prot · G709160 · 1983-12-31 00:00:00 — Staten måste ta konsekvenserna fullt ut av; att ansvaret för vårdennu lagts på huvudmännen och förevisa mycket tungt vägande skäl för att utgebindande föreskrifter." Detta alltså om huvudmännen. Men värre ärKommunalarbetareförbundets yttrande. Man säger så här. "Kommitténs förslagkommer enligt förbundets uppfattning att innebära en ytterligare förstärkningav professionaliseringen i samhället. Med professionalisering av yrken avses enomvandling av dessa i en riktning som innebär ökade krav på vetenskapligtgrundade kunskaper. Det innebär att utövarna av dessa yrken får en maktställning.Detta sker genom att företrädarna för professionen håller sig med .en ideologi,som rättfärdigar varför bara de som tillhör professionen skall få utföra vissaaktiviteter. Professionalism uppfattas därför ofta som expertvälde." Detta vänder man sig alltså emot. Man säger dock att vissagrupper även i fortsättningen bör betros med legitimation. Dit-räknarmanläkare, tandläkare, psykologer och sjukgymnaster. Men vad gällersjuksköterskor och arbetsledare inom psykiatrisk vård och arbetsterapeuter bördessa icke omfattas av några behörighetskrav. Man anser alltså att någrakompetensvillkor icke skall råda här. Är inteJohn oroad över morgondagens hälso- och sjukvård? 188 () replik: Jag är inte oroad för morgondagens sjukvård.Kanske skulle jag vara det om det var som tog över sjukvården. Jaglitar på sjukvårdshuvudmännen . litar tydligen inte påsjukvårdshuvudmännen i ; 189 () replik: Efter över 15 årsanställning som sjuksköterska hos ett landsting litar jag icke på landstingensom sjukvårdshuvudmän: 190MARGO (vpk): I detta betänkande behandlas motion 2854 avmig och . I motionen föreslås kompletterandetrygghetsbestämmelser i anslutning till förordningen om legitimation ochbehörighet för hälso- och sjukvårdspersonalmed utländsk utbildning. F.n. gäller den ordningen att exempelvis en tandläkare- det är likadant för mänga andra grupper av personal som behöver behörighetför att utöva yrket i , men i vårt exempel har vi tagit en tandläkare -med utländsk examen skall fullgöra en provtjänstgöring som ett led ikvalificeringen för att erhålla behörighet som svensk tandläkare. Utan en sådangodkänd provtjänstgöring, som uppgår till , är det ingen mening att hossocialstyrelsen söka svensk legitimation. Det är en självklarhet. Vad motionen tar upp är att bedömningen av denprovtjänstgörandes kunskaper och färdigheter skall trygga objektivitet ochoväld. Ett minimikrav som föreslås i motionen är att den provtjänstgörandefortlöpande erhåller information och därmed får möjlighet till korrigering avbrister som någon inspekterande huvudmans ombud, på uppdrag av exempelvis entandvårdschef, anser sig ha iakttagit. Utskottet säger i sin skrivning att ingen bestämmelse omsådan informationsskyldighet behövs, eftersom man anser den skyldigheten varanaturlig. Det låter bra, men vad händer om den som inspekterar inte tycker attdetta är naturligt och därför inte meddelar den berörda tandläkaren ett ord omiakttagna brister och om patienterna dessutom inte har någon anmärkning motvården? Det är ett sådant falli som motionen refererar till. Enligt gällande regler skall vidare tandvårdschefenmeddela till när sådana brister upptäckts att den utländsketandläkaren inte bör få förlängt förordnande vid den pågåendeprpvtjänstgöringen. Motionen föreslår att sådan rapportering skall ske öppet,så att den berörde får kännedom om vad han har att vänta och att hananses inkompetent. Därvid måste också en dialog uppkomma om de sakliga felen.Anledningen till detta , motionsförslag är att en anmälan till socialstyrelseni praktiken kan ske i lönndom utan överläggning med den berörde. säger utskottet att man i ett sådant fall kan överklagatill kammarrätten. Det är fel. Överklagande av kompetensprövningen - hursubjektiv och orättvis den än är - kan inte ske. Överklagande kan möjligen skesedan vederbörande - efter att ha genomgått provtjänstgöring och uppfylltövriga