prot · G709149 · 1983-12-31 00:00:00 — Det svar som lämnade i detsammanhanget gäller fortfarande. MargitGennser beklagar i regeringen och menar att denna på någotsätt skulle vara avgörande för att det inte händer någonting i Skåneregionen.Ja, det är väl värre än så - jag är norrbottning, och det skulle väl göra detännu svårare för mig att ta ställning till vilka åtgärder som måste vidtas iSkåne för att tillskapa den regionala balans meUan södra och norraSkåne som talar om. kan jag försäkra att regeringen i desshelhet är inycket angelägen om att se till att vi skapar de bättre fömtsättningarna.Den ambitionen visar vi genom att driva frågan om Öresundsförbindelserna på detsätt som vi gjort. Mensedan är det en sak som jag hoppas att är på det klara med. Idenna kammare har vi i mycket stor enighet och sedermera också med en vissskärpa sagt att SJ självt har att bestämma över och sköta sin verksamhet. Detinnebär att de förhandlingar som förts mellan järnvägsförvaltningarna iVästtyskland, och har syftat till att man skall komma fram tillvilka åtgärder som måste vidtas för att vi skall klara färjetrafiken enUgtriksdagens beslut . Jag har inga som helst möjligheter att gå in- och vill inte heller göra det - och påverka SJ i det avseendet. SJ måstesköta sina angelägenheter. Det har vi varit överens om här i kammaren. Detär en sak som förvånar mig. Om SJ vidtar en åtgärd som negativt påverkar enviss ort i det här landet, är ledamöterna i den landsändan mycket snabba medatt kräva att statsrådet skall ingripa och justera vad SJ gjort. Men om SJ görnågonting positivt för en ort, är det ingen som stiger upp och säger någonting. Varjeår i samband med budgetbehandlingen diskuterar och fastställer SJ:sverksamhet. Jag utgår ifrån som någonting alldeles nödvändigt att vi ävenfortsättningsvis ser till att SJ får denna möjlighet, om SJ över hu-vud tagetskall ha en chans att klara sin ekonomi. Man påpekar nämligen ständigt och jämtatt det inte vidtas tillräckliga åtgärder för att stärka SJ:s fömtsättningaratt klara ekonomin. Om någon ledamot av skulle anse att vi på ettannat sätt bör reglera SJ:s verksamhet, bör han eller hon väcka en motion omden saken, och vi får då se om är beredd att ställa sig bakom ettsådant förslag. Då får naturligtvis också ett statsråd lov att finna sig iriksdagens beslut. Jagtycker inte att man ständigt skall påstå att SJ vidtar felaktiga åtgärder, närSJ bara lever upp till riksdagsbeslut som gäller SJ:s verksamhet. TillSigvard : Jag tackar för inbjudan till . Ges det tiUfäUe skalljag försöka att komma. 15 PER STENMARCK (m): Jag skall först i korthet kommentera en del av det som . Jagtycker att det är rätt anmärkningsvärt att man från centerhåll försvarar dentyp av kommunala bidrag som kommun tänker införa. För min del är jagövertygad om att det finns stora möjligheter att stödja färjeverksamheten utanatt starta verksamhet, där kompetensen saknas på ett direkt flagrantsätt. Man kan stödja genom att sänka eller slopa hamnavgifterna eller genom slopar de fyravgifter som vi i den här kammaren har infört. Vidare kan detske genom att vi på kommunalt initiativ och på kommunens bekostnad skaparbättre terminaler. Detta skulle komma alla till del, och konkurrensen skullestimuleras. Ta bort lex . intressantatt höra att även nu är inne på de här tankegångarna. Tidigarehar inte ställt sig bakom detta. citerade brevfrån handelskammare och från några andra personer, och det tycker jagvar bra. frågade han, om även jag var beredd att följa den linje somangavs i brevet. Det är jag. Brevet har skrivits som stöd för en motion sominlämnades här i kammaren och där jag själv står somförsta namn. Det är bra att ställer sig bakom detta, för då kanhan kanske övertyga fler, varefter det blir lättare att snart få till stånd enändring av lex . Låtmig sedan, herr kommunikationsminister, konstatera att vi nu har fått ett klartuttalande om ambitionen att nå fram till en lösning, innan den härmandatperioden är slut. Då skall jag inte längre ifrågasätta tidsplanen, detlovar jag. fömtsätter jag att det kommer ett förslag före mandatperiodensslut. Men fram till dess, tills vi har kunnat verkställa någonting av beslutetsinnehåll, måste vi också räkna med en verksamhet. Det är ett livsvillkor förÖresundsregionen, och här tycker jag att kommunikationsministern faktiskt ärnågot mera nonchalant. Inte ens delvis kommunala rederier kan trolla med knäna.