prot · G70910 · 1983-12-31 00:00:00 — Ungdomsgarantin kan bli verklighet, bli mer än en sötpolitisk karamell. Unga människorges chansen att få behövas. Medge att förslaget motsvarar en känsla i densvenska folksjälen: "Man ska inte bara ta emot bidrag och gå och dra. Manska få göra rätt för sig." AMS går från "kontantlinjen" till"arbetslinjen". Att ungdomarfår arbeta i lag kan innebära gemenskap, identifikation, att de egna idéernabetyder något och tas till vara. Det finnsmeningsfulla arbetsuppgifter för ungdomarna, och samhället skall ta ansvar föratt de blir utförda - i miljövård, omsorg, turism, föreningsliv, för att nämnabara några områden. "Samhällsförändringarna har gjortungdomen till en 'väntetid'. Ett slags tomrum mellan barndom och vuxenhet. Enkänsla av att inte behövas, av utanförskap", skriver ien rapport. Nog är det hög tid att ta unga människor i anspråk, deras ,synpunkter och kunskaper. Därför måste målet vara åttatimmarsdag för alla iungdomslagen, t. ex. genom att arbete och utbildning varvas. Därför måste god handledning betonas som en förutsättningför att åtgärderna skall lyckas och kommunerna stöttas på lämpligt sätt. Därför måste regler och förordningar utformas så att deverkligen ger utrymme för lokala initiativ och försök och fungerarobyråkratiskt. Därför måste vilja och ambitioner uppbådas från bådekommunpolitiker och fackliga organisationer för att skapa okonventionellalösningar, så att man verkligen tar till vara ungdomarna som en resurs - intebara som ett problem! I , och många fler kommuner arbetar man påett sådant sätt och utifrån det långsiktiga målet om fasta jobb på heltid ävenför unga människor. : Det viktigaste just nu är att inte tappa måletur sikte. Omfördelning av samhällsresurserna från arbetslöshetsunderstöd tillfasta arbeten, ja, fördelningsfrågorna i stort är ofrånkomliga politiskauppgifter på vägen till målet, som är arbete åt alla. På försättsbladet till den senaste rapportenfrån länsarbetsnämnden i står det: "ÄNTLIGEN - har det inträffatatt antalet arbetslösa personer en månad är lägre än samma månad föregåendeår." Vi värmlänningar tar chansen att glädja oss åt denna lillaljuspunkt, liksom vi är tacksamma för att regeringen i proposition 27 görsjukhemsbyggen möjliga och därmed skapar nya jobb i länet. Byggarbetslöshetenkommer ändå att kräva ytterligare åtgärder för att stävjas. Regeringen vet ,att är vi inte nöjda med förslagen så säger vi ifrån. Som län i förvandlingprövas vi ju hårt, och över 10 000 människor går arbetslösa. Politiskt förtroende ochhandlingskraft är nödvändigt när massmedia nästan rapporterar omomvandlingens konsekvenser: 50 jobb bort där, varsel och uppsägningar på någonannan ort och ungdomar som flyttar. Ungmoderaterna i sade sig ha räknat ut, att inomtre är skulle löntagarfonder ha skaffat sig avgörande inflytande i värmländsktnäringsliv. Över blev inflytelserik ägare till storbolag ilänet! Vi socialdemokrater kan lova att inte backa för kapitaletnär det gäller att ta strid för . Vi behöver löntagarfonder ochekonomisk demokrati. Allra sist, herr talman! Efter att ha lyssnat på dessaharmsna inlägg från oppositionen undrar jag över att tungan inte blir svart påen del, när de dömer socialdemokraterna för brutna vallöften,medan de själva sade att det var alldeles för attåstadkomma förändringar. 65IVAR (): Jag beklagar att inte energiministern kanvara närvarande i kammaren när vi skall diskutera energipolitikens betydelseför sysselsättning, ekonomi och miljö. har jag full förståelse föratt hon måste prioritera överläggningarna med den indiske energiministern, ochjag uppskattar att hon har lämnat besked om orsaken till att hon inte kannärvara. Socialdemokraterna har sedan de återkom tillregeringsmakten fört en mycket ryckig och i långa stycken dåligt underbyggdenergipolitik. Det har också i många avseenden fått mycket negativakonsekvenser för bl. a. sysselsättning och ekonomi. Detta faktum förändras inte av att energiministern i tidoch otid gör mycket tappra försök