prot · G709116 · 1983-12-31 00:00:00 — Ikommissionens direktiv framhålls att staten från allmänkulturellautgångspunkter har ett intresse av att tillse att en användbarbibelöversättning finns tillgänglig samt att frågan om en bibelöversättninginte enbart kan anses vara en inomkyrklig angelägenhet. Bibelkommissionensarbete syftar, också med direktivens ord, till att ge den nyabibelöversättningen ställning som huvudtext på svenskt språkområde. För deninriktningen har den nuvarande ordningen varit ett starkt stöd. Om däremotkommissionen i fortsättningen tillhör kyrkoenhet ochdelvis finansieras via kyrkofondsmedel kan översättningsarbetet komma attuppfattas som en angelägenhet för . Arbetets ekumeniska ochallmänkulturella karaktär försvagas och det kan uppstå osäkerhet i fråga omkommissionens självständighet." Det bör kanske erinras om att i bibelkommissionensstyrelse ingår också företrädare för de fria samfunden och för katolska kyrkan,liksom även överrabbinen i . Regeringenhar förmodligen varit omedveten om att vad som inom denna kanske enbartbetraktas som en enkel, praktisk åtgärd för många av dem som är verksamma utepå fältet kan befaras bli uppfattat som en symbolhandling. Det citeradeuttalandet innebär däremot självfallet inte någon misstroendeförklaring motcivilministern personligen. Han är välkommen att träffa och resonera medkommissionen. Det är tyvärr inte meningsfullt att framställa något yrkande i dennasak. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslutetredovisas efter debatten om finansutskottets betänkande 28.) Anf.31 FÖRSTE VICE TALMANNEN; Kammarenövergår nu tiU att debattera finansutskottets betänkande 28 om datapolitiskafrågor och redovisning av statsförvaltningens ADB-användning m. m. 32 (); Användningen av datateknik och elektronik i det svenska samhället äromfattande och vidgas till att gälla allt fler områden. Detta gäller både iindustrin, i servicesektorn och i den offentliga förvaltningen. Datateknikensprids nu även till hemmiljön, till fritidsverksamhet m. m. Takten iutvecklingen och även införandet av ny datateknik är hög. Enligtstudier inom kommer ca tre fjärdedelar av aUaförvärvsarbetande inom i sin arbetssituation direkt eller indirekt att hakontakt med och vara beroende av informationsbehandlingssystem. Undersökningari bekräftar att liknande förhållanden i stort sett råder här. Vidinternationella jämförelser framstår som ett av de mestgenomdatoriserade länderna. Idetta perspektiv är det lika naturligt och lika väsentligt att ha endatapolitik som det är att ha en transportpoUtik, en energipolitik, enkulturpolitik osv. En meningsfull och fungerande datapolitik bör naturligtvisinte detaljregleras, men den bör samverka med och harmoniera med synsättet påpersonaladministration, decentralisering, antibyråkrativerk-samhet,rationalisering, sårbarhet, personlig integritet, teknikupphandling m.m. Engiven utgångspunkt är att en samlad bedömning av datafrågorna i vidsträcktmening inte får leda till centralstyrning och rigid övergripande planering,vilket tyvärr har varit ledstjärnan i många av de äldre systemen. Huvudmotiven föranvändning av informationsteknologi och ADB inom den offentliga sektorn har varit rationalisering ochkostnadssänkningar. ADB är, rätt utnyttjad, ett hjälpmedel att ökanyttoeffekten av insatta resurser. Frågan är om inte ADB tillsammans medorganisations- och personalutveckling är det viktigaste medlet föreffektivisering och förändring och utgör en grundläggande förutsättning förkostnadsbesparande utveckling inom den statliga sektorn. Statens användning av informationsteknologi, ADB, har dockhittills i viktiga avseenden inte varit särskilt framgångsrik. Betydandekostnadsöver-skridanden, förseningar och tekniska problem har snarare varitregel än undantag. Detta beror dock mer på brister i inblandade myndighetersförmåga att utnyttja hjälpmedlen samt en förkärlek till komplexa, centraliseradesystemlösningar, än på hjälpmedlet som sådant och de möjligheter