prot · G709151 · 1983-12-31 00:00:00 — Dessa kompletteringarnär det gäller tillståndsprövningen är välkomna, även om vi i datainspektionenredan tidigare i stort sett tillämpat dessa krav i den praxis som utformats.Det är emellertid inte minst med tanke på eventuella överklaganden avdatainspektionens beslut en fördel att kraven nu skrivs in i datalagen. "Detta sades . Det borde regeringen ha levt upp till 1983. Anf.39 () replik: tog upp beslutet om direktreklam. Även vifrån oppositionen stäUde oss bakom betänkandet på den punkten. Det finns väl dåinte så mycket mer anledning att diskutera det i detta sammanhang. Vi haralltså ställt oss bakom det utskottsbetänkandet. Sedan kommer jag tillbaka till frågan om fackUgaorganisationer och försäkringsbolag. Anser att behovet avintegritetsskydd tUlgodoses, om utveckUngen fortsätter på det här sättet ochsamtliga fackliga organisationer tecknar en försäkring av det här slaget? I såfall berörs ju nästan hela befolkningen. Är det ändå inte så, att ett ställningstagandefrån regeringen i det här fallet blir prejudicerande? 40 () replik: De borgerliga reservanterna drar de ärenden som behandlades av tvåoUka regeringar - - över en kam. Det är naturligtvis ganskahorribelt att göra detta när man känner till sakläget. Sakläget var ju att 1982års beslut gällde direktreklamregister. Det gjorde det inte 1983. Dessutom hadedatainspektionen sagt nej till bifaU i de ärenden som det gällde 1982. JK gickpå samma linje som datainspektionen. hade uttalat restriktivitet närdet gäller direktreklamregister. Ifallet 1983 hade datainspektionen medgivit försäkringsbolagets begäran, medvissa restriktioner. JK, som också studerade fallet, intog precis sammaståndpunkt. Det intressanta var att JK faktiskt i sin prövning fann att deuppgifter som skulle ingå i registret inte torde vara särskiltintegritetskänsU-ga. När det gäller beslutet har ni varit med på enutskottsskrivning, där ni säger att det var betänkligt ur integritetssynpunkt.JK tyckte såvitt jag förstod precis Ukadant, och även datainspektionen tyckteprecis likadant. Mot den bakgmnden är det ju ganska fantastiskt att deborgerUga reservanterna hävdar att det skulle finnas gemensamma nämnare i dehär båda fallen. Närdet gäller den undersökning som EUsabeth hänvisade till tror jag manskall vara väldigt försiktig och inte dra förhastade slutsatser. DennaSIFO-undersökning berörde 1 036 intervjuade personer. hade tidigare -1978 - låtit göra en liknande undersökning,som visade på helt andra siffror än de nämnde och somomfattade väsentligt fler intervjuer, nämligen 13 447. Där visade det sig t.ex. att antalet oförsäkrade var betydligt högre än vad som' kom fram iSIFO-undersökningen. Jag kan t. ex. berätta att vid den stora branden i Solnavåren var andelen oförsäkrade hem . SIFO-undersökningen visar på3 %. Jag tror att man skall vara väldigt försiktig med att draalltför snabba slutsatser av enstaka undersökningar. 41 () repUk: Det finns nog anledning att vara litetförsiktig med undersökningar över huvud taget. Det jag tycker är märkligt äratt när undersökningar går åt det håll som jag påstår, då är de icketillförUtliga, men när sedan talar om en annan undersökninghar denna helt plötsligt fått ett mycket stort förtroendevärde. Vi är helteniga om att det är beklagligt att så många är oförsäkrade - men det är ju intedetta det gäller, . Vad beträffar de konkurrenshämmande effekterna har jaginte fått något svar. Vi kommer väl att återkomma till dessa datafrågor vidsenare tillfälle, och jag tänker därför inte ställa några direkta frågor tillKurt igen. Jag vill bara avsluta med att åberopakonsumentförsäkringslagen . Lagen fäster stor vikt vid att åläggaförsäkringsbolagen att lämna information om oUka försäkringsalternativsomfattning och kostnader. Avsikten med detta är både att underlätta de enskildaförsäkringstagarnas val mellan olika bolag och att skärpa konkurrensen mellanföretagen, till förmån för försäkringstagarna. Det är här vi är inne på enfarlig väg. