala självbestämmandet och därmed utrymmet för den offentliga sektorn att pröva nya vägar? På vilket sätt avser statsrådetstimulera kommunerna att pröva nya vägar vad gäller servicen till medborgarna? Avser statsrådet att föreläggariksdagen förslag som ökar kommunernas möjligheter att själva fatta beslut isådana ärenden som ovan berörts? Jag villbörja med att ange några principiella utgångspunkter. 1 mitt anförande vid -vilket åberopar - framhöll jag att det nödvändigaförändringsarbetet inom den offentliga sektorn måste utgå från medborgarnasbehov och önskemål. Det handlar också om demokrati - enskilda människorsmöjligheter till medverkan och delaktighet i den offentliga verksamheten.Samhällsorganisationen behöver därför successivt förändras för att motsvaramänniskornas uttalade önskemål. I vårt land har det varit naturligt att tillgodosemedborgarnas behov av gemensamma insatser genom att bygga ut den offentligasektorn. Sjukvård, utbildning och barnomsorg är exempel på väsentligatrygghetsfrågor som vi tillsammans har löst. Formen har blivit demokratins väg,förverkligad i stat och kommun. Det finns många skäl för att vi valt den vägen.Det viktigaste har att göra med solidaritet och rättvis fördelning. Riktmärket för regeringens reformarbete kommer även ifortsättningen att vara att slå vakt om alla människors rätt till godalivsvillkor. Det är mot denna bakgrund som vi enligt min mening måste föradebatten om privatisering av offentlig verksamhet. Mitt svarpå frågor är följande. När det gäller regeringens avsikter beträffandestatsbidragen till privata daghem kan jag hänvisa till vad socialministernanförde i sitt svar på interpellationer av ochIngemar samt en fråga av . Som socialministern dåframhöll avser regeringen inte att slopa statsbidragen till enskilda daghem somdrivs utan vinstsyfte av familjekollektiv, organisationer eller andrasammanslutningar. Om den kommunala servicen gällerdaghem som bedrivs i uppenbart vinstsyfte finns det en rad principskäl att visastor tveksamhet till att genom statsbidrag uppmuntra sådan verksamhet. Fråganom statsbidrag till daghem som drivs i vinstsyfte övervägs f. n. isocialdepartementet. När det gäller den generella frågeställningen omstatsbidrag bör lämnas till privata företag med vinstintressen för verksamhetinom det kommunala området vill jag anföra följande. En viktig utgångspunkt måste vara att samhället har ettansvar för att grundläggande krav på rättvis fördelning, kvalitet ochdemokratiskt inflytande kan tillgodoses. Det blir då enhgt min meningnödvändigt att ställa upp bestämda villkor som garanterar samhällskraven.Annars är det risk för att dessa krav åsidosätts, eftersom vinstintressetsviktigaste drivkraft är att pressa kostnaderna, vinna en köpstark marknad ochhälla så höga priser som marknaden tillåter. Jag bedömer att sädana samhällsvillkor inte kan uppfyllasutan att ett regel- och kontrollsystem byggs upp. Denna aspekt har intehitintills beaktats i diskussionen om t. ex. privat daghemsverksamhet. Ettsådant regelsystem betyder både merkostnader för samhället och ökad byråkrati,vilket jag inte är beredd att medverka till. Jag vill i sammanhangetunderstryka att motsvarande reglering inte är nödvändig när det gäller stödtill enskilda daghem som drivs på ideell grund. Detta hänger samman med attsamhället och de ansvariga för driften i dessa fall har i allt väsentligtsammanfallande intressen. Detta ärmitt svar på första fråga. På den andra frågan vill jag svara följande. I kommunernapågår ett omfattande förändringsarbete. Nya verksamhetsformer prövas. Sågörs t. ex. försök med kommundelsorgan och brukarmedverkan. Vad staten i förstahand kan göra för att underlätta detta arbete är att se om antalet regler sombegränsar den kommunala handlingsfriheten kan minskas. Genom att uppmärksamt följaolika typer av kommunala försök kan staten också stimulera den lokalaverksamhetens