dettaerbjuder. En betydande del av de stora statliga ADB-system som är i driftkommer att behöva genomgå omläggningar i större eller mindre grad vid1980-talets mitt eller åren närmast därefter. Flera orsaker kan anges tilldetta. Systemlösningarna är gamla, i flera fall . Successiva,mindre förändringar har medfört höga underhållskostnader. Systementillfredsställer inte nuvarande högre krav på användarvänlighet och arbetsmiljö.Datorerna är oekonomiska. Sårbarhets- och säkerhetsskyddet är intetillfredsställande m.m. Dessa problem har påtalats i en rad motioner undertidigare år och måste nu beslutsamt angripas. och jag har tagit upp de här problemen imotion 2111. Vi efterlyser i den motionen också en samlad statlig datapoUtik,som utskottet genom ett tillkännagivande till regeringen också stöder.Utskottet uttalar sig alltså för att ett samlat datapolitiskt program börutarbetas. Det innebär också indirekt att utskottet säger att densocialdemokratiska regeringen inte har någon samlad datapolitik, vilket börnoteras - i debatten låter det i bland tvärtom. Men vi är ändå inte helt nöjdamed detta, eftersom vi har ytterligare krav framförda i vår motion. Dessa kravanser vi borde ha legat till grund för regeringens fortsatta arbete med ettdatapolitiskt program, och därför har vi reserverat oss. I reservation 1 har viutvecklat tre av våra förslag närmare. Det första förslaget rör de exempel på ADB-system inom dencivila statsförvaltningen som av olika skäl behöver genomgå ganska stora förändringar.Bland dem kan nämnas rättsväsendets informationssystem, skatteadministrationensADB-system, allmänna försäkringsväsendets ADB-system, system S, centrala bil-och körkortsregistersystemet, studiestödssystemet, invandrarverketsADB-system, fastighetsdata och inskrivningsregistersystemet. Flera av dessakrav på förändringar har behandlats av separata utredningar. Den sammanlagdainsats som kan bli erforderlig saknas det dock i hög grad kunskaper om. Dettaär enligt oss moderater en allvarlig brist som bör avhjälpas genom en särskildsammanställning med förslag tiU prioriteringar . Allt kan juinte göras på en gång och utan samordning. Den andra fråga som vi anser vara viktig och behöverytterligare belysning är den statliga dataverksamhetens inverkan på övrigasektorer. Ingen av aUa de utredningar som genomförts eller f. n. pågår påområdet har, såvitt vi kunnat finna, behandlat eller har i uppdrag att behandlafrågan om hur ADB-verksamheten inom statsförvaltningen påverkar villkoren förnärings-Uv, företag och framför allt enskilda medborgare. I , kanske mer än i något annat demokratiskt land,är alla delar av de offentliga och de privata sektorerna i hög grad integrerademed varandra. Detta förhållande har blivit än tydligare genom datoriseringen,som möjliggjort och delvis t. o. m. krävt ett ökat informationsflöde meUanmyndigheter, näringsliv och enskilda medborgare. Rationaliseringsarbete ochanvändning av ADB inom statlig verksamhet får därigenom en genomslagskraft påföretag och enskilda som är betydande. Detta återverkar bl. a. på säkerhet ochsårbarhet och även på förutsättningarna för integritetsskydd för individer ochföretag samt på verkstryggheten. Enligt vår mening är detta så väsentligt att det börutredas i särskild ordning, vilket vi också kräver i vår motion. Varför övrigapartier inte har accepterat vårt önskemål förstår jag inte. Tycker man att alltär bra? Tycker man t. ex. att integritetsskyddet är tillfredsställande? Dessa nämnda frågeställningar omfattas inte heller avuppgifterna för datadelegationen, som i huvudsak är ett allmänt forum föråsikts- och informationsutbyte mellan vissa intressenter inom datapolitikensområde. Det kan också ifrågasättas om datadelegationen i dess nuvarandeutformning är ett lämpligt organ att behandla dessa frågeställningar. Imotionen har vi inte tagit upp datadelegationens nuvarande funktion, men viförutsätter att, i det arbete som beställs av regeringen, ocksådatadelegationens framtida roll kommer att