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringens handläggning av vissa datafrågor 42BENGT KINDBOM (c) replik: säger att reservanternadrar en gemensam linje i de ärenden som vi diskuterar. Detgör vi inte. Vad gäller m. fl. ärenden är det fråga om en fördjupningav SPAR. När det gäller Folksamärendet är det en fördjupning i förhållande till3 § datalagen. Till det.Kurt sade i den senaste replikenviU jag för fullständighetens skull foga att datainspektionen inte tycktelikadant som regeringen i Folksamärendet. Det är viktigt att påpeka. För att hålla en konsekvent linje i försvaret avintegriteten är det viktigt att kunna framföra kritik, vilka som än sitter iregeringen. Därför tycker jag att det som sade iriksdagsdebatten 1976 fortfarande har sin giltighet, nämligen att man tydligenskall vara fullständigt dogmatiskt fixerad vid tron på regeringens ofelbarhetför att låta en fråga av den här arten passera utan ett påpekande. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringenshandläggning av vissa datafrågor 43 () replik: Då vill jagbara kommentera två saker. Beträffandepåståendet att datainspektionen hade en annan ståndpunkt än regeringen vill jagtill protokollet notera att den enda ändring sorn regeringen gjorde ianslutning till datainspektionens bifall till försäkringsbolagets ansökan varatt man gav berörda personer möjligheter att anmäla att man inte önskade bliregistrerad. Alldeles uppenbart visar den beskrivning av olika förehavanden somjag här gjorde att det går en klar skiljelinje mellan beslutet ochbeslutet . Närdet sedan gäller den fråga som har ställts , både avElisabeth och av , vill jag säga att jag somstyrelseledamot i datainspektionen har lärt mig att en sådan fråga egentligenär omöjlig att besvara. Vi har i vårt arbete i datainspektionen funnit att detsällan finns två identiskt lika fall, utan att det som regel är nödvändigt attpröva varje fall för sig. Därför lär en sådan fråga vara mycket svår attbesvara. Jag tror att generaldirektören i den utfrågning som vi hade iutskottet också betonade att det sällan finns två identiskt lika fall. Talmannenanmälde att anhållit att till protokollet få antecknat att haninte ägde rätt tUl ytterligare replik. 44 MARIE-ANNJOHANSSON (vpk): TUlåt mig att som en minoritet i majoriteten göra vissa kommentarer,fastän talarordningen utestängt vpk från själva debattmndan. Åretsgranskning av denna och föregående regeringars handläggning av dataärenden haralltså inneburit att utskottet i enighet framför en del kritiska synpunkter.Det gäller bl. a. regeringens skyldighet att inhämta datainspektionensyttrande innan man inrättar personregister. Utskottet förutsätter attdepartementen fortsättningsvis beaktar datalagens föreskrifter i detta hänseende.Vi framhåller också vikten av att datainspektionen får erforderlig tid för sittyttrande, så att den sakligt kan pröva ärendet. Expeditionschefeni har i en promemoria kommenterat utskottets utfrågningav representanter för datainspektionen. Han förklarar där att det på grund avförbiseende har inträffat att regeringen har inrättat personregister utan attförst inhämta datainspektionens yttrande. lär emellertid, skriverexpeditionschefen, alla departement känna till datalagens föreskrifter om närdatainspektionens yttrande skall inhämtas. Dethar sina poänger detta. har ju från och till i den internationelladebatten framhållits som ett föredöme, och vi var först i världen med attstifta en lag med utgångspunkt i de integritetsproblem som uppstår i datasamhället.Otaliga är de utländska delegationer som studerat denna lagstiftning och kansketagit lärdom. Och - efter det att stiftade lagen - hart.o.m. lärt sig tillämpa den. Det känns tryggt att veta. Minförhoppning är att den insikt som skall finnas hos regeringen och desskansli också kommer att medföra att vi fortsättningsvis sUpper det slags beslutsom den förra regeringen fattade. Dessa beslut innebar ju att företag för direktreklam kundebygga upp register som inte bara innehöll namn och adress, utan