prot · G70931 · 1983-12-31 00:00:00 — Vi anser altdel är i allra högsta grad motiverat och nödvändigt att förändra lagen så attbegreppet facklig verksamhet i lagens mening även omfattar mer allmännasamhällsfrågor liksom politisk verksamhet. Rätlen till politisk verksamhet är en av de grundläggande rättigheternahär i landet. Men den grundlagsfästa rättigheten begränsas eller förvägrasmänniskor i arbelsHvel - i kraft av äganderätten. Detta sker somSvenska arbetsgivareföreningen numera uppträder som ett stort poUtisklöverparli, som - genom att använda sin nästan obegränsade tillgång tillresurser - mer aggressivt än någonsin försöker slå tillbaka arbetarrörelsenspositioner och slå ned på dess värderingar. Arbetsgivarnaoch deras parlamentariska hantlangare utnyttjar kapitalismens kris och denomfattande arbetslösheten för att pressa tillbaka de av den svenskaarbetarklassen vunna rättigheterna. Därför är del mera angelägel än någonsinatt rätlen till politisk verksamhet även ornfaltar arbetsplatserna. Vårt parti har tidigare även krävt bl. a. att den fackligaorganisationen skall ges rätt alt bestämma omfattningen av och lidsåtgången fördet fackliga uppdraget samt all rätten till fackliga möten på betald arbetstid skall skrivas ini lagen. Den fackliga organisationen skall ha rätt till tillträde till dearbetsplatser där det finns medlemmar, och de fackliga experter som facketanlitar skall ges samma rättigheter. Ingenfinghar inträffat som kan föranleda oss att ändra uppfattning i den här frågan.Tvärtom! Många förändringar i samhället har inträffat, som bekräftar ochunderstryker vår övertygelse om alt ett uppfyllande av nu nämnda krav är ennödvändig förutsättning i strävan all stärka den fackliga rörelsens ställning. Jagyrkar därför bifall till den av framlagda reservationen 1. Reservation2 anknyter till mofion 1072 av och . Motionen ifråga visar på ett övertygande sätt de särskilda svårigheter som föreligger närdet gäller att bedriva facklig verksamhet i multinationella förelag. Ettdominerande drag i den strukturomvandling som den svenska industrin f, n,genomgår är en ökad och accelererad mullinalio-nalisering. En av fördelarna medmultinationalisering av industrin, ur företagens synpunkt, är den s. k,riskspridningen, dvs, förelagen får möjligheter alt, genom överflyttning avproduktionen från del ena landet till del andra, motverka effekterna aveventuella fackliga aktioner. Del ger förelagen förutsättningar förpåtryckningar och ett övertag gentemot den fackliga rörelsen genommöjligheterna all spela ut arbetarrörelser i olika länder mot varandra. Såsommotionärerna myckel riktigt påpekar fallas ofta mycket vikliga beslut i utlandsägdaföretag ulan all de anställda som berörs får möjligheter till insyn. Defackliga organisationerna får svårt all skaffa sig en riklig bild av förelagelsekonomiska situation, på grund av de internationella företagens möjligheter attdölja vinsterna eller att föra över dem till enheter i andra länder. Del äruppenbart all mullinationaliseringen av industrin ställer myckel stora krav pådel fackliga arbetet. Det bör därför vara ett svenskt samhällsintresse altunderlätta för våra fackliga organisationer att samarbeta med facket i andraländer. Särskiltangeläget är detta med tanke på all med storaresurser motarbetar en aktivare facklig bevakning av de multinationellaförelagen. Genom ett särskilt cirkulär begär man av sinamedlemmar all de - inte skall acceptera attutländska koncernbildningar förhandlar med svenska fack om t. ex.investeringar, - inte skall underlättainternationellt fackligt koncernsamarbele, och - inte skall bindainternationella uppföranderegler genom avtal. Behovet av kontakter mellan koncernens fackliga organisationer erkänns i riktlinjer förmultinationella förelag. De kontakterna, herr talman, är en nödvändigförutsättning för en effektiv facklig verksamhet i multinatio-naliseringenslidevarv. Jag yrkar bifall till reservation nr 2. 