att framställa den socialdemokratiskaenergipolitiken som konsekvent och långsiktig. Den grundläggande och långsiktiga målsättningen förenergipolitiken är att "successivt utveckla ett energisystem i huvudsakbaserat på varaktiga, helst förnybara och inhemska energikällor och med minstamöjliga miljöpåverkan". För att vi skall kunna bygga upp ett energisystem ihuvudsak baserat på förnybara och inhemska energikällor krävs konsekvent tvåprioriteringar. För det första måste alla möjligheter till att spara ocheffektivare använda energi tillvaratas. Detta har en avgörande betydelse föratt vi skall kunna minska den totala energianvändningen, vilket är nödvändigtför att vi i huvudsak skall kunna täcka vårt energibehov med förnybar energi. För det andra måste användandet av förnybar energikonsekvent främjas före användandet av lagrad och mer miljöpåverkande energi. Socialdemokraterna har inte varit medvetna om ellerförstått nödvändigheten av dessa prioriteringar. Vi har från gång pågång påpekat detta, men först i efterhand har socialdemokraterna delvis följtde goda råd vi gett. Vi sade att det var fel att prioritera torvföre skogsbränsle. Det ensidiga stödet fill torveldade anläggningar har fåttjust de negativa effekter som vi förutsåg. I regioner där överskottet avskogsbränsle är uppenbart styrs investeringarna mot den mer miljöpåverkande eldningen medden inte förnybara torven. Vi föreslog att stödet skulle gälla såväl eldningsanläggningarför skogsbränsle som torveldade anläggningar, så att en regional ochenergipolitiskt förnuftig avvägning kunde göras från fall till fall.Regeringens politik har på ett beklagligt sätt medverkat till att försenauppbyggandet av och försvaga marknaden för skogsbränsle. Resultatet känner vialla. Flisberget har vuxit. Företagare som trott på energipolitikenslångsiktiga målsättningar och satsat på förädling av skogsbränsle harekonomiskt drabbats hårt, och sysselsättningen har minskat. försöker regeringen att ställa något till rätta genomatt tillmötesgå ett gammalt centerkrav på att man skall ta bort momsen fråninhemskt bränsle. Vi noterar med tillfredsställelse denna åtgärd och stödjerden helt, men den kan inte reparera den skada som redan har skett. Vi har från ända hävdat att det finnsstora mängder spillvärme och annan lågvärdig energi som med hjälp avvärmepumpsteknik kan förädlas och lämna ett betydande bidrag till vårvärmeförsörjning. Utvecklingen på detta område har faktiskt t. o. m. blivitbättre än vad vi förutsade och 1981 förhånades för. Socialdemokraterna handlartrots detta som om kartan gäller före verkligheten. Självfallet måste detbetydande tillskott till energibalansen som utnyttjande av värmepumpar och spillvärmeutgör avräknas mot "sämre energislag". Detta är ännu mera självklartnär den totala energiförbrukningen dess bättre är betydligt lägre än vadsom förutsågs i energibeslutet . Kan något vara mer naturligt än att dessa värdefullaenergitillskott avräknas mot ett sådant miljöpåverkande importbränsle som kol?För socialdemokraterna är detta tydligen ingen självklarhet. Genom talet hösten1982 och även i fortsättningen om att det krävs minst 25 storakoleldningsan-läggningar har socialdemokraterna förhindrat många satsningar påinhemska bränslen och slagit de första knutarna på repet som binder oss i ettkolberoende. Detta är tveklöst ett av de allra allvarligaste misstagen i densocialdemokratiska energipolitiken. Om vi med kraft prioriterar hushållning, effektiviseringoch förnybar energi, finns det inte plats för nämnvärt med kol i det svenskaenergisystemet. Att socialdemokraterna nu halvhjärtat föreslår en kolskattpå . som skall öka till av oljeskatten kan inte repareraden skada som redan är skedd och utgör bara ytterligare ett bevis påryckigheten i den socialdemokratiska energipolitiken. Jag skall inte nufördjupa mig i problemet kol och inhemska bränslen, då jag förhoppningsvis fårmöjlighet att mera ingående diskutera detta med energiministern i eninterpellationsdebatt. Vi har upplevt en