prot · G70936 · 1983-12-31 00:00:00 — Närnu kravet ställs alt lönlagarna även skall ha laglig rätt att gå ur eller slåutanför en facklig organisation, om de vill göra det, motsätter sigsocialdemokraterna delta. Del parti som kämpade för friheten alt tillhöra enfacklig organisation har övergått till att bekämpa den frihet som delinnebär all även kunna slå utanför facket. Förmyndarrollen är uppenbar. Närsocialdemokratin kämpade för den aHmänna rösträtten gjorde den del, som jagnyss sade, under parollen "en man, en röst". har man övergivit den principen. Kollektivanslutningenvar ett "tvång till frihet". Tvånget att inte själv få besluta om gå in som medlem i del socialdemokratiska partiet kunde ha upphört dendag som arbetarna fick rösträtt och föreningsrätt. De har alltså rösträtt, och de borde själva ha rätten allbesluta i egna angelägenheter. Men trots detta vill socialdemokraternafortsätta alt inskränka den rätten. När man i ett representanlskap i enstoravdelning beslutar om kollektivanslutning gäller inte tesen "en man enröst", Den tesen gällde inte då jag själv blev kollektivansluten tillsocialdemokraterna, trots att jag var riksdagsman för ett annat parti. Beslutetfattades av 87 personer i represenlanlskapel, ett beslut som gällde all alla deandra 6 200 medlemmarna i avdelningen skulle vara politiskt anslutna tillsocialdemokraterna. Då var de övrigas röster inte med. Då gällde inte principen"en man en röst". Jag kan ta ett annat exempel: En man frånSydsverige berättade för mig följande. En arbetskamrat komoch sade till honom: "Vi beslöt all du ska vara sosse," Jag har här gett en del exempel på den nya förmyndarrollsom socialdemokraterna har tagit på sig. Den här inställningen kommer fullttill ullryck i den enda mening varmed den socialdemokratiskautskotlsmajoritelen avvisar motionerna om att kollektivanslutningen skaUupphöra. Man skriver: "Det måste få ankomma på de fackligaorganisationerna själva att falla beslut i sina egna angelägenheter." Häravslöjas förmyndarrollen på ett mycket klart sätt. Del är ju inte de fackligaorganisationernas angelägenheter det handlar Vissa grundlagsfrågor, m. m. Vissagrundlagsfrågor, m. m. omnär del gäller den enskildes lillbörighel till ett visst politiskt parti. Detär i allra högsta grad den enskildes egen angelägenhet, inte fackets. Arbetarnabehöver inga förmyndare. Ge oss vårt människovärde tillbaka, skulle vi kunnasäga. Återge oss rätten all bestämma i våra egna angelägenheter precis somandra människor. Socialdemokraternabehåller kollektivanslutningen, trots all inga tidigare giltiga skäl kvarstår.Men socialdemokraterna vill ha de fackanslutnas pengar. Både ochHilding har i olika riksdagsdebatter erkänt att pengarna är skäletför att behålla kollektivanslutningen. För att behålla möjligheten altfortsätta att plocka av fackföreningsmedlemmarna pengar är alltsåsocialdemokraterna beredda alt trampa på den enskildes rätt all själv beslutaom sin parlilillhörighel. Jag undrar vad de socialdemokratiska idealisternafrån början av 1900-lalet skulle säga om att del i särsklass rikaste partiet iSverige beter sig så, utfrågning av den socialdemokratiska partisekreteraren som finns redovisadi betänkandet ger partisekreteraren en glättad och delvis felaktigbild av verkligheten. Han säger all informationen skall vara korrekt och nåsamtliga medlemmar. Så bar inte varit fallet, absolut inte. Detföreligger oerhört stora brister på denna punkt. En majoritet av fackelskolleklivanslutna medlemmar har inte en aning om delta. Informationentill ledningen inom del socialdemokratiska partiet tycks vara minimal, eftersomhan inte känner till något om trakasserier. Hanerkänner vad vi alllid har hävdat, nämligen all det här inte är en fackligfråga, ulan en fråga för del socialdemokratiska partiet. Han säger, all omriksdagen fattar beslut om förbud mot kollektivanslutning, skulle partiet fåändra sina stadgar. Det vill han av allt att döma inte vara med om. Hansäger sig också dela den förre socialdemokrafiske partisekreteraren