prot · G70941 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag skulle gärna vilja fråga, om det bUr tillfälle attsvara pä det: Vad är det egentligen som mittenpartierna och tänkersig när det gäller jämlikheten i samhället? Vilka krav kommer ni att ställa påekonomin? Hur mycket kommer det som med ett vackert ord benämnsbesparingsförslag att gå ut över barnfamiljerna? Vi kanske kommer tillbaka tilldet i ett annat sammhang. är det här också en fråga om jämställdhet mellanman och kvinna. Barnomsorgens utbyggnad är faktiskt ett sätt att förbättradenna jämställdhet, så att den som så önskar kan gå ut i arbetslivet. Dä måsteockså samhället ställa upp. Talmannen anmälde att , anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägderätt till ytterligare repliker. 17ANN-CATHRINE (): Som redan har framfört i dagbrister det nya statsbidragssystemet i flera avseenden; Kommunaldaghemsverksamhet gynnas ensidigt, enskilda alternafiv och familjedaghemmissgynnas, deltidsförskolan får inget statsbidrag, lång daghemsvistelse görslönsam för kommunerna och anslagsutrymme för vårdnadsersättning saknas. Att vi moderater kritiserar regeringens förslag på dessapunkter är helt naturligt. Regeringens förslag leder till ännu större styrningav barnomsorgen i riktning mot kommunala daghem, till diskriminering avalternativ barnomsorg och till minskad valfrihet för familjerna att välja denomsorgsform de anser bäst. Alternativa vägar att driva och finansierabarnomsorgen försvåras. Mångfald, alternativ och valfrihet har aldrig varitviktigt för socialdemokraterna. Den politik socialdemokraterna driver medförvalfrihet för dem som har råd att välja något annat än samhällets omsorg. Moderat familjepolitik syftar fill att ge familjernastörsta möjliga valfrihet i fråga om hur man vill leva, hiir man vill fördelaoch kombinera värdarbete och ansvar i hemmet med förvärvsarbete och annatsamhällsengagemang. vilken barnomsorg man vill ha och vilken pedagogiskinriktning man vill ha på barnomsorgen för sina barn och på barnens skola. Detär familjen som måste välja - samhället skall stötta familjen när den väljer,samhället skall uppmuntra alternativ och mångfald. frågar man ofta varför familjerna föder så få barn.Det finns naturligtvis många orsaker till detta. Men jag tror att en del avsvaret ligger i att människor har kommit att uppleva att barn är ett hinder förvuxna. I den allmänna debatten framställs barn just som ett hinder i ställetför en glädje och en mening med livet. Denna inställning underblåses av attfamiljerna ges så få möjligheter att själva välja efter barnens behov.Alternativen är få och mångfalden uppmuntras inte. I stället styrs familjernain i ett sätt att leva och till en barnomsorgsform. Barnomsorg tycks ibland hakommit till för att lösa problem för vuxna, inte för barnens skull. För att familjerna skall få valfrihet krävs en reformeringav familjebeskattningen så att den bygger på hur många som skall leva påinkomsten. Det krävs avdragsätt för nödvändiga barnomsorgskostnader. Det krävsen värdnadsersättning, och detta är viktiga inslag i moderat familjepolitik.Göte har redan varit inne på detta , men det är viktigt och detförtjänar att understrykas. Likaså krävs att enskilda alternativ, alternativabarnomsorgsformer och föräldrakooperativ, stimuleras. Statsbidragssystemet förbarnomsorgen får därför inte styra familjen till en barnomsorgsform - kommunaltdaghem - utan statsbidraget måste vara neutralt. Det är obegripligt att interegeringen vill ge familjerna den trygghet som ligger i att kunna välja och attkunna påverka. skulle samhällets resurser då räcka till flerbarnomsorgsplatser, eftersom enskild barnomsorg regelmässigt är billigare.Enskilda alternativ ger fler platser till lägre kostnader än samhälletsbarnomsorg. Jag skall vidare imitt anförande tala om hur statsbidragssystemet påverkar deltidsförskolan, omfamiljedaghemmen, om vistelsetiderna och om kvaliteten på barnomsorgen. Enligt