utveckling. Jag skall här redovisa några initiativ som regeringenhar tagit. Stat-kommun-beredningen har i uppdrag att föreslå sådanaförändringar i det statliga regelsystemet som kan leda till ökad effektivitetoch minskade kostnader i den kommunala verksamheten. Beredningens arbetebedrivs i nära samarbete med företrädare för kommunerna. Därigenom finns enligtmin mening goda möjligheter att fånga upp och stimulera försök med nyaverksamhetsformer. Jag vill också hänvisa till demokratiberedning,som genom försök i kommunerna skall stimulera och utvärdera ny verksamhet, t.ex. lokala organ och brukarmedverkan. Utredningsarbetet med brukarinflytandesker parallellt med konkreta försök i vissa kommuner. Denna del av uppdragethar förtur. Om med sin sista fråga avser förslag somsyftar till att stärka den kommunala självstyrelsen och stimulera alternativalösningar i den offentliga verksamheten, kan jag nämna attstat-kommun-beredningen kommer att överiämna ett betänkande tillregeringen om försök med s. k. frikommuner. Min avsikt är att ett förslag skallkunna föreläggas . Jag vill dock i detta sammanhangunderstryka att syftet med en sådan försöksverksamhet inte är att lägga utsamhällelig vård och omsorg på privata företag. Det gäller i stället att prövanya former för samverkan mellan stat och kommun som bättre svarar mot lokalabehov och förutsättningar. Härigenom kan man också nå ett mera effektivtutnyttjande av resurserna. Om den kommunala servicen 6GUNNAR (); Först vill jag be att få tacka civilministernför svaret på min interpellation. Det är ett ypperligt svar. I all sin klarhetmarkerar det nämligen mycket tydligt att socialdemokratin skall akta sig föratt etablera sig som eft . Man talar gärna om nya vägar, men mandllåter dem inte att vara nya. När , regeringens särskilde skuggministerför frihetsfrågor, talar om frihet nämner han åtminstone att denna skulle kunnainnebära individuell frihet. Men när , regeringens skuggminister förkraven på avbyråkratisering och decentralisering, talar blir friheten enbart enfråga om att flytta makten från det ena kollektivet till det andra, inte att geindividerna själva mer att bestämma om. Individen skall möjligtvis få mer attbestämma om, genom att han eller hon som medlem i ett kollektiv t. ex. på ettsjukhus skall få bestämma när patienterna skall stiga upp - det som Holmbergkallar brukarmedverkan. Man skall däremot inte få möjlighet att bestämma varnågonstans man skall få sjukvård. Civilministern avvisar i sitt svarmöjligheten att genom privatiseringar öka de enskilda människornas,patienternas, valfrihet. Man skall få lov att rösta om vilken tid man skall gåupp ur sängen, men man skall inte kunna rösta om vilket sjukhus eller vilkenläkare man skall gå fill. Det är kontentan av vad säger. Civilministern talar gärna om behovet av att stimulerakreativitet och försöksverksamhet i kommunerna. Senast i dagens tidningar finnsett uttalande om denna hans vilja citerat. Men han menar att det enbartär denkreafivitet och den försöksverksamhet som är förenliga med socialdemokratiskadoktriner som skall tillåtas, inte kreativitet och försök som bygger på andraidéer än socialdemokratins - framför allt inte försök som kan visa att grundenför den socialdemokratiska välfärdsmodellen, kollektivismen, är underlägsen denvälfärd som bärs upp av enskilda människor, när de tillåts ta privatainifiativ. Den kommunala friheten, säger , skall begränsas till detsom är acceptabelt ur socialdemokratisk välfärdssyn. Det finns två saker att säga om detta. Först och främst är denna nya frihet en falsk frihet.Varken eller vill ge människorna eller kommunernanågon ytterligare frihet. Däremot kan man tänka sig att ge dem tillstånd attgöra vissa saker som de tidigare inte fått göra. Men man ger dem ingen frihetatt själva bestämma att göra detta. Frihet har med makt att besluta att göra.Någon sådan ytteriigare makt vill