minskning av dentotala energiförbrukningen, vilket är positivt. Huvudorsaken är "ettbättre brukande" av den energi vi använder. Mycket återstår dock attgöra. Jag villupprepa vad jag har sagt i fråga om två Jag gör det därför att de har stor betydelse förekonomi, bytesbalans och sysselsättning. pågår en misshushållning med värdefulleleffekt genom en övergång till enbart elvärme. Vi har från i motioneroch i interpeliationsdebatter klargjort vad detta betyder i minskadoljeersättning och därmed ökad belastning på bytesbalansen samt minskadsysselsättning genom uteblivna investeringar. Vi har framfört förslag tillåtgärder, men socialdemokraterna har inte lyssnat. tog ett steg irätt riktning genom sin säsongtaxa, men har sannolikt påverkats av regeringenslikgiltighet för problemet och återfallit till en marknadsföring somkortsiktigt tar sikte på i första hand hög försäljning i stället för effektivanvändning och maximal oljeersättning. Vi har från också pekat på de stora möjlighetertill energihushållning som finns i våra flerbostadshus. Vi har gång på gångsagt att det bästa Och effektivaste sättet att utnyttja dessa möjligheter äratt göra hyresvärdarna beroende av de besparingar de kan åstadkomma. Det måstefinnas både vinstmöjligheter och förlustrisker för att det skall bli fart påsysselsättningsfrämjande sparinvesteringar. Regeringen har inte brytt sig om dessa goda råd utan istället talat om ökat tvång och ROT-paket. har många värdefullaarbetstillfällen uteblivit. Låt mig visa på ytterligare ett exempel därsocialdemokraternas brist på långsiktighet i energipolitiken är mycket tydlig. Vi har från sida påtalat vikten av att såväl nyasom befintliga fjärrvärmesystem anpassas för lägre drifttemperaturer. Detta ärav avgörande betydelse för att minska energiförlusterna samt öka möjligheternaatt utnyttja spillvärme och värmepumpsteknik och att därtill fä störrekapacitet för att producera elström i kraftvärmeverk. Energiministerntalar ofta och gärna om det långsiktiga behovet av kraftvärme, men ärfullständigt oförstående när det gäller att medverka till att göralönsamma förberedelser för att tillgodose detta behov. Det är en inkonsekvenssom är nästan ofattbar. Vi i hoppas att socialdemokraterna i dennafråga som i många andra skall upptäcka hur rätt har och, om än mycketsent, ställa upp på våra goda förslag. Jag har med detta inlägg velat visa päbetydelsen av riktiga Och konsekventa prioriteringar i energipolitiken för skall kunna uppnå de grundläggande och långsiktiga målsättningar som kanresultera i sådana positiva effekter på sysselsättning, ekonomi, bytesbalansoch miljö som vi så väl behöver. 66OSWALD (vpk): Jag beklagar i likhet med attenergiministern inte kan delta i den här debatten. Men vi får anledning attåterkomma i andra sammanhang. Energipolitiken är ett delområde i den allmänna debattensom tenderar att alltmer komma i skymundan inför-frågorna om ekonomi,sysselsättning. handelspolitik och andra, som de flesta tydligen anser,mer dagsaktuella frågor. Och ändå berör det som sker inom detta område i allrahögsta grad alla dessa andra frågor. Det framhålls gärna från regeringen och dessenergiminister att man nu har tagit ett ordentligt grepp om energipolitiken. Enhel del åtgärder har också presenterats och genomförts, och flera har aviseratsinom . Många av dem är mycket bra, andra är tveksamma medtanke på effekterna och en del är rent förkastliga. Det sägs också från regeringen och andra förespråkare, somtillsammans med den är ansvariga för den utveckling vi har fått inomenergiområdet, att det nu gäller att gemensamt genomföra en energipolitik somär till största möjliga gagn för . Det låter sig sägas, nu när manbundit upp vårt land till en energiförsörjningsstruktur som det kommer att blimycket svårt att ta sig ur. Socialdemokraterna genomdrev tillsammans medmoderaterna en utbyggnad av kärnkraften som en mängd tillgängliga fakta taladeemot . Alla andra fakta, som därefter kommit fram,pekar i samma riktning. Det är intressant