prot · G709162 · 1983-12-31 00:00:00 — Motiveringen är att barnomsorg intekan bedrivas av vinstintresse utan att förlora i kvalitet. Och så föreslås nuförändringar i statsbidragsreglerna för enskilt bedriven verksamhet. Återigenfår doktrinen sista ordet gentemot det praktiska förnuftet. Varför inte inta enöppen attityd och se vad ett sådant initiativ kan ge? Insynen i verksamhetenkan ju inte vara något problem, varför kvaliteten lätt kan kontrolleras. Detär inte alls säkert att barnomsorgen i sin kommunala utformning nått sinfulländning. Därför kommer möjligheterna till enskilda initiativ, försöksverksamhet,fantasi och konkurrens att berika. Inte ens förekomsten av ett visstvinstintresse när det gäller daghem och fritidshem kan enligt vår uppfattningförstöra en verksamhet som i övrigt uppvisar resultat vad gäller kvalitet etc.i jämnbredd med barnomsorgen i övrigt. Här bör den gamla regeln gälla: avfrukten känner man trädet. Kan ett träd enklare och effektivare än ett annatframbringa lika goda frukter, desto bättre. Densjälvklara rätten för föräldrar att själva svara för barnomsorgen skulleegentligen inte behöva påpekas, och inte heller att den skall ekonomisktvärderas. Ändå finns det anledning att i det här sammanhanget göra det, i allsynnerhet som man i många familjer gör det valet att en av föräldrarna stannarhemma på hel- eller delfid medan barnen är små. Vi i har den uppfattningen- och det har vi arbetat för - att samhällets stöd till omsorg ombarnen måste utformas så att det omfattar alla barn. En vårdnadsersättning gerföräldrar och barn möjlighet till ökad samvaro och är ett uttryck för att detarbete som utförs i hemmet med små barn är en värdefull insats, för denenskilde men också för samhället som helhet. Vi kräver att olika former av barnomsorg, i hemmet, kommunala ellerenskilda omsorgsformer, skall jämställas. Det förutsätter också att en utbyggdvårdnadsersättning blir en naturlig del av den familjepoHtiska arsenalen. Vifår hoppas att ni socialdemokrater inte längre håller fäst vid era stelbentadoktriner utan lyssnar på föräldrarna. Jagyrkar bifall fill reservationerna 1, 2, 3, 5 och 6 som är fogade fillsocialutskottets betänkande 31. 130 (): tog beslut om ett nytt statsbidragssystem förbarnomsorgen. Det var ett beslut med stora brister, främst av två skäl. För detförsta diskriminerar reglerna den barnomsorg som inte drivs av kommunernasjälva. För det andra kommer de nya reglerna att tvinga fram längre vistelsetider för barnenpå dagis än vad föräldrar i allmänhet önskar och vad som kan antas vara bra förbarnen. Redani samband med beslutet slungade socialistiska majoritet sinbannbulla över daghem som drivs i företagsform. Majoriteten stäHde nämligen somvillkor för att statsbidrag skulle kunna utgå, att daghemmet drivs "utanvinstsyfte". Syftet med den formuleringen, som skapade en deltolkningsdiskussioner, var att förhindra att barnomsorg drivs i företagsform. Socialministernhar blivit så förtjust i detta förbud att han återkommit tillriksdagen med ett särskilt tillägg till riktlinjerna förstatsbi-dragsgivningen. Propositionen är sannolikt helt överflödig. Redan detförbud som den socialistiska majoriteten här i hade snickrat tillförhindrade effektivt daghern i företagsform. Men socialministern såguppenbarligen en möjlighet till ett indignationsnummer. "Inte skall väldet snöda vinstintresset tillåtas exploatera föräldrars behov av god omsorg ombarnen", har varit den demagogiska vändning som har upphöjts tillpropositionstext. Slagorden har därmed tagit makten över tanken. Så har ocksåpropositionen blivit ett utomordentligt illa genomtänkt och slarvigt hopkommetaktstycke. Låt mig illustrera med ettpar exempel. 