prot · G709163 · 1983-12-31 00:00:00 — Självfalletvar jag mycket förväntansfull inför det omfattande paket som skulle presenterasi proposition 1983/84:160. Jagmåste bekänna att jag sällan bHvit så besviken som när jag läste propositionen.Det omfattande paketet bestod av ett löfte om att inleda överläggningar, utanatt presentera med vem, samt att senare återkomma till regeringen angåendeeventuella ändringar i vattenkraftsskatten. Ett enda konkret besked fanns med,och det var att investeringsfonderna på vissa viUkor skulle få användas t. ö.m. Nuförstår jag också varför det var så svårt att få energiministern att skvallraom vad som skulle komma att stå i propositionen. Det fanns ju inget attskvallra om i det aktuella ämnet. Det är både beklagligt och anmärkningsvärtatt energiministern tar så lätt på effektiviseringen av befintliga vattenkraftverk.Det finns verkligen flera och tunga argument för att prioritera reinvesteringarföre nybyggnad. Visst hade det varit mycket förnuftigare att hålla sigtill vattenkraftsberedningens förslag när det gäller nybyggnad och förstärkasysselsättning och produktionsmöjligheter genom en kraftfullare effektiviseringav befintliga vattenkraftverk. Det skulle ha sparat värdefull natur och miljösamtidigt som tryggheten i vår energiförsörjning förbättrats ochkärnkraftsavvecklingen underlättats. Det är med beklagande jag återigen måstekonstatera att socialdemokraterna drar vikfiga frågor i långbänk och att taletom omfattande paket bara var stundens munväder. HitfiHs har tidsschemat försocialdemokraterna att ansluta till förslag varit ca ett årsfördröjning, men är risken stor att tidsfördröjningen blir fördubblad, ochdet försämrar ytterligare energipolitiken. vill jag fråga energiministern: När harregeringen tänkt att återkomma i vattenkraftsskattefrågan? Det finns ju, vilketvi var överens om' , en rad viktiga argument för att verkligenförsöka åstadkomma en stimulans fill snabbare reinvesteringar i befintiigvattenkraft. 22NILS-OLOF (); Av alla de ärenden som behandlas här iriksdagen är det väl få, om ens några, som väcker sådana känslor och sådantengagemang som frågor om utbyggnad av vattenkraften. Detta är också mycket lättatt förstå. Alla utbyggnader av varierande storlek påverkar naturen och miljön,och även om man med nuvarande teknik och kunskap på ett helt annat sätt äntidigare kan fåra varsamt fram med naturen, är det dock ofrånkomligt attbetydande naturvärden måste offras vid en utbyggnad. Att många av de människor som har dessa naturvärden i sinnärmiljö, vilken berikar deras tillvaro, är upprörda och förbittrade vid tankenpå en vattenkraftsutbyggnad behöver man ingen större fantasi för att förstå. berörs i hög grad av den plan för fortsattutbyggnad som vi nu behandlar, och det är därför förståeligt att visocialdemokratiska ledamöter från fått, och får, samtal frånmänniskor som inte har så värst mycket till övers för vårt ställningstagandeatt acceptera det förslag till utbyggnad som redovisas i proposition1983/84:160. Fullt medvetna om att vårt ställningstagande skulle kommaatt uppröra en hel del länsbor har vi dock i egentlig mening inte tvekatsärskilt mycket. Anledningen härtill är att vi har betraktat det som självklartatt fullfölja tidigare beslut att vattenkraften skall byggas ut till66 TWh och att har begärt att regeringen skullepresentera en plan om hur en sådan utbyggnad kan ske. Det förtjänar att upprepas att det beslut som omen stund skall fatta naturligtvis är ett energipolitiskt beslut. Det skall dockinte stickas under stol med att vi tre socialdemokratiska ledamöter från länetockså i vårt ställningstagande har vägt in den sysselsättningseffektsom en vattenkraftsutbyggnad får. Vi har f. n. en byggarbetslöshet på 24-25 %- den högsta byggarbetslösheten i landet. Någon efterfrågan på arbetskraft inomandra branscher finns inte. En utbyggnad enligt den föreslagna planen skulle betydaatt ca 350-400 personer skulle få arbete . Det är ett storttillskott i en starkt undersysselsatt