uttalanden om att den socialdemokratiska partikongressen lar överriksdagens uttalanden. Det är ett ytterst märkligt yttrande av en som förfäktaratt han är demokrat, men det visar också nödvändigheten av lagstiftning påområdet, för ett egendomligt resonemang om inflytandet i partiet. Först sägerhan att den fackliga organisationen behöver ett politiskt inflytande, därförväljer man kolleklivanslulningsformen. säger han: "Del är intemöjligt för en lokalt ansluten facklig organisation att utse representanter ien lokal partiorganisations styrelse, utan man nominerar på vanHgt sätt. "Och senare i utfrågningen säger : "Det är ändå genommedlem.skapel som m.an får ett direkt poHtiskl inflytande. Om en lokal fackligavdelning ansluter sig, kan den tala med stor tyngd i den lokalapartiorganisationen." Dessa uttalanden går tvärtemot varandra. Hurskall för resten kollektivanslutna få mer politiskt inflytande i delsocialdemokratiska partiet, när partiet inte ens vet vad de som blivitmedlemmar genom kollektivanslutning heter? Partiet får ju bara veta antalet ochinte namnen. Hanger också ett ganska intressant svar på en fråga om vad som händer om en medlemsom redan är ansluten till socialdemokraterna även blir kollekliv- ansluten.Han svarar: "Sannolikt stryker man del enskilda medlemskapet, eftersomvederbörande blir kollektivt ansluten," Detta måste vara en ren osanning,eftersom del socialdemokratiska partiet inte vet vad de medlemmar heter somkommer in som medlemmar genom kollektivanslutning, och det har bedyrats altendast en enda inom facket skaH vela vilka som har reserverat sig motmedlemskap. Jag villfråga: Vad är sanning? Del är också intressant att på en direkt frågasvarar alt han inte kan ange vilka som sitter i den kommitté somsocialdemokraterna bar utsett för all se över kollektivanslutningen, trots allhan själv är ordförande i kommittén. Nej, låt den enskilde själv bestämma sinpartitillhörighet. Vi behöver inga fackliga eller politiska förmyndare. Vimåste sälla stopp för socialdemokraternas profilbegär och utsugning avfackföreningsmedlemmar. Jag yrkar bifall till reservationerna 2, 3 och 5 ibetänkandet, där del finns moderater företrädda bland reservanterna. : sade all man för en ständigdiskussion med de två tredjedelar av fackföreningsmedlemmarna som inte ärkolleklivanslutna om hur samarbetet skall fördjupas mellan socialdemokratiskapartiet och facket. Då är det bara att vänta all vi tre moderater här iriksdagen som är LO-anslulna får en diskussion med ! Vissa grundlagsfrågor, m. m. 45STEN i (m): Jag tillhör den stora grupp människor i vårtland som är med i två politiska partier. Dels är jag frivillig medlem hosmoderaterna, därför all jag tror att detta parti har de bästa möjligheterna attklara vårt lands problem, dels är jag via Metall 4 i kollektivanslutentill SAP. Låt mig först som sist klargöra att jag anser att kollektivanslutningtill ett politiskt parti är en förnedrande värvningsmelod. Det går säkert mycket lätt att få en stormajoritet av del svenska folkel all säga ja till uppfattningen att medlemskap iett politiskt parti endast och enbart skall baseras på den enskildes eget friainitiativ. Del är beklämmande all 700 000 LO-medlemmar via kollektivanslutningi dag är medlemmar i . Del är lika beklämmande alt SAP tar emot pengari form av medlemsavgifter. Som jag ser det, måste detta baseras på en uppenbar nonchalansmot människors förmåga alt själva tänka och handla. Varför vill man då intesluta med denna verksamhet? Svaret på den frågan blir att del här handlar omstora pengar, Per medlem blir ju inte avgiften så stor, men sammantaget handlardet om många miljoner. Vad som gör saken ännu värre, om del nu är möjligt, äratt många som är medlemmar i via kollektivanslutning inte känner till sittmedlemskap. De har alltså ingen aning om delta. Vad får man då som kollektivansluten till SAP? Får manmedlemsinformation hemskickad på posten? Får man medlemstidningar hemskickade?Nej. Får man kallelse till hemskickad i brevlådan? Svaret