krav och därmed kvalificerat sig för att över huvud taget kunna lägga inen ansökan om behörighet - ansökt om behörighet och fått den ansökan avslagenav . Vid rutinmässig uppmärksamhet eller inspektipn fattas juinte några beslut spm meddelas pch därmed blir överklagningsbara. Vederbörandeblir utan vidare fråntagen sin prpvtjänstgöring. Och i det fall spm motionentar upp fick den berörde inte ens skriftligt meddelande härom enligt lagen omanställningsskydd. Vilka subjektiva och irrelevanta skäl som helst frånchefssidan kan komma att bestämma den utländske behörighetssökandens öde. Såhar skett i det fall som vi har refererat till i motionen, som gäUer entandläkare med jugoslavisk examen och afrikanskt ursprung. Det finns skäl attmisstänka att det i detta fall är fråga om diskriminering, då tandläkaren avhuvudmannen i hemlighet förklarats uppvisa brister inom samtliga ämnesområden -trots att' han fungerat som tandläkare , varav flera somklinikchef, och inte Behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m. Behörighetatt utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m. fått några klagomål utanbara lovord från sina patienter. Det är för att förebygga liknande fall som vihar väckt motionen. Motdenna bakgrund, fru talman, yrkar jag bifall till motion 2854. Jag hänvisarockså till det särskilda yttrandet av . Anf.191 (): Jag vill börja med att uttrycka min tillfredsställelse med den positivavilja att lösa problemen med legitimation för operations-, röntgen-ochradioterapiassistenter med äldre utbildning som utskottets betänkande speglar.Jag skulle bara på vissa punkter vilja rikta några frågor till utskottets företrädare och förhoppningsvis få några förtydliganden frånhonom. första skulle jag vilja fråga: Betyder yttrandet att det är assistenternastidigare utbildning och yrkeserfarenhet som i huvudsak skall utgöra grund föratt yrkesgruppen skall legitimeras som sjuksköterskor? De har ju ofta arbetatunder och fungerat utomordenthgt väl i en sjukvårdssituation där dethar rått stor personalbrist. Fördet andra skulle jag vilja fråga: Betyder yttrandet att de assistenter som intehar tillräckligt lång yrkeserfarenhet eller vars tidigare utbildning ändå intebedöms tillräcklig skall erbjudas kompletteringsutbildning? Jag tolkarutskottets yttrande så, men jag tycker det vore bra om vi kunde få ettklarläggande på den punkten. Detär litet svårt att utläsa hur utskottet tänkt sig att själva legitimationsförfarandetskall gå till. En förutsättning måste vara att i så stor utsträckning sommöjligt förenkla förfarandet. Helst skall inte varje individ prövas på varjeenskild merit. Detskulle kunna gå till på så sätt att generella kriterier fastställs som avser enviss bestämd omfattning av yrkesverksamheten och i förekommande fall krav på enviss bestämd kompletteringsutbildning. Detta skulle underlätta för den enskildeatt bedöma sin situation. Ombehörighetslagen tillämpas så att utbildade assistenter prövas för legitimeringsom sjuksköterska, på liknande sätt som gäller för andra yrkesgmpper somlegitimeras, kan de få legitimation efter det att de har styrkt att deuppfyller de generella kriterierna. Detär också säkert bekant för utskottet att tjänstebegreppet nu är utmönstrat urde kommunala kollektivavtalen och i stället har-ersatts av begreppetanställning. Jag vill bara nämna detta förhållande. Tidigarei debatten har riktat viss kritik mot och tvivel påsjukvårdshuvudmännens ansvar i detta sammanhang. Jag anser att sjukvårdshuvudmännensäkert inser vikten av att assistenterna inte skall behöva kpmma i pnödigasvårigheter bara av den anledningen att utbildningssystemet ändras. Dehär olika assistentgrupperna har under de år då vi har haft 'en storsjuksköterskebrist utfört ett oerhört värdefullt arbete inom sjukvården.Sjukvårdshuvudmännen måste därför stödja assistenterna så att de erhåller deneventuella kompletteringsutbildning som kan anses nödvändig. tolkarutskottets skrivning som en klar viljeinriktning i detta avseende