1propositionen föreslås, att daghem som avses drivas i "uppenbartvinstsyfte" inte skall ges statsbidrag. Men vad menas med uppenbart? Ärdet en avsedd skillnad mellan att driva något i vinstsyfte och att driva någoti uppenbart vinstsyfte? Ärdet vidare tillåtet att driva daghem med hjälp av statsbidrag om man inteuppger vinstsyfte som motiv eller om man driver det med en kronas förlust? Ochvad menas f. ö. med "vinst"? Om det arbetande kapitalet ges sammaersättning, dvs. ränta, oavsett om det är eget eller främmande kapital,uppkommer då vinst? Eller vilket vinstbegrepp avser man tiHämpa istatsbidragsreglerna? Ipropositionen säges vidare, att privata daghem skall tillåtas om huvudmannenhar "anknytning till en ideell organisation". Det står inte är ideellorganisation, utan har anknytning till ideell organisation. Vad betyder det?Betyder det t. ex. att om ett daghem behövs i ett bostadsområde som ägs av ,HSB kan starta ett sådant daghem och kanske t. o. m. driva det med vinst, medanom fastigheterna ägs av ett privat fastighetsbolag, man är. förhindrad attöppna ett sådant daghem. Eller betyder det att något av arbetarrörelsens mångabolag skulle kunna starta ett daghem i företagsform? Eller vad menas medanknytning till förening? Uppräkningenav principiella frågeställningar av detta slag skulle kunna flerfaldigas. Dettaräcker för att visa att propositionen är ett under av oklarhet. Jagrespekterar den farhåga som finns någonstans där bakom, nämligen att barnomsorgskulle kunna bli ett geschäft för oseriösa företag. Jag hyser den oron själv.Men den stillas inte av att man förbjuder daghem som drivs i företagsform ochtillåter andra daghem. Den risken undanröjer man, om Statsbidrag till alternativa barnomsorgsformer man ställer krav som måste uppfyllas oavsett vem somdriver barndaghemmet, krav som rör det pedagogiska innehåHet, personalensutbildning, lokalernas kvalitet, krav på att man måste ta barn ur dagiskön etc.Sådana krav bör stäHas, och såvitt jag förstår är vi ense om att så bör ske. Men vad är det för fel på principen, att alla somuppfyller dessa krav ges möjlighet att med statsbidrag som grund starta ochdriva daghem? Kommunerna har att avgöra huruvida dessa krav tillgodoses.Därmed faller alla invändningar. I propositionen räknas upp ett antal mer eller mindrekonstruerade hot som skulle dyka upp, om man tillät att daghem drevs iföretagsform. Det kanske inte skulle ta emot alla barn, det kanske skulle ledatill segregering, det kanske skulle hålla högre taxor, ha sämre lokaler,anställa outbildad personal osv. Men alla dessa invändningar- stupar på sammaskäl, det nämligen att kommunen avgör vilka som skall få rätt att driva daghemeller inte få denna rätt. Det är kommunen som har att värna om kvaliteten ibarnomsorgen och se till att den upprätthålls, oavsett vem som är huvudman.Vilket är motivet att däröver ställa extra kriterier för enskilda daghem? Detkan i varje fall inte vara barnens eller föräldrarnas intressen som då tas tillvara. Det finns bara en princip som håller, nämligen attbehandla alla som uppfyller dessa krav lika. Alla andra principer leder till sämrebarnornsorg, till färre platser och till sämre utnyttjande av befintligaresurser. Om man följde denna enkla princip, skulle man också undgåatt diskriminera sådan barnomsorg som man nu tillåter, men behandlarstyvmoderligt från socialdemokratisk sida. Jag tänker på föräldrakooperativ ochandra ideellt drivna daghem. De får med nuvarande regler lägre"statsbidrag än de som kommunen själv driver. Motivet för denna ordning är attföräldrakooperativ och andra ideella huvudmän lyckas driva daghemmen till lägrekostnad, även när de har samma personaltäthet och uppfyller aHa andra krav somkan ställas. Det klarar de, därför att åtskilliga arbetsuppgifter, t. ex. desom rör administration och städning, sköts av föräldrarna själva och attföreningar, kyrkor och andra som driver daghem tillhandahåller egna lokaler somställer sig billigare. Som tack för dessa samhällsgagneliga insatser bestraffasdetta ideella arbete med lägre statsbidrag. Det är att åka snålskjuts påidealiteten. Hur skevt det kan bli visar exemplet med Centralföreningenför daghem i . Här har barnstugor eller motsvarande drivits i dennaregi