prot · G709125 · 1983-12-31 00:00:00 — Vårstarka tro på kooperationen kommer av dess speciella uppbyggnad, som bygger påen lång historisk utveckUng, såväl inom som internationellt. Underdenna utveckling har utformats de grundläggande principer som gäller förkooperativa verksamheter i hela världen. Dessa grundläggande principer, somkooperationen byggts upp på, gör den unik som företagsform. I kooperationenförenas demokrati och ekonomisk verksamhet på ett sätt som inte har sinmotsvarighet i någon annan företagsform.Kooperationens erfarenheter på det området bör, som jag ser det, utnyttjas iden utveckling mot en ökad demokrati i hela det svenska näringslivet som vieftersträvar. Kooperationenhar utvecklats starkt i . Konsumentkooperationen, med KF, OK ochbostadskooperationen, har totalt ca 3,6 miljoner medlemmar.Producentkooperationen, som helt domineras av lantbrukskooperationen, har över150 000 medlemmar. Sysselsättningsmässigt svarar kooperationen för avden totala sysselsättningen i vårt land. Denkooperativa verksamheten och de kooperativa företagen utgör således en viktigdel av det svenska näringsUvet. De har stor betydelse för det svenskasamhällets utveckling på många områden. Det är min och regeringens övertygelseatt kooperationen har mycket att ge även och kommer att spela enviktig roll för det svenska samhällets utveckling också i fortsättningen. Kooperationensstora roll i , både nu och , har varit utgångspunkten för regeringensarbete med kooperationsfrågorna. Kooperationenhar missgynnats jämfört med andra företagsformer såväl när det gällerkapitalförsörjningsfrågor som i frågor om forskning och utbildning.Missgynnandet har säkert inte varit föranlett av att regeringarna har varitnegativt inställda till kooperationen. Det har i stället, förmodar jag, berottpå att man inte har tagit tillräcklig hänsyn till kooperationens särdrag närförslag på olika områden har utformats. Det skall vi nu försöka rätta till. Denövergripande målsättningen för förslagen i propositionen är att de kooperativaföreningarna skall likställas med andra företagsformer och ges i principlikvärdiga möjligheter såväl på kapitalförsörjningsområdet som i övrigt.Eftersom de olika företagsformerna har grandläggande skillnader, kan villkoreninte i varje enskild detalj vara identiska. Det väsentliga är att totalt settskapa jämställdhet och att samhällets åtgärder på skilda områden utformas såatt olika företagsformer behandlas likvärdigt. Ipropositionen behandlas frågor om de kooperativa företagens kapitalförsörjning.Vi föreslår en ny kapitalform för kooperativa föreningar. Denna nya kapitalformhar döpts till förlagsinsatser. Förkooperativa föreningar har det varit omöjligt att låta andra änmedlemmarna satsa riskbärande kapital och behålla föreningenssjälvständighet. Kapitalbehoven har ökat, bl. a. genom denkostnadsutveckling som gjort att varje investering numera kräver väsentligtmycket mera kapital . Möjligheter öppnas nu för föreningama att låtaandra än medlemmama satsa riksbärande kapital. Detta skall kunna ske genomförlagsinsatsema, som skall ha en mellanställning mellan medlemskapital ochlånat kapital. Utskottsbehandlingen visar att partierna i är helteniga om principerna för och utformningen av förlagsinsatserna. Ipropositionen föreslås också att möjligheter skall öppnas för den fjärdeAP-fonden att genom förlagsinsatser göra placeringar i ekonomiska föreningar.Åven löntagarfondernas reglemente utformas så att fonderna ges möjlighet attplacera medel i förlagsinsatser. Det innebär att ytterligare en ny kapitalkällablir tillgänglig för kooperationen. Kooperationenskapitalförsörjning, m. m. 11Riksdagensprotokoll 1983/84:124-125 Föratt ytterligare öka tillförseln av externt riskkapital till kooperationenkommer det nya skattestimulerade hushållssparandet, allemanssparandet, attgöras tillgängligt för kooperationen. Enligtpropositionen skall de s. k. kapitalsparfonderna ges möjlighet att placera upptill av sina medel i förlagsinsatser. Vidare skall kooperationen