och hoppas fåbekräftat av att denna tolkning är riktig. Det är väsentligt att den översyn som skall göras avförordningen om behörighet till vissa tjänster syftar till attalternativtjänsterna upphör och att assistenterna, i avvaktan på att deerhåller legitimation, jämställs med de nyutbildade sjuksköterskorna inom deverksamhetsområden som assistenterna har utbildning för. Jag anser attutskottet har uttryckt sig mycket klart på denna punkt. Det är viktigt att man verkligen uttrycker en ambition pädenna punkt, så att inte många människor hamnar i kompetenstvister och isituationer där de känner osäkerhet. Sammanfattningsvis: Huvudinriktningen enligt utskottetsbetänkande skulle alltså, såvitt jag förstår, vara att assistenterna skallbetraktas som fullt jämställda med legitimerade sjuksköterskor inom deverksamhetsområden som assistenterna har utbildning för. För att erhållalegitimation bör de erbjudas de kompletteringsutbildningar som bedömsnödvändiga utöver yrkeserfarenhet eller tidigare utbildning. Generellakriterier för detta skall fastställas. Slutligen bör övergångsbestämmelser utfärdas innebärandeatt assistenterna kan uppehålla de befattningar som de har då den nya lagenträder i kraft. Behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m. m. 192 () replik: Som framgår av texten på s. 15 i betänkandetoch som också nämnde har utskottet klart skrivit att deassistenter som har kompetens skall ha legitimation. De som inte har fullkompetens skall erbjudas kompletteringsutbildning, och de som inte villkomplettera sin utbildning skall kunna behålla tjänster utan legitimation. 193 () replik: Det är riktigt att jag har riktat viss kritikmot sjukvårdshuvudmännen. Vad säger om våra förutvarandekollegers nödrop till ? Det framgår av dagens tidningar att manär mycket oroad över att sjukvårdshuvudmännen inför semestrarnaber om dispenser för att anställa personer utan sjuksköterskeexamen. Samtidigtfinns det utbildade sjuksköterskor som går arbetslösa. Är inte Ing-MarieHansson oroad på våra förutvarande kollegers vägnar inom denna yrkeskår? När det gäller assistentgruppernaär vi tämligen överens över partigränserna. 194 () replik: Jag tackar för hans svar. Detkommer klart till uttryck att assistenterna skall erbjudaskompletteringsutbildning där så erfordras för att de skall kunna få behörighet.Det är avgörande att detta sedan följs upp av de enskilda landstingen, som jukommer att få ta ansvaret för genomförandet. Jag förutsätter att man följer uppfrågan. Det rör sig om Behörighet ati utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m. ett ganskastort antal människor, som vi faktiskt har ett ansvar för. Vi har utnyttjatderas tjänster, och de har gjort en värdefull insats. Till vill jag säga att jag inte är såorolig som hon är. Jag förutsätter emellertid att noga följervad som sker när det gäller dispenserna. Jag har sett att man gett landstingenmöjligheter att utfärda dispenser. Jag anser då att socialstyrelsennaturligtvis bör få en redovisning, så att man kan se till att säkerheten intesätts i fara. Det finns naturligtvis områden där kompetentundersköterskepersonal som har arbetat mycket väl kan gå uppoch tjänstgöra i olika kombinationstjänster. Man måste också lösa frågan ompatienternas säkerhet genom att se till att det finns personal. 195GULLAN () replik: Inom socialstyrelsen.kommer man nog att göravad man kan för att bevaka kompetensen inom hälso- och sjukvården. är detemellertid så, att incitamenten till den allmänria nivelleringen när det gällerkompetens inom vårdområdet kommer från regeringen. Därför är jag djupt oroad. 