region. framförs det från vissa hållatt det här skulle röra sig om mycket tillfälliga jobb, som på något sätt skuHevara mindre värda. Jag vill då erinra om att vari genomsnitt ca 785 personer sysselsatta med direkt vattenkraftsutbyggnad ivårt län. Till detta skall läggas ett stort antal årsarbeten med röjning o. d. Man kan spekulera i hur stora insatser som skulle till föratt skapa motsvarande mängd sysselsättning med lokaHseringsstöd o. d. Det brukar också sägas att vattenkraftsutbyggnad inteskulle ge jobb till arbetskraft från den berörda orten - det har även sagts härtidigare . i , där jagsjälv är anställd, har i en undersökning kommit fram till att av deanställda vid de undersökta objekten var mantalsskrivna inom frånbyggplatsen. Av återstående var en stor del tjänstemän av olika slag.Det är alltså en betydande sysselsättning som tillskapas vid utbyggnad avvattenkraften. Som sagt, det avgörande för beslutet omvattenkraftsutbyggnad är inte byggsysselsättningen, men nog skulle det varamycket märkligt om det inte skulle väga tungt när riksdagsledamöter frånJämtlands län tar ställning. Det sägs också av och till att man i harbyggt ut av det strömmande vattnet och att det nu får vara nog. Det måvara hänt att man kan tycka att det har byggts ut nog, men av det strömmandevattnet är det som byggts ut. Av den ekonomiskt utbyggbaravattenkraften är det - det är riktigt - men det är ändå en betydandeskillnad. Rätt skall vara rätt. Vi ställer oss bakom utskottets förslag till plan förutbyggnad, med ett undantag. I valet mellan de föreslagna utbyggnaderna i nedre Långanoch de i Hårkan valde vi, liksom man gör i propositionen, att förorda enutbyggnad av Långan. I detta val har vi vägt in såväl bevarandeskäl somägande-, energi-och sysselsättningsaspekter. Jag går av tidsskäl inte in pånågon detaljredovisning om hur vi ser på de båda utbyggnadsobjekten, utannöjer mig med att konstatera att en utbyggnad i borde ske och att Hårkanborde bevaras. Vi är medvetna om att det inte har gått att få majoritet iutskottet för att Långan skulle ingå i planen. Vi beklagar detta. Men dettafaktum gör inte att vi ändrar vår inställning till att Hårkan borde lämnasutanför planen. Med hänvisning till detta kommer vi tre s-ledamöter frånJämtlands län att vid den kommande voteringen rösta för reservation 3. Beträffande objektet Ammeråns överledning och om- ochtillbyggnad av de fem berörda äldre kraftverken, anser vi oss kunna biträdautskottsmajori- tetensförslag, att detta skall tillföras planen . Dekompletterande utredningar och överväganden som utskottsmajoriteten föreslåranser vi i allt väsentligt svara mot de krav man framfört från kommunoch från . Skulle det i de kommande utredningarna komma framfaktaunderlag som gör överledningen oacceptabel i något avseende har juregeringen att i sista hand ta ställning till detta. Frågan skall f. ö., enhgtutskottets skrivning, tillbaka till 1985. I detta anförande instämde ochMargareta (båda s). Anf.23 (): Jag vill först uttrycka min stora glädje och tillfredsställelse överatt ett enigt bostadsutskott föreslår att Haverö strömmar i inom Angekommun skall undantas från utbyggnad. Utskottet frångår därigenom regeringensförslag och följer i stället en utbredd folkopinions, kommunens, länsstyrelsensoch synpunkter samt tillstyrker min motion nr 2817 ochfolkpartiets och vpk:s partimotioner. Imin andra motion - nr 2829, i anledning av vattenkraftspropositionen -har jagtagit upp samernas intressen kontra fortsatt vattenkraftsutbyggnad. Det råder ju inga tvivel om attvattenkraftsutbyggnaden begränsat samernas möjligheter att bedriva såvälrenskötsel som fiske. Även om det inte framgår av propositionen skulle ettgenomförande av förslagen medföra ytterligare begränsningar av förutsättningarför de typiska samiska näring- Jaghar tagit upp dessa frågor mot bakgrund av att samernas ställning som etniskminoritet i vårt land och denna minoritets möjligheter att för framtiden bevaraspråk och kultur är beroende av framtida