långt innan kommunen började intressera sig för det. Det här fungeratutmärkt. Det har gett föräldrarna stort inflytande och inneburit korta beslutsvägar,till allas belåtenhet. Kommunen har haft full kontroll över verksamheten. Med nuvarande konstruktion av statsbidragen går det inteatt fortsätta på detta vis. Daghemmen måste kommunaliseras för att man skall fåut fullt statsbidrag. Staten tjänar alltså inte en krona på knepet att sänkastatsbidraget för enskilda, men det leder tiH krångel och omorganisation fördessa föreningar och för kommunerna. Inte ett enda barn extra blir bättre omhändertaget för det,inte en enda förälder ytterligare får hjälp med barnomsorgen. a. de skäl som jag här har tagit upp måste propositionen ges det myckethårda omdömet att vara något av det sämsta, mest illa genomtänkta och slarvigthopkomna aktstycke som lagts på bord. Attregeringen hade bort tänka igenom frågan en gång till har vi fåttbelägg för. Jag tänker på den kommande debattboken med intervjuer medfinansministern, som det redan har refererats till. Jag tycker - låt mig sägadet - att det är stimulerande att också företrädare för ett partis ledningvågar gå ut med och antyda att det finns delade meningar inom parfiet. Jagtänker inte häckla er socialdemokrater för det. Däremot är det klart att vi iriksdagen har rätt att få reda på vilken Hnje som egentligen är regeringens,socialministerns eller finansministerns. KjelUOlof kommer idenna bok in på frågan om alternativ inom den offentliga sektorn, och han sägerdär att "konkurrens leder till ytterligare förbättringar av de offentligasystemen". Gäller det också barnstugorna? "Ja,om jag förstått saken rätt så menar ju de, som vill pröva privat drivnadaghem, att dessa ska följa de regler som samhället ställer upp, de ska tabarnen ur kommunernas kö i den ordning, som kommunerna bestämmer och de skainordnas i den kommunala daghemstaxan. Då har jag svårt att bli särskiltupphetsad." Kjell-OlofFeldt har fattat saken alldeles rätt. Det vi förordar är alltså att statsbidragutgår på lika villkor för alla som uppfyller dessa krav. Och den som tänkerefter och inte låter hetsa upp sig av sin egen retorik kan naturligtvis intebli särskilt upprörd av en sådan ordning, utan måste tvärtom tycka att den ärförnuftig. Feldtfortsätter: "Vi har ju i praktiken redan ett privat entreprenörsystem iden kommunala barnomsorgen och det är de kommunala dagmammorna. De ställer uppmed sina egna hem istället för att kommunen bygger särskilda dagis och de tarhand om barnen i stort.sett efter eget huvud men efter de regler som kommunenfastställer. För det får de en viss ersättning. Det kan väl inte vara någonavgörande skillnad om flera dagmammor skulle slå ihop sig i ett företag ochdriva samma verksamhet. Dessutom- och det är kanske viktigast - så är ju många föräldrar faktiskthänvisade till privata lösningar, som samhället inte har det minsta att sägatHl om." Socialministernär tyvärr inte här, annars skulle det vara naturligt att uppmana honom att görapå samma sätt i det här fallet som han gjorde när det gällde propositionen omänkepensioneringen, att ta tillbaka den och tänka på saken en gång till. Detskulle hedra regeringen om man sade: Låt oss se över den här frågan ytterligareen gång. Kanman, , som företräder regeringspartiet i den här debatten, hoppas påen sådan klok eftertänksamhet? Statsbidrag till alternativa barnomsorgsformer Jag yrkar avslag påhemställan i utskottsbetänkandet och bifall till reservationerna 1, 2 och 4. Anf, 131 INGA (vpk): Det finns enkla, ofrånkomliga fakta att kommaihåg när man talar om barnomsorg. Jag skall nämna några sådana fakta som jagtror har betydelse för denna debatt. av förskolebarnen saknar fortfarande daghemsplats. Omman utgår ifrån och är överens om att barnomsorg är bra för barnens egen skull,måste alltså dessa få en plats, helst . En annanfaktauppgift är att 1983 förvärvsarbetade enligt SCB av de kvinnor som harbarn i förskoleåldern. Samhällsstrukturen