behandlas. Jag vill bara erinrakammaren om att vi motionärer föreslog att datadelegationen skulleupphöra med sin verksamhet. Vi har i princip inte ändrat uppfattning i denfrågan utan avser att återkomma när vi kan ta ställning till regeringenssamlade förslag på det datapolitiska området. Den tredje punkten rör utredning om förutsättningarna förett statligt organ för administrativ utveckling. Enligt samstämmiga bedömningarär de svåraste problemställningarna inom ADB-området inom överskådlig framtidinte förknippade med datorernas prestanda eller funktioner eller med detekniska möjligheterna. Det är mycket mer väsentligt att öka effektiviteten isystemutvecklingsprocessen samt att skapa flexibilitet och enkelhet i användningenav de system som utvecklas. Andra frågor av stor vikt är förbättring avstyrning, tillskapande av strategier för administrativ utveckling av ADB samtutformning av standards e. d. som hjälpmedel för att åstadkomma enklare systemoch datorstrukturer än . Det finns ingen institution som har till uppgift att påett övergripande sätt stimulera till och stödja forskning och utveckUngsarbetem.m. på det administrativa området. På det tekniska området har vi STU, men detsaknas en sådan myndighet på det administrativa området. Detta trots att detadministrativa området sysselsätter fler personer i än dettekniska området. Det finns således inget samlat grepp eller någon policy förstöd och stimulans tiU administrativ utveckling i likhet med STU:s insatser förden tekniska utvecklingen. Eftersom ingen annan myndighet har till uppgift att stödja dennaadministrativa utveckling på nationell nivå, har STU delvis tagit på sig sådanauppgifter. Exempel på detta är det s. k. ramprogrammet för kunskapsutvecklinginom informationsbehandlingsområdet, vissa teknikupphandlingsprojekt samt denaviserade fortsättningen på det nationella mikroelektronikprogrammet, NMP. Enrad olika åtgärder behöver vidtas beträffande informationsteknologins ochADB-teknikens användning inom administrationen. Vidden av dessa framgår bl. a.av debatten om NMP. En grov antydan om de kvantitativa omfattningarna av dessaproblem är att om NMP-insatsen är 700 milj. kr. är behovet på den mjuka sidanuppskattningsvis av storleksordningen 7 000 milj. kr. Insatsernabehöver samordnas för att de effekter som eftersträvas skall kunna uppnås.Dessa uppgifter på nationell nivå bör anförtros åt ett särskilt organ. Det kani princip ske antingen genom att ett befintligt organ erhåller förändrade,vidgade och delvis nya arbetsuppgifter eller genom att ett nytt organtillskapas. Oavsett vilken av dessa metoder som väljs, kommer det att påverkaarbetsuppgifterna för andra myndigheter och organisationer. Vi reservantertycker att så mycket talar för ett sådant här organ att frågan bör utredasnärmare. Med det anförda yrkar jag bifall till reservation 1 vid finansutskottetsbetänkande 28. 33 (): I finansutskottets betänkande 1983/84:28 behandlas datapolitiska frågoroch redovisning av statsförvaltningens ADB-användning. Mankan säga att datatekniken är något av dagens och framtidens spett. Naturligtvisär denna teknik betydligt mer avancerad och komplicerad, men skallden inte vara så komplicerad att den styr människorna, utan det bör varatvärtom. Vi måste med andra ord använda denna teknik till att förbättra ochunderlätta på alla områden i samhället. Det är därför angeläget att vi intestyrs av den resurs som data- och elektroniktekniken innebär. Vi måste ha ettmål för hur denna utveckling skall styras. Riksdagenantog ett datapolitiskt program om en samordnad datapolitik. I denproposition som låg till grund för riksdagsbeslutet redovisades principer ochriktlinjer för datateknikens användning. Dessa berörde integritet, sårbarhet,sysselsättning, regional utveckling, arbetsinnehåll och arbetsmiljö. Medhänsyn till rekommendationernas aktualitetsgrad och den fortsatta hanteringenav dessa delades de in i följande tre kategorier; Kategori 1, som skulleleda till åtgärder . Kategori 2, som