Även deras verksamhet måste på ett eller annat sätt gå ihop. I annat fallkommer det att kosta skattebetalarna ännu mer pengar. Därför upprepar jagfrågan: Vad anser egentligen kommunikationsministern om att man med skattemedelär beredd att slå undan fötterna på alla rederier utom ett? Ett av de rederiersom man på detta sätt riskerar att slå undan fötterna på är faktiskt ett rederisom kommunikationsministern trots allt har ett visst ansvar för. Är det då intebättre att stoppa mndgången av pengar genom att ändra lex ? Det skuUe jukomma alla till del. I denna fråga tror jag inte att jag enbart talar för vadkommunikationsministem förmodligen skulle vilja kalla de förkättradehögerkrafterna utan för en massiv opinion i . Denna opinion hartagit sig uttryck på många sätt. För att konstatera detta behöver man bara läsatidningarnas insändarsidor . Om kommunikationsministernhade varit i , hade han kunnat konstatera att det bland de mångaappellerna i det socialdemokratiska förstamajtåget fanns precis samma krav påändring av lex . 16 (): Jag talade, herr kommunikationsminister, inte bara omStockholmsdominans utan faktiskt också om Norrlandsdominans. Dethar ju träffats en övergripande överenskommelse med danskarna och med tyskarna,och här har kommunikationsministern varit med. Jag har konstaterat att Malmöblir missgynnat på tre sätt. Flygbåtstrafiken har vi uppenbarligen inte storamöjligheter att påverka. Tydligen har vi inte tillräckligt med garantier fråndanskarna. Tågfärjeförbindelsen i försvinner. SJ har velat det.Limhamn-Dragör-linjen riskerar faktiskt att få sämre standard. Det säger danskaDSB-chefen klart ut. Då får man verkligen regionala problem. Det är -viktigt att vi harförbindelse över både södra och norra . vet att det är svårt attupprätthålla förbindelsen i södra . Här tycker jag faktiskt attkommunikationsministern bör observera de tendenser till sämre trafik somdefinitivt visar sig. Vifår en förflyttning av industrier, framför allt handelsföretag, upp tillHelsingborg. KF, inget obekant företag, räknar med att företaget får flyttainom en femårsperiod, om det inte finns en tåg-färje-förbindelse med . Sedanskulle jag vilja säga några ord till när det gällerskattesubventioner av utrikesfart. Jag tror att det är väldigt olyckligt medsådana. Med den konstmktion de har är de kanske inte direkt olagliga, men jagtror att de strider mot kommunallagen. Jag hoppas att de även skallgöra det. Jagskulle vilja säga en annan sak också, nämligen att socialdemokraterna i Malmöförsöker förstöra yrkestrafiken över för malmöborna. Här har man ettnöjesfartyg som kommer och tar marginalintäkter från Lim-hamn-Dragör-färjan. Omdessa sannolikt inte helt lagliga förehavanden kommer att "sättas isjön", betyder det att yrkestrafiken kommer att försvagas.Och vi får ännu mycket större problem i södra . 17 (): Jag är glad över att kommunikationsministern har ett positi-vt intresseför . Jag hoppas att vi inom en inte alltför avlägsen framtid skallkunna träffas där nere och studera förhållandena hos oss. Vårt så att säga nyanäringsliv som blomstrar upp efter varvsnedläggelsen är av sådan art att vibehöver kontakter över sundet. De ekonomiska förutsättningarna måste finnasför att bedriva denna trafik. SedantiU kommunikationsministern beträffande lex . vet vi alltsåkommunikationsministerns inställning. Det var kanske litet optimistiskt frånmin sida att tro att kommunikationsministerns inställning skulle avvika frånfinansministerns. Men jag vill upprepa vad jag anförde tidigare, att vi iSverige inte skaU känna det som en prestigesak ätt ändra