och familjeförhållandena har förändratskraftigt . föder kvinnor i genomsnitt 1,6 barn. Detbetyder att många barn växer upp utan syskon, växer upp ensamma. Detta ställeri sig krav på barnomsorg. Genom påtvingad befolkningsomflyttning av arbetsmarknadsskälhar släktskapsband och vänner försvunnit. Många människor bor i stora, anonymabostadsområden i socialt, kulturellt fattiga förortsområden. aväktenskapen går av olika anledningar sönder. Alla dessa fakta ställer också krav på en bra barnomsorg -krav på en trygg och kontinuerlig barnomsorg. Barnomsorg är, och skall framgent också vara, samhällelig,och i detta fall en ansvarsfråga. Det är samhället som skall svara förbåde en tillräcklig utbyggnad och en bra kvalitet. Alla privata ekonomiskavinstintressen skall hållas utanför. Kommunerna skall upprätthåHa enkvalitativ kontroll över barnomsorgen. De borgerliga menar att man skall kunnadriva barnomsorg för ett vinstintresses skull. Tanken att driva daghem ivinstsyfte med föreståndaren som verkställande direktör med ansvar för störstamöjliga ekonomiska avkastning av barnens omsorgsbehov är helt absurd.Effekterna av ett lönsamhetstänkande betyder ännu mindre personal, ännu flerbarn i barngrupperna, ännu högre föräldraavgifter, lägre lön för personalen,sämre lokaler, ännu mindre material och sämre mat. En eller annan, eller alla,av dessa negativa följder måste till för att göra barnomsorgen lönsam. Vpk:s barnstugearbetare hade en debatt i Stockholmangående privata daghem. En från Pysslingen Förskolor ABansåg att det är rimligt med en viss vinst på satsat kapital! Vi har lagt osspå en vinstnivå på , och det hymlar vi inte med, sade denne TomasBerglund. Jag tycker att det säger ganska mycket om hur det skulle kunna bli omman släppte loss tanken på en privatisering av barnomsorgen på det här sättet.Man försämrar kvaliteten ytterligare. Vad som behövs inom barnomsorgen ärtvärtom en stor satsning på kvalitativa förbättringar på aHa de punkter som jagtidigare räknade upp. Det behövs en uppåtgående kurva. SAF-styrda daghem måste vi säga ett absolut nej till. Detgör också regeringen i den proposition som vi diskuterar . Att drivadaghem på entreprenad strider också mot andemeningen i både kommunallagen ochsocialtjänstlagen, om man ser till de rättsliga aspekterna på att driva daghem. Privata,entreprenaddrivna daghem och vårdnadsbidrag är borgerlighetens förslag när detgäller barnens behov av bra omsorg. I en kärv arbetsmarknadssituation skallkvinnor på ett förstucket sätt tvingas tillbaka fill spis och grytor. Helstskall vi också föda fler barn - utan smärtlindring. Detkan låta bestickande när man säger att om man kan få betalt för att man tarhand om andras barn, så kan man väl Hka väl få betalt för att man tar hand omsina egna. Hemarbetet utmålas som kvinnornas mission. Om ekonomiskt beroendeoch ofrihet säger man ingenting. Vart tog kampen för kvinnornas rätt tillarbete och ekonomiskt oberoende vägen? Borgerligheten förpassar kvinnofråganflera decennier tillbaka i tiden. kan man ju fråga sig. Jo, därför attkvinnorna inte längre behövs på samma sätt som tidigare på arbetsmarknaden. Detpassar en borgerlig syn på kvinnan alldeles utmärkt, och körs frågan omvårdnadsbidrag fram i alla möjliga sammanhang. Jagtror, herr talman - jag är alltså inte säker - att socialdemokraterna avvisartanken på vårdnadsbidrag. En reservation kommunisterna ärfogad vid detta betänkande, i vilken vi avvisar alla planer på någon form avvårdnadsbidrag. Av socialdemokraternas majoritetsskrivning framgår att fråganom vårdnadsbidrag skall beredas inom ramen för den familjeekonomiskaberedningsgruppens arbete. Denna skall, enligt utskottet aHtså, inte varabunden av i förväg gjorda uttalanden från sida. Dethär är detsamma som att ge ett Hllfinger beträffande tanken på vårdnadsbidrag.Och det lillfingret vill vänsterparfiet kommunisterna inte ge. Ett lillfingerkan så lätt bli en hel hand, som bekant. Därför markerar