prot · G709138 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:138 Om behovet av familjepolitiska reformer Förhandlingarna leddes till en början av andre vicetalmannen. 1 § Kompletteringsval till utskott Socialdemokratiska riksdagsgruppen har som suppleant iutrikes- och försvarsutskotten under Axel ledighet anmält hans ersättareLennart . vice talmannen förklarade vald till suppleant i utrikesutskottet () suppleant i försvarsutskottet () 2§ Svar på fråga 1983/84:491 om behovet av familjepolitiska reformer har ställt följande fråga till mig; Anser verkligen socialministern att resultatet avavtalsrörelsen kan påverka behovet av familjepolitiska reformer? Som svarpå fråga vill jag anföra följande. Jag anser inte att resultatet av avtalsrörelsen förändrarbehovet av ett förbättrat ekonomiskt stöd till barnfamiljerna. Detregeringsförslag som lämnats om en kraftig utbyggnad av det ekonomiskastödet till barnfamiljerna torde eftertryckligt dementera att jag hyst en sådanuppfattning. 9 protokoll 1983/84:135-138 Om behovet av familjepolitiska reformer Förslaget innebär att barnbidraget från den 1 januari 1985höjs med . och barn till . Motsvarande höjningar görs avstudiebidrag och flerbarnstillägg. I fortsättningen kommer barnbidraget attbetalas ut . Vidare förbättras bostadsbidragen. Garantinivån iföräldraförsäkringen höjs från . Stöd motsvarandebidragsförskott kommer vidare enligt förslaget att utgå till ensamstående medgymnasiestuderande barn mellan och till ensamståendeadoptivföräldrar. 3ULLA TILLÄNDER (c): Jag vill tacka socialministern för svaret påmin fråga. När jag ställde frågan visste ingen om det över huvud taget skullekomma ett förslag från regeringen om familjepolitiken, 1 budgetpropositionenfanns det inget förslag, och någon särskild proposition var inte helleraviserad. Hade regeringen då budgetpropositionen skrevs ansett att frågan ombarnfamiljernas ekonomi var en angelägen fråga, borde det nog ha avsatt sinaspår i budgeten. har trots allt regeringen lagt fram ett förslag. Manhade helt enkelt inget annat val, Tomhäntheten var alltför iögonenfallande,jämfört med oppositionspartierna. Därför är det inte för mycket sagt attoppositionspartierna i den här frågan har drivit minoritetsregeringen framförsig. Att stå emot ett så massivt krav pä åtgärder blev helt enkelt politisktomöjligt. Det förstod säkert också socialministern som den skicklige taktikersom han är känd för att vara. Det förslag som föreligger efter alla de påstötningarsom fick regeringen att agera har sina förtjänster - det skall villigterkännas. Att barnbidraget måste höjas är för oss i en självklarhet.Det föreslår vi också. Detsamma gäller flerbarnstillägget. 1 båda fallen är detfråga om stödformer vilkas upphovsrätt finns hos oss. Detsamma kan man säga omhöjningen av garantinivån från . Denna åtgärd från regeringenssida är i sin tur ett erkännande av vårdnadsersättningens princip om likaersättning åt alla. Denna ersättning har man förbättrat, och man kan inteförbättra en sak som man ogillar och egentligen vill avskaffa. En annan sak är att vi anser att det här också bordesträckas ut i tiden. De som det gäller är alldeles . Enutbyggnad av vårdnadsersättningen finns det ett starkt behov av. En sådanutbyggnad föreslår vi också. Att det efter alla om och men föreligger ett förslag äralltså en omständighet som regeringen inte kan tillskriva sig hela äran av. Detgrundläggande felet med förslaget är att det framläggs . Dyrbar tid hargått förlorad. Barnfamiljerna är enligt mänga beräkningar de som förlorat mestpå regeringens politik. Jag tänker på borttagandet av livsmedelssubventionerna,höjningen av momsen, skattehöjningar osv. Regeringens dröjsmål med en kompensation för allt detta ärdärför en gåta. Att socialministern inte svävade i okunnighet om den försämradeekonomin för familjer med barn, i synnerhet de familjer där bara en förvärvsarbetar,såg vi honom i TV betyga. Därför måste motiven för uppskjutandetav denna kompensation ha varit mycket