bestämmelserna. Jagvill anknyta till vad skatteutskottet sade i sitt betänkande 1983/84:22. Efteratt i princip ha ställt sig bakom finansministerns bedömning säger utskottet"att det kan vara motiverat att i lämpligt sammanhang ta upp även defrågor motionärerna aktualiserat på det nordiska planet för att åstadkommaregler som bättre överensstämmer med dem som gäller i fråga om annan nordiskfärjetrafik". Detta visar ju att det finns anledning att se på frågan. Jaghoppas att också regeringen kommer till den bedömningen. Sedantill Per Stenmarck om de kommunala subventionerna. Jag har bara velat redovisaden faktiska situationen. Mina partikolleger i får ta ställning utifrånden situation de befinner sig i. Det är ju ett mycket trängt läge i . Jagtycker därför att det i ett sådant läge är bättre att göra någonting frånkommunens sida än att inte göra någonting alls. PerStenmarck tyckte också att vi behövde ha nya former för att backa upprederierna. Det tycker jag också. I har vi gjort så att vi framför allt stött marknadsföringen. Vi har en viss subvention när det gäller terminalanläggningarna, men rederietbetalar fulla hamnavgifter. Sedanbeträffande lex , Per Stenmarck, är de synpunkter som jag framförde intehelt nya för . framförde samma uppfattning vidinterpeUationsdebatten , och jag stöder den uppfattningen . När det gäller lex vill jag bara än en gång hänvisa till dendebatt som hölls när finansminister hade att svara på en frågaav Per Stenmarck. Finansministern talade då å regeringens vägnar, och jagomfattar således exakt samma uppfattning som den förde framvid det tillfället. Jagär glad över att Per Stenmarck nu tror på viljan att åstadkomma en lösningbeträffande de fasta förbindelserna. Jag kan försäkra Per Stenmarck att dendanske trafikministern och jag vid våra överläggningar har framhålUt att manmåste ägna speciell uppmärksamhet åt att följa vilka åtgärder som är nödvändigaatt vidta till dess att vi har nått en sådan överenskommelse. Förmitt vidkommande är detta ganska självklart utifrån riksdagensställningstagande , då man klarlade att frågan omfärjeförbindelserna skulle ges förtur i dessa överläggningar. Någotförvånad är jag över att inte tror på den överenskommelse som nuföreligger beträffande flygbåtsförbindelserna. Den frågan hade jag uppe när vi träffades i samband med session. Vi sadedå- som det uttryckUgen står i mitt svar- att de bolag som sköter trafikenmåste klara av den frågan inom en månad. Man ~ lyckades väl inte exakt pådagen, men man nådde fram till en överenskommelse. Jag kan försäkra att vinaturUgtvis även där mycket nogsamt kommer att följa att man verkligen leverupp till avtalen. Detvore orimligt att gå omkring och mena att alla avtal som träffas idetta avseende skulle dölja någonting annat än engagemang. Självfallet anser videt angeläget att Öresundsförbindelserna fungerar. Någon annan uppfattning harvi inte från regeringens sida. 19 PER STENMARCK (m): Låt mig först säga att jag aldrig har ifrågasatt kommunikationsministernsvilja i den här frågan. Tidsplanen är kärv, det är bara att konstatera, men vihoppas nog alla att ni skall lyckas. Jag vidhåller att inställning är ny, men ni ärhjärtligt välkomna i kampen. Förnågra månader sedan avsändes ett gemensamt brev till regeringen frånlänsstyrelsen i , kommun och handelskammare. har delvis berört det, och jag tänkte citera några valda delar: "Finansministernuttalade vidare i sitt interpellationssvar att han ansåg att en ökadtobaksförsäljning knappast skulle komma att påverka rederiernas lönsamhet i någon nämnvärdgrad. Vi delar inte denna uppfattning. De berörda rederierna gör också denbedömningen att även begränsade lättnader i '' skulle medföraavsevärt ökade förutsättningar för en lönsam - och därmed förbättrad - trafik. ---- Ett av de störrerederierna i räknar med ökade intäkter istorleksordningen och ett av de mindre rederiernamed . Motbakgrund av dels rederiernas låga lönsamhet , dels deras behov avreinvesteringar i nytt tonnage framstår den uppmjukning