196 i (m): Före middagsuppehållet hörde vi om vissa praktiska aspekter på trålfiske. förmodligen denperson här i kammaren som vet mest om trålfiske. Den fråga debatten gällde varfullkomligt neutral ur partipolitisk synvinkel. Likväl gick kammaren emot JensEriksson. I det nu aktuella ärendet har kammaren fått lyssna till enperson som vet vad hon talar om, nämligen , som är sjuksköterskaoch som har varit verksam i , samhälleUg verksamhet. Jag tycker attkammaren borde lyssna till Gullän . Det är orimligt ätt i fråga om ettså kvalificerat arbete som sjuksköterskans skilja mellan kompetens, sådan denkommer till uttryck i form av legitimation, och behörighet för tjänst vidlandets sjukvårdsinrättningar. Det är intressant att i propositionen finna attåterkallande av legitimation gör verksamhet som sjuksköterska mot ersättningotillåten. För den som över huvud taget inte har någon legitimation tycksemellertid sådan verksamhet likväl vara tilläten. Jag har haft förmånen att i mer än 40 är fä samarbeta medsvenska sjuksköterskor. Vad man begär av dem kräver allt störrekompetens, eftersom många av arbetsuppgifterna blivit allt svårare ochfarligare. Arbetet har också blivit effektivare. Jag vill helhjärtat sluta upp bakom det somGullan har sagt. Sjuksköterskans yrke är i paritet med läkares,tandläkares och barnmorskors. För många av oss har sjuksköterskorna varitjämställda medarbetare, inte minst inom akutsjukvården. Om kammaren tror att erfarenhet inom svensksjukvård har något värde för bedömningen av denna sak, borde ledamöternamangrant rösta påreservation 1. Detta är inte en partipolitisk fråga, men våra Nr 160 sjuksköterskor är värda det erkännandet. Ijuni1984 Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om socialutskottetsbetänkande 33.) 197 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera spcialutskpttetsbetänkande 33 pm 198 (): I socialutskottets betänkande nr 33 behandlasett antal förslag om ändringar i socialtjänstlagen, LVU och LVM. Utskottet är enigt på alla punkter utom den som gällerverkställighet av beslut enligt 6 § socialtjänstlagen, där det finns enreservation frän centerpartisterna och . Reservationen ansluter sigtill den motion i frågan som väckts av och mig. Utskottets förslag, som innebär ett tillstyrkande avproposition 1983/ 84:174, är att beslut enligt 6 § socialtjänstlagen skallverkställas omgående utan att man avvaktar att beslutet vinner laga kraft. Från reservanternas sida är vi överens medutskottsmajoriteten om att av socialnämnden fattade, gynnande beslut skallverkställas omgående. Vår avvikande mening gäller beslut fattade avbesvärsinstanser, som vi anser skall verkställas först sedan de vunnit lagakraft, om inte starka skäl i det enskilda fallet talar för motsatsen. Som skäl för att beslut enligt 6 § socialtjänstlagen skallgälla anför föredragande statsråd i proposition att motsvarandebestämmelser fanns i socialhjälpslagen. Det är nu inte något särskilt starktargument, eftersom det över huvud taget är mycket svårt att göra jämförelsermellan socialhjälpslagen och socialtjänstlagen. Den nya lagen ger t. ex. heltandra möjligheter till bistånd än den gamla, och till bistånd i form avförebyggande och rehabiliterande insatser. Det är alltså inte alls endast frågaom hjälpåtgärder av akut karaktär. Jag anser därför inte att den beskrivningstatsrådet ger är riktigt rättvisande, när hon säger att den hjälp enskildabehöver och har rätt till enligt 6 § socialtjänstlagen i regel är av den artenatt den måste lämnas . Som framgår av skrivningen i betänkandet har utskottethaft viss förståelse för synpunkterna i vår motion, men har ändå gått påpropositionens förslag. Det innebär alltså att utskottsmajoriteten anser attdet i regel är fråga om ett akut behov som skall tillgodoses och att det finnsskäl för att beslutet i fråga omgående skall verkställas. Från reservanternas sida hävdar vi att det är ikommunernas socialnämn der man har den allra bästa kännedomen om den enskildes behov, och om 153 Nr 160 vilka hjälpinsatser han eller honär mest betjänt av. Fredaeen den ' påstår också att det är regel att akuta behovtillgodoses genom 1 iuni1984 socialnämndens försorg. Tillgängligstatistik understryker också att det är på Viifasocialtiänst- måste därför vara rimligt att man vid utformningen av en ny fråpor lagbestämmelse utgår från det somär normalsituation och inte från något som måstebetecknas