starka. Vilka motiven än var - inte vardet till fördel för familjer med barn. Jag vill avsluta med att fråga socialministern: harregeringen fördröjt viktiga åtgärder för barnfamiljerna, så att deträder i kraft först i stället för ? Det båtar föga att gräla om vem eller vilketparti som har drivits av den hetaste viljan. Det viktigaste är trots allt detresultat man uppnår, och det var det åsyftade. Vi kan nu konstatera att barnfamiljerna får en störreförbättring den här gången än vad ni lyckades åstadkomma nihade majoriteten här i , och också regeringsansvaret. Nej, jag vill alls inte att vi skall ta åt oss hela äran.Det har jag sagt i de debatter som har förekommit. Deöverläggningar som föregick förslaget, där också och de andrariksdagspartierna deltog, hade stor betydelse. Det trodde jag också att deskulle ha redan när överläggningarna började, även om borgerligheten var såhopplöst splittrad att det inte gick att nå den breda enighet som jag ett tagtrodde vi skulle kunna nå. Visst hade det varit bra om vi hade kunnat genomföra dettafrån -det tycker jag fortfarande - men det har funnits enuppfattning tvärs över partigränserna, att varje ny reformkrona skulle betalasmed en ny inkomstkrona eller en besparingskrona. De åtgärder som står tillbuds är alla av det slaget att de bara kan genomföras från den 1 januari 1985.Något annat förslag har vi inte nätt någon enighet om. förslag,att låta de sjuka betala det ökade stödet genom införande av karensdagar ochsänkning av sjukpenningen i sjukförsäkringen, tror jag inte ens folkpartietnumera sluter upp bakom. Om behovet av familjepolitiska reformer 5ULLA TILLÄNDER (c): Socialministern säger att det är viktigaåtgärder som regeringen har föreslagit. Men det är också en viktig punkt att deinte träder i kraft förrän . Många olika åtgärder som regeringen har vidtagit harförsämrat för barnfamiljerna. Jag tänker på borttagandet avlivsmedelssubventionerna, den höjda momsen, höjda skatter och höjdalevnadskostnader över huvud taget liksom på taxehöjningar ute i kommunerna påbarnomsorgens område som åtföljer det nya statsbidragssystemet. Alla dessaåtgärder kan kallt konstateras med hjälp av summering i konsumentverketsstatistik. Detta kan ingen förneka, inte heller . Undersocialdemokraternas första regeringsår har detta medfört ökade kostnader för entvåbarnsfamilj på ca . Det finns faktiskt ett samband mellan den försämring förbarnfamiljerna som har konstaterat och regeringensuppseendeväckande Om behovet av familjepolitiska reformer passivitet.Det fanns inget förslag i budgetpropositionen, och ingen senare propositionaviserades heller. Det är ett faktum att regeringen bjuder över, sedansamtliga oppositionspartier har lagt fram sina förslag om förbättringar förbarnfamiljerna. Jag tycker i och för sig att flera av de förslag som har kommitär bra, men det är en omtanke som är väldigt hastigt påkommen. Den heta viljanatt vara .bäst och snällast borde ha lett till att man också handlade raskast. Det är riktigt att om inte alla så åtminstonemånga av de besparingsförslag som har lagts fram av tidigare borgerligaregeringar och av den nuvarande socialdemokratiska har lett till försämringarockså för barnfamiljerna. Men det som framför allt har medfört att de flestabarnfamiljer befinner sig i ett prekärt ekonomiskt läge är den reallöneförsämringsom drabbade löntagarna i följd - de sex borgerliga åren och det förstasocialdemokratiska. Mot denna bakgrund har vi anledning att vara destogladare över att vi har åstadkommit den största höjningen någonsin avbarnfamiljernas standard. Men denna höjning innebär inte. herr talman, att vihar löst rättviseproblemet när det gäller barnfamiljer och icke-barnfamiljer.Vi får fortsätta att försöka ta gemensamma tag, även om borgerligheten ärhopplöst splittrad i denna fråga. 