socialdemokrafin inte ge vare sig Om den kommunala servicen Civilministerns svar är mycket klargörande på denna punkt.Socialdemokratins frihet innebär att makthavarna kan vara litet mera generösamed att ge tillstånd - till att bygga kolonistugor, till att köpa öl påkvällarna eller till att bevilja en viss försöksverksamhet - mennågon egentlig förstärkning av den enskildes eller kommunens rätt att själv bestämma innehåller inte denna nya paketering av socialdemokratin. Den frihet som socialdemokratin nu kallar till särskildarådslag för att diskutera är egentligen endast ett slags "bara-ni-gör-som-vi-vill-frihet". Bara barnen går på kommunala daghem får föräldrarna varamed och påverka litet mer. Bara kommunerna inte prövar privata alternativ fårde bedriva försöksverksamhet. Bara man följer reglerna kan man slippa dem.Försök som strider mot socialdemokratiska doktriner tillåts inte, allra minstsådana försök som kan visa att privata alternativ är överlägsnasocialdemokratins sätt att bygga upp välfärden. Det är i grunden en vilsen och osäkersocialdemokrati som inte vågar låta två privata daghem öppnas på försök iSollentuna. Att barnen skulle fara illa i just dessa två daghem - med all denuppmärksamhet och all den opinionsbevakning som skulle ägnas dem - tror jaginte ens anser. Därför skulle jag vilja fråga , som säger sigvilja stimulera till försök: Vad är det egentligen ni socialdemokrater är räddaför med den typ av försöksverksamhet som det gäller i ? Är ni räddaför att det skulle falla lika väl ut som City Akuten och andra privatpraktiker,som också drivs i vinstsyfte? Eller är ni rädda för att inte bara kostnadernablir lägre, utan att dessutom servicen blir bättre? Eller är det så, som BoHolmberg faktiskt antyder i sitt svar, att privata läkare och privatatandläkare missköter sina patienter, eftersom de bedriver sin verksamhet ivinstsyfte? Är det så, , att fristående skolor missköter sinaelever? Jag skulle vilja ha ett svar på följande: Varför stårmänniskor i kö för att få betala mer till fristående skolor? Varför går människormed förtjusning till City Akuten, när de själva kan välja? Varför vill kommunerbedriva försöksverksamhet med privata barndaghem? Tror civilministern att detberor pä att dessa verksamheter är sämre? Det vore klokt av socialdemokraterna att göra klart försig varför man rycker ut som en brandkår så snart ett privat alternativ inomsjukvården, skolväsendet eller barnomsorgen dyker upp. Det är inte av omsorg ompatienterna, eleverna eller barnen som man i det socialdemokratiska lägret blirupprörd. Det är omsorgen om den egna ideologin som gör att man vill stoppaSollentunaförsöket. Här finns en avgörande begränsning för när hansäger sig vilja reformera den offentliga sektorn och minska byråkratin. Det finns ytterligare en sak att säga om BoHolmbergs och socialdemokratins nej till all försöksverksamhet som strider motsocialdemokratisk välfärdsideologi. Vi har i byggt upp - liksom man gjort i det övriga - envälfärd som tillmötesgår socialdemokratins krav på kollektivistiska Detta har skapat dyra och opersonligalösningar, utan någon valfrihet för den enskilde. Likaså har det gett denoffentliga sektorn monopol på viktiga verksamheter som sjukvård, barnomsorg ochskola. Och monopol stimulerar knappast till förnyelse och utveckling. ser vi i hur privata lösningar kan gelägre kostnader och bättre service. Vi kan se hur fristående lösningar konkrethar skapat förnyelse och utveckling, till skillnad från de offentligamonopolen. Exemplen är många. De problem som svensk ekonomi har är att hänföra till densocialdemokratiska välfärdsmodellens strukturkris. När ochsocialdemokratin envist säger nej till andra försök än dem som står påsocialdemokratisk grund, innebär detta att man i princip inte tillåter någraandra försök än sådana som bygger på att man modifierar den modell som manfaktiskt har misslyckats