blir nej.Det enda man får är den i och för sig tvivelaktiga förmånen all betala Vissagrundlagsfrågor, m. m.. medlemsavgift till ett parti som man kanske inte vill varamed i och som man kanske inte känner till alt man är medlem i. Det har ju sagtstidigare att namnen på medlemmar inte finns hos det lokala partiet. Varför skulle man i stället inte prova den metod som allaandra politiska partier i vårt land tillämpar, nämligen att tänkbara medlemmarfår chansen att frivilligt bestämma om de vill vara med eller ej? Låt facket gåut med en informationskampanj, där man talar om sin syn på medlemskap i . Ensådan kampanj kan drivas dels på arbetsplatserna, dels via fackförbundstidningarna.Inbetalningskort för medlemsavgift kan ju delas ut på arbetsplatserna ellerbifogas fackföreningstidningarna. Är då risken stor att postverket kansketvingas tillgripa övertidsarbete ute på postkontoren, därför att ett stortantal medlemmar i ivern all komma in i SAP skulle storma dessa kontor? Jag kannog garantera alt så inte kommer att bli fallet. Jag är starkt medveten om attSAP och facket delar min uppfattning i denna fråga. Man.gjorde ett försök viden avdelning nere i , där man slutade med kollektivanslutningen. Del varbara som blev nya medlemmar, medan man tidigare hade haft en hundraprocentiganslutning. Del behövs ingen högskoleexamen - del räckermer än väl med min "avbrutna folkskola" - för alt begripa alt dennautveckling har föregåtts av en mycket kraftig aktivitet från fackets sida. Ändåhar resultatet blivit minst sagt magert. Och jag förstår att facket och SAP ärmycket bekymrade när man ställs inför sådana resultat. Den ytterstakonsekvensen kan ju innebära en starkt försämrad ekonomi - och del är det somdet i själva verket handlar om. Som jag sagt är det alltså min bestämdauppfattning att en stor majoritet av svenska folket-ja, t. o. m. bland LO:smedlemmar-menar att del är den enskilde själv som efter egen övertygelse skallbestämma om medlemskap i ett politiskt parti önskas eller ej. Del skall intebestämmas på fackliga möten, där man ibland inte ens har rätt att votera. Trots detta är del ganska få som reserverar sig. Varför?kan man då fråga sig. På den frågan finns det självfallet flera svar. Som jagtidigare sagt är del många som inte vet om alt de är medlemmar, och i detfallet saknar de ju alla skäl alt reservera sig. Vissa avdelningar godkännerbara användande av särskilda blanketter. Andra kräver all man skall göra ettpersonligt besök på avdelningen. Men det finns ytterligare besvärligheter. Närman går till ett postkontor här i eller någon annanstans här i landetmöts man ofta av affischer om. att ett brev betyder så mycket. Men om man skallavsäga sig medlemskapet i SAP, baserat på kollektivanslutning, så är ett brevmed egen namnteckning oftast av noll och intet värde. En annan orsak till del låga antalet reservanter ärsjälvfallet all det per individ gäller en liten summa . Del medför altdel är många som inte vill sälla i gång den här cirkusen. Hur otroligt del än låter så finns delfaktiskt avdelningar som inte betalar tillbaka avgiften till dem som man hargodkänt som reservanter efter alla turer som de nu måste genomgå. Man görprecis som många andra i vårt samhälle - man skyller på datorn. Sä säger man att dehär pengarna i stället skall överföras till den fackliga studieverksamheten.Detta innebär ju alt vissa medlemmar i fackförbunden får betala en högre avgiftän andra. Vad jag egentligen tycker om den formen av verksamhet vågar jag intedelge kammarens ledamöter, för det är knappast tryckbart. Jag håller fullständigt med dem som säger att lagsfiftningmåste tillgripas mot kollektivanslutning. All påstå alt kollektivanslutningenär en fråga om demokrati måste vara helt fel. Vad det i stället handlar om ärdet faktum att det är ett uppenbart missbruk av demokratin. skulle jag vilja göra följande lillaulmaning. Jag jobbar från och till nere på . Jag är medlem av LO, ochjag är medlem av Metallfyran. Inom parentes skall del väl sägas, att till någralokala