förslaget i propositionen kommer statsbidrag inteatt utgå till deltidsförskolan, de deltidsgrupper som motsvarar den tidigarelekskolan. Utskottets majoritet fillstyrker detta och säger i sin motiveringatt den allmänna förskolan inte bör bli statsbidragsberättigad med hänsyn tillatt detta inte varit förutsatt. Vidare säger majoriteten att statsbidrag till denna typ avverksamhet skulle innebära en omfördelning av bidrag till nackdel för främstdaghemmen. Statsbidraget skall utformas så att det främjar en fortsattutbyggnad av daghem och fritidshem, säger utskottet. Ja, inte utformas statsbidraget så att det gynnardeltidsförskolan, den allmänna förskolan för 6-åringar, utan tvärtom. Enligt socialtjänstlagen skall barn anvisas plats iförskola fr. o. m. det år då barnet fyller . Verksamheten ideltidsförskolan för 6-åringar omfattar i regel per barn och dag. Förskolan för 6-åringar är mycket viktig för barnenspersonlighetsutveck-lirig och innebär en social och pedagogisk träning införskolstarten. Barnomsorg och social hemhjälp Barnomsorg och social hemhjälp åringarna behöver en samlad pedagogisk gruppverksamhet medbarn i samma ålder. Deltidsförskolan har faktiskt kommit till enbart förbarnens skull, för deras behov, och det präglar också verksamheten. finns många 6-åringar i heltidsomsorg i kommunaladaghem med syskongrupper, och många av dem får inte den ålderssamordnadepedagogiska träning som de behöver. Såsom också framhålls i motion 571 avGörel och tenderar deltidsförskolan för 6-åringar attuppslukas av daghemsverksamhet. Särskilt i storstadsområdena är den härtendensen, mycket tydlig. Visserligen försöker man ordna gemensam verksamhetför 6-åringarna på vissa daghem, men detta kan vara svårt, speciellt på mindredaghem. Det finns risk för att den särskilda träningen av 6-åringarnaförsvinner. Förskolan för 6-åringar är viktig för barnen och den ärviktig för familjens valfrihet. Föräldrarna vet att barnen behöver denpedagogiska gruppträningen och vet att barnen får den inom den allmännaförskolan. måste föräldrarna naturligtvis ha möjlighet att låtabarnen gå i en förskola med alternativ pedagogik.. Vad innebär nu det nya statsbidragssystemet fördeltidsförskolan för 6-åringar? Eftersom deltidsförskolan inte får statsbidragoch statsbidrag i stället kommer att utgå för barnomsorg pä deltid, underförutsättning att barnen vistas där minst , är risken storatt korttidsdaghemmen kommer att ersätta deltidsförskolan. Trots att sådanakorttidsdaghem naturligtvis kostar betydligt mer per barn än deltidsförskolanför 6-åringar, blir det billigare för kommunerna med det nya statsbidraget. Hur kommer då kommunerna att göra? De kommer säkerligenatt försöka slussa 6-åringarna över till korttidsdaghemmen. Om valet stårmellan dessa två omsorgsformer, innebär regeringens förslag en direkt styrningtill det dyrare alternativet. Tvärtemot strävan att nå mångfald och valfrihetoch hushållning med knappa resurser, kommer det nya statsbidragssystemet attstimulera till dyrare lösningar, sämre lösningar och färre alternativ. De dyrare korttidsdaghemmen kommer att gynnas -deltidsförskolan för 6-åringar att missgynnas. Det finns risk för att denviktiga träningen för 6-åringarna inför skolstarten kommer att försämras. Deltidsförskolan för 6-åringar har också en alldelesspeciellt stor betydelse för glesbygdens barn och barnomsorg. De föreslagnareglerna torde komma att ytterligare diskriminera glesbygden, som harförhållandevis fler lekskoleplatser. Jag vill fråga socialdemokraterna: Vad vill ni egentligenmed deltidsförskolan? Vad syftar ni till? Är det meningen att de nyastatsbidragsformerna skall strypa deltidsförskolan? Familjedaghemmen spelar också en stor roll i glesbygdensbarnomsorg, men familjedaghemmen är viktiga alternativ och komplement även itätorterna. För dem som bor i glesbygd, för dem som arbetar på obekvämarbetstid, för dem som har spädbarn, för dem som har infektionskänsliga barneller barn som behöver