att de åtgärder i positiv riktning somvidtagits eller föreslagits av regeringen inom energiområdet allesammansförespråkades av oss och andra kärnkraftsmotståndare. Men då avfärdades de somflummiga utopier utan stöd i verkligheten. är det ingen som talar om attplocka pinnar och kottar i skogen när det gäller inhemska bränslen baserade påskogsenergi. Tvärt om framhålls det i alla uttalanden av regeringen och andrahur vikfig den energikällan är för att minska oljeberoende och därmedimportberoende och få en förbättrad handelsbalans. Vi framhöll den betydelsefulla roll som våra stora bränntorvsförekomsterkunde spela i energiförsörjningen. Det fanns stora erfarenheter frånavspärrningsperioderna under två världskrig. Dessa förslag avvisades somorealisfiska och alltför dyrbara i jämförelse med den allt annat överlägsnakärnkraften. är våra torvtillgångar en viktig resurs, underlag förindustriell expansion och ökande sysselsättning i just de områden som bästbehöver sådan stimulans, precis som vi sade. Jag kunde fortsätta med sådana här exempel inom områdeefter område och därmed bevisa hur rätt vi hade och hur felaktigt och oärligtargumentationen fördes av våra motståndare, när energidebatten pågick somhetast. Jag inkasserar den framgången och ser med glädje att energiministernoch andra framstående förespråkare i regeringen nu har gjort en helomvändningoch ställt upp på vår sida. Detta är positivt, även om det är för sent.Det hör till de åtgärder inom energiområdet som jag inledningsviskarakteriserade som mycket bra. Till de mera tveksamma initiativen var den stora satsningpä kol, företrädesvis i stora och dyrbara fjärrvärmesystem, som regeringen harsatt i gång. Det ökar inte självförsörjningen och det nationella oberoendetinom energiområdet. Kol kommer alltid att vara en importvara för oss i ,och det finns tydliga tecken på att världsmarknadspriserna kommeratt stiga efter hand som efterfrågan ökar. Vi vet ju nu att regeringen är uppmärksam på frågan och att den proposition omenergibeskattning som lagts fram kommer att medföra attintroduktionen av kol inte blir lika lockande för olika användare som det fannsanledning att frukta bara . Men likafullt har vi redan fått ett kolprogram, som gårlångt utöver vad som är rimligt och som är långt större än den blygsamma ökningsom vi förordade för att balansera en snabb avveckling av kärnkraften. Det ärockså diskutabelt om stora, kommunala kolverk, vare sig det är enbart värmeeller kombinationen med kraft som kommer till användning, är det bästaalternativet för att lösa de större tätorternas värmeproblem. Som stödet ochincitamenten nu är utformade gynnas stora, sårbara anläggningar med högtemperatur och därmed hög energiförbrukning, på mindre och flexiblalågtemperaturanläggningars bekostnad. Det tycks som om socialdemokraternas förkärlek förstorskaliga och storvulna lösningar i det här fallet, som i så många andra, ärpå väg att lura in dem i lösningar som kommer att framstå somfelaktiga och olyckliga. Ett ökat stöd till den typ av mindre anläggningar somvi har förordat bör komma till stånd. Det ger större handlingsfrihet iframtiden. De blir lättare att avveckla eller bygga ut. det låser inte storaresurser . Några ord vill jag också säga om miljöproblematiken isamband med kolanvändning. Stora framsteg har gjorts när det gällerreningsanläggningar. Men fortfarande framstår en kolanvändning, av denstorleksordning som regeringens hittillsvarande förslag pekar på, som ettonödigt risktagande i en redan ansträngd situation. Senast kan vi läsa om hur chockade och handfallnavästtyska myndigheter står inför nya larmrapporter om kraftigt ökande skador pålandets skogar och odlingar. Upp till en tredjedel av skogsbestånduppges vara skadat av luftföroreningar med åtföljande försurning. Problemet är inte mindre hos oss. Det är bara några dagarsedan vi fick höra illavarslande rapporter från skogar. När kominervi att få höra att vår regering och våra ansvariga myndigheter är chockadeinför nya sådana uppgifter? Vad