självkunna bilda kapitalsparfonder, i vilka av kapitalet kan placerasi förlagsinsatser. Denna fråga har drivits starkt av de kooperativaorganisationema, som länge har krävt att få del av det skattestimuleradesparandet. I utskottsbehandlingen har man enats om att tillstyrka ettmotionsförslag om att dispens skall kunna ges för kooperativa kapitalsparfonderatt placera av sina medel i förlagsinsatser. Gränsen på varsatt därför att vi ville se en marknad för förlagsinsatser utvecklas, innan vigick längre. Jag hyser dock samma tilltro till att detta skall ske somutskotten tydligen gör, och jag har naturligtvis därför inga invändningar. Föreningarsom huvudsakUgen driver rörelse, och som ur beskattningssynpunkt är kooperativa,föreslås få en lindring av dubbelbeskattningen. Lindringen, som sker påföreningsnivå, gör det möjligt för föreningarna att lämna större utdelning . Utformningen av detta förslag liknar det som har genomförts förde icke börsnoterade småföretagen. På denna punkt har utskottsbehandlingen letttill ett klargörande tillägg beträffande kooperativa centralorganisationer. Detinnebär en förbättring som jag hälsar med tillfredsstäUelse. Ipropositionen framläggs också vissa förslag rörande kooperativ utveckUng. Vidindustridepartementet har inrättats ett kooperativt råd, med huvuduppgiftatt i samarbete med kooperationen stimulera utvecklingen av såväl befintUg somny kooperation. 1 rådet ingår bl. a. företrädare för kooperationen, forskaremed kooperativ inriktning samt representanter för departement med anknytningtill kooperativ verksamhet. Rådet skall kunna ta initiativ till och stödjautvecklings- och försöksverksamhet. En medelsram på ca 1,2 milj. kr. kommerunder första budgetåret att stå till rådets förfogande. Ordförande i rådet ärstatsrådet . Rådetfår flera viktiga uppgifter. En uppgift är att följa upp och utvärdera densärskilda verksamhet som drivs av industriverket och utvecklingsfondernanär det gäller löntagarägda företag. På det här området har det skett enbetydande positiv utveckling . Av en rapport, som nyUgenfärdigställts, framgår att de löntagarägda företagen visar i stort sett sammalönsamhet och soliditetsutveckhng som andra företag av samma storlek. Jagtycker att detta tyder på att dessa företag har en betydande livskraft. Mångaav de löntagarägda företagen har övertagits i en tvångssituation närnedläggning och arbetslöshet annars hade varit alternativet. Man har således iflera fall haft ett ganska dåligt utgångsläge, men ändå lyckats reda uppsituationen. Forskningsrådsnämndenharfått i uppdrag att lämna förslag tiU åtgärderrörande forskning om kooperationen. Nämnden skall då utgå från kooperationsutredningensförslag. De kooperativaorganisationerna har i samband med detta förklarat sig beredda att under vissavillkor ställa medel till förfogande för inrättandet av en professur medkooperativ inriktning. Professurens utformning, närmare inriktning ochplacering skall bestämmas i samråd med kooperationen, närforskningsrådsnämndens förslag behandlats och man har fått en tids erfarenhetav arbetet. Jag vill passa på att här uttala ett tack till kooperationen för är beredd att ställa upp på det här sättet. Jag tycker att detta är ett braexempel på samarbete mellan samhället och organisationerna. Genomdessa förslag - om det kooperativa rådet och den kooperativa forskningen - harvi tagit med också de utvecklingsfrågor som kooperationsutredningenbehandlade, men som den borgerUga lagrådsremissen hade utelämnat. Kooperationenutgör en viktig del av det svenska samhället och näringsUvet. Regeringen ochriksdagen lägger nu en grand, som ger kooperationen möjligheter till enfortsatt positiv utveckling. Jag vill starkt understryka att regeringen intemed detta avser att försöka överta ansvaret för kooperationens UtveckUng. Detansvaret ligger hos kooperationen själv och skall självklart ligga kvar där.Samhällets uppgift är att skapa möjUgheter och miljö för en positiv utveckling.Detta är särskilt viktigt när intresset för kooperationen