prot · G709117 · 1983-12-31 00:00:00 — På grundval av den målsättningen avser man att lägga framförslag om organisatoriska och vissa andra förändringar som syftar tilleffektivitet i arbetet. Idrottsrörelsenär alltså medveten om de problem som finns och tar de initiativ som den bedömervara nödvändiga med hänsyn tiU förhållandena. Vadgäller samhällets stöd till idrotten vill jag säga att detta inte enbart bestårav det stöd som vi diskuterar här och som uppgår till knappt 200 milj.kr. Det består till mycket stor del också av stöd som den får via kommunema,både till verksamhet och till investeringar. Primärkommunernas totala utgifterför fritidssektorn beräknas vara , och en stor del avdetta går till idrotten. DärtiU kommer landstingens bidrag. Man kan utan vidarekonstatera att idrottsrörelsen, försiktigt sagt, i jämförelse med andrafolkrörelser icke är missgynnad. Till vill jag säga att jag i mittanförande pekade på de starka beröringspunkter som i vissa fall finns mellanfrämjandeorganisationerna och specialförbunden och att det bör vara vettigtatt ha en någorlunda samordnad bidragsgivning. De olika verksamheter det gällertangerar varandra på många sätt. 115 (vpk) replik: , Herr talman! Skillnaden mellan utskottsmajoriteten och vpkskulle alltså vara att utskottsmajoriteten hyser tilltro till idrottsrörelsenoch välkomnar den översynsutredning somdenna nu tUlsatt bl. a. för att hävda sitt demokratiska sinnelag. Det är braatt den gör detta, men vad jag befarar är att idrottsrörelsen självunderskattar betydelsen av de yttre ekonomiska faktorer som den påverkas av.Därför tycker jag att samhället har ett ansvar för att se till att idrottentillförs medel som motverkar de kommersiella inslagen. Det borde vi egentligenvara överens om. Avdagens utveckUng framgår helt klart att idrottsrörelsen har en mycket storuppgift i att sanera den situation som redan uppkommit och som karakteriserasav de kommersiella krafternas intåg. Anf.116 () repUk: Jag vill bemöta den senaste repliken med att säga att om vpk:sföreträdare anser att idrottsrörelsen underskattar de kommersiella krafternasinverkan, tror jag å min sida att vpk är helt fixerat vid dessa krafters styrkaoch totalt undervärderar idrottsrörelsens förmåga att stå emot dem. För de flesta idrottsutövare är de villkor sompräglar elitverksamheten inget som har med deras vardag att göra. De idrottaroftast under enkla förhållanden och utövar sin idrott därför att det är ettnöje för dem, därför att det ger samvaro och kamratskap och kanske därför attdet är hälsosamt. Det är den idrottsverksamhetén som vi skall slå vakt om. Jagtror att denna utövarnas djupa upplevelse av idrotten som fysisk aktivitet ochfriluftsverksamhet göi att vi kan ha full tilltro till idrottsrörelsensförmåga att hävda sig gentemot de kommersiella krafterna. 117 (): Jag vill ytterligare understryka det positiva i budgetpropositionenvad gäller anslaget till idrottsrörelsen. Regeringen har- som de andra talarnahar berört - föreslagit en stor ökning av anslaget till idrottsrörelsen, vilketutskottet givetvis tillstyrker, och det är idrottsrörelsen väl värd. Idrottsrörelsenär en stor och aktiv folkrörelse. Den engagerar många människor ur allasamhällsgrapper och har därmed en bredd på sin verksamhet som är värd att taefter av många andra. Visst finns det negativa inslag, som vi har debatterathär tidigare. Men idrottsrörelsen tar själv på sig ett ganska stort ansvar föratt motarbeta dessa inslag. Detsamhällsarbete som består i att engagera bl. a. barn och ungdomar i enmeningsfull fritidssysselsättning och propagandan för ett sunt och frisktleverne gör idrottsrörelsen till en viktig och vital del av vårt samhälle.Därför har också regeringen kunnat öka anslaget, och det får ses som ettuttryck för den vikt socialdemokratin fäster vid just idrottsrörelsen. Ipropositionen stryks också under att särskilda insatser bör göras för att fåmed underrepresenterade grupper som kvinnor, invandrare, handikappadeoch ungdomar i framför