7 (): Jag vill påpeka för socialministern att vialltid såg till att de svaga grupperna i samhället kompenserades när vi undervår tid i regeringsställning vidtog besparingar. Enligt beräkningar har, som jag sadetidigare, årskostnaderna för en tvåbarnsfamilj stigit med . baraunder det första socialdemokratiska regeringsåret. Därför var det naturligtvismed förvåning som jag såg att det i budgetpropositionen inte fanns någotförslag. Inte heller aviserades det någon proposition under detta år.Regeringen hade helt enkelt inte tänkt lägga fram ett förslag förrän valåret.1985. Det kommer alltså inte att hända något för barnfamiljerna . Från sida lade vi redan från början fram förslagom höjda barnbidrag, flerbarnsstöd och vårdnadsersättning. Regeringens åtgärderkommer inte att påverka barnfamiljernas situation . har antingen läst på dåligteller också tillfälligt tappat minnet, när hon nu säger att vi inte var bereddaatt lägga fram ett förslag. Vi har för redovisat att vi förra höstentillsatte en familjeekonomisk beredning, som skulle lägga fram ett förslag . Det gjorde beredningen, och det är på basis avberedningens förslag som resonemangen med de andra partierna har förts. Det äri allt beredningens förslag som genomförs, bortsett från att vi höjerbarnbidra- genavsevärt mycket mer än vad beredningen föreslog. har sin del aväran för att det kan ske. Jag tror att det finns skäl, , att varalitet försiktig med att .säga att den borgerliga regeringen alltid skyddade desvagaste grupperna. Det är ett ofrånkomligt faktum att en besparingsåtgärd somni nu föreslår skulle innebära en ren klasslagstiftning och drabba de gruppersom är i störst behov av sjukpenning från den första sjukdagen, nämligen demmed ett tungt och slitsamt jobb - ofta LO-gmpper. Det är dem ni angriper. Om en ny omsorgslag 9 (): Faktum kvarstår; när vi ,under den allmänna motionstiden, väckte vår motion om familjepolitiken, förelågdet inget förslag från regeringen. Någon proposition var inte heller aviserad. Socialdemokraterna har talat vitt och brett om åtgärder,men skjutit på verkställandet. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på fråga 1983/84:535 om en ny omsorgslag har frågat mig närregeringen har för avsikt att lägga fram förslag till ny omsorgslag. Beredningen av omsorgskommitténs (S1977:12) betänkande (SOU 1981:26) Omsorger om vissa handikappade pågår inom ensärskild arbetsgrupp, som tillkallades i december 1983.1 gruppen ingårföreträdare för bl. a. , . , De handikappades riksförbund.Handikappförbundens centralkommitté och , ungdomar och vuxna. Utgångspunkt för arbetet är betänkandet ochremissyttrandena. Gruppen har aviserat att den ämnar redovisa sitt uppdrag tillmig före instundande sommar. Avsikten är att regeringen därefter skall taställning till förslaget. 11GUNHILD (); Jag ber att få tacka socialministern för svaret på min fråga. genomfördes reformer i vårtland som innebar förändringar och förbättringar för de psykisktutvecklingsstörda eller för-, ståndshandikappade. Det var reformer som stärktede här människornas egenvärde och självkänsla och som inte minst för deanhöriga har betytt oändligt mycket. De förståndshandikappade behöver mer än andra samhälletsstöd i många avseenden. kan det vara fråga om tillfälliga insatser, menoftast handlar det om hjälp och stöd livet ut. För att slåvakt om de förståndshandikappades rättigheter, som de inte Om en ny omsorgslag alltid själva har förmåga att bevaka, finns den omsorgslagsom tillkom 1967. Den innebar att landstingen eller landstingsfri kommun skullese till att de som omfattas av lagen får de särskilda omsorger och den servicede har rätt till - att kunna bo som vi andra, att få gå i skola, att få ha ettarbete och att kunna delta i en meningsfylld fritidssysselsättning. När som dåvarande socialminister tillsatteden statliga omsorgskomrriittén var det i syfte att utifrån gjordaerfarenheter gå vidare och framför allt vad gäller habiliteringsområdet ocksåsöka samarbete med andra handikappgrupper. utredningsarbete lade omsorgskommitténfram sitt betänkande . Efter sedvanligt remissarbete förväntades enproposition , men i har man i ställettillsatt en arbetsgrupp för fortsatt beredning av