skulleutredas vidare. Kategori 3, som med fördelkunde hänskjutas till tiden . Detarbete som därmed inleddes för att skapa en samordnad datapolitik måste , somvi ser det, fullföljas. Regeringen har inte tillräckligt handfast fört fråganvidare. Kategori 1 och 2 i det av antagna programmet för samordningmåste fullföljas av regeringen. Detär också mycket angeläget att man utarbetar s. k. generalplaner, som ärlångsiktiga och har som mål att ADB-system skall föras ned mer på regional ochlokal nivå - alltså en decentraliserad dataverksamhet. Dettaär ytterst viktigt för att kunnandet och den tekniska utvecklingen skall kunnaspridas i hela organisationen. Detta framkommer i reservation 2, som vi fråncentern fogat till utskottets betänkande och som jag yrkar bifall till. Imotion 1424 av m.fl., , tar motionärerna upp deprincipiella motiven för en anpassad dataverksamhet. Motionärerna, som speglarcenterns uppfattning i datapolitiken, anför att det, för att man skall uppnåett decentraliserat samhälle, krävs spridning av datakraft, ADB-personal,kunnande, kompetens och påverkansmöjligheter. Det är avgörande förutsättningarför att främja verksamheten och för utveckling i alla delar av landet, sägsdet. Detta särskilt med tanke på den betydelse datatekniken kommer att ha iframtiden, både inom näringsliv och offentlig förvaltning. Decentraliseringär ett viktigt medel för att åstadkomma fördjupat arbetsinnehåll för deanställda, för att öka användarinflytande och effektivitet samt - inte minst -för att minska sårbarheten. Detär också viktigt att långsiktiga generalplaner för de stora statligaADB-systemens struktur utarbetas . Det utredningsarbete som redan pågårmåste inordnas i dessa generalplaner med målsättningen att åstadkommadecentralisering till regional och lokal nivå. bör ge regeringen iuppdrag att utarbeta generalplaner för de största ADB-tillämparna inkl. denstatliga servicebyrån DAFA. Dennuvarande socialdemokratiska regeringen har splittrat datafrågorna ochförsummat möjligheten att fortsätta det arbete som inletts för att skapa ensamordnad datapoUtik. Med hänvisning till tidigare ställningstagandemed anledning av förslagen i proposition 1981/82:123 om samordnad datapolitikbör regeringen därför ges i uppdrag att fullfölja arbetet med samordnaddatapolitik. Jagkan konstatera att också en majoritet i finansutskottet har ansett attregeringen inte har en samlad datapolitik. Utskottsmajoriteten uttalar - ochframför därvid kritik mot regeringen - att det som utskottet anfört om behovetav ett samlat datapolitiskt program bör ges regeringen till känna. Samtidigtär utskottsmajoriteten kritisk mot regeringen när det gäller redovisningen avanvändningen av ADB i statsförvaltningen. Utskottsmajoriteten anser att enredovisning av utredningsarbetet på dataområdet och av användningen av ADB istatsförvaltningen även fortsättningsvis bör ske i budgetpropositionen. -Föredragande statsråd har i propositionen anfört att detta intefortsättningsvis bör redovisas. Utskottsmajoriteten går alltså emot detförslaget, vilket är bra. har anfört att datadelegationen inte behöver ytterligaredirektiv för sitt arbete. Vi hade en debatt om det . Inte minstutskottsmajoriteten ansåg då att det behövdes ytterligare direktiv fördatadelegationens arbete - om man inte helt enkelt skulle tänka sig attdatadelegationen i sin nuvarande utformning skulle upphöra. Föredragande statsrådet går emot kravet på nya direktiv.Han anser att delegationen fortsättningsvis bör fungera som ett forum föråsikts- och informationsutbyte mellan riksdagspartierna, ,arbetsmarknadens parter, kommunförbunden och andra viktiga intressenter inomdatapolitikens område. Jag kan konstatera att en omsvängning tydligen skett pådet här området; inte minst har utskottets ordförande bytt sida. 1 budgetpropositionen, bil. 2, redovisas vilka utredningarsom pågår. Det är en mängd utredningar. Man kan fråga sig varför det inte ärnågon samordning mellan de olika utredningarna och vad är