dessutom i enafallet uppgifter om inkomster i intervall och i andra faUet inkomst ochförmögenhet och uppgifter från skatteregistret om inkomster i olikaförvärvskällor. Vpkhar varit motståndare till denna service som ges företag, och vi hade helstsett att denna möjlighet att köpa uppgifter för att göra direktreklam inte hadekommit till stånd eller i alla fall inskränkts betydligt. Många människor anserdet otillbörligt att detta att de får finna sig i att vara registrerade i storaoffentliga register också får som följd att diverse företag på ett enkelt sättkan köpa deras adresser och sända ut reklam. Vad man åtminstone kan begära äratt det som då lämnas ut endast är uppgifter som krävs för att sända utreklamen, dvs. namn och adress. Att dessutom tillåta företagen att i sinainterna register lägga in uppgifter om inkomster är att gå de kommersieUakrafternas ärenden på bekostnad av den personUga integriteten. Ett enigtutskott uttalar också med all rätt: "Regeringsbesluten vad avser direktreklamregistrenär enligt utskottet med hänsyn till det anförda betänkliga frånintegritetssynpunkt." Regeringenhar i sina beslut anfört att uppgifterna som registrerats får anses stå iöverensstämmelse med ändamålet med registret, och det är i och för sigsjälvklart. Men ju mer uppgifter ett företag kan få lov att registrera ommedborgarna, desto mer förfinat kan dess reklamkampanjer läggas upp och destomer varor kan det hoppas att få sälja - vilket ju är det yttersta ändamålet meddessa register. Denna motivering tiU regeringens beslut kan alltså i och försig ge skäl till att man i stort sett får registrera det mesta om medborgarna.Regeringens prövning bör vara seriösare än så och även väga in integritetsskäli bedömningen. Vianser att regeringen har gjort just sådana överväganden när det gäller dét s.k. Folksamärendet, där det ju föreligger en reservation från utskottetsborgerliga ledamöter. Vpk ansluter sig alltså här till majoritetens skrivningar.Vi menar att den enskilde ges möjligheter att stå utanför registrering ochalltså därmed är införstådd med att han/hon finns registrerad. har också getts ut i anslutning till detta register. Sammanfattningsvis,fru talman, har det varit en värdefull genomgång som utskottet har gjort, ochförhoppningsvis innebär den en uppstramning av regeringshandläggningen på depunkter där utskottet har anfört viss kritik. Jagvill, fra talman, yrka bifall tUl utskottets skrivning i denna del avbetänkandet. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringenshandläggning av vissa datafrågor Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 45 (): inledde med att säga att hon företrädde minoriteteni majoritetskonstellationen, och min fråga är: Är det en brasklapp med hänsyntill Folksamärendet att vpk godtar denna utvidgning av de särskilda skälen? Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 46MARIE-ANN (vpk): Nej, det är snarare ett påpekande att vi inteär särskilt nöjda med denna debattordning, som gör att vi inte kan vara med idebatten. Jag var mycket kortfattad när det gällde Folksamärendet, eftersomdebatten redan hade ägt mm. Men vi tycker att det finns avsevärda skiUnadermellan detta ärende och exempelvis ärendet med direktreklamregistren, där viinstämmer i utskottets kritik. 47 (): gör samma tolkning somtidigare har gjorts, nämligen att man skall betrakta dessa frågor i ettsammanhang. Det gör vi inte, för i det ena fallet är det fråga om SPAR ochdirektreklam och i det andra fallet är det fråga om 3 § och de särskilda skälsom gäller beträffande samköming, registrering och ändamål med registren. 