en lugn miljö, är familjedaghemmen ofta den bästabarnomsorgsformen. Ändå föreslår regeringen ett system som gör det lönsammare för kommunerna att ensidigt satsa på daghem,trots att detta är den totalt sett dyraste omsorgsformen. Omsorg i familjedaghem är ett viktigt alternativ tillomsorg på daghem. Att uppmärksamma kvalitetsfrågorna i familjedaghemmen är enviktig uppgift för kommunerna. Härspelar naturligtvis den öppna förskolan eiistor roll. Att de öppna förskolorna får statsbidrag innebär ett stöd förfamiljedaghemmen, och det är bra. Men i övrigt är statsbidragssystemet njuggtmot familjedaghemmen och styr mot kollektiv omsorg. Det nya statsbidragssystemet främjar inte hushållning medknappa resurser. Ett statsbidragssystem som är neutralt till omsorgsform ochdär statsbidrag utgår även fill deltidsförskolan - det uppmuntrar mångfald ochalternativ och det styr inte till dyra lösningar och längre vistelsetider. Förslaget till statsbidragssystem innebär ju att dubbeltså stort fast statsbidrag skall utgå för de barn som är pä daghem sju timmareller mer. Förslaget innebär således en styrning mot längre vistelsefider,trots att de flesta är överens om att barn inte bör få för långa dagar pådaghem. Vi moderater anser att statsbidragen inte får utformas så att det blirlönsamt för kommunerna att hålla kvar barnen per dag än vad som ärnödvändigt. Man kan också befara att sjutimmarsregeln kommer attmedföra krångel, kontroller och kanske t. o. m. misshälligheter mellan personaloch föräldrar. Propositionen talar om en överenskommen och dokumenteradvistelsetid av i genomsnitt . Utskottets majoritet harförsökt klargöra hur sjufimmarsregeln skall tolkas. Trots detta kvarstår attdet kan bli lönsamt för kommunerna att försöka hålla kvar barnen för att fåhelt statsbidrag. Dessutom gör tidsreglerna att statsbidragssystemet blirkrångligt och att föräldrarna måste kontrolleras. Att statsbidragssystemet för barnomsorgen bör förenklasstår klart - det är de flesta eniga om. Men det bör ske efter principen att föralla barn i barnomsorgen skall ges statsbidrag med samma belopp oavsetttillsynsform. Det är ett enkelt system, som stimulerar till god hushållning ochtill utbyggnad av den alternafiva barnomsorgen. Ett sådant system ger kommunernastörre valfrihet, och det ger fler platser. Resultatet blir också bättrevalfrihet för familjerna. Det föreslagna statsbidragssystemet visar att regeringensambitioner att styra barnomsorgen mot institufionsbunden omsorg harfått väga tyngre än kraven på rättvisa, mångfald, valfrihet och effektivitet.Det är sorgligt också därför att kvaliteten i barnomsorgen till mycket stor delberor på om många alternafiv får växa fram, om nya pedagogiska idéerstimuleras, om nya modeller uppmuntras. Visst är det mycket bra att man numera på allvar försökerförbättra den kommunala förskolans pedagogiska innehåll. Det pedagogiskaprogrammet kommer att betyda mycket för att få en bättre kvalitet i förskolansinre verksamhet. Det är också synnerligen värdefullt att allt fler inser attföräldramedverkan i barnomsorgen är viktig för barnen. Barnomsorgen, särskiltde kommunala institutionerna, har ofta utgjort en isolerad barnvärld där detmesta varit tillrättalagt för barn. Förhoppningsvis kan det pedagogiskaprogrammet ge en större verklighetsanknytning och ge barnen en känsla av att debehövs. Men kvalitet i barnomsorgen är också att föräldrar kanvälja den barnomsorgsform och den pedagogik de anser vara bäst. Kvalitet ibarnomsorgen är att alternativa former och modeller får växa fram, attalternativ pedagogik och nya idéer får utvecklas, och att dessa nya former,modeller och idéer finns tillgängliga för alla som efterfrågar dem. Från fria skolor och förskolor har vi under årens loppfått mycket som senare påverkat samhällets skolor och förskolor i positivriktning. Vi har fått pedagogiska modeller, vi har fått fina exempel påföräldraengagemang och samverkan, vi har fått verksamhet efter barns