målsättningen. Inomden s. k. pågår ett utrednings- och utvecklingsarbete avseendeADB-verksamheten inom den allmänna försäkringen. Regeringen gav i juni 1983riksförsäkringsverket i uppdrag att i samråd med statskontoret och i närasamarbete med försäkringskassorna genomföra ett utrednings- ochutvecklingsarbete samt praktisk försöksverksamhet för att bl. a. få underlagför ett ställningstagande i fråga om den långsiktiga inriktningen avADB-verksamheten inom den allmänna försäkringen. Det gäller en mera praktiskinriktning av hur arbetet skall bedrivas på dataområdet inom riksförsäkringsverket.Därmed har man inte satt upp något mål. Det sägs ingenting om det skall vara endecentraliserad verksamhet eller om det skall vara centraliserad verksamhet utepå försäkringskassorna. Många av arbetstagarna på försäkringskassorna frågarsig: Vilken målsättning har regeringen i det här fallet? Det finns inte hellernågonting skrivet i uppdraget från regeringen. På ett område har det dock föreslagits decentraliseringnär det gäller den långsiktiga inriktningen av verksamheten inom ADB-området.Det gäller statsförvaltningen och försvaret. Där håller man på att utarbeta ettsystem som kaUas Struktur 90. Det är utomordentligt angeläget att man för överdetta också på andra områden inom statsförvaltningen. Inriktningen innebär istort sett att ADB-systemen skall distribueras till användarna, att denregionala och lokala nivåns behov av datorstöd skall förbättras samt attkunskaper om ADB och dess möjligheter skall kunna ökas inom organisationen.Förbättrade metoder för systemutveckling samt standardiseringsåtgärder skallägnas särskild uppmärksamhet i syfte att sänka kostnaderna för ADB-verksamhet. Inom försvaret pågår nu förberedelsearbetet för övergångentill det system som föreslås i Struktur 90. a. har överbefälhavaren gett utanvisningar för införande av Struktur 90 som vägledning för systemutvecklandemyndigheter. Jag tycker att det här är ett eftersträvansvärt system som ävenandra förvaltningar inom staten borde ta efter för att få en bättredecentraliserad datautveckling inom landet. Med detta yrkar jag bifall till vårreservation till utskottets betänkande och i övrigt till utskottets hemställan. Under detta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Anf.34 (vpk): I flera motioner till årets begärs att regeringen lägger framförslag till ett datapolitiskt program och att regeringen samlar sig för attformulera en datapolitik. Motionerna behandlas i föreliggande betänkande frånfinansutskottet. Utskottet uttalar att man delar motionärernas uppfattning attdet är mycket angeläget att ett samlat datapolitiskt program utarbetas snarastmöjUgt. Man säger att de synpunkter som förs fram i motionerna bör prövas underarbetet med ett sådant program och att detta i övrigt skall grundas på detmycket omfattande utredningsarbete, som kommer att föreligga inom det närmastehalvåret. Vifrån vpk tycker att det är positivt att utskottet förmått att samla sig till enklar beställning hos regeringen med innebörden att behöver en samladdatapolitik. Försökhar ju redan tidigare gjorts, i form av den proposition som gick under namnetSamordnad datapolitik och som presenterades för . Efternågra inledande vackra ord om att en samordnad datapolitik skall varaunderordnad övergripande samhällsmål såsom demokrati, ekonomisk tillväxt, fullsysselsättning, ekonomisk, social och kulturell jämUkhet, regional balans, godarbetsmiljö, medbestämmande i arbetslivet samt jämställdhet mellan kvinnor ochmän, föll propositionen sönder i en rad olika från varandra skilda förslag påolika områden - förslag som f. ö. i vanlig ordning behandlade separati resp. fackutskott. Det blev en samlad proposition, det blev en samlad debatt- men det blev inte en samordnad datapolitik. Närdet gäller den beställning utskottet och nu kommer att göra hosregeringen om ett datapolitiskt program noterar vi naturligtvis som positivtatt de synpunkter vi fört fram i motion 1437 skall prövas i detta arbete. I