gör regeringen ? Vilka planer finnsför den närmaste framtiden, och vilka resurser är avsatta för att möta det hotsom vi alla känner till att försurningen utgör? arbetar man alldeles för litet med att införanaturgas i det svenska energisystemet. Det är en ren energikälla, som effektivtblivit stoppad på grund av en kraftig introduktion av elvärme i vårauppvärmningssystem. På det sättet har naturgasprojektet, det lilla som kommiti gång i , effektivt bromsats upp. Det är en politik som inte ärbra. Vi förespråkar som tidigare en ökad satsning på naturgas i det svenskaenergisystemet. Vi får anledning att återkomma till detta i enfrågestund här i kammaren. Dessa frågeställningar för mig osökt in på det område därjag anser att regeringens hittillsvarande energipolitik är rent förkastlig. Detgäller självfallet kärnkraftsområdet. Det kommer allt oftare signaler frånkärnkraftsindustrin, ASEA och andra samt deras tillskyndare i . och på andra håll, att denbästa lösningen pä försurningsproblematiken och även andra miljöproblem är enfortsatt användning och utbyggnad av kärnkraft. Den rena kärnkraften skall pånytt föras fram som ett överlägset alternativ i energiförsörjningen, precis somför fem . Dessa kretsar bedriver en ohämmad kampanj förintroduktion av kärnvärme i form av minireaktorn i det svenskaenergisystemet. Jämsides därmed går propagandan för ett övergivande avfolkomröstningens utslag och det efterföljande riksdagsbeslutet om attkärnkraften skall avvecklas . Från det socialdemokratiska partiet och regeringen harförvånansvärt litet sagts och ännu mycket mindre gjorts för att slå tillbakamot den kampanjen. Betyder det att man inofficiellt anslutit sig till deåsikter som framförs av storfinansen och dess företrädare? Att mångaframstående, socialdemokratiska företrädare fortfarande i grund och bottenlierar sig med i den här frågan är allmänt känt och behöver intebevisas. Men var står partiet som kollektiv, var står regeringen och dessenergiminister? Kärnkraften skall avvecklas! Jag och mitt parti är av denuppfattningen att förtroendet för arbetarrörelsen i vid mening inte kommer atthålla och bestå, om vi får en ny bedrägeri- och lurendrejarlinje ienergipolitiken i likhet med den som linje 2 visade upp inför folkomröstningen.Folk är inte dumma. De upptäcker när politiker slingrar sig och kommer medoärliga och osanna påståenden. Och sådana fanns det mycket av i energidebattenför . kvarstår många frågetecken kring kärnkraften.Det gäller den verkliga kostnaden för samhället och medborgarna för den elströmsom produceras i de reaktorer som är i gång. Det gäller ännu mer de tvåreaktorer som är färdiga att laddas. Precis som i visar det sig nu attalla kalkyler för anläggningskostnader har överskridits med belopp långt utövervad som kan anses som ekonomiskt försvarbart. Vi har fortfarande inte fåttnågon säker uppgift om vad avfallshanteringen kommer att kosta, vad avvecklingoch rivning skall betalas med eller vad det skumma kontraktet medupparbetningsföretaget kommer att belöpa sig pä. Frånsett dessa svindlande ekonomiska osäkerhetertillkommer säkerhetsproblemen. Regeringen har gett klartecken till förvaretför låg- och medelaktivt avfall under havsbotten vid Forsmark. Någraövertygande argument för att en förvaring under havet är bättre än en förvaringi bergrum på landbacken har inte presenterats. Det enda jag hört från framståendeföreträdare för ansvariga myndigheter är att ingen kommer att startabrunnsborrning i Öregrundsgrepen. Sanningen är troligen den att kärnkraftsindustrinvill bli av med sitt avfall på ett sätt som gör det omöjligt att ingripa, omnågot oförutsett skulle inträffa. Vem kan göra nägot åt ett läckandeatomsoplager under havsytan när tillfartstunnlarna har sprängts igen?Här har regeringen svikit sitt ansvar för en avfallshantering som skall varasäkraste möjliga enligt formuleringen i den nya kärnsäkerhets- Tyvärr har inget parti utom vpk gått emotavfallslagret under Öregrundsgrepen. De erbarmliga turerna med