och kooperativalösningar ökar rant om i landet, särskilt bland ungdomar. Regeringens förslagutgör en god grand för utveckling. Om antar detta förslag ärdet nu kooperationen som har att ta tag i och utnyttja dessa möjligheter. Kooperationenskapitalförsörjning, m. m. 151 () replik: Min kritik mot förseningen av den här frågan kvarstår. Om man hade haftsamma brådska med att lägga fram ett förslag i denna fråga som beträffandelöntagarfonderna hade vi kunnat ha detta förslag satt i sjön för mycket längesedan. Jag kan mycket väl tänka mig att vi hade kunnat diskuteraförändringar och förbättringar av förslaget. Det hade varit möjligt, lika välsom det är möjligt att vi om ett och ett halvt eller diskuterarförändringar och förbättringar av det förslag som vi beslutar om . Jagbeklagar sedan mitt minnesfel beträffande frågan om uppskjuten beskattning. Menjag vill ändå konstatera att den frågan nu är uppe i debatten - det har vi setttill genom våra motioner. Och jag vill notera vad finansministem har sagt ipropositionen när han avfärdar förslaget om uppskjuten beskattning. a.: "De flesta jordbrukare har inte någon nytta av ett ytterligareavdrag eftersom det befintliga systemet ger tillräckligt stora skattekrediter.Den som nyUgen förvärvat ett jordbruk har dessutom normalt mycket storaränteavdrag som ytterUgare reducerar möjUghetema att effektivt utnyttja ettnytt avdrag." Manhar alltså svårt att förstå jordbrakarens situation, och därför avfärdar manförslaget så lättvindigt. Dessamedlemsinsatser måste tas från en beskattad inkomst. Man måste alltså först tafram en inkomst - det är ett sparande som man gör. Det kan t. o. m. vara sågalet att man inte kan utnyttja alla de avdrag som Kooperationens kapitalförsörjning, m. m. industriministern hänvisartill därför att man måste skaffa fram en inkomst så att man kan betala sinamedlemsavgifter. Det var bra att öppet erkände att han mindes fel. Därmedförsvann den fråga som han höjde upp så, som skilde den borgerligalagrådsremissen från den proposition som behandlas . TageSundkvist tog upp löntagarfonderna. Men jag avser inte att starta någon debattom dem . Jag vill bara konstatera att när löntagarfonderna nu en gång finns,är det väl viktigt att kapitalet där blir tillgängligt även för kooperationenoch inte förbehålls aktiebolag. Detär riktigt att kooperationsutredningen lade fram ett förslag om uppskjutenbeskattning för medlemsinsatser. Och det finns en rad skäl till att regeringenhar utelämnat detta i propositionen. Eftersom i nästan varjereplik som han haft tagit upp just denna fråga skall jag, herr talman,använda för att behandla den. Regeringenhar haft som mål att lägga fram en proposition där förslagen är allkooperativai så stor utsträckning som möjligt, och med allkooperativ menar jag attförslagen skall gälla lika för alla kooperativa företagsformer. Förslaget omatt få göra avdrag i deklarationen för inbetalning av medlemsinsatser skulle,med det innehåll som kooperationen har, gälla i huvudsakjordbraksnäringen och jordbrukskooperationen. Förslagetom avdrag för medlemsinsatser strider dessutom, , mot principenatt riskkapital skall byggas upp av beskattade medel. Det är mycket viktigt attha det klart för sig, eftersom något liknande inte finns för någon annanföretagsform. Det enda undantaget från regeln att riskkapital skall varabeskattat har varit det sparande i aktier som samhället har stimulerat medskatteförmåner. Där kommer kooperationen, även lantbrakskooperationen, attbehandlas lika som aktiebolagen, eftersom även kooperationen via deförlagsinsatser som regeringen föreslagit och som utskottet enhälligt ställtsig bakom kommer att få del av det kapital som uppsamlas i kapitalsparfondema. Förslagetom uppskjuten beskattning av medlemsinsatser ger antagligen inte heller - ochdär vidhåller jag min ståndpunkt - så stor effekt som och herrSundkvist hävdar. Det finns nämligen redan en rad möjligheter tillskattekrediter, t. ex. lagernedskrivning, överavskrivning på inventarier ochandra