48 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Sedan de under avsnittet Regeringens handläggning av vissadatafrågor anmälda talarna nu haft ordet övergår kammaren till att debatteraavsnitt 12: Riksdagsledamoten resa tiU . RiksdagsledamotenCarl Bildts resa till 49ANDERS (): Den s. k. Bildt-affären blev en affär därföratt statsminister irritation över riksdagsman insatser måste ta sig ett konkret och argsint uttryck.Bakgranden till hela affären är att riksdagsman före sin.resa till hade haft ett flertal viktiga utrikespolitiska debatter med OlofPalme. Denne, som betraktar utrikespolitiken som sin personliga domän - inteens utrikesministern är, som framgår av en annan affär som vi strax skall kommatill, alltid särskilt inflytelserik eller välinformerad - tycker emellertidinte om debatter som ifrågasätter hans position som utrikespolitiskt orakel. hade alltså vållat statsministern storirritation genom att dels ha delvis andra uppfattningar i vissautrikespolitiska sakfrågor, dels inför allmänheten avslöja att statsministernofta tog större hänsyn till sin roll som ordförande i den s.k.Palmekommissionen än till direkta svenska utrikespoU-tiska intressen. Uppspelet är klassiskt för att gäUa en affär där OlofPalme är inblandad: Han är personligt irriterad på någon som har petat av honomhans utrikespolitiska gloria. resa till tillden planerades och genomfördes i samförstånd med de svenskautrikesmyndig-heterna. Detta framgår klart av konstitutionsutskottetsgranskning och inte minst av de handlingar vi har fått ta del av. Inget, fmtalman, har framkommit som på något sätt tyder på att Bildt försökt gå vidsidan av det uppgjorda programmet eller på egen hand haft några samtal ikänsliga ämnen. Det förtjänar också påpekas att man från den svenskaambassaden - observera datum! - telegraferade via UD direkt ochpersonligen till statsministem ochmeddelade att Bildt icke ägnat sig åt något anmärkningsvärt och att han ickegått utanför officiella rapport, av vilken ambassadenhade haft del. Telegrammet var undertecknat av den svenske ambassadören iWashington. Bildthade redovisat sina intryck direkt till det svenskautrikesdepartementet. När sedan hade uppgifter frånutrikesnämndens sammanträde dagen innan om att hade läxat upp CarlBildt, stod det klart att statsministern hade något i görningen. I detta lägetog kontakt med statsministerns statssekreterare ochföreslog ett kort sammanträffande med statsministem för att reda ut eventuellamissförstånd. ansåg själv att detta var en lämplig åtgärd. Han fickemellertid bakläxa av statsministern. Denne gav besked om att han inte varintresserad av några kontakter eller samtal med i ärendet. Detär intressant, fm talman, att notera att försvarsminister att denne skulle sammanträffa med statsministern för attreda ut eventuella missförstånd. visste då inte om attstatsministern kategoriskt hade a-wisat kontakter med Bildt. Konstitutionsutskottetsgranskning visar klart att statsministern inte ville reda ut frågan. Han var isådan affekt att han undvek att ta reda på fakta. Han hade bestämt sig för atthan, oavsett vilka sakuppgifter som kom , på ett lämpligt sätt skullemärka . Detta bestyrks ytterligare av att statsministern icke fästevikt vid de tillrättalägganden som Bildt gjorde till statsministerns egenpressekreterare, . Statsministernhade alltså inte något intresse av att fakta kom . Sådana skullenämligen kunna äventyra det uttalande han ville göra mot . Ingetannat statsråd vågade uppenbarligen heller protestera. De i Palmes omgivningsom visste om att det fanns felaktigheter eller risk för sådana i denföreslagna kommunikén hade självfallet inget inflytande hos statsministern. Dereducerades tUl ja-sägare. Därefterdrev statsministern igenom ett uttalande som innehöll felaktigheter - Bildthade nämligen informerat om att han inte var med på den lunch som särskiltkritiserats i regeringens uttalande - och utan att den anklagade gavs rätt attförsvara sig. Statsministern prackade alltså på regeringen ett uttalade sominnehöll felaktigheter, trots att han hade fått ta del av dettelegram från svenska ambassaden som jag nämnde. Statsministern struntade i dettelegram som hade inkommit. Han strantade ickså i att sammanträffa med CarlBildt för att reda upp eventuella missförstånd. Detta är naturligtvisallvarUgt. Frånsettden märkliga handläggningen, där statsministern mot bättre vetande lurade påregeringskollegerna ett uttalande