förutsättningar för bedrivande av desamiska näringarna, främst renskötsel. Vidställningstagande till ändrad markanvändning inom renskötselområdet,exempelvis genom vattenkraftsutbyggnad, kan man inte - och får man inte -bortse från följderna för de samiska näringarna och därmed för den samiskakulturens framtid. Föratt utreda möjligheterna att stärka samernas rättsliga ställning arbetar nu ensärskild samerättsutredning. Jag har själv förmånen att vara en av ledamöterna,I direktiven, som utfärdades , anges som en avhuvuduppgifterna att utreda möjligheterna att stärka samernas rättsligaställning i frågor som rör renskötseln. Både i dessa direktiv och itilläggsdirektiven framhålls att rennäringen är en ursprungligsamisk näring, som är av avgörande betydelse för att den samiska kulturen ochden samiska befolkningens särart skall kunna bibehållas. a. undersöka i vilken utsträckning rennäringens intressen har fåttträda tillbaka för andra samhällsintressen vid markanvändning av olika slag ochi vilken utsträckning hänsyn har tagits till den samlade effekten på rennäringenav olika exploateringar. Det gäller alltså att undersöka hur intresseawägningenhar utfallit. denna undersökning skall utredningen överväga om det finnsbehov av att stärka skyddet för rennäringen. har samerättsutredningen även fått i uppdrag attkartlägga och bedöma de konsekvenser för renskötseln som olika former avfortsatt utveckling av energiutvinningen, bl. a. utbyggnad av vattenkraften,kan få. Jag har väckt min motion dels mot bakgrund avrenskötselns avgörande betydelse för den samiska kulturens framtid, dels motbakgrund av samerättsutredningens pågående arbete. Enligt min mening borderiksdagen uttala att vid ställningstagande till fortsatt utbyggnad av vattenkraftensärskild hänsyn skall tas till samernas och rennäringens intressen, vilket ärdet första yrkandet i min motion. Det andra yrkandet i motionen är attriksdagen skall uttala att slutiiga ställningstaganden till ur renskötselsynpunktkontroversiella projekt bör uppskjutas i avvaktan på samerättsutredningensarbete. Jag är glad över att min motion behandlats grundligt i ochmed att jordbruksutskottet fått tillfälle att yttra sig över den. Däremot ärjag självfallet mindre glad över att majoriteten såväl i jordbruksutskottet somi bostadsutskottet avvisat båda yrkandena i motionen. Vad gäller det första yrkandet framhåller de bådautskotten att det i vattenlagen finns en garanti för ätt sådana särskildahänsyn, som jag föreslår, tas innan beslut fattas om projekt som berörrennäringen. Jag hoppas att det verkligen är så och kommer att bli så. Mitt andra yrkande, dvs. att samerättsutredningens arbeteskall avvaktas innan slutliga ställningstaganden görs till kontroversiellaprojekt, avstyrks även det av majoriteten men tillstyrks i reservation 23 avcenterns och ledamöter i bostadsutskottet. Kravet har tillstyrktsav dessa båda partier i jordbruksutskottet och dessutom av en moderat ledamotdär. När nu samerättsutredningen har att iindersöka om samernasoch rennäringens ställning behöver stärkas samt även att utreda konsekvensernaav ytterligare energiutvinning inom renskötselområdet borde det egentligen varasjälvklart att uttalar att samerättsutredningens arbete böravvaktas innan slutliga ställningstaganden görs. Det får inte bli så attsamhället först tillåter utbyggnadsprojekt och sedan - när en mer allsidigbedömning föreligger - finner att områdena borde ha bevarats. Majoriteten i utskotten avvisar tyvärr min motion i dennadel. Man hänvisar till departementspromemorian med förslag till lag omhushållning med naturresurser, där det anges att de viktigaste delarna avrenskötselmarkerna bör ges ett starkt skydd mot exploatering och andra ingreppi miljön. Utskotten påminner även om att det iregeringskansliet finns en permanent arbetsgrupp för att samordna de statligainsatserna för samerna. Att denna grupp tyvärr inte är någon garanti för attsamiska intressen tillgodoses är avverkningarna av de fjällnära - förrenskötseln