av '' dethär är fråga om som ytterst motiverad och angelägen." Brevetär undertecknat av dåvarande landshövdingen i ,kommunstyrelsens ordförande i kommun socialdemokraten ochchefen för handelskammare . Det är alltså inteointressant att vi får en förändring av denna lag - tvärtom. Låtmig så ändra på min fråga, eftersom kommunikationsministern inte har velatsvara på den tidigare. Då det uppenbarligen finns en mycket bred uppslutning isödra bakom kravet på en förändring av lex , är regeringenberedd att på ett positivt sätt lyssna på en eventuell uppvaktning i dennafråga? Mera stelbent än att man kan ändra sig behöver man väl inte vara. Detskulle trots allt bli ett utomordentligt starkt stöd, inte minst lokalt, förett sådant krav. Anf; 20 (): Jag är mycket glad att höra att kommunikationsministern kommer att följafrågan om flygbåtarna, men jag är inte alls så optimistisk som han. Jaghar faktiskt sysslat med denna fråga ända , då jag i Malmöfullmäktige ställde en första interpellation angående flygbåtsförbindelsernaoch deras inverkan på och Malmös kommunikationer. Ända har deerbarmligt dåliga förbindelserna varit en följetong. Det är alltså i åtta årnu. Orsaken är naturligtvis att man inte har haft råd att investera i riktigttonnage. Då kommer vi in på lex . Biljettpriserna är höga, och det ärsvårt att få verksamheten lönsam. Här kan faktiskt statsmakterna uppe iStockholm göra en del för oss skåningar. Tänk på det! Jagtror inte att bara god vilja och en omorganisation som gör att det nu blir enpart som tar hand om verksamheten hjälper. Dess värre anser jag nog att dennapart är den som egentligen har minst intresse av att kommunikationernaupprätthålls. Kanskeär jag för pessimistisk. Jag hoppas att kommunikationsministerns optimism skallhjälpa till att ge oss de goda förbindelser med flygbåtar över sundet som vihar saknat . Överläggningenvar härmed avslutad. Omåtgärder för att hedra 5 § Svar påinterpellation 1983/84:149 om åtgärder för att hedra har frågat mig om jag vill medverka till att även Sverigehedrade genom t. ex. ett officiellt erkännande i form av attett monument över hans insatser reses eller att ett frimärke med hans bildutges. RaoulWallenberg har gjort heroiska insatser i mänsklighetens tjänst. Jag ställer miglikväl avvisande till tanken att på de sätt som föreslås skulle hedrahans minne. Med den praxis som finns i skulle detta kunna uppfattas somatt den accepterat tanken att inte längreskulle vara i livet. Därför vore det olämpligt att nu ta sådana initiativ sominterpellanten föreslår för att hedra hans minne. 22 (): Jag framför ett tack till statsrådet för svaret. Det är med storförvåning jag konstaterar den kylighet som präglar detta svar. Det endapositiva är ett kort erkännande av WaUenbergs insatser i mänsklighetens tjänst.Det är ungefär vad kulturministern, och jag kan tänka mig också regeringen, inuvarande läge vill säga. Dethar i andra sammanhang här i riksdagenframförts önskemål om att vi skall hedra . Motiveringen harvarit att på ett värdigt sätt befästa minnet av vad som förstelegationssekreterare vid beskickning i under andravärldskrigets slutskede uträttade i mänsklighetens tjänst. Som bekant räddadeWallenberg tusentals judar undan gaskamrarna genom att de fick provisoriskasvenska pass som utfärdade. Det sågs inte med blida ögon av dentyska ockupationsmakten. levde farligt, vilket bl. a. har bekräftatsav den dåvarande legationstjänstemannen , numera generalkonsul i iBrasiUen. WaUenbergsinsats att i slutskedet av rädda alla dessa judar fråndeportering och likvidering i de tyska gaskamrarna har väckt uppmärksamhet ihela världen. Förbittringen över att hamnade i sovjetisk fångenskapoch att vetskapen om hans vidare öden är höljda i dunkel är därför naturlig. Påmånga håll i västvärlden har man velat hedra den tappre svensken. 