med. Därmed förvägrar man kommunerna en möjlighet attspara pengar. Detta gör att man tvingar fram en nedrustning frånvilken det saknas utvägar. När man minskar statsbidragen har kommunernanämligen endast att dra ner på verksamheten. De ges ingen möjlighet att prövanya vägar. Det nya "spår" som socialdemokratin talar om är därförbara ett sfickspår till det gamla vanliga spåret. I sitt svar säger civilministern attsamhällsorganisationen successivt behöver förändras för att motsvara människorsuttalade önskemål. Konkret innebär dock hans svar att samhällsorganisationeninte får förändras. Jag skulle vilja fråga civilministern: inte låtamänniskorna själva få tolka sina uttalade önskemål genom att välja mellanprivata och offentliga alternativ? I svaret säger civilministern vidare att sjukvård,utbildning och omsorg är frågor som lösts på demokratins väg,"förverkligad i stat och kommun". Detta är en mycket anmärkningsvärdutsaga. Den innebär nämligen att här drar en gräns gentemot andraverksamheter. Menar civilministern med sitt uttalande att det planeradeSollentunaförsöket strider mot det som lösts på demokratins väg? Det voreintressant att få svar på den frågan, för det skulle klargöra mycket. Är det odemokratiskt att låta människor själva väljaskola, sjukvård och barnomsorg? Är en småföretagare, en privatpraktiker, ellerKooperativa förbundet företeelser som står utanför demokratins väg? Omcivilministern hävdar detta, vill jag be honom klargöra hur demokrati kan stå imotsats till att människor genom privata alternativ får möjlighet att självavälja. Det vore intressant att få detta klarlagt, för här gårskiljelinjen i frihetsdebatten. Där socialdemokratin stöder kollektivets maktöver individen, under förutsättning att den utövas genom demokratiska beslut,stöder vi moderater individens makt att inte bara påverka de gemensammabesluten utan också att själv besluta om allt sådant som inte behöver beslutaskoUektivt. Civilministernhävdar i sitt svar att han hyser tvivel mot daghem som Om den kommunala servicen Otn den kommunala servicen bedrivs i vinstsyfte. Jag skulle därför vilja ställaytterligare en fråga; Innebär detta att civilministern anser att företag sombedrivs i vinstsyfte är dåliga i fråga om att visa servicevilja ochmedmänsklighet? Den praktiska verkligheten talar emot detta. En rad olikafristående och privata alternativ växer fram med styrka just därför att derasvinstintresse ger kunder, konsumenter och patienter en stark position, starkareän den någonsin kan bli i förhållande till institutioner som är oberoende avkundernas, konsumenternas, patienternas och barnens uppskattning. Just eftersom företag som bedriver verksamhet i syfte attfå vinst är så beroende av kunderna är behovet av regler och byråkrati mindre,tvärtemot vad civilministern säger i sitt svar. Jämför bara de offentligaförsäkringskassorna med försäkringsbolag, posten med bankerna, statliga verkmed privata företag! Vari finns vid dessa jämförelser något som bestyrker attbehovet av regler och byråkrati är större pä den privata sidan än på denoffentliga? Det är i själva verket så att byråkratin behövs närkundens krav blir mindre viktiga än politikernas. Privata barndaghem, som iSollentuna, skulle vara mer beroende av kommunens gillande än kommunens egnadaghem, eftersom kommunen - till skillnad från vad som är fallet när det gällerkommunens egna daghem - kan säga upp sitt avtal med . Kommunen hari sitt avtal med mycket noga skrivit in att barndaghemmet skallskötas enligt samma regler som de kommunala barndaghemmen. På vilket sätt, , kräver privata barndaghem.City Akuten och andra privata lösningar fler regler? Det finns ingenting i denpraktiska verklighet som vi ser som styrker detta. Därför vore jag gladom civilministern ville uppmärksamma oss på det som vi andra inte ser. Civilministern, som talar om "brukarmedverkan",,borde gå ett steg längre och tillåta