betänkandet. Denna beredninghar nu ' pågått , och det tycks föresväva departementet att detinte är speciellt bråttom med denna fråga. Men jag vill faktiskt med bestämdhetpåstå att det har varit bråttom länge . har ingen propositionaviserats, och ibland undrar man med oro om det över huvud taget kommer någonsådan. Att det snart kommer ett regeringsförslag är viktigt, inteminst därför att en del landsting och omsorgsstyrelser har gått händelserna iförväg och börjat tillämpa en del av förslagen i betänkandet frånomsorgskommittén. Utifrån den erfarenhet jag har som ordförande i enomsorgsstyrelse vet jag också att arbetet med revidering av omsorgsplaner blirbehäftat med många antaganden och oklarheter så länge vi inte har en nyomsorgslag. Det som verkligen ger anledning till oro i väntan på dennya lagen är den olikartade utveckling som kan befaras bli följden för dettahandikappområde. Risken finns då att kvaliteten på de särskilda omsorger sommåste finnas för de psykiskt utvecklingsstörda blir beroende av vad varjeenskild omsorgsstyrelse kan få förståelse för hos de ekonomiskt ansvariga inomlandstingen. Många tusen handikappade behöver en ny omsorgslag. Vi somsitter i beslutsfattande ställning behöver en ny lag. Regeringen har dröjtmånad efter månad med att presentera ett förslag. Alla väntar vi med späntintresse, och det skulle vara värdefullt om socialministern kunde angeungefärlig tidpunkt för detta. Jag delar i allt väsentligt och farhågor. Anledningen till att det har tagit tid - att.det måsteta tid - är dels att det är ganska komplicerade frågor, dels att åsikternabland de berörda i vissa delar går ganska starkt isär. I sådana lägen kan detvara bra att skynda långsamt, dvs. försöka åstadkomma en så bred uppslutningsom möjligt. Det visar för resten inte minst den debatt vi hade alldeles ombarnfamiljernas situation. Jag törs t. o. m. gå så långt att jag vill säga attdetta att vi tog tid på oss för resonemang har lett till en för barnfamiljernamycket bättre situation än vad vi annars skulle ha kunnat åstadkomma. Jaghoppas verkligen att det. skall blifallet också när det gäller omsorgskommitténs förslag. Jag tror att vi på dettasätt kan nå ett bättre sakernas tillstånd för de närmast berörda. 13 (): Med all respekt för nödvändigheten av attingående penetrera problematiken när det gäller de olika intressenterna menarjag ändå att det har tagit , och då avser jag kanske främst dentid det tog innan man på departementet tillsatte arbetsgruppen. Enligt svaretpå frågan lär detta inte ha skett förrän , dvs. drygt ett årefter det att regeringen tillträdde. Den tiden anser jag vara för lång förhanteringen som sådan. Med tanke på dem som är föremål för omsorgen finns detett starkt intresse av att den här frågan blir avgjord, eftersom detta harbetydelse för planeringen av omsorgsverksamheten runt om i landet. Om myndigheters adressering av försändelser till kvinnori vissa fall Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på fråga 1983/84:470 om myndigheters adressering av försändelser tillkvinnor i vissa fall har frågat mig om jag avser attvidta någon åtgärd i syfte att få statliga organ att betrakta kvinnan somsjälvständig individ. Bakgrunden till frågan är att ordföranden i delegationenför allemanssparande har sänt ett introduktionsbrev om allemanssparandet till hushålleni som är ställt till mannen och kvinnan i varje familj, men adresseratmed endast mannens initialer och efternamn. Jag har från delegationen för allemanssparande inhämtatatt delegationen ursprungligen övervägde olika metoder att informera kvinnoroch män om denna nya sparform som skulle svara mot kravet att kvinnan betraktassom en självständig individ och inte som ett bihang till mannen. Delegationenvalde att använda den sedvanliga metoden med direktadressering till hushållenpå grundval av folkbokföringsuppgifter. De rutiner som f. n. kan tillämpas isådana fall är antingen adressering av ett kuvert till den s. k. sökpersonenför varje hushåll, vilket i regel