fackliga potentaters förtvivlan har jag ett mycket gott förhållande tillmina arbetskamrater och till många andra nere på . Den eller de som idenna kammare tycker att kollektivanslutningen är en demokratisk och bra metodall värva medlemmar kan följa med mig nere på . Jag skall medglädje begära permission. Sedan kan vi gå ut till mina arbetskamrater och tillandra på och fråga dem vem de anser skall bestämma hur man skall blimedlem i ett parti - om det är facket eller om del är den enskilde. Vidare kanvi ställa frågan: Vet ni om att ni är medlemmar i ett politiskt parti? Jag troralt svaret på dessa frågor skulle bli en stor överraskning för många anhängareav kollektivanslutningen. Jag yrkar bifall till de moderata reservationerna. Vissa grundlagsfrågor, m. m. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. I (statsformen) Utskottets hemställan bifölls med 292 röster mot 15 förreservation 1 av . 2 ledamöter avstod från alt rösta. Mom. 2 (den negativa föreningsfriheten) Utskottets hemställan bifölls med 166 röster mot 145 förreservation 2 av m, fl, 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 3 (egendomsrätten, närings- och yrkesfrihelen) Utskottets hemställan bifölls med 168 röster mot 146 förreservation 3 av m. fl. Mom. 4 (fri- ocb rättighetsreglernas tillämpning) Ulskollels hemställan bifölls med 294 röster mot 18 förreservation 4 av . Mom. 5 (kollektivanslutning till politiskt parti) Först biträddes reservation 5 av m. fl. med146 röster mot 17 för reservation 6 av . 149 ledamöter avstodfrån att rösta. Nr 36 Härefter bifölls utskottets hemställan med 150 röster mot 145 för Onsdagenden reservation5 av m. fl. 18 ledamöter avstod från alt rösta. Å klagarväsendets regionala organisation 7 §Åklagarväsendets regionala organisation Föredrogs justitieutskottetsbetänkande /84:6 om åklagarväsendets regionala organisation m. m. (prop.1982/83:158). 46GUNILLA (): Centraliseringens vind blåser åter över vårtland. Koncentration och storskalighet är del centralt dikterade påbudet.Centralisering likställs med effektivitet. Ju större allting blir destoeffektivare kan verksamheten bedrivas - tror man. Alla andra faktorer tycksvara helt ovidkommande. Missgreppen från 1960-lalel upprepas. Maktenkoncentreras och verksamheter centraliseras. I kämpar vi för en helt annan inriktning. Vi villinte lämna någon möjlighet till decentralisering oprövad. Genom all sprida maktoch verksamhet vinns många fördelar. Exempelvis kan enskilda människorsresurser tas till vara på ett bättre sätt. Besluten blir merverklighetsförankrade, och genom nära obyråkraliska kontakter kan arbetetdrivas effektivt. Del går en ideologisk skiljelinje mellan centralister ochdecentralister. I är vi övertygade decentralister. 'V'i tror påmaktspridning liksom vi tror på en spridning av olika funktioner. Vår uppfattning vann i början av 1970-talel gehör hosmånga väljare. De insåg de klara fördelar som en decentraliseradsamhällsutveckling innebär. Den stora uppslutningen kring cenleridéerna oroadesjälvfallet andra partier. Efter att först ha förlöjligat vårdecenlraliseringsfilosofi började de nu all i tal och skrift använda ordetdecentralisering. Det skorrade onekligen ganska falskt ibland men många väljaretrodde på deras ord. Under de centerledda regeringarna logs många steg idecentraliserad riktning. Visserligen tog det lid och långbänkenfick las fram, men envetna arbete gav resultat. En irendändring var påväg. Med en socialistisk regering är vi tillbaka tillcentraliseringslänkande och storskalighet igen. Beklagligt nog sluter moderateroch folkpartister upp bakom den linjen. De har ingenting förstått och ingentinglärt av 1960-talels missgrepp. Den verksam.het som. vi nu skall fatta beslut om ärlänsåklagarna och deras organisation. Nuvarande 21 länsåklagarområden kommerattminskas till 13, vilket innebär all flera län fortsättningsvis inte kommer allha någon egen länsåklagare. De parfier som är centraliseringsivrare tycker självfalletatt det inte är något att bråka om. Del