avsättningar, som den svenska skattelagstiftningen ger utrymme för. Föratt avdraget för medlemsinsatser skall ha någon effekt krävs att samtliga dessaavsättningsmöjUgheter som jag räknade upp är utnyttjade. Jag sade tidigare idebatten att detta är mycket ovanligt, särskilt bland yngre, nyetableradelantbrukare, som ju i debatten framställts som dem som ett avdrag förmedlemsinsatser främst skulle gälla. Ett genomförande av det som Sundkvisttalat om i sina repliker skulle inte lösa deras problem. Vi vet att det snarastskulle vara äldre lantbrakare som skulle få fördel av denna förmån, lantbrukaresom är färdiga med sina investeringar och som uppnått mycket godaresultat. Det borde då, menar jag, lyftas fram av dem som föreslår detta. I stället gör man gällande att det skulle varayngre. Nr 125 skuldsatta lantbrukare som skulle få speciell nytta av denna förmån. Det är Torsdaoen den inte detta det är fråga om. 153 (): Jag tycker att det är en angelägen debatt vi har här . Det äregentligen en ideologisk debatt, något som är ganska ovanUgt i den härkammaren. Jag vill gärna också, herr talman, uttrycka min tillfredsställelseöver att vi efter många turer får fatta en lång rad viktiga beslut omkooperationens angelägna framtidsfrågor. tillsattes 1977 har det varit en lång och krokig vägfram till dagens beslut. Jag skulle vilja instämma i vad sadefrån talarstolen , nämUgen att den kooperationsutredning somarbetade och vars förslag bildar underlag för den proposition somindustriministern avgett har gjort ett mycket gott arbete och i vissa avseendenen pionjärinsats när det gäller att kartlägga de kooperativa rörelserna här ilandet. Jag vill också gärna instämma i vad sade om att det ärangeläget att det här materialet används inte minst av de forskare som närmarestuderar kooperationens utveckling. gav alltså ettvärdefullt bidrag till kännedomen om de här rörelserna. Detär dock för min del - jag var den som hade tillfälle att skriva direktiven tillkooperationsutredningen - med en viss besvikelse som jag deltar i dagens debattoch beslut rörande kooperationen. Det är ändå endast ett relativt litet stegsom nu tas jämfört med de mål som var uppställda för kooperationsutredningen.Det är ett steg på väg, och det kan vara ganska betecknande att vi härdiskuterar om man inte hade kunnat driva arbetet snabbare och lägga fram denproposition som i form av en lagrådsremiss varklar. Jag delar uppfattning att det är en märklig prioriteringav den här regeringen att i en sådan hast pressa fram beslut om löntagarfondermen ta så god tid på sig som att lägga fram en propositionom kooperationen. Det är måhända en betecknande utveckUng. Löntagarfonder ärju egentligen till anda och mening kooperationens motsats och gmndar sig ju påett kollektivt ägande, medan kooperationen grundar sig på enskilda människorsdirekta engagemang. Jagskall inte ge mig in i något större debatt om vilket som är bäst frånkooperationens synpunkt: den proposition som vi behandlar eller denlagrådsremiss som jag hade tillfäUe att framlägga. Jag vill bara bidra tiUklarheten i debatten genom att säga att det här mycket omdiskuterade förslagetom uppskjuten beskattning fanns med i lagrådsremissen på så sätt att man däraviserade att ett förslag med till sina konsekvenser samma innebörd somkooperationsutredningens förslag skulle framläggas senare av regeringen. Dettamarkerade då den uppgörelse som i denna fråga hade träffats mellanregeringspartiema. Jagskulle också vilja säga att jag finner det Utet förvånande att man i ettmodernt samhälle som det svenska, när vi har en debatt om demokratisering- Kooperätionens kapitalförsörjning, m. m. Kooperationenskapitalförsörjning, n. m. en av näringslivet och ommakt- och ägarspridning, inte förmår mobilisera större politisk kraft och övertygelsedå det gäller att vidta åtgärder för den mest demokratiska företagsformen, attbeslutsprocessen skall behöva ta så för att kooperationen skall blijämställd med andra företagsformer. Som gammal kooperatör måste jag erkänna