är mannen, eller adressering av ett kuverttill kvinnan och ett till mannen. Delegationen valde av kostnadsskälalternativet med adressering till sökpersonen framför det senare alternativet,som skulle ha fördyrat utskickningen med ca 1 milj. kr. Delegationen sökte dockmildra den från jämställdhetssynpunkt olyckliga effekten av den metod somvaldes, genom att i själva brevtexten vända sig till såväl kvinnan som mannen ifamiljen. Jag har från inhämtat att nuvaranderutiner möjliggör en adressering till samboende äkta makar som - utan attfördyra utskickningen i nämnvärd grad - svarar mot ett jämställt synsätt. Jagförutsätter mot denna bakgrund att de statliga organen i enlighet med dengrundsyn som jag nu har gett uttryck för undviker adressering som kan varastötande från jämställd- Om myndigheters adressering av försändelser till kvinnori vissa fall hetssynpunkt,i den mån detta är möjligt med hänsyn till förutsättningarna. Som svar på KarinAhrlands fråga vill jag framhålla att även jag självfallet anser att statligaorgan bör utforma sin verksamhet så att den bygger på synen på kvinnan som ensjälvständig individ och inte som ett bihang till mannen. Detta följer redan avföreskriften i 1 kap. 2§ regeringsformen, att det allmänna skall tillförsäkramän och kvinnor lika rättigheter. Inom ramen för det aktiva arbete förjämställdhet mellan kvinnor och män som från statens sida har bedrivits iSverige har omfattande information lämnats till myndigheternaom vikten av att dessa i sin dagliga verksamhet utgår från ett jämställtsynsätt. Sådan information ingår också i uppgifterna för detjämställdhetssekretariat som har upprättats i . De åtgärdersom efterlyser vidtas således fortlöpande. 15KARIN AHRLAND (fp): Jag tackar statsrådet för svaret. Jagkan konstatera att min fråga och det faktum att jag ställt den har hjälpt hennei hennes arbete och att hon alltså har vidtagit vissa åtgärder i rätt riktning.Statsrådet talade nu om den s. k. sökpersonen för varje hushåll, i regelmannen. Det tycker jag är ett bättre uttryck än det som användes itidningsdebatten strax efter det att jag hade ställt min fråga. Då taladevederbörande män om "huvudmannen". "Huvudman" är ett begrepp som finns iadelskalendern och i sparbanker. I sparbanker finns det många s. k. huvudmän -även kvinnor. I varje adelssläkt finns det som bekant på grund av gamlafördomar bara en. Men giftermåls-balken, kommunalskattelagen och arvs- ochgåvoskattelagen t. ex. känner inte begreppet. Det gör inte ens lagen om statligförmögenhetsskatt, som fortfarande sambeskattar äkta makar. Det är, somstatsrådet sade; på det sättet att enligt vår lagstiftning är äktenskapet enform av frivillig samlevnad mellan självständiga individer. Därmed kan inte denene maken vara "huvudman" för den andre. Makarna är i ordets bästamening jämlika. Då borde statliga myndigheter och organ också behandla dem så.Men chefen för allemanssparandet och DAFA har trots vissa försök i motsattriktning levt kvar , då kvinnor var omyndiga och inte fick fattabeslut om egna pengar. Herrarna tyckte - det var väl herrar, förstår jag -alldeles riktigt att både man och hustru skulle spara, men de offrade inte såmycket som en enda liten personlig initialbokstav på hustrun. Hon är"fru" rätt och slätt, och man frågar sig om det finns något anonymarei världen än "frun". En sådan reklam är dålig reklam. Jag har ingetbankkonto under namnet . H. Ahrland men däremot ett eller två i mitt namn,som är K. M. Ahrland. Jag har tidigare hänvisat till min privatalista över de tio vanligaste invändningarna mot jämställdhet. Jag skall räknaupp några. 1) Visst skall viha jämställdhet, men är det så brått, så vi har inte tid. 2) Visst är vi förjämställdhet, men vi måste nog utreda den här frågan bättre först. 