allt tonåren. Vadgäller kvinnoidrotten, som också berörs i en moderatmotion, vill utskottetunderstryka vikten av att få med fler kvinnor, både som ledare och somidrottsutövare. bedrivs ett stortarbete för att få med fler kvinnor. a. fyra rapporter omdetta, vilka moderatmotionen är en duktigt gjord sammanfattning av. För i åranslås . till extra insatser för kvinnoidrotten, förutom detordinarie arbete som bedrivs inom specialförbunden. Jag, som ett avregeringens ombud, ser det som en viktig arbetsuppgift att bevaka just dennadel av idrottsrörelsen. En annan viktig arbetsuppgift är att bevaka deutanförstående organisationernas intressen. Detta är också rätt väg att bedrivaarbetet på, nämligen inom idrottsrörelsen. Det bör inte vara på det sättet somsägs i moderatmotionen, att regeringen skulle uttala hur man skulle gå tillväga. Vi har stor tilltro till idrottsrörelsens eget intresse av att nå ut tillfler tjejer, och vi viU också stödja det arbetet. Det stödet handlar omattityder, men det handlar också om resurser. Det är lätt för attskriva vackra tankar i en motion. Att sedan i andra änden föreslå en kraftigminskning av t. ex. aktivitetsstödet till ungdomsorganisationerna - vilketskulle drabba idrottsrörelsen och därmed dess strävan att nå fler unga tjejer -det är att tala med kluven tunga. Det har redan hänt mycket positivt på tjejsidan. Kvinnofotbollen är t.ex. vår näst största bollsport i hela landet. Det är bara den manligafotbollen som har fler utövare. Fler unga tjejer blir också aktiva , ochnu gäller det för idrottsrörelsen att få behålla dem som aktiva och att nå ännufler. Då behövs resurser både lokalt och centralt, liksom en vilja att satsa pådetta. Den viljan har idrottsrörelsen. Jag vill yrka bifall tiU kulturutskottets hemställan i dess helhet. Överläggningen var härmedavslutad. Mom.2 (tipsmedlens användning inom idrotten) Utskottetshemställan bifölls med 281 röster mot 16 för reservation 1 av . 1ledamot avstod från att rösta. Mom.3 (kommersialismen inom idrotten) Utskottetshemställan bifölls med 281 röster mot 16 för reservation 2 av . 1ledamot avstod från att rösta. Mom.5 (det statliga stödet till främjandeorganisationerna) Utskottetshemställan bifölls med 203 röster mot 94 för reservation 3 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. 21 § Anslag tillgrundskolor, m. m. Föredrogs utbildningsutskottets betänkande1983/84:18 om anslag till grundskolor samt särskilda åtgärder på skolområdet(prop. 1983/84:100 delvis). Anf.118 (): I utbildningsutskottets betänkande 1983/84:18, som är uppe förbeslut i kammaren, behandlas anslagsfrågorna beträffande . Jag villi mitt inlägg kommentera de reservationer som vi moderater har fogat tillbetänkandet utom vad gäller reservation 14, som senare tar upp. Ivår partimotion till årets riksdag om skolpolitiken framhåller vi att det förhögstadieeleverna är nödvändigt med en större differentiering av tillvalen ochockså en ökad andel tid för tillval. Elever är olika, har ohka intresseinriktningaroch skall i skolan ges möjUghet att utvecklas maximalt utifrån sina egnaförutsättningar och önskemål. Därför är det beklagligt att utskottsmajoriteteninte går med på vårt förslag att genomföra det beslut som tidigarehar fattat om att utöka timantalet i basresurserna i årskurs 9 med 4veckotimmar fr. o. m. nästa läsår för att stärka tillvalet. Utskottsmajoritetenföljer i stället föredragandens förslag i budgetpropositionen att inte genomförautökningen. Viyrkar i vår reservation 4 en höjning av grandskoleanslaget med 28,9 milj. kr.för att eleverna skall få större möjligheter till ytterligare tillval i årskurs9. Jag yrkar bifall till reservation 4. Ireservation 5 tar vi upp kostnaderna för de fria aktiviteterna under densamlade skoldagen. Det är värt att notera att den dåvarande regeringen klartuttalade i kompletteringspropositionen 1980/81:150, bU.2, att ett genomförandeav den samlade skoldagen skulle ske under förutsättning att det totalt inteinnebar någon utökad