avfalisfartyget ochexporten av svenskt reaktoravfall till är en annan skamfläck i densocialdemokratiska regeringens energipolitik. I av accelererandekärnvapenupprustning, där bristen på vapenplutonium i världen blir alltmerakut, fortsätter att skicka råvaran till sådan vapenframställningutomlands. Det har inte getts några tillfredsställande förklaringar till varfördenna export fortsätter. Det finns en stor majoritet både i och blanddet svenska folket för att avfallet från våra reaktorer inte skall upparbetas.Stoppa därför transporterna till och gå in för den direktförvaringsom alla utom kärnkraftshökarna vill ha. Det är symtomatiskt att den förre folkpartistiskeministern och riksdagsmannen , som är chef för lAEA, gårut och föreslår på det internationella planet att skall ta hand omatomsoporna från alla andra länder i och lagra dem i den svenskaberggrunden. Här behövs det klarläggande och bestämda besked frän den svenskaregeringen att detta inte på något sätt får förekomma. Slutligen: Det har talats en del om laddningstillstånd förde två återstående reaktorerna och om huruvida den nya kärnsäkerhetslagen ärsämre eller bättre än villkorslagen i det avseendet. Det spelar ingen roll vilka lagar som finns, om de inte följs.Folkpartiregeringen begick ett lagbrott, när den tillät laddning av defyra senaste reaktorerna enligt villkorslagen, för bestämmelserna i lagen varinte uppfyllda. Villkorslagen skulle inte heller ha hindrat en laddning av detvå sista reaktorerna. Men den nya lagen gör att den socialdemokratiskaregeringen kan undvika samma lagbrott på grund av att bestämmelserna fått meraflytande formuleringar. Men det enda riktiga i detta sammanhang är att inte laddade tvä sista reaktorerna. De behövs inte, den producerade elkraften bliroerhört dyr och avfallsproblemen ökar i motsvarande grad. Därför behöverForsmark 3 och 3 inte laddas. Att inte ladda dem vore ett mycketviktigt och bra beslut i den svenska energipolitiken och skulle förbättra våraförutsättningar på ett avgörande sätt. Skolpolitik och kulturpolitik måstesjälvfallet också utformas mot bakgrund av de ekonomiska förutsättningar somges i dagens samhälle. I hög grad påverkas också skol- och kultursektorerna avde störningar vårt ekonomiska liv utsatts för. Medan man i en ekonomisktexpanderande period kunnat få gehör för också långtgående fördelningspolitiskabeslut -man har delat med sig av sina nya tillgångar - tvingas man föraen mera djupgående, ideologiskt klarare diskussion om solidaritetens villkor ochom solidaritetens nödvändighet. För den som sysslar med skol- och kulturpolitikär detta nödvändigt att inse. Vi har inga förutsättningar att göra stora reformer eller stora nya åtaganden på något av områdena. Vi måste i stället nogaanalysera vad vi använder våra resurser till. Vi måste veta att vi användervåra pengar till det mest angelägna. Jag vill gärna nämna några punkter som jag anser viktiga.Jag börjar med skolan. Vilken roll spelar kunskapen för den enskilde i ettsamhälle med hög arbetslöshet? I ekonomiskt svåra tider sätts sammanhållningen på hårdaprov. Kunskapen är viktig för den enskilde av flera skäl. Först och främst ärden viktig för honom eller henne själv. Kunskapen ger styrka ochsjälvförtroende i de ögonblick påfrestningen kommer, om man inget arbete får.Kunskapen hjälper till att avslöja samband. Den unge behöver inte stanna vidilska eller vanmakt över att arbetsförmedlingen inte kan ordna något arbeteutan förmår se orsaker och samband. Han kan artikulera sin oro och formulerasina krav. Alla har rätt till kunskaper. Detta krav leder långt. Det räckerinte att en del lär sig, andra inte. Sociala eller ekonomiska hinder för elevenatt nå kunskap måste undanröjas. En god utbildning är nödvändig i dagens samhälle. Var ochen av oss är beroende av andra som lever omkring oss. För den skull måste viinrikta vår skolpolitik så att skolan verkligen kan bli en skola för alla. Detär viktigt för den enskilde, som har rätt till kunskapen, det är ettdemokratiskt krav.