3) Visst skall viha jämställdhet, men henne kan vi inte ta för hon är för ung, vilket alternativkan bytas ut mot 4) Hon är förgammal! Invändningnr 5 är den som användes här; Vi har inte råd just . Det skulle kosta litet mera att ge halva befolkningen etteget namn på kuverten, och då tar man enligt uppgift "huvudmannen" istället. De statliga datorerna och deras matare tycks tveklöst anse att det ärmannen - 1984, efter det att vi blev myndiga, statsrådet och jagoch våra försystrar. Överläggningen var härmed avslutad. Om villkoren för utländska artistuppträdanden 5§ Svar på fråga 1983/84:476 om villkoren för utländska artistuppträdanden har mot bakgrund av ettenskilt fall frågat arbetsmarknadsministern vilka villkor som bör gälla för attutländska artister skall tillåtas uppträda i samt om hon är beredd attändra bestämmelserna så att konsertarrangörer får större frihet att bedömavilka konstnärer som skall uppträda. Arbetet inom regeringen är så fördelat attdet är jag som skall svara på frågan. Gällande ordning för invandringspolitiken innebär enprincipiell kompetensfördelning vid beviljande av arbetstillstånd.Arbetsmarknadsstyrelsen och arbetsmarknadens parter svarar förarbetsmarknadsbedömningen och invandrarverket för bedömningen av andra faktorersom kan ha betydelse för om tillstånd skall beviljas eller inte. Beslut omavslag på ansökan om arbetstillstånd kan inte överklagas hos regeringen. Denna kompetensfördelning mellan arbetsmarknadsstyrelsenoch invandrarverket gäller i princip såväl i fråga om invandring som vidkortvariga anställningar, exempelvis som montör eller artist. Invandrarverkethar möjlighet att utan att höra för högst en månadbefria konstnärliga yrkesutövare från skyldigheten att ha arbetstillstånd.Invandrarverket utnyttjar emellertid endast i relativt få fall denna möjlighet.Så har skett främst i fråga om kortare gästspel eller framträdanden av mycketkända artister. har från bemyndigatarbetsmarknadsstyrelsen att bevilja arbetstillstånd för personer som skallarbeta här högst . Bemyndigandet avser främst artister och montörer.Detta innebär också att en ansökan i regel ges in till arbetsmarknadsstyrelsenoch inte till invandrarverket. får emellertid intesjälv avslå en ansökan om arbetstillstånd. Anser atten ansökan bör avslås, skall ansökan med yttrande sändas till invandrarverket.Verket gör i regel ingen självständig arbetsmarknadsbedömning utan ansökanavslås om inga andra skäl har åberopats i ärendet. I det aktuella ärendet har ansökan getts in tillinvandrarverket som remitterat ärendet till arbetsmarknadsstyrelsen.Arbetsmarknadsstyrelsen har i sin tur hört länsarbetsnämnden och , som båda avstyrkte. Också avstyrktedärefter i sitt yttrande till invandrarverket. Sedan beslöt invandrarverket attavslå ansö- Om villkoren för utländska artistuppträdanden Jagkan som statsråd inte uttala mig om beslut i enskilt ärende som har fattats avförvaltningsmyndighet. Gällande riktlinjer i fråga om möjligheterna förinternationella artister att framträda i ger redan nu utrymme för engenerös tillämpning. Jag är därför inte med anledning av det aktuella ärendetberedd att föreslå några principiella ändringar av nuvarande ordning. Slutligen vill jag framhålla att jag finner det mycketangeläget att främja det internationella utbyte som består i att utländskaartister får komma till och att svenska artister får framträdautomlands. 17GULLAN (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret.Den positiva slutmeningen stämmer dock inte överens med svaret i övrigt. Ävenom frågan gäller en enskild person hindrar detta icke på något sätt attinvandrarministern tar ställning i den principiella frågan. Jag tycker nämligenatt så inte har skett. Sedan jag framställde min fråga - alltså förganska sedan - har propositionen om invandrings- och flyktingpolitikenlagts på bord. Jag trodde således att invandrarministern i alla fallnågot skulle beröra detta med att s. k. arbetstillstånd för tidsbegränsatanställda har liberaliserats åtminstone vad gäller förlängda tillstånd. Jagtycker att propositionen i övrigt andas en positivare inställning tillartistuppträdanden än vad som framgår av ministerns svar. Det sätt på vilket bedömningarna tillgår lämnar alltövrigt att önska.