resursanvändning. Det måste få ankomma på kommunerna attavgöra hur man ser på betydelsen av en samlad skoldag. Anser man de fria aktiviteterna under en samlad skoldag är värdefulla, börkostnaderna för dem, vad avser det statliga stödet, täckas inom ramen förförstärkningsresursen. Vi föreslår i enUghet med våra tidigareställningstaganden att det statliga bidraget till samlad skoldag avvecklas. Jagyrkar bifall till reservation 5. Hemspråksreformen har varit i kraft i grund- och gymnasieskolan.Erfarenheterna visar att det behövs en rationellare organisation avhemspråksundervisningen. Det är viktigt att undervisningen ger resultat iproportion till de resurser som satsas. Hemspråksundervisningen skall geeleverna en språklig identitet, som är nödvändig för barnens begreppsbildningoch abstrakta tänkande. Vi moderater anser att insatserna bör koncentreras tillde lägre åldrarna, till hemspråksträningen i förskolan ochhemspråksundervisningen på låg- och mellanstadiet. Självfallet bör resurser förnytillkommande invandrarelever på de högre stadierna finnas kvar förstödundervisning i svenska och för studiehandledning i hemspråk. Anslagtill grundskolor, m. m. Denfrämsta utgångspunkten för rätten till hemspråksundervisning ochhemspråksträning måste vara regeln att hemspråket skall vara det språk somregelbundet talas i hemmet. I debatten om hemspråksundervisningen tenderar manofta att glömma bort barnens föräldrar. De måste betraktas som barnensviktigaste hemspråkslärare. Det borde också vara möjligt förinvandrarorganisationerna att ta över delar av hemspråksundervisningen. Ettökat stöd till fristående skolor skulle dessutom innebära större möjligheterför minoriteter -1, ex. finska invandrare - att bedriva undervisning på detegna modersmålet. Meden förändring i dessa riktningar borde hemspråksundervisningen kunna organiserasrationellare med bättre resultat och en besparing på 85 milj. kr. åstadkommasunder nästa budgetår. Utskottetavvisar de förslag till reformer som vi har förordat i våra motioner1983/84:2016 och 2097 med hänvisning till den fortsatta beredningen av språk-och kulturarvsutredningens förslag. Vi reserverar oss mot detta, och jag yrkarbifall till reservation 11. Ivår reservation nr 16 yrkar vi avslag på propositionens, förslag om ytterligaremedel till lokalt utvecklingsarbete på lågstadiet. Vi anför i vår motion 2097att det är andra åtgärder än ytterligare bidrag som behövs för att lösalågstadieproblemen. Huvudfrågan är inte resurser utan hur verksamheten skallorganiseras i förskola och skola för att barnens utveckling skall stimuleras påbästa sätt av deras liv då viljan och förmågan till medveteninlärning och imitation är som störst. Jag yrkar bifall till reservation 16. SÅS-anslaget - dvs. anslaget till särskilda åtgärder på skolområdet -var tänkt som ett speciellt anslag att fördelas av länsskolnämnderna tillsärskilda insatser i skolor och klasser som var i behov av sådana. Efter handhar nya komponenter i reglerna för resurstilldelning ur detta anslagtillkommit. Föredragande statsråd säger själv i årets budgetproposition attdet finns "risk för att fördelningen blir så komplicerad att anslagetförlorar i överskådlighet". En översyn av reglerna för fördelningenaviseras också. Enligtvår mening är det osäkert om en sådan regelöversyn kan leda till att den urspmngligaavsikten med anslaget kan uppnås. Anslaget har uppenbarUgen avlänsskolnämnderna fördelats tämligen jämnt mellan kommunerna och även inomkommunerna. Risken är stor att resultatet av en regelförändring blir en än mergodtycklig fördelning av anslaget. Viföreslår i vår motion 2097 att SÅS-anslaget upphör fr. o. m. nästa budgetår ochersätts av två nya, specialdestinerade anslag, dels ett om 100 milj. kr. tiUBidrag tiU handikappade elever med särskilda behov inom skolväsendet, dels ettanslag. Extra bidrag till studie- och yrkesorientering, om 5,2 milj. kr. Vidareanser vi att 45,5 milj. kr. skall tillföras förstärkningsresursen undergrundskoleanslaget. Utskottetsmajoritet