1 harWallenberg blivit hedersmedborgare, och han är den ende icke-amerikan jämte SirWinston ChurchiU som hedrats på detta sätt. I andra länder hyllas Wallenbergsom en av vår tids största humanister. Svenskens namn används för att namngeskolor, offentUga byggnader och platser, gator, institutioner osv. Böckerskrivs, och dokumentärprogram produceras. Bilden av hållslevande, trots att det är han rövades bort av sovjetiskatrupper. Det är endast det officiella som håller tyst. Kulturministern säger isitt svar att WaUenbergs minne inte skall hedras på det sätt som föreslås iinterpellatiönén. Jag har föreslagit att det officiella genom t. ex.utgivandet av ett frimärke med WaUenbergs bild eller genom någon form avmonument över hans gärning skulle visa uppskattning för de insatser som hangjorde i egenskap av svensk representant. Kulturministernsäger också att om man visar sin uppskattning på detta sätt, skulle det kunnauppfattas så att den har accepterat tanken på att RaoulWallenberg inte skulle vara i livet. Man kan fråga sig vem som skulle uppfattadet på det sättet. När jag tidigare motionsvägen har fört fram tanken på ettfrimärke med WaUenbergs bild har jag fått ungefär samma svar. Men postensgeneraldirektör har sedermera personligen i ett brev tillmig förklarat att han förstår att intresset för att ge ut ett frimärke är såstarkt bland allmänheten att han skall tänka över om man i någon form medelsten frimärksutgåva skulle kunna hylla . Detär svensk praxis att inte på detta sätt hylla någon nu levande, sägerkulturministern. Men då vill jag erinra om att man avtäckte enstaty av den världsberömda sovjetiska ballerinan utanfördansmuseet här i . Då gällde tydligen inte svensk praxis. Ulanova varnämligen själv närvarande och högst levande. Närvarande var också vicekulturminister . Även den fanns på plats genomutbildningsminister . Hon yttrade vid ceremonin att Ulanova ären levande legend - därmed kan man inte nog understryka att det gällde en levandeperson. Kan man inte hylla en svensk som vunnit aktning i hela västvärlden påsamma sätt? Det hette att det var första gången i som en staty av enlevande person avtäckts. Det är ett- underligt sammanträffande att just dennaenda person skulle vara från . Vadhindrar nu att hylla en av sina egna som gjort en, som kulturministernbetecknar det, heroisk insats på samma sätt? Man kan fråga sig om det är andligsnålhet eller om det är av respekt för vår stora granne i öst som man intevågar officiellt hylla . Stora delar av svenska folket vill habesked på den punkten. Jag utgår från att kulturministern kommer med någotsådant besked. Omåtgärder för att hedra 23 ELISABETHFLEETWOOD (m): Jag beklagar negativa inställning till . Det är ett förslag som har framlagt här tidigare och, somhan själv sade, också då har fått avslag. Ett ja till detta förslag omutgivande av ett frimärke som skulle symbolisera betydelse kaninte längre uppfattas som ett accepterande av tanken att han ej längre skullebefinna sig i Uvet. Vi har ju redan gjort avsteg från denna princip. Påsportens område är det ett par personer som har hedrats för sina viktigainsatser, och även om dessa var mycket viktiga kan de naturUgtvis inte allsjämföras med gärning. Utgivandet av ett frimärke med RaoulWaUenbergs bild skulle visa hur högt vi skattar hans arbete för de mänskligarättigheterna. Intresset för vad RaoulWallenberg har åstadkommit växer explosionsartat S protokoll 1983/84:148-150 Om åtgärder för att hedra över storadelar av världen. Föreningar har bildats, seminarier och temadagar haranordnats, fackeltåg har dragit genom många städer och hyllningar har framförtsi svenska och utländska kyrkor. Jag vill starkt poängtera vikten av att våra ungdom.ar fårkännedom om nazisternas utrotning av judarna och om insatserdå han räddade 100 000 av dem. I flera länder tas hans gärning upp i skolornasundervisning. Jag vill för kammaren citera vad , som en gångledde åtalet mot , har yttrat med anledning av : "Här har vi en man som kunde ha valt att stanna kvari det säkra, neutrala när nazismen behärskade . I stället lämnadehan denna trygga hamn och reste till vad som då var en av de farligasteplatserna i -. För att