behov.Därför är det så viktigt att statsbidragssystemet uppmuntrar till utveckling avde fria förskolorna och till mångfald - det är viktigt för kvaliteten i helabarnomsorgen. Jag vill fråga socialdemokraterna: ni inte att dennautveckling, dessa idéer och denna pedagogik är viktiga för att höja kvalitetenpå barnomsorgen totalt? Om ni inser det, varför har ni då en så njugginställning till den alternativa barnomsorgen? Vi moderater anser att det finns sä mångabrister i regeringens förslag att det inte kan accepteras- något som tidigareockså har sagts av . Jag yrkar därför bifall till de moderatareservationerna i betänkande 12. 18INGA (vpk) replik: Låt mig få göra en stillsam kommentar tillAnn-Cathrine anförande och säga att valfrihet i barnomsorgen får viförst när barnomsorgen är utbyggd så att alla barn som behöver och vill ha enplats i den också kan få det. Med tanke på att av barnen får enplats på daghemmen och på fritidshemmen har vi en lång väg att vandra,innan vi har förverkligat en väl utbyggd barnomsorg. Familjerna måste få välja, säger . Meni de undersökningar som gång på gång har presenterats har det visat sig attfamiljerna väljer en , kollektiv barnomsorg. Det är vad de vill ha. Attsedan barnen tvingas in i familjedaghem beror på att politikerna i kommunernahar prioriterat och byggt ut dessa hem, så att de i vissa fall täcker avbarnomsorgen, Föräldrakooperativa daghem har uppstått på sådana orter där maninte har byggt ut den kommunala daghems- och frifidshemsverksamheten.Föräldrarna har tvingats att själva starta kooperativa familjedaghem, därföratt den kommunala utbyggnaden av verksamheten har varit urusel. Det är inte första gången som vi får höra hur moderaternavill ordna barnomsorgen. De vill ha daghem som drivs i enskild regi, och devill lägga ut barnstugor på entreprenad efter något slags lönsamhetsprincip. Deräknar på så sätt med att få en billig barnomsorg. får vi väl rea-priserpä barnomsorgsplatserna. Jag påstår att den modell som går ispetsen för är helt livsfarlig. Tyvärr verkar även och attraherade av den. Det är livsfarligt att på detta sättköpslå om barnomsorgen. Det handlar om en social och pedagogiskomsorgsverksamhet som måste hanteras med mycket större försiktighet än attlägga ut den på entreprenad. Det är en verksamhet som kommunerna skall ansvaraför. Därför måste också kommunerna få medel att klara denna mycket viktigauppgift. Det får de tyvärr inte med föreliggande förslag från regeringen. Mendet är en annan fråga. Barnomsorg och social hemhjälp 19 () replik: har nog inte riktigt förstått dethela. Det är just för att öka antalet barnomsorgsplatser som det är oerhörtviktigt att utnyttja resurserna väl. Vi vet att den alternativa barnomsorgen,föräldrakooperativen osv. Men det är inte bara av det skäletsom de bör finnas utan också därför att de erbjuder en mycket god kvalitet.Mycket av det som vi har försökt utveckla i förskolan och skolan har utformatsi de enskilda förskolorna och skolorna. En stor del av den fina pedagogiken,modeller för föräldrasamverkan och annat har formats i de alternativaförskolorna. Det finns således, , två skäl för att bedrivabarnomsorgsverksamhet i enskild regi. Jag tycker att skall besökade enskilda förskolorna och föräldrakooperativen och ta del av hur fintarbetsklimatet är där och hur mycket gott som görs. 20 INGA (vpk) replik; jag har olika inställning till huruvida vi skall ha enskild eller kollektivbarnomsorgsverksamhet. Jag har faktiskt tagit del av verksamheten på dessaenskilda barnstugor och kommit fram till att de resurser som vi faktiskt har rsamhället bör användas till att skapa en väl utbyggd och kvantitativttillräcklig barnomsorg i regi. 21ULLA TILLÄNDER (c); Alltmer har man börjat ifrågasätta denoffentliga sektorns stora omfattning i . Det beror inte endast pålandets behov av att spara. Dess bättre har man pä många håll kommit bort fråntanken att samhället och institufionerna skall allt bestyra. får