11 protokoll 1983/84:30-31 197LARS ULANDER (s): De två motioner som behandlas i betänkandet är litet olika. Vpk-motionen är en av de motioner som vanemässigt väcksunder den allmänna motionstiden. Motionen har också kommit igen som enreservation som fogats till betänkandet. I betänkandet redogörs för skälen till utskottetsavstyrkande av vpk-kraven. Ett exempel är kravet om rätt till fackliga möten påbetald arbetstid. I belänkandet upplyser majoriteten om alt de här frågorna harbehandlats av parterna i det s. k. ulvecklingsavtalet. Jag vet att det ärlöntagarpartens bestämda uppfattning att utfallet av det här avtalet och detfortsatta förhandlingsarbetet skall vara vägledande för ett eventuelltlagstiftningsarbete. Skall del lagstiftas på delta område är del rimligt attkravet kommer från löntagarorganisationerna. Vpk:s andra reservation är baserad på en motion av JanBergqvist och . Motionärerna lar upp en myckel viktigprincipfråga. De här frågorna diskuteras av fackliga organisationer som harproblem med de multinationella koncernerna. a. Fabriksarbetareförbundetarbetar med de här frågorna, speciellt inom . Nya arbelsrältskommillén rekommenderar i sittslutbetänkande att man tills vidare avvaktar de resultat som kan uppnås genomde koncernbslämmel-ser som finns i ulvecklingsavtalet. Det finns all anledningalt noga följa vad som händer på det här området, och om inte förhandlingsvägenär möjlig, aktualisera lagstiftning. Men det är då viktigt att man iförberedelserna för ett sådant arbete har nära kontakt med de organisationersom har de här problemen. Med delta,herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets hemställan. 198ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): första argument föravslagsyrkandet på reservation 1 är alt motionerna har behandlats tidigare. Somandra argument hänvisar han till del s. k. ulvecklingsavtalet mellan SAF ochLO/PTK. Det är riktigt all det finns ett sådant ulvecklingsavlal liksom att deli en rad andra avtal finns regler om fackliga möten på betald arbetstid och omrätt för de fackliga organisationernas företrädare och experter att fåtillträde till andra arbetsplatser än de egna. Men det kan väl inte på någotsätt förhindra att man skriver in sådana här fackliga rättigheter i lagen såatt de blir generellt giltiga, dvs. även på arbetsplatser som inte omfattas avavtalsregleringar. Detta gäller alltså den första reservationen. Beträffande vår andra reservation är utskottets svar litetmer löjeväckan-de. Man hänvisar fill den nya arbetsrältskommitténs analyser,den s. k. Nark, och säger all kommittén får försöka analysera den härproblemafiken. Men ännu har den inte kommit någon vart. Kommittén rekommenderaratt de överenskommelser som finns mellan SAP och LO/PTK skall följas. Men vissaav dessa överenskommelser handlar om något helt annat, nämligen omkoncernbildningar inom landet. Utskottet hyser dock förhoppningen att den härkommittén skall uppmärksamma problematiken och någon gångi framliden lägga fram förslag som kan vara tillfredsställande ur motionärernassynpunkt. är jag, herr talman, kanske inte så intresserad av hurden här arbelsrättskommittén tänker och vad den gör. Jag är mer intresserad avvad utskottet tänker och föreslår med anledning av våra konkreta förslag. KanLars Ulander ge besked på den punkten? 199 (): Den första motionen har diskuterats iriksdagen under . Jag tror alt vi kan argumenten för och emot, varförde inte behöver upprepas. Beträffande vpk:s andra reservation, som är baserad påmotionen av och , förefaller del faktiskt som omAlexander Chrisopoulos inte har läst utskottets betänkande. Utskottet presteraren myckel stark skrivning och framhåller bl. a. följande: "Utskottet utgår från att dessa särskildaförhandlings- och informationsfrågor med deras internationella aspekteruppmärksammas av den tidigare nämnda arbelsrättsliga beredningsgruppen iarbetsmarknadsdepartementet i samband med all man följer utvecklingen påkoncernområdet i övrigt. Det får vidare förutsättas alt beredningsgruppen tarerforderliga initiativ till de nya avialslösningar eller lagändringar som visarsig motiverade av den fortsatta utvecklingen, däribland fackliga resursfrågorav det slag som aktualiserats i motionen. Mot den bakgrunden anser utskottetdel inte behövligt att föreslå någon åtgärd med anledning av motion 1042." Del innebär i klartext att myckel starkt kommeralt uttala sig för att dessa frågor skall lösas. Det uttalandet baseras påmotionen av och . 