rädda judar. Han vann sin kamp,och jag tycker att i när det finns så litet att tro på, så ytterstlitet som våra barn och ungdomar kan knyta sina förhoppningar och ideal till -är han en människa att visa upp för den värld som vet så föga om honom. Det ärdärför jag anser att historien om bör berättas, för att hansgestalt må få sin rätta plats i människors medvetande." En av närmaste medarbetare, ,som under kriget tjänstgjorde som attaché vid dåvarande svenska legationen iBudapest, säger följande: "Det är detta man funnit så viktigt att ungdomen fårdel av - budskap att aldrig acceptera politiska övergreppvarken på folkslag eller individer, och att de nazistiska förbrytelserna därföraldrig får glömmas." Vår omvärld måste ju fråga sig varför vi svenskar är såföga aktiva i frågan om och hans gärning, medan det utanför våragränser finns ett allt starkare engagemang för honom och hans kamp förmänskliga rättigheter och mot våld och förtryck, var det än må ha uppstått. Jag hoppas att inser att invändningarnamot de förslag som har framställt är bärkraftiga och atthan i stället arbetar enligt de riktUnjer som föreslagits, till båtnad för helavärlden. Låt mig inledningsvis kommentera , att han är förvånad över kyligheten i svaret. uppenbarligen väntat sig något annat än ett svar på frågan. Jag har valtatt i mitt svar ge besked om regeringens inställning till exakt den fråga somställdes. Jag tyckte det var centralt att göra det och att därutöver inte föraandra resonemang, i all synnerhet som faktiskt hardiskuterats i kammaren även vid andra tillfällen under detta . Så sentsom förekom en diskussion i ämnet mellan utrikesministern ochKarin Ahrland. har inte läst svaret riktigt rätt, när hansäger att jag svarat att minne inte bör hedras på det sätt somhan har föreslagit. Jag sade - och jag är medveten om att man skulle kunnatolka svaret som gör, om maninte läste fortsättningen - att vi inte ser det möjligt att hedra RaoulWaUenbergs minne på det sättet eftersom vi inte har godtagit tanken att hanskulle vara avliden. Det är faktiskt en mycket viktig punkt. Vi har i vårt landprincipen att inte hedra levande personer genom resande av statyer ellerutgivande av frimärken. För en fortsatt diskussion och för att möjliggörafortsatta framställningar vid samtal med sovjetiska myndigheter är det faktisktprincipiellt viktigt att vi står fast vid denna principiella syn: RaoulWallenberg lever. Dåsäger : Men hur var det då med ballerinan Ulanova vid ? Ja,det är med henne på ett sätt som det är med frimärkena, där en och annan kändidrottsman kan figurera, och på ett annat sätt inte. I fallet Ulanova är detfråga om ett skulpturverk som är donerat till museet. Det är alltså ingentingdär svenska myndigheter, svenska instanser, har tagit ett initiativ. Det är enskulptur som symboliserar danskonsten, och man har då valt en företrädare fördanskonsten. Det är på samma sätt med de frimärken där idrottsmän harförekommit. Dessa har fått stå modell för kända idrottsgrenar, men de figurerarutan namn. Frimärkena fungerar alltså inte som privata hedersbevisningar förden ene eller den andre idrottsmannen utan uppmärksammar idrottsgrenar. Det kanvara viktigt att komma ihåg. Jagtycker att den här diskussionen leder till den för mig mycket viktiga frågan,på vilken jag faktiskt skulle vilja ha svar av , möjligen också avEUsabeth : Menar ni att regeringen skall lägga ned ärendet RaoulWallenberg genom att föreslå ett hedrande i form av ett frimärke eller ettmonument och därmed medge att vi anser att inte lever ? Omåtgärder för att hedra 25 (): Om det sistnämnda vill jag säga att det är en konstrueradfrågeställning som nu tar upp. hedras ju överhela världen på detta sätt. Varför skulle inte hans eget hemland kunna hedrahonom? Kulturministern talar här om praxis och att det "skulleuppfattas" som att inte längre lever. Vem "skulleuppfatta" det så? Jag tror inte att skulle uppfatta saken pådet sättet. Kulturministernmenar att jag har läst frågesvaret på ett felaktigt sätt.