nödvändiga -skogarna tillräckliga exempel på. För att samernas intressen liksom ett samlatsvenskt och internationellt intresse att skydda denna etniska minoritetsställning i nutid och framtid skall tillgodoses bör samerättsutredningensarbete avvaktas innanbeslut om kontroversiella vattenkraftsutbyggnader fattas. bör därför göra ett uttalande härom i enlighet medvad som framhålls i Tisriapen den reservation 23, som jag härmed yrkar bifall till. 24BJÖRN (vpk): Frågan om bevarande tilleftervärlden är ännu inte avgjord. Man har haft förhoppningar, efter alla detill synes kategoriska uttalanden mot en utbyggnad av som gjortsav bl. a. ledande socialdemokrater, såsom ordföranden i det socialdemokratiskapartidistriktet i , riksdagsledamoten , ochpartiordföranden . Alla har de sagt att ingen utbyggnad avSträngsforsen skall bli av - ett ställningstagande som vpk har intagit ochkämpat . Det borde alltså här och vara möjligt att i riksdagensamla en majoritet och en gång för alla säga nej till utbyggnad avSträngsforsen. Den möjligheten använder sig inte socialdemokraterna av.De lierar sig i stället i bostadsutskottet med och överlåter åtregeringen att avgöra framtida öde. De säger att de"förutsätter" att regeringen beaktar vad som sagts i motioner ochfrån en stark minoritet tidigare i . Att "förutsätta" inriebär i dettafall inga garantier åt något håll. Bakom ordet förutsättning sätts ingen kraft.Däremot hade det här och varit möjligt att ta till vara den "starkaminoritet" som det talas om, ty denna starka minoritet bildar iriksdagen en majoritet av vpk och socialdemokrater tillsammans. Vi hade kunnat sägaett definitivt nej till en exploatering av . Det ställningstagande som innebär att man nu överlåterfrågan till regeringen ter sig ännu märkligare mot bakgrund av vad man frånsocialdemokraternas sida sagt i frågan om . Man harmotionerat mot en utbyggnad, man har talat sig varm här i kammaren för ettriksdagsbeslut mot en utbyggnad, och man har reserverat sig i utskottet motutbyggnadsplaner. Vpk har varnat för den utveckling ärendet nu har tagit.Frågan är om längre fram har någon möjlighet att agera. Kanske blirdet så att blir ett nytt Kymmen-fall, där avhände sigmöjligheten att agera och överlät frågan till regeringen - och vi vet ju hurdet gick med Kymmen. Omöjligt är det inte. Tänk bara på vad som kan ske om detblir en borgerlig regering med starkt moderat inslag i nästa val! Då är loppetkört, och byggs ut. Nej, herr talman, det är lugnast att tabeslutet här och . Jag yrkardärför bifall till reservation 12 i detta betänkande. Jag delar den uppfattning som , åtminstone 1977, då det också var fråga om ett avgörande förSträngsforsens framtid. I anförande nr 81 iriksdagens snabbprotokoll sade han så här; "Man kaninte, som några hår gjort, säga att man inte vill ta ställning. Göm er inte bakom regeringens beslut,utan ta ställning i den kommande voteringen!" Det är sant! Men vad säger och hans partivänner ? Har de glömt bort 1977? Det verkar så! 25 HANS (): Jag måste börja med att konstatera att det ärnågot i samband med den fortsatta vattenkraftsutbyggnaden som jag jnte förstår.Det är att inte kan, eller kanske snarare inte viH förstå.allvaret ivår rovdrift av våra vattendrag. Hur kan man undgå att ta intryck av den orosom kommer fram i demonstrationer och vädjanden från dem som tvingas lämna husoch hem och påtvingas en helt ny livsmiljö? Inte bara "gröna-vågare",som i ungdomlig entusiasm protesterar mot skövlingen, utan också sansade,välutbildade personer har skakat på huvudet både inför de metoder som präglatvederbörande exploatörers framfart och i förundran inför det faktum att manspolierar oersättliga tillgångar, inte av nödtvång utan därför att man villhålla de s. k. vattenrallarna sysselsatta. Jag är angelägen om att genast med eftertryck framhållaatt ingen skugga faller vare sig på vattenrallarna eller på kraftingenjörerna.De senare skulle inte göra sin plikt, om de inte utredde alla möjligheter attfå fram