som undantag. I värt förslag har vi också tagit hänsyn tillminoritetsfallen, alltså de fall när besvärsinstans finner att kommunen harunderlåtit att avhjälpa ett akut behov. Med den relativitet som socialtjänstlagen har vad detgäller såväl behov av bistånd som biståndets utformning, är det ofrånkomligtatt en rad gränsdragningsproblem uppstår, problem som kan bedömas olika. Det måste därför även fortsättningsvis finnas reellamöjligheter att överklaga ett beslut, inte bara för den enskilde utan också förkommunen -det sistnämnda inte minst därför att tredje person indirekt kandrabbas av ett felaktigt beslut. Utskottets förslag innebär emellertid att besvärsrättenför kommunerna inskränks. Det framgår tämligen klart av ett beslut somregeringsrätten fattade . Beslutet gäller ett ärende där en kommun avslagit enbegäran pm att betala en hyresskuld på . Kpnimunen tplkade gällande lag på så sätt att man var skyldig attutbetala belpppet, vilket man pckså gjprde, som länsrättens beslutöverklagades. Kammarrätten har emellertid inte tagit upp ärendet tillprövning, med motivet att det var att betrakta som ett verkställighetsbeslutoch eftersom kriterier saknades för att kommunen skulle kunna återkräva detutbetalda beloppet. Regeringsrätten beslöt sedermera med tre röster mot två attkammarrättens beslut att ej pröva ärendet var riktigt. Det här exemplet går direkt att överföra till densituation som uppstår om utskottets förslag pä denna punkt går igenom.Regeringsrättens här redovisade beslut kommer därför att bli prejudicerande,vilket måste innebära en begränsning av kommuns besvärsrätt. Med det anförda har jag pekat på flera skältill att avslå utskottets förslag i denna del, och jag yrkar därför bifall tillreservationen och i övrigt till utskottets förslag. 199 (): Jag vill redan nu säga att jag inte kommer attanvända min anmälda taletid . Jag hänvisar till betänkandet, därbåde prppositipnen, mptipnen, reservatipnen pch utskpttets ställningstagande påett förnämligt sätt finns redovisade. Jag vill naturligtvis ändå med några ordtill protokollet ange den principiella skillnaden mellan majoriteten ochreservanterna. Majoriteten anser, till skillnad mot reservanterna, attdet är viktigt att det 154 är den enskildes intresse som vitar hänsyn till i första hand och att det får gå före enkommuns intressen. Det betyder alltså, att om étt överklagat beslut går denöverklagande till mötes anser majoriteten att det också bör gälla för nämnden.Nämnden kan ändå överklaga beslutet, och får vi då fram vissa prejudicerandedomar, som det blir enklare för nämnderna att följa. Med detta, fru talman,yrkar jag bifall till utskottets hemställan och avslag på reservationen. 200 (): Det kanske kan låta bestickande när man sägersig sätta den enskildes rätt före förvaltningens, men då bortser man från detfaktum att socialnämnden har ett övergripande ansvar för alla enskilda ikommunen. Det handlar alltså om att göra en prioritering så att tillgängligaresurser fördelas på rätt sätt. Ett felaktigt beslut om bistånd kan för tredjeperson inverka menligt på så sätt att det han eller hon hade haft rätt tillsätts i fråga. Denna tredje person har inte besvärsrätt i sammanhanget, ochdärför är det av starkt intresse att kommunen har möjlighet att även ifortsättningen fullfölja sin besvärsrätt. För LUly Bergander måste jag återigen påpeka att det redanfinns ett utslag från regeringsrätten som är direkt hänförbart till densituation som uppstår och som visar att kommunens reella möjlighet upphör genomatt man har vägrat att över huvud taget ta upp ärendet till prövning. 201 (): Självfallet kan det röra sig om besvärligafrågor. Men jag är övertygad om att ju längre socialtjänstlagen varit i kraftoch ju mer erfarenhet av den nämndledamöter och tjänstemän får, desto färrekommer överklagandena att bli. Också jag har läst den dom som hänvisar till.Jag skaU naturligtvis inte uttala mig om någon enskild nämnds beslut, men jagtror inte att jag skulle ha medverkat till det beslut som nämnden i det härfallet fattade. 