denmotionen lägger vi fast några övergripande värderingar, som vi anser måste varagrunden när ett sådant program tas fram. Vi analyserar teknikens roll i det kapitalistiskasamhället och drivkrafterna bakom tekniken, och vi visar på datateknikensegenart jämfört med många andra tekniska omvälvningar. Datateknikens bredatillämpbarhet, dess flexibilitet, dess möjligheter att starkt rationalisera ochförbilliga produktionen, dess möjligheter till distans mellan det mänskliga,direkta arbetet och dettas medel och ändamål samt de komplicerade ochomfattande samband datatekniken förmår upprätta gör att datoriseringen allsinte är någon given process, vars verkningar man skall invänta och anpassa sigefter. Dessvärre har många av de utredningar som arbetat, och som ju skall ligga tillgrund för det datapolitiska programmet, i mångt och mycket haft en mycketpassiv hållning till tekniken. Man har studerat, analyserat och prognostiseratoch förlorat sig ner i datateknikens tusentalsdetaljaspekter. Istället för att exempelvis diskutera hur arbetet som sådant skall värderas ochvilka krav som skall ställas på arbetets organisation, arbetets innehåll, människansmöjligheter att i sitt arbete få inflytande över och insikt om arbetsprocesseni stort och utifrån den typen av resonemang sedan analysera vilka krav som måste ställas på datatekniken, har utredningarnaoftast gått den motsatta vägen. Man har studerat vilka effekter datoriseringenhittills har haft på arbetslivet, utgått från en fortsatt datorisering i sammaanda och med samma drivkrafter som och lagt fram sina förslag, som iviss mån skall lindra effekterna men som ofta har som grund att måstehänga med i den internationella datakapplöpningen, om än till kostnaden av enutarmning av arbetslivet, en fortsatt arbetslöshet och en mängd andra negativakonsekvenser. Det skall bli intressant att nu se om ensocialdemokratisk regering förmår att lyfta sig från den nivå de datapolitiskautredningarna har arbetat på och formulera en datapolitik som främjardemokratiska strukturer och står i överensstämmelse med humanistiska värderingaroch motverkar alienation och mänsklig maktlöshet, som vi uttrycker det i vårena att-sats till motion 1437. Det är ett svårt arbete regeringen har framför sig: attformulera konkreta Och genomförbara åtgärder som gynnar en demokratiskutveckling, som skapar full sysselsättning, som skapar ekonomisk, social ochkulturell jämlikhet, som främjar en god arbetsmiljö osv., för att låna några avde vackra orden från den förra propositionen. Vi vUl inte säga att vi har alla svaren, men vi menar attden grundsyn och den värdering av datatekniken som präglar vår motion måstevara vägledande i ett sådant arbete. Utskottet har i detta betänkande avstått från att i sakbehandla olika förslag. Vi har en viss förståelse för det - enutskottsbehandling skulle inte bli så omfattande och grundlig som denna frågakräver. Vi har i vår tur avstått från att reservera oss och har i stället i ettsärskilt yttrande markerat vår grundsyn i de datapolitiska frågorna. Vi ser från vpk;s sida med stor förväntan fram emot ettförslag till ett samlat datapolitiskt program, och vi återkommer naturligtvisnär det förslaget är framlagt, i den mån våra krav då inte är tillgodosedda. 35ARNE GADD (s); I budgetpropositionens bil. 2 har regeringendels gett tillfälle att ta del av redovisningen av utredningsarbetetpå dataområdet och användningen av ADB i statsförvaUningen, dels föreslagitriksdagen att godkänna vad som i propositionen uttalas beträffande dennaredovisning fr. o. m. /85. har också beretts tillfälleatt ta del av vad som i propositionen anförts om datadelegationens fortsattaarbete och om sårbarheten hos datoriserade informationssystem. 15 har beretts tillfälle att ta del av vad som i propositionenanförts om teknikupphandling inom dataområdet. Med anledning av denna information har det väckts fyramotioner. m.fl. centerpartister begär dels en generalplan fördecentralisering, dels samordnad datapolitik.