avstyrker våra förslag med motiveringen att inte börföregripa översynen av anslaget. Vi reserverar oss mot detta, och jag yrkarbifall till reservationerna 18 och 19. Regeringenpresenterar i budgetpropositionen förslag i syfte att stärka svenskämnetsställning i . Förslagen är välkomna, men vi moderater anser demotillräckliga. Det behövs ett samlat åtgärdspaket för att ge svenskämnet detinnehåll och den kvalitet som behövs. Det är viktigt att eleverna redan ilågstadiet ges en god språklig grund att bygga vidare på. Kompletterandeundervisning skall ges de elever som har svårigheter. Svenskämnethar - särskilt på högstadiet - blivit något som kan karakteriseras som enrestpost. Dit har förts många av de nya moment och kunskapsområden som skolanhar blivit ålagd att ansvara för. Så har t. ex. grunden för all språkinlärning- grammatiken - kommit att bli ett av ca femtiotalet moment inom ämnet somskall behandlas på högstadiet. Enkoncentration av stoffmängden inom svenskämnet är nödvändig. Grammatik- ochlitteraturstudier måste fä högre prioritet. Inte minst är det viktigt atteleverna får studera och uppleva svensk litteratur, bl. a. för att hålla vårtkulturarv levande. På köpet förbättras också elevernas kunskaper om svensk historiaoch svenska levnadsförhållanden, och deras språkkänsla och stilistiska förmågastärks. Utöverde åtgärder som vi föreslår i vår motion och i reservation 23 måste svenskämnetfå ett utökat timtal. Jag yrkar bifall till reservation 23. Slutligen,herr talman, några kommentarer till reservation 24. Där framför vi vår syn påutformningen av reglerna för tillvalskurserna. I dessa regler sägs atttUlvalsämnen skall utformas så, att de kan förväntas få en könsmässigt jämnrekrytering. Dettahar tydligen lett till att tillvalskurser i vissa fall helt enkelt inteanordnats, därför att de lockat endera könet mest. En regel som kan ges en såsnäv tolkning är ingen bra regel, och därför bör den avskaffas. Den är inteheller nödvändig, eftersom jämställdhetsarbetet skaU genomsyra skolans helaverksamhet. Jag yrkarbifaU till reservation 24. Underdetta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 119 (): Till det här betänkandet har fogats en lång rad reservationer, men jagkommer i huvudsak att uppehålla mig vid frågorna om ett förändratstatsbidragssystem och konsekvenserna av detta samt vikarier. Vidvår debatt här i kammaren , med anledning avregeringens besparingsproposition, blev vi i häftigt angripna för vårtförslag om ett förändrat statsbidragssystem - ett statsbidragssystem som börvara dels elevrelaterat, dels mer schabloniserat än det nuvarande och som geren högre grad av frihet till de enskilda kommunerna att anpassaresursanvändningen till de lokala förhållandena. Främst var det naturligtvisregeringspartiet som stod för angreppen, men man var ivrigt påhejad av såvälfolkpartisterna som . Vi har återkommit med vårtförslag nu i samband med budgetpropositio- Anslagtill grundskolor, m. m. nen.Och där, i budgetpropositionen, kan man bl. a. läsa följande: "Regeringen har-- uppdragitåt SÖ att se över statsbidragssystemet för grundskolan.Utgångspunkten skall därvid vara att undersöka om det är möjligt att hitta ettsystem som innebär ytterligare förenkUngar och schabloniseringar.--- Enytterligare utgångspunkt för SÖ är att också ett mer schabloniserat systemså långt det är möjligt skall ta hänsyn till den faktiska skolstrukturen i enkommun." Nuär förslaget inte längre så föraktligt, ty nu är det fäst på pränt iregeringens egen proposition. Naturligtvis är vi inte ledsna för att regeringentar intryck av våra förslag och låter dem återkomma som sina egna, ty detbörjar faktiskt bli en ganska trevlig vana. Däremot vore det kanske välbetänktatt vara något mer försiktig med kritiken i det första skedet -innan man vet omman skall göra förslagen till sina egna. Vi har kompletterat vårt förslag medett krav på en garantiregel för små skolenheter. Nyttan och nödvändigheten avatt kunna bevara de små skolenheterna är