ett nyttordsom jag villge honom på vägen,nämligen "brukarval", dvs. frihet att välja andra omsorgsformer än desom den politiska majoriteten och regeringen önskar. Jag skulle vilja avsluta med frågan: Varför ärcivilministern så rädd för att låta kommuner och föräldrar göra det valet? Ett parti blir aldrig ett , omman inte accepterar att människor får friheten att bestämma själva. Då blir manpå sin höjd ett "bara-ni-gör-som-vi-vill-frihetsparti". Anf.7 (): Civilministern säger i sitt svar att "det nödvändigaförändringsarbetet inom den offentliga sektorn måste utgå från medborgarnasbehov och önskemål". Ja visst, men det är precis det som den privatasektorn gör - den utgår från medborgarnas behov och önskemål. För atttillgodose medborgarnas behov och önskemål måste privata företag driva sinverksamhet så att det blir överskott. De kan inte som den offentliga sektorneftersträva underskott. Den offentliga sektorn kan ju alltid via skatter ta utmedel för att täcka underskottet. Privata företag däremot måste se till attverksamheten går ihop. Civilministern hänvisar i sitt svar till vadsocialministern sagt om att daghem får drivas "utan vinstsyfte avfamiljekollektiv, organisationer eller andra sammanslutningar. Vad däremotgäller daghem som bedrivs i uppenbart vinstsyfte finns det en rad principskälatt visa stor tveksamhettill att genom statsbidrag uppmuntra sådanverksamhet." Vi sade , , tillsocialministern att det primära ju inte är vinstsyftet, utan att det primära äratt tillgodose medborgarnas önskemål och behov. För att man skall kunna göradet måste rörelsen gå ihop. Detta är alltså ett medel - inte det primära. Civilministern säger bl. a.; "1 värt land har detvarit naturligt att tillgodose medborgarnas behov av gemensamma insatser genomatt bygga ut den offentliga sektorn. Sjukvård, utbildning och barnomsorg ärexempel på Det finns många skäl för att vi valt den Detviktigaste har att göra med solidaritet och rättvis fördelning." På s. 3 i svaret står det att det finns risk för attsamhällskraven "åsidosätts, eftersom vinstintressets viktigaste drivkraftär att pressa kostnaderna, vinna en köpstark marknad och hålla sä höga prisersom marknaden tillåter". Vad har då regeringen gjort? Den verkligt avgörandeinsatsen för att regeringen skall få svensk ekonomi på fötter var judevalveringen . Statsministern, finansministern och andra ministrar harfrån denna talarstol framhållit hur viktigt det är att pressa ned kostnaderna,att vinna en köpstark marknad och att ta ut de priser som marknaden tillåterför att vi skall kunna komma till rätta med vårt budgetunderskott. Men av någonegendomlig anledning skall man sä att säga lägga all rationell verksamhet åtsidan när det gäller att tillgodose behovet av barnomsorgen eller sjukvård. I svaret säger civilministern: "Vad däremot gällerdaghem som bedrivs i uppenbart vinstsyfte finns det en rad principskäl att visastor tveksamhet till att genom statsbidrag uppmuntra sådan verksamhet. "Med anledning av detta uttalande vill jag fråga; Finns det vad gäller de daghemsom bedrivs i uppenbart förlustsyfte några principiella skäl att visa stortveksamhet till att genom statsbidrag uppmuntra sådan verksamhet? Villcivilministern uppmuntra daghemsverksamhet som bedrivs i uppenbart förlustsyfte?I så fall finns det anledning för samhället att gå in med bidrag för att täckaförlusten. Är man då positiv, av principiella och praktiska skäl? Om den kommunalaservicen . Två moderater har här ställt några frågor,och jag skall försöka besvara dessa. frågar varför vi socialdemokrater inte villprivatisera svensk sjukvård. Jag har sysslat med sjukvård tidigare, och jag harträffat både svenska och utländska sjukvårdspolitiker och doktorer. En frågahar jag ställt till dem: Finns det något land i världen som har bättre hälso-och sjukvård än , i betydelsen sjukvård till alla? Alla har svarat attdet icke finns det.