200 (vpk): När det gäller vår första reservation hävdarjag fortfarande alt det inte är ett tillräckligt svar att hänvisa till attmotionen i fråga har diskuterats tidigare i utskottet. Att del finnsavtal som berör de punkter i fråga om vilka vi framlägger förslag hindrar inteatt avtalen kan skrivas in i lagen, så att de blir giltiga även på arbetsplatsersom inte berörs av avlalsregleringar. I fråga om motion 1042 gör LarsUlander och jag litet olika tolkningar om vad som bör gälla. Utskottet utgårfrån alt kommittén skall uppmärksamma de berörda problemen, ochman uttrycker en förhoppning om all den i framliden skall lägga framkonkreta förslag fill lösningar. Men det är inte det som är intressant, LarsUlander. Del intressanta är vad ulskollet säger, inte vad en beredningsgruppinom departementet förhoppningsvis ämnar göra i framfiden. 201LARS ULANDER (s): När det gäller frågan om ulvecklingsavtaletoch dess möjliga ulfall bör man kanske ta kontakt med parterna och höra hur deser på detta. Medbestämmandefrågor m. m. De önskar inte ett inhopp lagstiftningsvägen i frågor somde själva behärskar och som vi har förhandlat om. Vad sedan beträffar de andra frågorna vill jag säga tillAlexander Chrisopoulos alt utskottet i den delen inte framför någraförhoppningar utan utgår från alt dessa frågor skall observeras, behandlas ochlösas. Del är alltså inte alls fråga om några förhoppningar. Överläggningen var härmed avslutad, (Beslutet redovisas efter behandlingen avarbetsmarknadsutskottets belänkande 5.) Kammaren övergår nu till att debatteraarbetsmarknadsutskottets belänkande 5 om medbeslämmandefrågor m. m. 203 (): Vi lever i av förändringar; gamla,invanda förhållanden gäller inte längre. Nya förutsättningar kräver nyaförhållningssätt. Svensk industri möter en helt annan konkurrens påvärldsmarknaden . För all bevara och förbättra vårt välstånd måstevi anpassa oss till nya ekonomiska och tekniska förhållanden. Detta innebär,som anfört, förändringar som ställer stora krav på anpassningsförmåga,inte minst inom arbetslivet. Organisationerna på arbetsmarknaden har i en förvästvärlden unikt stark ställning. Hög anslutningsgrad och en starkcentralisering av det fackliga agerandet i kombination med direkt medverkan idet politiska beslutsfattandet leder utvecklingen mot ett korporalivl samhälle,där den demokratiska beslutsprocessen riskerar alt bli en formalitet ulaninnehåll. Denna utveckling ger allt mindre utrymme för denflexibilitet som är nödvändig för att vi skall kunna hävda oss i konkurrensenmed omvärlden och därmed skapa en fast ekonomisk grund för trygga arbeten. Denomfattande lagstiftning på arbetsrättens område som inleddes i början av1970-lalel har på många områden lett till centralstyrning och formalism i ställetför decentralisering och förmåga att anpassa sig till nya förhållanden. Till de fackliga organisationernas starka ställning bidrardet förhållandet all de i realiteten har en monopolställning. För den enskildeanställde finns i allmänhet inget alternativ, Organisalionsklausulerna i mångakollektivavtal innebär ett tvång för enskilda anställda alt tillhöra en vissfacklig organisation om de vill ha arbete inom avtalsområdet, och arbetsgivarnaär bundna till att endast anställa personer som tillhör "rätt"förbund. Men detta räcker inte för de fackliga organisationerna. Deanser sig ha rätt all ställa krav som ger intryck av alt de inte accepterarnågonting mindre än totalkontroll av alla arbetsgivare och alla arbetstagare på alla livets områden. Del är med förundran man iakttar deras agerande undersenare år. Allt oftare befinner sig fackliga