mot en enskild person -ett unikt sådant -finns det anledning att mer principiellt fråga sig vad som var avsikten meduttalandet. Avsiktenvar uppenbarligen inte att rätta till fakta i ärendet och presentera dessakorrekt för allmänheten. Det gällde tydligen att skrämma Bildt och andra som hadeen från statsministern avvikande mening i utrikespolitiska Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. RiksdagsledamotenCarl Bildts resa till 4 protokoll 1983/84:151-152 Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Riksdagsledamo -ten resa till frågor, att skrämma demtiU tystnad. Genom regeringsuttalandet skulle ett kraftigt slag riktas mot enav regeringens kritiker. Nublev det tvärtom. Det blev en rekyleffekt, som drabbade . Han ochingen annan är den store förloraren i Bildt-affären. MenOlof lyckades dess bättre inte skrämma riågon annan än möjligen sina egnaregeringskolleger. Regeringen skall inte lägga sig i resor som sker i korrektaformer och med ett viktigt syfte, nämligen att låta företrädare föroppositionen skaffa sig den utrikespolitiska information som de behöver. Sådana resor kommer att ske också i fortsättningen. I ett fritt landhar oppositionen den rätten. Oppositionen skall inte skrämmas till tystnad.Enskilda riksdagsmän som har en avvikande uppfattning skall inte betraktas somdissidenter. Detsom hänt i samband med riksdagsman har visat hurstatsministern styr landet, hur hans personliga sympatier och antipatiertillåts påverka regeringsbeslut och hur strävan att komma åt politiskamotståndare får ta_öyerhand över strävan att presentera korrekta fakta i sådanahär sammanhang. Menockså rent konstitutionellt har denna Palme-affär gett oss inblickar istatsministerns själsliv - inblickar som trots sin pikanta karaktär är djuptoroande. När statsministern vid utfrågning hävdar attdet hade varit mer exceptionellt om han gjort ett uttalande mot Bildt än omhela regeringen gjorde det - som blev faUet - ja, då blir man verkhgenbetänksam. Enligt var åtgärden att låta hela regeringen tauttalandet att hålla det på en "lämplig nivå", medan han också sadeatt det hade varit "mer exceptionellt" om han själv hade gjortuttalandet mot . Så vet då de socialdemokratiska statsråden sin plats. Först kommerstatsministern, sedan regeringen i sin helhet. Det fattas väl bara att dettaockså skall skrivas in i regeringsformen. Det kanske kommer. Jag ber att fåyrka bifall till reservation nr 5. 50 (): Jag vill först framhålla att jag åtminstone inte initialt kommer att taupp någon utrikespolitisk diskussion. Jag vill bara säga att det enligt minuppfattning varit gott om onödiga och svårmotiverade övertoner från såvälsocialdemokratiskt som moderat håll. Det är som om man på båda sidor ville haordentlig batalj utan att i sak riktigt kunna klargöra varför. Detta tror jaginte kan vara tiU gagn för landet. Omvärlden måste ju undra om det är slut meduppslutningen kring vår av tradition i allt väsentligt eniga utrikespolitik.Detta tror jag är olyckligt. Vadgäller den fråga som vi här har att diskutera, dvs. rabaldret kring riksdagsmanBildts beryktade resa till , så har utskottet rätt grundligt undersöktvad som förekommit. Den slutsats som jag måste dra av tillgängligt material äratt det inte finns någon grund för de beskyllningar som riktats mot honom. Hanhar varit extremt försiktig i så måtto att han tycks ha haft med sigambassadtjänstemän vid alla de samtal han fört med företrädare för olikaamerikanska organ. Det har i varje fall inte framkommit av materialet att hanfällt i något avseende förgripliga yttranden vid dessa kontakter, och inteheller i de rapporter som ambassadtjänstemän lämnat har jag kunnat spåra någonkritik. Medhänsyn till detta tycker jag att regeringens och statsministerns reaktioner ärrätt märkliga. SärskUt anmärkningsvärt är det att regeringen fördömde resan ien officiell regeringsdeklaration. En sådan här regeringsdeklaration mot enenskild riksdagsman måste vara något helt unikt. Låt oss hoppas att den förblirunik. Utskottsmajoriteten, som