elkraft. Men när intressena inte sammanfaller, då är det vår sak här iriksdagen och då är det regeringens sak att säga ifrån: "Ja, herrartekniker, det är mycket intressant och beundransvärt vad ni kommit fram till,men hänsyn till naturvård, till våra efterkommande och till många andra, inteminst till dem som bor utanför vårt lands gränser, tvingar oss att skyndalångsamt. Vi måste därför t. v. säga nej till era intressanta förslag." Detmodefhar alltså inte vare sig riksdag eller regering haft. Vi måste förstå den förtvivlan som griper många inför denhopplösa kampen mot utbyggnadens profeter. Oni denna kamp vittnar alla motionerom bevarande av den ena eller den andra älvsträckan, och det passar sig absolutinte för oss i att under tal om bypolitik försöka dra ett löjetsskimmer däröver. Jag har roat mig med att se igenom alla de handlingarrörande vattenutbyggnad som varit aktuella efter 1957, då jag börjadei det här huset. Det är digra luntor, men de är knappast något hedrande förriksdagen, som inte ens haft kraft att slå tillbaka angreppen mot våranationalparker. Vår vattenpolitik är i sin helhet ett ganska bedrövligt exempelpå inkonsekvens. debatterade vi här i kammaren turism ochrekreation, och när det gäller dessa två områden spelar fisket den kanskeavgörande rollen. Fråga våra medmänniskor, främst från kontinenten, varför desökt sig hit, och svaret blir i de.allra flesta fall att det är tystnaden, attdet är möjligheten att få vara ensam vid vattendragen och slippa stuvas sammanå la som drar dem till . Men skall det bli annat av - med ettklubbslag kommer vi om på en gång att lägga mera av våra rinnandevatten i rör än någonsin . Och detta därför att man misslyckats med attlösa sysselsättningsproblemen. Man säger sig eftersträva ren energi, och i det avseendetskulle vattenkraften stå högt ovan varje konkurrens. Detta påstående ärfullständigt felaktigt. Det finns ingen kraftproducent som i likhet medvattenkraften ödelägger kvadratmil efter kvadratmil. Men den rena kraftkällanfinns, kärnkraften, den som inte förstör annat än byggnadsmark för reaktoreroch kraftledningar. Mot den bakgrunden vill jag för min egen högst personligadel förorda kärnkraften som det enda realistiska alternativet till fossilabränslen. Tidpunkten att utnyttja denna källa är väl tyvärr ännu inte inne, ochmycken Oersättlig natur hinner förstöras . Men i minnaturvårdsfilosofi finns kärnkraften med. Då behöver vi inte bygga ut allavatten - inte varenda liten bäck. Av den orsaken har jag inte anslutit mig tillfolkpartiets förslag, trots att jag instämmer praktiskt taget i varenda bokstavi vad sade. Förstört blir nämligen varje utbyggt vattendrag. Det gårinte, som man ibland hör, att återställa det genom att ta bort dammar ochtunnlar och släppa på vattnet igen. Vid varje vatten har ända från istidensslut - jag skulle tro att det i var för ca 10 -utbildats ett ekosystem, som är unikt just för det vattnet. Jag vill intebestrida att det inte under de kommande 10 000 åren kan utbildas ett likartatekosystem, men vi som lever och våra barnbarn intill tredje och fjärde ledlär knappast få så värst roligt av det där nya ekosystemet. Ja, herr talman, jag har med de här funderingarna velat fåtagna till protokollet mina stora bekymmer inför utveckhngen, bekymmer somkänns särskilt tunga, eftersom de-inte borde vara nödvändiga vare sig ur akutkraftsförsörjningssynpunkt eller med tanke på den extrapott om , somSMHI förklarat helt onödig men som regeringen ändå tagit med i sittberäkningsunderlag. Om vi nu trots alla betänkligheter skulle fortsättautbyggnaden av våra vatten, måste jag tillstå att utskottet gjort det bästamöjliga eller,kanske snarare det minst dåliga av situationen. Det skulle föraför långt att här ta upp , en diskussion om alla de älvsträckor där jag är avmotsatt mening mot utskottet; jag har f. ö. tvärtom anledning att vara tacksamför att Långan och Hylströmmen åtminstone t. v. blir kvar. Låt mig bara nämnaett annat namn, som av misstag inte kom med