vi en hårdareinställning än socialdemokraterna i fråga om vårdnadsbidrag. Med detta yrkar jag bifalltill reservafion nr 8. Jag vill också tala litet om hemarbete och om vem som skall utföra det.Vi har ju redan kommit in på det här med vårdnadsbidrag. Som det är nu så ärdet kvinnor som utför detta viktiga arbete som ligger utanför marknaden, som ärinformellt och oavlönat. Mycket av det arbete som utförs i produktionen skullealdrig fungera utan kvinnornas reproduktiva arbete. Det här reproduktivaarbetet måste synliggöras. Det informella arbetet måste män och kvinnor delapå. Förutsättningar för en sådan delning måste skapas bl. a. genom , ändrade boendeformer och en utbyggd barnomsorg. Det reproduktivaarbetet innehåller så stora värden och så många glädjeämnen att männen måste fåmöjligheter att uppleva dessa. Men det är också tungt, slitsamt och evinnerligtåterkommande. När det gäller ansvaret i det avseendet måste männen avlastakvinnorna. Både män och kvinnor skall delta i såväl det reproduktiva som detproduktiva arbetet på lika villkor. Vardagslivet måste få nya dimensioner.. Samhällethar inte tagit hänsyn till kvinnors nya situation med lönarbete och huvudansvarför boende och reproduktion. Kvinnor har individuellt försökt hitta olika sättatt knyta ihop vardagens skilda delar, förvärvsarbete, boende och omsorg, ochpå så sätt fått vardagen att nödtorftigt fungera. Men kvinnor deltar i alltförliten utsträckning i fackligt och politiskt arbete. Jag menar att kvinnor intebara skall ha rätt till ett förvärvsarbete och ett 11 protokoll 1983/84:161-162 familjeliv utan ocksåskall ha möjlighet att deha i samhäHets politiska liv bch därmed vara med ochforma framtiden. Detär viktigt att slå fast att kvinnors ökade förvärvsfrekvens har haft oerhörtmånga positiva effekter. Och det kan aldrig bli fråga om att gå tillbaka tillden situation där kvinnan blir försörjd av en förvärvsarbetande man. Mendet är också vikfigt att erkänna att utvecklingen inte har lett till någonjämställdhet mellan män och kvinnor. Kvinnor arbetar deltid på én hårtkönsuppdelad arbetsmarknad. Förenklat kan man säga att en del av detraditionella kvinnojobben flyttats ut ur hemmen och förvandlats till lönarbete- men är det kvinnorna som utför det mesta av detta arbete. I det starka krafter främst från de borgerliga, i den ekonomiska krisenstecken som vill föra detta arbete tillbaka till hemmen. Värderingen av olikaslags arbete avspeglas i språkbruket, och kvinnors arbete står inte högt ikurs. Produktion av t. ex. bilar, bombplan och videoapparater definieras somnärande, riiedan reproduktion, genom vård och omsorg när det gäller människoroch genom t. ex. tvätt och städning när det gäller ting, betecknas som tärandearbete. Kvinnorsarbete, både ute i förvärvsarbetet och inom hemmets rani, måste synliggöras ochvärderas - men inte med vårdnadsbidrag eller andra former av tillbakasträvandesmå bidrag. Tvärtom måste kvinnors arbete försvaras, barnomsorgen byggas ut,sextimmarsdagen genomföras och nya boendeformer börja gälla. Anf, 132 (): Representanterna för de tre borgerliga partierna har i sina inledningsanförandensamtliga tagit upp uttalande om barnomsorgen. Jag kommer attgöra er besvikna - jag tänker nämligen inte här i kammaren debattera innehålleti en intervjubok som jag inte själv har läst och som kanske inte heller någonannan i kammaren läst, och jag tänker inte heller här debattera lösryckta citatfrån tidningspressen; Jag utgår nämligen ifrån att vi debatterar och tarställning till socialutskottets betänkande 31 méd anledning av regeringensproposition 177 om statsbidrag till alternativa barnomsorgsformer. Menjag vill ändå inledningsvis slå fast ett par saker: Vi har inget ministerstyre.Regeringen är kollektivt ansvarig för de propositioner som framläggs. Och deriktiinjer på olika områden, också beträffande barnomsorgen, som föregåendesocialdemokratiska partikongress antog ligger fast till kommande partikongress. Iproposition 