uppenbarligen är rätt besvärad i denna fråga,försöker skyla över det hela med att regeringen minsann tar uttalanden i allamöjliga ärenden. Det är riktigt. Men vad har det med den här saken att göra?Det är den fråga man måste ställa till utskottsmajoritetens talesmän. Frånriksdagens synpunkt tycker jag dessutom att det är mycket viktigt att reageramot regeringens handlingssätt. I vidare mening kan man se det såsom ytterligareett utslag till alla andra av att regeringen tydligen tycker sig ha enkontrollfunktion gentemot . Detfår varken vara så att en riksdagsman skall behöva tiUstånd av regeringen föratt resa utomlands och träffa folk eller att riksdagsmän skaU vara ålagda någonslags rapporteringsskyldighet till regeringen. Såväl statsråd som riksdagsmänmåste enligt min mening ha fuU frihet att resa vart de vill och på eget ansvarsamtala med vem de vUl. Det måste anses som berömvärt att riksdagensledamöter genom studieresor av olika slag håller sig underrättade om vad somhänder i världen. Det skulle vara ytterst olyckligt, om regeringsuttalandetskulle innebära något slags omvänt prejudikat härvidlag. Med dettayrkar jag bifall till reservation 5. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. RiksdagsledamotenCarl Bildts resa till 51 (): Eftersom det är en dechargedebatt, föredrar jag att så ofta jag kanerinra om regeringsformen. I denna står som bekant att all makt i utgårfrån folket, att är folkets främsta företrädare och att regeringenstyr riket och är ansvarig inför . Såsom jag har sagt tidigare i dagär det alltså inte tvärtom. har i denna sin egenskap ellerrättare sagt under sken av denna sin egenskap fattat ett s. k. beslut att göraett uttalande angående riksdagsman och imycket hårda ordalag fördömt hans agerande. Mankan, fru talman, alltid diskutera vad som är gott omdöme eller inte. Men om mantycker att något inte är gott omdöme, skall man ändå komma ihåg att det inte ärstraffbart att ha dåligt omdöme. Man bör också, i fall man beskyller någon fördåligt omdöme, åtminstone själv ha så gott omdöme att man håller sig till faktaoch verkhgen tar reda på dem, innan man gör sak av en fråga. Men när en helregering - eller en halv, ingen vet riktigt - på sin ordförandes initiativfördömer en enskUd riksdagsledamot och dessutom gör det på delvis felaktigasakuppgifter är det allvarUgt. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. RiksdagsledamotenCarl Bildts resa till missuppfattatvad regeringsmakten skall användas till. Vikan ha olika åsikter om det lämpliga i att en ledamot av ubåtskommissionenreser till någon dag efter det att kommissionens rapport har kommitut, men man måste då också ställa sig frågan: Hur borde haväntat - , en månad, eller ? När får han resa tillAmerika? Får han inte resa dit, därför att han har varit med ? Naturligtvis kan en sådan resa uppfattas som en strävan attskvallra i skolan, och det kan vara irriterande. Men om regeringen då öppetdemonstrerar sin irritation under former som är minst sagt uppseendeväckande,uppstår också frågan: Hur uppfattas det av den stat som faktiskt enligt en enigubåtskommisson har kränkt vår neutralitet? Det är faktiskt en fråga somstatsministern och de i regeringen som deltog i beslutet hade bort ställa sigsjälva, innan de gick ut med ett offentligt fördömande. Härtill kommer att ensvensk riksdagsledmot faktiskt har frihet att säga vad han vill och resa varthan vill. Det finns som bekant länder där det inte är möjligt. Där vill väländå ingen av oss höra hemma. Självklart får i sin egenskap av ordförande isocialdemokratiska partiet angripa vilken riksdagsledamot som helst för dennespolitiska agerande. Men skall inte kollektivt i regeringensnamn kritisera enskilda riksdagsledamöter. Det är, som jag sade, somkontrollerar regeringen - inte tvärtom. Jag yrkarbifall till reservation 5. 52 (): Jag skall söka undvika upprepningar av det faktiska omständigheternakring vår riksdagskollega resa till i omedelbaranslutning till det arbete med som vi bådadeltog i.