i min motion nr 2828, nämligenJaurekaska. har vid ett besök i fått fulltklart för sig den oerhörda vikt samerna lägger vid ätt detta projekt interealiseras. Det kan inte ha undgått tilltänkta exploatörer, och att projektettrots detta anhäng-iggjorts får mig att undra, om det rör sig om ett slagspilotprojekt. Jag håller i sak med , men eftersom ärendet nu liggerhos får vi avvakta vad man där kommer till, och jag har intetyrkande. Ett yrkande har jag däremot i annat avseende. Det gällermin motion 2828, till vilken jag yrkar bifall. Låt mig säga några ord till . Jagvill komplimentera honom för hans anförande, inte därför att han riktade visskritik mot sin egen regering. Det är en sak som socialdemokraterna får klara avsjälva. Men jag gör det därför att jag tyckte att anförande vardet enda klart positiva som har hållits här i dag- ett anförande somvittnade om en vilja att förstå även motpartens synpunkter. Om vi kunde få denandan att prägla debatten även i fortsättningen, när de här frågorna kommer uppnästa år - då jag själv inte lär vara med längre - tror jag att vi ömsevis kange efter på flera punker. Låt oss alltså arbeta vidare i denna anda. 26 (); Frågan om utbyggnad av fallhöjden mellanVojmsjön och i kommun aktualiserades redan i början av1970-talet som en följd av den allmänna krissituation som uppstod i samband medoljekrisen och motstående intressen för outbyggda älvar. presenterade ett förslagtill utbyggnad av Vojmå kraftstation. Förslaget väckte stort motstånd hoskommunen och den berörda befolkningen. I samband med Övre utbyggnad växte tanken attsom alternativ till Vojmå kraftverk i stället leda över Vojmåns vatten tillMalgomaj och nyttiggöra fallhöjden mellan och i tvåstationer. Fatsjö på sträckan samt BuHerforsen på sträckanMalgomaj-Volgsjön. Ett sådant projekt skulle kompletteras med föreskrift omminimitappning i Vojmån. Kommunen önskade nämligen runt skapa ettfritids- och rekreationsområde för kommuninvånarna och för turister, därmöjlighet till fiske i Vojmån skulle vara en väsentlig faktor. Under regeringsbehandlingen av förslaget om utbyggnad frånföll kommunen slutligen sitt bestridande avanläggande av Volgsjö-fors kraftstation under den uttryckliga förutsättningenatt kommunens synpunkter beträffande Vojmån skulle tillgodoses, dvs. att ingenkraftstation skulle byggas i själva Vojmån och att fallhöjden mellan Vojmsjönoch i stället skulle byggas ut geriom anläggande av Fatsjö ochBullerforsens kraftstationer. I motion 2820 är vi fyra socialdemokrater sommed anledning av proposition 1983/84:160 om fortsatt vattenkraftsutbyggnad, somalternativ fill propositionens förslag om utbyggnad av Vojmå i Vilhelminakommun, förordar Fatsjö. I båda alternativen är det vatten som tas tillvara för energiproduktion. Vad som skiljer de båda förslagen åt är främst att Vojmåär ett traditionellt byggt kraftverk med åtföljande dämning eller torrläggningav älvfåran i vissa avsnitt. Fatsjö däremot är ett överledningsalternativ som utandirekta ingrepp i Vojmån tillvaratar merparten av åns vatten, men ändock genomminimitappning möjliggör ett bevarande av fisket och nyttjande av Vojmådalensom rekreationsområde för vilhelminaborna. gjorde kommunen i ett remissyttrande följandebedömning: "Kommunen bedömer att en konventionell utbyggnad av NedreVojmån innebär betydHgt större skador än överledningsalternativet. Vid enutbyggnad av Vojmån kommer ca 3 mils älvsträcka att i det närmaste torrläggasoch kraffiga naturingrepp kommer att göras.- Utbyggnaden innebär även stora dygnsvariationeri vattenföringen vilket kommer att påverka älvmiljön i mycket hög grad." Även ur rennäringssynpunkt synes överledningsalternativetvara att föredra. Försvårade flyttningsvägar och minskat betningsland följer påen utbyggnad av Nedre Vojmån. Konventionell utbyggnad av Vojmån innebär kraftig påverkanav miljön genom en väsentligt högre dämning, och det har också kommunen motsattsig. Kommunen har således förordat en överledning till med 2 metersdämning av sjön.