202ROSA ÖSTH (c): Något som är anmärkningsvärt och som förtjänaratt påpekas i sammanhanget är att det av statistik överkammarrättsdomar framgår att av 32 ärenden där en kommun haröverklagat länsrättens beslut har 7 ärenden inte resulterat i domar. 111 avärendena har kammarrätten fastställt länsrättens dom. Men i 14 fall - alltså enmajoritet av ärendena - har kammarrätten upphävt länsrättens beslut och såledesgett socialnämnden rätt. Detta visar att det finns starka skäl att tro att omkommunen verkligen har besvärsrätt kan dess ursprungliga beslut komma attgälla. Jag tror inte alls att vare sig utskottet eller regeringenhaft någon ond avsikt med det här förslaget, utan snarare att man varit ensmula överambitiös när det gäller att rätta till lagen på olika punkter. Nr 160 kommer troligen att visa att vi från reservanternas sida har varitinne på rätt Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 2 (skydd förutomstående) Utskottetshemställan bifölls med 180 röster mot 121 för reservation 1 av . Mom.3 (skydd mot sociala skadeverkningar) Utskpttetshemställan - spm ställdes mpt reservatipn 2 av m. fl. -bifölls med acklamatipn. Mom.4 (utredning och ansökan om vård) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 3 av m. fl. -bifölls med acklamation. Mom.5 (beslut om omhändertagande) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 4 av m.fl.- biföllsmed acklamation. Mom.6 (vårdtidens längd) Utskottetshemställan bifölls med 180 röster mot 121 för reservation 5 av . A/om.7 (s. k. vilande resolution) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 6 av m.fl.- biföllsmed acklamation. Mom.8 (inledande sjukhusvård) Utskottetshemställan bifölls med 182 röster mot 121 för reservation 7 av . Afom.9 (kontraktsvård inom ) Utskottetshemställan bifölls med 167 röster mot 134 för reservation 8 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Mom. 2 (viss kompletteringav förordningen 1983:751) Utskottetshemställan bifölls med 286 röster mot 15 för motion 2854 av ochMargö . 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 3(behörighetskrav för sjuksköterskeyrket) Nr 160 Utskottets hemställan bifölls med 219 röster mot 80 förreservation 1 av m. fl. 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 4 (behörighetsföreskrifter för arbetsterapeuter) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 2 avIngemar - bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Mom. 1 (verkställighet av beslut enligt socialtjänstlagen) -Utskottets hemställan bifölls med 181 röster mot 120 förreservationen av m. fl. Mom. 24 Utskottets hemställanbifölls. Talmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar. 18 § Vissa trafikpolitiska frågor Föredrogs trafikutskottets betänkande 1983/84:32 om vissatrafikpolitiska frågor m. m. 203ROLF CLARKSON (m): När 1979 tog ställning tilltrafikpolitiken i vårt land vilade ställningstagandet på en utredning somarbetat , både under socialdemokratiska och borgerligaregeringar; Den trafikpolitiska utredning som beredde frågan om den framtidatrafikpolitikens utformning i landet var till sin huvudsakliga del ettjärnvägspositivt utredande. Den beredde också grunden för en utredning om hurvi skulle se på trafikpolitiken i på ett annat sätt. Man följdeprincipen om ett samhällsekonomiskt synsätt, som i fortsättningen skulle varavägledande. har det gått åtskilliga 'år under vilka vi hartillämpat trafikpolitiska beslut. Vi har i moderata samlingspartietkommit därhän att vi i vissa delar ställer oss tvivlande till om utformningenav trafikpolitiska beslut är riktig. Vi vill ha en parlamentariskutvärdering av beslutets verkan. vet jag att det i departementet finns olika utredningarsom bedömer affärsverksformernas struktur, om konkurrensneutralitet föreligger,osv. Men i trafikutskottets betänkande 32 har vi från den moderata sidan ireservationen krävt att vi skall få till stånd en parlamentarisk utvärderingvad avser erfarenheterna av trafikpolitiska beslut.