man det intrycket att denna omprövning av denoffentliga sektorn som det allena saliggörande har vunnit insteg också hossocialdemokratin. Landets vice statsminister stod för upptakten för etttagsedan, vilket påpekade tidigare i debatten. Man signaleradeen frihetskamp mot byråkratin och större svängrum för den enskilde. Men alltjämt är vanans makt stor. Det är inte så lätt attta sig ur de gamla nedkörda hjulspåren. Det märks särskilt när man går fråndeklarationer och ord till handling. Därför tänker och planerarsocialdemokraterna fortfarande i samma banor som ochkan inte tänka sig någon annan form av barnomsorg än den som planeras påcentral nivå. Irättvisans namn skall det erkännas att ett aktningsvärt försök har gjorts Barnomsorg och social hemhjälp att ta sig upp ur de inkörda hjulspåren. Då tänker jag påden omprövning som skedde, i vad gäller årsarbetarbidraget fillföräldrakooperativ och liknande. Den förändringen av propositionen är värd attnotera, för det är en ändring i rätt riktning. Men det är tyvärr ocksåsymtomatiskt att den skedde först sedan vi från oppositionen hade tagit uppfrågan i motioner och efter kraffiga protester från föräldrar, som ville tainifiafiv för att med gemensamma krafter lösa gemensamma problem. Frågan om föräldraledda daghem tas upp i tvåcentermotioner, som behandlas i socialutskottets betänkande nr 12, en med RuneGustavsson som första namn och en av . I motionerna krävs attföräldraledda daghem liksom annan barnomsorg i privat regi skall få sammamöjlighet till statsbidrag som kommunala daghem. Det finns en frisk fläkt över dessa okonvenfionella ochsmåskaliga försök, som med en inneboende och spontan kraft bryter det enhetligabyråkratiska system som helst vill vara allenarådande. Dessa familjeleddadaghem är bra exempel pä en företagsamhet och en företagaranda, som det ärnaturligt för oss inom att se positivt på. Den eller de som ser medskepsis på sådana här initiativ från föräldrars sida bör nog rannsaka sinamotiv och fråga sig om det inte i grunden är en inrotad skepsis motsmåföretagande och enskildas inifiafiv som är roten. Vad vi i vill ha är ett statsbidragssystem, sominnebär likställighet mellan enskilda och kommunala dag- och fritidshem samtmellan enskilda och kommunala deltidsförskolor. Det skulle få många blommor attblomma. Det skulle medföra att barnomsorgsverksamheten skulle bli mycketbilligare utan att för den skull förlora i engagemang från de berörda parternassida. Men framför allt skulle ett sådant statsbidragssystem medföraatt pengarna blir mer rättvist fördelade från regionalpolitisk synpunkt. Att det f. n. råder en obalans visar bl. a. en ledare iDagens Nyheter . Den innehåller upplysningar, som bordefå det föreslagna statsbidragssystemets ivrigaste förespråkare att börjaifrågasätta verkningarna av det systemet. Som framgår av ledaren rådertrefaldig obalans. Det har framhållits tidigare i debatten, men är värt attåter understrykas. Något mer än en tredjedel av förskolebarnen får del av denkommunala barnomsorgen, som kostar . länär speciellt gynnat med en oproportionerligt stor del: en tredjedel av alladaghemsplatser i landet. Dessutom utnyttjas daghemsplatserna mest av hög- ochmedelinkomsttagare. Det är förvånansvärt att socialdemokraterna accepterar ettsådant system. Sådana här siffror visar med stort eftertryck att detmåste ske en förutsättningslös omprövning av barnomsorgsresurserna, eftersomdet knappast lär bli mer pengar ätt förfoga över och de nuvarande skevheternainte borde accepteras längre. Tvä tredjedelar av förskolebarnen får alltsåinget alls av dessa mer än , och till denna grupp hörtydligen en stor del av barnen till låginkomsttagare. Detta problem lösesdefinitivt inte genom regeringens proposition. Ipropositionen föreslås att systemet med ett helt och ett halvt bidrag är till fördel för kommunerna och att problemet med 2/3-regelnundviks. Propositionens förslag kommer sannolikt att innebära mycket storaproblem