organisationer i strid, inte motövermäktiga arbetsgivare eller mot ett orättvist samhälle, utan mot enskildamänniskor, arbetsgivare och arbetstagare. Genom blockader tvingas anställda bli medlemmar i facketoch arbetsgivare tvingas teckna kollektivavtal, trots alt varken de ellerderas anställda vill ha sådana avtal. Också om anställda saknas kräver fackligaorganisationer kollektivavtal och lar till blockader för att tvinga igenom sinvilja. Blockader kan också utlösas som en följd av tvistighelermellan olika förbund om vilket som har rätt till kollektivavtal på en vissarbetsplats, men även om en företagare med eller utan påtryckningar i form avblockad bar tecknat kollektivavtal, kan han eller hon inte vara säker på attaccepteras av facket. Det förekommer alt en facklig organisation principielltbetraktar egenföretagare som icke seriösa och efter alt först ha lilllvingalsig kollektivavtal säger upp detta med motiveringen alt anställda saknas ochall företagen därför inte kan betraktas som seriösa. Därefter vägrar denfackliga organisationen att godkänna företagen i fråga som entreprenörer medhänvisning till vetorätten i 38 och 39 §§ Medbestämmandelagen. Förelag somsvarflislals på detta sätt har ingenting all sälla emot. De får ofta inte ensvela alt de är svartlistade. De har inga möjligheter all försvara sig, lagenerbjuder inget skydd. Fackliga organisationer agerar självpåtaget polis ochkontrollerar enskilda förelags bokföring för alt avslöja ekonomiskatransaktioner som är olagliga eller på annat sätt inte passar de fackligakraven - ett förfarande som uppenbarligen, efter den debatt som fördes här , accepteras av regeringen. På lösa grunder svartlistas företag och åläggs ipraktiken näringsförbud utan någon som helst rättslig prövning. Facketutnyttjar vetorätten i medbestämmandelagen till alt ta lagen i egna händer. Gentemot enskilda medlemmar visar fackliga organisationerofta en ren förmyndarallilyd. De tillåts inte all använda sin ledighet till attförkovrä sig inom sitt yrke, de kollektivansluts till del socialdemokratiskapartiet, deras medlemsavgifter används till all finansiera arbetarrörelsenspolitiska verksamhet. Ett förbund kollektivansluter sina medlemmar till enhemförsäkring hos ett arbetarrörelsen närslående försäkringsbolag. Regeringenhjälper till och ger sitt medgivande till att medlemsregister samkörs på datamed försäkringsbolagels register trots dalainspektionens avslag. Medlemmartvingas gå till domstol för att slippa vara med. Fler förbund förbereder dessvärre hknande sakförsäkringar. Fackliga organisationer använder också sin makt till att bedrivaåsiklskont-roll. Under slorkonfliklen 1980 föreslogs på fullt allvar allleveranser av varor skulle stoppas till tidningar som framförde för de fackligaorganisationerna misshagliga åsikter. Vi har sett hur fackligaorganisationer har försökt ingripa med bojkotter av förelag som stött kampanjenmot fackföreningsfonder. Medbestämmandefrågor m. m. Medbestämmandefrågor m. m. Fackliga organisationer hindrarföräldrar från att medverka i arbetet på de daghem där deras barn vistas.Skolbarn hindras från att hjälpa till all hålla sin skola snygg. Frivilligainsatser inom vården hindras. Svårigheter möter medlemmar som frivilligt villarbeta på inrättningar som drivs av ideella organisationer Ovanpå detta förvägras medlemmar utträde ur fackligaorganisationer. Den som försöker straffa sig ut genom all låta bli all betalamedlemsavgiften kan finna all delta är omöjligt på grund av de avtal som finnsmellan den fackliga organisationen och arbetsgivaren om automatiskt löneavdragför fackföreningsavgiflen. Medlemmar tvingas gå till domstol för alt kommaifrån sitt medlemskap. Allt detta är utslag av ett kolleklivistiskl, totalitärtlänkande, som borde vara en demokratisk rättsstat främmande. Del är enutveckling som måste djupt beklagas. De fackliga organisationerna harotvivelaktigt spelat en väsentlig roll för såväl demokratiska somekonomiska utveckling. De har en stor uppgift alt fylla i den