attdetta känns en smula bittert. Kooperationsutredniiigensomfattande arbete har visat att det trots allt finns ganska markantaideologiska intressemotsättningar mellan decentralis-ter och centralister.Tyvärr kan väl debatten här - och kanske framför allt tidigare debatter- inte helt undanröja intrycket av att den här motsättningen alltjämt finns.Vad jag upplevt som det mest frapperande i de senaste årens debatt omkooperationen är den brist på insikt, för att inte säga det ointresse - i vissaavseenden kanske t. o. m. ovilja - som funnits när det gäller den kooperativaföretagsformens särart. Jag tycker också att samma inställning på skilda sätthar kommit till uttryck i propositionen. Jag ber attsenare få återkomma i denna fråga. Jag skall inte tala så länge, eftersom min företrädare inte kom mednågon polemik mot förslaget. Några synpunkter föratom dem som finns ipropositionen gavs inte. Inte heller tog upp någon ny infallsvinkel- som inte finns med i propositionen - för att stärka kooperationen. Låtmig säga en sak. . Åsling sade att han känner bitterhet över att det hartagit så och att steget är så litet. Min företrädare måste i så fallkänna bitterhet över sig själv. Det första dröjsmålet svarade ju för. Enligt egen beskrivning i sin bok, som jag refereradetill, berodde den långa beredningstiden på oenighet mellan ochcefiterpartiet. Beträffandesteget kan jag väl hålla med om att propositionen och det förslag som kommeratt antas inte löser alla kooperationens problem. Jag tror att samtligafem riksdagspartier har en gemensam förhoppning om att det skall vara möjligtför kooperationen att nu av egen kraft dra nytta av detta förslag och attutveckla sig själv vidare. Jagtror inte att staten och samhället skall ta ansvaret för kooperationens vidareutveckling, utan det skall kooperationen och folkrörelsema nu göra själva. Nufinns det ett antal instrament utstakade i propositionen. Jag vill ocksåtillmäta det kooperativa rådet, som f. ö. inte fanns med i , en utvecklande betydelse. Framför allt räknar jag med att detskall bli ett foram för samtal mellan kooperationen och staten och att rådetskall få betydelse inte minst när det gäller forskning för att utvecklakooperationen vidare. Jagtycker inte att man skall se så mörkt på situationen som gör. Dethär förslaget, som kooperationen ändå själv har hälsat med tillfredsställelse,bör vara en viktig grand att gå vidare på. 155 ()replik: Jag skall egentligen inte ta upp den här polemiken, eftersom frågan omdröjsmål är ganska ointressant. Jag vill ta upp en fråga som jag inte hannbehandla i mitt anförande, nämUgen den särbehandling av kooperativaföretagsformer som man har från regeringens sida - och för all del även frånmoderaternas och sida i den reservation som är gemensam förfolkpartiet och . I den reservationen sägs det att man inte skallsärbehandla ekonomiska föreningar. Industriministern har varit inne på att manav principiella skäl inte kan ha skattefavörer i samband med riskkapitalförsörjningentill företag. Jag vill bara erinra om Annell-lagstiftningen som ju harinneburit en stor betydelsefull skattefavör för aktiebolagen. Jagvill också till dem som här ifrågasätter om den uppskjutna beskattningen ärförenlig med konkurrensneutralitet etc. säga, att det är en stor skillnadmellan personsammanslutningen - kooperationen - när det gäller riskkapitalförsörjningenoch kapitalsammanslutningen - aktiebolaget. Det är alltså ett sakligt motiv föratt man har gått vidare på den väg som kooperationsutredningen föreslog. Jag skulle också vilja säga att kooperationens roll i samhället bordevara föremål för en alldeles speciell uppmärksamhet i den tid som vi nu leveri, där en centraliserad samhällsstraktur och de ekonomiska problem som följermed detta, ökar intresset för egna initiativ bland människorna. Detta varmotivet till att man 1981 tillsatte delegationen för arbetskooperativ. Dennadelegation har åberopats tidigare här . Det arbete som den har bedrivithar i hög grad varit banbrytande när det gäller att