för kommunerna och för föräldrarna. Regeringen borde erkänna att detenda motivet för sjutimmarsregeln är att staten måste spara pengar. Menbesparingssättet riskerar att slå hårt och orättvist. En undersökning somgjordes i 24 kommuner visade att det i genomsnitt var av de nuinskrivna barnen som var inskrivna för en vistelsetid . Dekommunerna kommer med det här förslaget alltså att få helt statsbidrag för bara45 % och halvt för av barnen. Det skall man jämföra med den nuvarandesituationen, då helt statsbidrag utgår för samtliga. För att undvika de kraftiga inkomstminskningarna kankommunerna tvingas införa styrande regler, så att bara heltidsbarn är välkomnai barnomsorgen. Utifrån sådana premisser måste man arbeta för en förändring ochen bättre balans, och då erbjuder vårt förslag om likabehandling en framkomligväg. Det kommer att ha en bättre regional spridning och gynnafler, det kommer att ta i anspråk enskilda initiativ, det tar också i anspråkdet kapital av ideell kraft som bör utnyttjas, och det kommer att ge utrymmeför stor variation och uppfinningsrikedom. , Dess bättre finns det i vårt land redan nu en hel delalternativa förskolor som man kan peka pä som exempel, och de skolorna tålverkligen en jämförelse. Det visar det förhållandet att de är eftersökta ochatt man ofta står i kö för att få en plats. Redan av det skälet borde det fåfinnas fler. Att det inte finns tillräckligt många hänger samman medatt de har haft många ekonomiska problem att brottas med. Att de å andra sidantrots allt är så många som de är illustrerar växtkraften hos dem som arbetarför att hålla skolorna vid liv och utveckla verksamheten. Det är många tusentimmar av frivilligt arbete som läggs ned på administration, pä städning osv.,och där är det inte förbjudet för föräldrarna att göra en insats för det egnabarnet. Vårt bidragssystem skulle öppna möjligheten för sädana häralternativ och därmed valfriheten för många fler grupper. Alternativa förskolorskall inte behöva ha en klang av exklusivitet. Det här innebär inte att manifrågasätter den kommunala förskolan som det huvudsakliga alternativet. Att denutgör ett av alternativen kommer inte att göra den sämre. Olika former, olikametoder och olika pedagogik berikar ömsesidigt varandra, och dessutom är ettinslag av konkurrens mellan förskoleformer inte alls något argument motalternativa förskolor. Jag vill verkligen med eftertryck fästa uppmärksamheten päatt förekomsten av Waldorf- och Montessoriförskolor liksom av kristnaförskolor fyller ett djupt känt behov hos mänga, och det kan man inte i längdennonchalera. Att det finns möjlighet att lägga in sådana förskolor medannan huvudman i kommunernas barnomsorgsplan och ge dem samma förutsättningarsom den kommunala tas upp i motion 741 av och mig, vilken ocksåbehandlas i detta betänkande. Med tanke på vad tidigare sade omhuvudmannaskapet skall jag citera vad utskottet enhälligt säger, nämligen"att det inte finns Barnomsorg och social hemhjälp Barnomsorg och social hemhjälp något hinder mot att i den kommunala barnomsorgsplanen taupp deltids förskolor som drivs av andra huvudmän än kommunen, exempelvis försam lingar i , fria samfund och ideella organisationer .Dessa deltidsförskolorkan alltså utgöra alternativ till kommunala deltidsförskolor. De kommer emellertid i likhet med den kommunala deltidsförskolan inte i åtnjutande av statsbidrag eftersom verksamheten i regel inte överstiger -- ." Här vill jag också betona det som sägs i reservation 7,där vi reserverar oss för lika behandling när det gäller statsbidrag till deolika verksamheterna, såväl deltidsförskolor som daghem och fritidshem. Föräldrars rätt att utöva påverkan på sina barn i den formsom alternativa förskolor innebär måste finnas, och det är en insikt som alltfler har börjat tillägna sig. Jag vill också i det här sammanhanget liksom RuneGustavsson nämna vårdplatsersättningen som ett inslag utan vilket valfriheteninte blir tillräckligt mångsidig.