177 föreslås vissa ändringar i de regler som antogs av idecember 1983. De nya reglerna iimebär att affärsmässigt drivna daghem ochfritidshem faller utanför statsbidragsreglerna. Ikorthet innebär förslaget att statsbidrag lämnas till barnomsorg i form avdaghem och fritidshem som drivs av någon annan än kommunen under följandeförutsättningar: 1. att den som driver daghemmet eller fritidshemmet aritingenär en sammanslutningav föräldrar som gemensamt tar ansvaret för omsorgen om sina egna barn, elleren sammanslutning som har anknytning till kyrklig verksamhet, erbjuder en speciellform av pedagogik eller andra liknande ideella grunder, 2. att daghemmeteller fritidshemmet är upptaget i kommunens barnom-sorgsplan och 3. atv daghemmeteller fritidshemmet uppfyller de krav som finns.för motsvarande kommunalverksamhet, dvs. att verksamheten bedrivs fortiö-pande, att barnen är inskrivnaoch att en överenskommelse finns om barnens vistelsetid. I propositionen betonas att barnomsorgen är en kommunaluppgift, vilket också slås fast i socialtjänstlagen, och att kommunerna i sinplanering måste ha en helhetssyn på barnomsorgsverksamheten. Hänsyn måste tastill bostadsområdens speciella behov, till föräldrarnas arbetstider och till endel barns behov av särskilt stöd. Prioriteringar måste kunna göras så att vissabarnstugor under särskilda perioder får extraresurser. Om vinstintresset äravgörande för vissa daghem och fritidshem är det sannolikt att verksamhetenkommer att förläggas till områden som kan betraktas som lönsamma, där behovenav extra insatser inte är så stora. Risken för en segregation är därmed stor.Behoven av.kontinuitet i verksamheten är viktig. BHf kommunen beroende avnågon annan för t. ex. tillgången på nödvändiga lokal- eller personalresurserkan kontinuiteten allvarligt äventyras. Ett omfattande utvecklingsarbete inombarnomsorgen pågår i landets kommuner. förs diskussioner bland administratörer och berörd personal om vad som kan göras för att barnomsorgen skall bli ännu bättre. Jag viH starkt understryka att de erfarenheter och kunskaper som finns hos de yrkesgrupper som arbetar inom barnomsorgen bättre kan tillvaratas. Så sker också på många håll . Genom att ge personalen ett större inflytande över sin arbetssituafion och genom att ge dem ökade befogenheter att själva fatta beslut och ta ansvar för den dagliga verksamhe ten, är jag övertygad om att vi skulle få ett bättre resursutnyttjande inom barnomsorgen. I reservation nr 2 yrkar de tre borgerliga partiernaavslag på propositionen. Utskottet har tidigare under detta tagit ställningtill en motion i vilken det begärdes att statsbidragsreglerna skulle ändras så.att statsbidrag inte i någon form skulle kunna utgå till privata daghem sombedrivs i vinstsyfte. Utskottet ansåg då bl. a. att om en daghemsverksamhetbedrivs i vinstsyfte riskerar lönsamhetsintresset att komma i konflikt medintresset av en god kvaHtet på barnomsorgen. Utskottet vidhåller dennainställning och ställer sig bakom de skäl mot vinstdrivna daghem som framlagtsi propositionen, och som på ett övertygande sätt visar att statsbidrag intebör utgå till affärsmässigt drivna daghem och fritidshem. Jag yrkaravslag på reservation nr 2. I reservationerna 1, 3 och 4 föreslås principiellaförändringar av det statsbidragssystem som antogs av i december 1983.Man anser att statsbidraget bör bygga på en princip som innebär HkstäHighetmellan enskild Statsbidrag till alternativa barnomsorgsformer Statsbidrag till alternativa barnomsorgsformer och,kommunalbarnomsorg, och man begär en höjning av statsbidragen till bl. I reservation 5 begärs en utvärdering och redovisning avstatsbidragens styrande verkan vid organiserandet av olika former avinstitutionell barnomsorg. var samma frågor uppe tillbehandling i i samband med behandlingen avkompletteringspropositionen. Utskottet har inte ändrat inställning i frågorna,och mot den bakgrunden yrkar jag avslag på reservationerna 1, 3, 4 och 5.