väl vid det här laget oomtvistade, mendet nuvarande statsbidragssystemet har dess värre den effekten att småskolenheter slås ut, nära nog automatiskt. I avvaktan på ett nyttstatsbidragssystem behövs det alltså en sådan garantiregel som gör det möjligtför länsskolnämnderna att göra undantag från det strikta basresurstänkandet,när skolenheten har en sådan betydelse för orten eller den omgivande bygden,att en nedläggning innebär en aUvarlig försämring av samhällsservicen. Enövergång till ett mer schabloniserat statsbidrag ger onekligen vissamöjligheter till besparingar genom lägre transfereringar från staten tillkommunerna. För är detta en tänkbar möjUghet endast under den givnaförutsättningen att en betydande del av besparingen förs över till detkommunala skatteutjämningssystemet för att säkerställa tillräckliga resurser ide ekonomiskt svagare kommunerna. Detta är ett ovillkorligt rättvisekrav.Därför har vi i vår motion föreslagit att det fortsatta beredningsarbetet skallske i nära samverkan med den kommitté som har till uppgift att se över denkommunala skatteutjämningen. Ettnytt statsbidragssystem måste därutöver fylla två krav, som inte tillgodoses idet nuvarande. Någon måste få ett totalansvar för skolans ekonomi. bollasdet ansvaret fram och åter mellan staten och kommunema - det kommer vi attmärka i den följande debatten om vikariekostnaderna. Dessutom måsteplaneringsperioderna bli längre. sker fördelningen av resurser vid olikatillfällen och alldeles före skolstarten. Kommunerna måste fåbesked om hela resurstUlgången i ett mycket tidigare skede och ges möjUgheteratt överblicka fleråriga planeringsperioder. Då kan vi undvika en del avryckigheten i skolans planering och på det sättet också bidra till att geskolan bättre arbetsro. Låtmig så gå över till frågan om skolans vikarier och då inledningsvis slå fastnågra grundläggande fakta. Vi har skolplikt i det här landet, vilket innebäratt eleverna har skyldighet att infinna sig i skolan. I konsekvensens namn börde då också ha rätt att kräva undervisning de är där och inteenbart tillsyn. Vi har också varit överens öm att läsåret skall omfatta minst och attundervisningen endast får inställas vid ett begränsat antal tillfällen, som ärnoga reglerade i skolförordningen. I övrigt skall det bedrivas undervisning. Redani höstas, när vi debatterade den här frågan första gången, i samband medbesparingspropositionen, hade jag anledning att uttrycka förvåning över attmoderaterna och så aningslöst kunde ställa upp för detta miserablabesparingsförslag, som i allra högsta grad går ut över skolans kvalitet. Hurkan moderata samUngspartiet, som i alla möjliga och omöjliga sammanhang talarom vikten av kvalitet i undervisningen, acceptera att undervisning byts ut mottillsyn? Hur kan , som i detta betänkande pläderar för att byta utskolans fria aktiviteter mot timplanebunden verksamhet, acceptera attundervisning - som i allra högsta grad är timplanebunden - byts ut mot tillsynav "annan personal"? Änmer förvånad blir man då man läser utskottsmajoritetens motiveringar förbesparingen på vikarieanslaget och för att avslå centermotionen. Hela detstycket i betänkandet byttes f. ö. ut just vid justeringstillfället, så detkanske förhåller sig så att inte alla som ingår i utskottsmajoriteten harfuUt klart för sig hela innebörden i det man beslutade. Men än finns chansenatt tänka om, och jag skall därför granska de olika argumenten vart för sig. Detförsta argumentet bygger på principen om arbetsenheter och arbetslag ochföratsätter att lärarna inom arbetsenheten tar på sig ett gemensamt ansvar ävenför den klass där läraren är borta. Det låter ju bra, men det innebär ipraktiken att inte bara en klass blir lidande därför att det saknas vikarier,utan också de övriga klasserna i arbetsenheten - om det nu finns arbetsenheteroch arbetslag över huvud taget. Det gör det ju inte vid alla skolor, av oUkaskäl; dels därför att man inte viU arbeta på det sättet, dels därför attskolenheten är så liten att