fortsattautvecklingen på arbetsplatserna och som kritiker och övervakare av såvälarbetsgivare som de politiska makthavarna. De har en stor uppgift alt fyllagenom alt medverka i den strukturförändring som det svenska samhället stårinför. Ny teknik på många områden ställer krav på nya och bättre kunskaper, påomställnings- och anpassningsförmåga. Nya sätt all bedriva företagsamhet ochleda förelag utvecklas. Vi lever i en dynamisk och stimulerande lid. Del som vii dag uppfattar som kris bär i sig fröet till framlida utvecklingsmöjligheter. Men för att vi skall kunna övervinna krisen och ta vara påoch utveckla de goda möjligheter vi har fordras all alla medverkar och arbetari samma riktning. Lösningar på såväl nya som gamla problem måste finnas. Problemenvarierar från bransch till bransch, från arbetsplats till arbetsplats. Nyaförelag kommer alt startas. Sådana är i allmänhet små, myckel små. De måste fåfrihet all arbeta och växa sig stora. De måste också få frihet att misslyckas. Del krävs öppenhet för nya signaler från marknaden,flexibilitet och förmåga all fånga tillfället i flykten. Företagsledning ochanställda måste själva finna de vägar som passar del egna företagel bäst,Cenlraldirigering och kollekliva lösningar passar sällsynt illa. Del är mot den här bakgrunden de moderata kraven påförändringar i det arbelsrättsliga systemet skall ses. Medbestämmandet skallleda till att de anställda kan medverka i den utvecklingsprocess som ständigtpågår på arbetsplatserna. Då måste medbestämmandet ske på lokal nivå. Det är deanställda i del enskilda företaget som i första hand skall ha rätt tillinflytande och medbestämmande. Det måste också gälla de små företag där intefackklubb eller facklig förtroendeman är utsedd. Del är de anställda på deenskilda arbetsplatserna som skall avgöra i vad mån de önskar biträde fråncentrala fackliga organ. Del är inte de fackliga organisationerna centralt somskall bestämma vad som får göras och inte göras lokalt. Här har vi och en gemensam grundsyn, men vi anseratt formerna för hur medbestämmandet skall bedrivas i de mindre förelagenbehöver Eftersom del sitter en arbetsgrupp inom departementet och arbetarmed medbestämmandefrågorna, bör den vara ett lämpligt forum för detta arbete.Del av föreslagna förfarandet skall då givelvis ingå i övervägandena,men vi kan också länka oss andra former för hur de anställda i mindre företagskall tillförsäkras ett reellt medinflytande utan mellanhänder. Arbetstagarbegreppet behöver preciseras. Föräldrar skallkunna hjälpa fill på sina barns daghem ulan att betraktas som anställda.Anhöriga till egenföretagare skall kunna undantas från arbetstagarbegreppet.Olika former av förelagande måste accepteras och ges utrymme all utvecklas. Denenskildes rätt gentemot starka organisationer måste värnas i lag. Människors rätt att bilda och tillhöra föreningaraccepteras överallt i den fria världen. I finns denna rätt inskriven igrundlagen. Självfallet borde med denna rätt följa rätten att slippa tillhöraen förening. FN-deklaralionen om de mänskliga rättigheterna stadgar också attingen får tvingas all tillhöra en sammanslutning. Enligt ett uttalande avEuropadomstolen tolkas likaså föreningsrätten i så all denockså omfattar en negaliv föreningsrätt. Dessa dokument slår vakt om iandra sammanhang, dock inte i detta. I är del vikfigare att slå vakt omde stora organisationerna än om de enskilda människorna. Vi yrkar , liksomtidigare år, ett lagfäst skydd för den negativa föreningsrätten. Härigenomskulle också frågan om organisalionsklausuler lösas. Ett annat område där enskilda människors rätt måsteskyddas mot starka organisationer är den fackliga slridsålgärd som blockad motföretag utgör. Utvecklingen visar all blockad allt oftare hartillgripits på ett sätt som är stötande för rättsmedvetandet. Blockader måstetillgripas med särskild varsamhet och urskiljning, eftersom del företag somblir utsatt för blockaden vanligen inte har några möjligheter att motverkaeller besvara den. I allmänhet kan det