kommer all beröra så fåarbetstillfällen, och vem älskar en länsåklagare? Regeringen räknade säkertkallt med att del inte skulle bli någon parfipolitiskt besvärlig fråga.Förmodligen kom det stora antalet motioner som en överraskning. Inte mindre än 26 motioner lämnades med anledning avregeringens förslag. Del är del största antalet i någon enskild fråga filljustitieulskotiel som jag kan erinra mig under mina i utskottet.Motioner som undertecknats av representanter för samlHga partier går emotcentraliseringen och omorganisationen. För hemmaopinionen är det tydligenviktigt. Återstår all se om del är lika viktigt att i handling fullfölja linjenhär i . Jag ser frågan om länsåklagarnas organisation som entestfråga huruvida talet om decentralisering bara är en läpparnas bekännelseeller om del har reell innebörd. De sakliga argumenten för denna omorganisationär ytterst ihåliga. Det framgår klart av olika remissvar - inte minst frånåklagarna själva. Föreningen säger om den föreslagnaändringen bl. a. följande. "Den antas leda till ökade kostnader, minskadeffektivitet och betydande tidsspillan på grund av ökad reseverksamhel ochförsvårade utredningsförhållanden. Delta både på längre, men överblickbar siktoch än mer under några övergångsår, då åklagarorganisationen rivs upp-i ettulomordenfligt ansträngt verksamhelsskede." Del är alltså den syn på frågan som kommer från demänniskor som känner till verksamheten bäst. Jag tror på deras bedömning. Detär en centralistisk klåfingrighet all nu göra förändringar på regional nivå, dåbåde central och lokal nivå är föremål för översyn. är det en politisknaivitet att tro att förändringen skall leda till minskade kostnader och ökadeffektivitet. Som jag nämnde tidigare beklagar jag verkligen all moderater ochfolkpartister i utskottet ställer upp för förslaget. Hela omorganisationskarusellen drogs upp i en utredning.Hur de olika sammanslagningarna skulle gå till tycks ha vållat åtskilligthuvudbry. Del märks på de hårresande argument som anförs. Jag vill ta exempelfrån mitt eget län, . Man har haft svårt att finna någon lämpligregionbildning som länet naturligt kan ingå i. Anledningen till att Skaraborgär svårplacerat är bl. a. all delar av länet graviierar mot ,medan länet i övrigt har sin inriktning mot i första hand och iandra band , Vad kan nu detta betyda på vanlig svenska? Jo, genomstudium i uppslagsverk har jag kommit fram till all graviiera är lika medunderkastad gravitation i överförd betydelse, dras, röra sig. Med andra ord ärSkaraborg ute och rör på sig än mot det ena, än mot del andra hållet. Alt enenhällig länsstyrelse i motsatte sig att bli av médlänsåklagarorganisationen liksom all inte vill ha dennaförändring har inte regeringen tagit någon hänsyn till. Helt lakoniskt anför departementschefen: "Någraegentliga skäl emot den föreslagna regionbildningen kan jag inte finna. "Således skall länsåklagaren i försvinna till . Del får räcka med detta som exempel på halsbrytandeargumenlafion. Vad vill då vi i ? Anser vi all allt är gott och väl mednuvarande verksamhet? I en reservation bar vi närmare utvecklat våruppfattning. A klagarväsendets regionala organisation en förändrad samhällsutveckling och brottslighet kan delfinnas skäl att överväga både organisatoriska förändringar ochresursförstärkningar. Men vid en sådan översyn måste hänsyn tas till värdet aven väl decentraliserad organisation. För regionall verksamma åklagare är detviktigt att hålla kontakter med övriga regionala myndigheter, att kunna verkasom förundersökningsledare och att utöva tillsynen över åklagarna idistrikten. Det gäller i särskilt hög grad bekämpningen av den ekonomiska ochorganiserade brottsligheten. Från sida har vi visat på vägar all somden decentraliserade regionala organisationen bevaras förstärkalänsåklagarmyndigheten. Vi har nämnt en samförläggning avlänsåklagarmyndigheterna med distriktsåklagarmyndigheten på kansliorten och -beträffande de s. k. enmansmyn-digheterna - en förening av tjänsten somchefsåklagare i distriktet där länsåklagarmyndigheten är förlagd med tjänst sombiträdande länsåklagare. Vi från vill således ha en samlad översyn av helaåklagarväsendet, och innan denna är klar skall del inte ske några förändringar.Jag yrkar bifall till cenlerreservalionerna i detta betänkande. 