det inte är möjligt eller nödvändigt att organiseraarbetet så. Vadtycker om det argumentet? - så som hon stått här ikammaren och talat för lärarnas frihet att slippa arbeta i arbetsenheter. Mendå gällde det förstås att argumentera emot en integrerad undervisning och inteför att försvara en dålig besparing. Detandra argumentet är att använda skolledarna som vikarier. "Redan nu är detganska vanligt att skolledarna fullgör sin tjänstgöringsskyldighet somvikarier", säger majoriteten. Jo, det förekommer säkert tiU en del. Men dåär ju den resursen redan ianspråktagen och kan inte fylla även ett nytillkommandebehov. F. ö. är många skolledare ämnesspecialister och har valt att schemaläggasin undervisning just till detta ämne, och därigenom är en stor del av tidentagen i anspråk. Dessutomhoppas jag att är medveten om att den allra vanligastesituationen ute i landet är att det ingår tre fyra olika skolenheter i ettrektorsområde med ett inbördes avstånd på flera mil. Skolledaren kan då rimUgeninte undervisa på mer än en skola. Dettredje argumentet är en flexibel användning av befintliga resurser förundervisning, och då blir min fråga till : Vad är det förresurser? Såvitt jag kan förstå avses förstärkningsresursen och resursen för Anslagtill grundskolor, m. m. Anslagtill grundskolor, m. m. Om såär fallet skall man klart säga ifrån, att här tar man resurser från den gruppelever i skolan som man eljest säger sig vilja slå vakt om, nämligen de somredan nu har det svårast i skolan. Då medverkar man till att öka riskerna förutslagning och för att ännu fler elever lämnar med ofullständigakunskaper. Detfjärde argumentet är att skolans övriga personal kan användas. Därmed har manklart sagt att det inte är fråga om undervisning utan endast om tillsyn.Skolans övriga personal är vaktmästare, fritidsledare, skolvärdinnor,elevassistenter osv. Jag kan ge ett antal exempel på små skolenheter där"skolans övriga personal" är ett skolmåltidsbiträde ett fåtal timmarper dag plus en vaktmästare på deltid som man delar med kyrkan och församlingshemmetmitt emot. Sådan ser verkligheten ut, och på sådana skolor är man beroende avatt få vikarier som läraren är borta. Såtill sist det stora frågetecknet. Utskottet säger att skolstyrelsen inte ärförhindrad att besluta att vikarier sätts in av enlärares frånvaro. Det var ju vänligt! Ni tänker i alla fall inte försöka hindradem ifrån att meddela undervisning. Skolstyrelserna, eleverna och derasföräldrar är djupt tacksamma mot utskottets socialdemokrater, moderater ochfolkpartister för den möjligheten. Men, frågar de sig, med vilka pengar? Menarutskottsmajoriteten att kommunerna skall skjuta tUl egna medel? Jag riktar denfrågan till företrädarna för samtiiga de tre partier som bildar en gemensammajoritet, och jag utgår ifrån att ni nu har ett svar. Ni hade det inte vidutskottsbehandlingen, men har det ju gått och ni har haft möjligheteratt tänka efter. Jagantar att ni är medvetna om att den här frågan är högaktuell i de flestakommuner i landet, där det nu kommit oUka propåer om särskilda kommunalatillskott till skolans vikarier. På vissa håll avvisas tanken med hänvisningtiU att detta är en statlig angelägenhet, på andra åter är man beredd att taett kommunalt ansvar för att ge eleverna undervisning de befinnersig i skolan och inte enbart tillsyn. Vadanser socialdemokraterna, vad anser , vad anser ? Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 9 samt till reservation 20under förutsättning av bifall till de förstnämnda. 120 (): Om ett litet land som skall kunna hävda sig i deninternationella konkurrensen måste vad vi har att bjuda på präglas av godkvaUtet. Det må gälla export av tjänster och tekniskt kunnande eller produkterav materiell art - nog är kvaliteten av avgörande betydelse för om varan skallvara begärlig för mottagaren-kunden. Vårt skolväsende har också gott kunnat mäta sig med andra i-länders. Vi har en lång tradition av godkvalitet på den undervisning som getts i skiftande skolsystem.