blockerade företaget endast välja mellanall kapitulera eller att gå under. Del är ett oavvisligt krav attslridsålgärden slår i rimlig proportion till del resultat man förväntar sig.Därför bör blockad mot enmansföretag över huvud laget inte förekomma. Vi krävertillsammans med förbud mot sådana blockader. Från moderat håll anser vi emellertid all delta inte ärtill fyllest. Även i de fall förelag har anställda som inte önskarkollektivavtal bör rätten all vidta blockad begränsas. Utskottet hänvisar till att några blockader avenmansföretag inte är aktuella f. n. Delta skulle naturligtvis kunna tolkaspositivt, att här sker en självsanering. Del är emellertid en fråga som handlarom den enskildes rätt, och den måste regleras i lag. Erfarenheten visar alt denenskilde företagaren behöver ett lagsiadgal skydd mot blockader. All de socialistiska partierna finner det mer angelägelall slå vakt om de fackliga organialionernas rätt alt företa blockader, även omdessa slår i klar strid mot rättsmedvetandet, än all värna om den enskildesrätt finner jag naturligt. Del ligger dess värre i linje med den utveckling motett korporafivl samhälle som vi ser. Däremot anser jag del obegripligt altfolkparfiet, som Medbestämmandefrågor m. m. Medbestämmandefrågor m. m. kallar sigliberalt, inte slår vakt om den enskildes rätt, I konfliktsituationer händer del ofta alt de fackligaorganisationerna ställer krav på skadestånd för verkliga eller förmenta brottmot medbestämmandelagen. Företagare, som befinner sig i en pressad situationoch inte orkar med ytterligare en strid, ger ofta efter för sådana krav, ävenom lag- eller avtalsbrott inte har skett. Detta står i strid med de avsikterriksdagen hade vid medbestämmandelagens fillkomst. Konsekvenserna avlagstiftningen bör i detta avseende analyseras, så att missbruk kan förhindras. De frågor jag har tagit upp är sådana som inte rimligenkan lösas avlalsvägen. Medbestämmandelagen förutsatte komplettering med avtal.Del log lång lid innan avtal kunde träffas, men finns medbestämmandeavtalför i stort sett hela arbetsmarknaden. Många av de oformligheler som försvårattillämpningen av lagen bör del därför vara möjligt alt nu komma till rätta medi förhandlingar mellan parterna. En av dessa frågor är den fackliga vetorättenvid anlitande av entreprenör. Som jag tidigare nämnde förekommer missbruk av dennavetorätt. Seriösa entreprenörer svartlistas på lösa grunder och utan möjlighetall tala för sin sak. I ulvecklingsavtalet på den privata sektorn har dennafråga uppmärksammals. Vi vill därför avvakta utvecklingen ytterligare någontid. Det finns emellerfid myckel som lyder på att parterna inte förmårförhindra missbruket och att det kommer att bli nödvändigt med lagstiftning pådetta område. De yrkanden som vi har framställt i de olikareservationerna är av sådan karaktär all de inte rimligen kan lösasavlalsvägen. Del krävs lagsfiftning. Delta gäller även förhållandena inom den offentligasektorn. Min kollega kommer senare under debatten att redogöraför våra ställningstaganden på den punkten. Jag yrkar bifall fill reservationerna 2-4 och 6-11. 204INGVAR i Benglsfors (c): Ett ökat reellt medinflytande för anställdainom näringsliv och förvaltning kan filiföra besluten i arbetslivet kunskaperoch erfarenheter som annars inte skulle komma fram. kan ett formelltmedbestämmande verka byråkratiserande och vålla irritation i vissa fall. Tilltron till medbestämmande i arbetslivet minskar ju merförhandlande som tycks pågå "för all del så skall vara", utanmärkbara resultat för de berörda anställda. När erfarenheterna avmedbestämmandelagstiftningen nu blivit mer och mer kända, är det viktigt attkampen mot byråkraliseringen och formalismen i medbestämmandet skärps i vissaavseenden. I reservation 5 tas medbestämmandets utformning i mindreförelag upp. Vi anser från sida all tyngdpunkten i MBL måsteligga inom arbetsplatsen. Lagstiftningen gör ingen skillnad mellan det storaföretagel och del mindre med myckel få anställda och där fackklubb saknas.