utveckla kooperativaföretagsformer för människors servicebehov liksom för olika former avproduktionsgemenskaper. Vidsidan om den entreprenörs- och småföretagaranda, som är ett utflöde av sammasträvan som den kooperativa företagsformen, är sådana här företagsformernågonting som man kan räkna med kommer att bli av växande betydelse isamhället. Människor känner krav på och har önskemål om att mer direkt kunnapåverka sin situation. Det tycker jag hade motiverat en något djärvare satsningfrån regeringens sida på kooperationen än den satsning som avspeglar sig ipropositionens förslag. Får jag ta upp en fråga som och tidigare även herrSundkvist gjort till huvudinslag i sina inlägg, nämUgen frågan om de ekonomiskafördelarna av kooperationen. Jag menar att man därmed i viss mån är inne på endiskussion om kooperationens särart. Vi får inte glömma att kooperationen imycket stor utsträckning bygger på det personliga engagemanget från medlemmamassida. Det beror på att verksamheten finns nära medlemmama och ägama och att denutgör granden för de många positiva sidorna hos kooperationen som vi allavärderar så högt och som utgör en basis när vi vill att kooperationen skallutvecklas. Idet här sammanhanget argumenterar som om de rent ekonomiska fördelarnaskulle vara den verkliga drivkraften för kooperationen och Jag trorinte att det är så. I stället tror jag att det är det personliga engagemangetsamt känslan av samhörighet och samverkan som är den verkUga styrkan ikooperationen. Samverkan ger ju många fördelar, men den kräver ocksåuppoffringar -1, ex. i form av medlemsinsatser. Om man inte kräver denuppoffringen, herr talman, öppnar man för nya intressen och släpper kravet påpersonligt engagemang, och det är enligt min mening ingen bra väg att gå. Anf.157 () replik: Visst kan jag hålla med industriministern om att det ideella inslaget,dess bättre, är ett viktigt moment i kooperativa rörelser. Men man kan inte,som industriministern gör, bortse från att kooperativa rörelser och företag iallmänhet ändå skall - och bör - konkurrera på marknadens villkor. Det måstealltså även finnas likvärdiga ekonomiska förutsättningar att utöva sin ideeUaideologiskt fotade verksamhet. Vadindustriministern sade är egentligen litet sensationellt. Det kan möjligenvara en förklaring till att man från regeringens sida inte har spänt bågenkraftigare när det gäller kooperationen och till att man, trots ett och etthalvt års försening, egentligen inte har åstadkommit någon reell förbättring.De förbättringar som man åberopar är marginella. Däremot har man uppenbartbortsett från att den jämställdhet mellan aktiebolag och ekonomisk föreningsom eftersträvas är en chimär. Under detta år har vi ju bl. a. upplevt en boompå Stockholmsbörsen som gjort att aktiebolagsformen i allmänhet har haft storafavörer när det gäller riskkapitalförsörjningen, medan kooperationen hartraskat på i sina gamla fotspår utan att egentligen ha kunnat nyttiggöra denstora likviditet som finns på den svenska marknaden. Det har jag i egenskap avkooperatör sett med oro på. Det gäller i synnerhet om man har ambitionen attupprätthålla någorlunda jämställdhet mellan de olika företagsformer som behövsi den typ av pluralistiskt samhälle som vi i har. NaturUgtvis är kapitalförsörjningsfrågorna utomordentligt viktiga. Detär ju också dem som vi diskuterar . Huvuddelen av betänkandet, liksom avpropositionen, gäller förbättrade möjligheter för kooperationenskapitalförsörjning. Jag menar att det också är en illusion att tro att manskulle kunna klara av kooperationens kapitalförsörjning genom ekonomiskafördelar som bara kan utnyttjas av de mest välbeställda medlemmarna. Jag finnerdet betänkligt om man så att säga för frågan på det sättet att ett medlemskap ien kooperativ förening bara gäller ekonomiska fördelar. Genom förlagsinsatsernaoch de övriga åtgärder som finns med i propositionen och som vi är eniga om kankooperationen nu tillföras externt kapital, utan att den kooperativa principenoch särarten naggas i kanten.