47BERTIL (): Det här med decentraliseringsfilosofioch talet om storskalighet och om folk som inte hade lärt sig någonting ochdärför inte hade glömt någonting lät så högtidligt, att jag tänkte alt jagskulle börja med att lägga en synpunkt på det genom all tala om för kammarenvad det här rör sig om. Centraliseringen är alltså att 21 länsåklagardistriktförvandlas till 13: Del är inte någon särskilt stor centralisering. Man kannaturligtvis tala om storskalighet, om man räknar i procent och säger att delskall skapas organisationer där länsåklagarnas antal ökas , dvs. frånen till två, men jag tycker att inte heller del är särskilt storskaligt. Dettaär vad saken gäller. Låt mig nu erinra om att åklagarväsendet i vårt landförstatligades . Del fick då den organisatoriskautformning som det fortfarande har. var åklageriet väsentligen enkommunal uppgift, och man kan väl fortfarande säga alt kommunindelningen i vissutsträckning präglar basorganisalionen inom åklagarväsendet, även om inte allakommuner utgör eget åklagardistrikt. Det regionala organet, den fastalänsåklagarorganisationen, var däremot liksom riksåklagaren en nyskapelse. Vihade visserligen landsfogden tidigare på den regionala nivån, men han fördeladesig på olika arbetsuppgifter. Nästan från början visade det sig alt den nya regionalaorganisationen var behäftad med vissa svagheter. Länsåklageriel var i principlänsanknulet i geografiskt hänseende, men de tre minsta länen ansågs ändå varaför små för all kunna utgöra underiag för en egen myndighet, och de ladesdärför samman med angränsande län. Vi fick därmed de 21 länsåklagarmyndighetersom jag har talat om. Av dessa 21 är 13 enmansmyndigheter. Där finns alltsåbara en befattningshavare med länsåklagarbefogenhel, medan övriga åtta myndigheter har två eller flera med sådan behörighet. 1 bådafallen tillkommer naturligtvis den kringpersonal som behövs pä ett sådantkansli. Länsåklagaren eller, om det finns mer än en, den som ärchef för myndigheten har att tillse, att åklagarna i åklagardistrikten fullgörsina skyldigheter, och han skall inspektera underställda myndigheter.Han skall också verka för att bestämrnelserna om åtalsunderlåtelse, om annansärskild åtalsprövning samt om strafföreläggande tillämpas riktigt ochenhetligt på det lokala planet. Vidare skall-naturligtvis-länsåklagaren biståunderställda åklagare med råd och upplysningar i deras verksamhet. Möjligen kanman säga att detta, när organisationen tillkom, var tänkt som länsåklagarenshuvuduppgift. Därutöver skulle länsåklagaren fullgöra åkla-garuppgiflen i måldär denna uppgift är särskilt krävande eller då den av annat skäl bör fullgörasav statsåklagare. När denna senare arbetsuppgift, dvs. åklagaruppgiften, för20 år sedan lades på länsåklagaren såg brottsligheten, framför allt den somföranledde särskilt krävande insatser från åklagarens sida, ut på ett heltannat sätt än . Den beskrivning jag nu har gett av länsåklagarensarbetsuppgifter - som endels beslår av administrativ verksamhet samt tillsynoch ledning och endels av åklagarverksamhet - är enligt min uppfattningtillräcklig för att förklara varför en myndighet som bara har en endabefattningshavare med behörighet alt fullgöra dessa uppgifter är myckel sårbar.Utryckningar från länsåklagaren för att hjälpa till med lokala frågor ellerför att utföra inspektionsverksamhet ställer, i varje fall temporärt,myndigheten utan en befattningshavare med behörighet att besluta eller ge råd iärenden, som kan vara brinnande aktuella - på annat håll inom länet; för attinte tala om de komplikationer som uppkommer vid sjukdomsfall, semestrar ellerannan ledighet. Sedan organisationen tillkom har, som jag.redan sagt,brottsligheten förändrats, liksom också brottmålens karaktär.