prot · G70944 · 1983-12-31 00:00:00 — På den punkten är detså att vi inte bara, som säger, fortsätter arbetet på nordisknivå, utan på mitt förslag har vi gått vidare för att vidga kretsen av länder.Vi lyckades i , vi lyckades få med , , ochCanada. Och f. n. planerar vi gemensamt med dem en konferens i början på nästaår för att med dessa länder försöka komma överens om hur vi skall gå vidare idet internationella samarbetet. skall arrangeraen stor konferens. Jag anser inte att det mest angelägna är var den kommer tillstånd utan att den kommer fill stånd. Det är en styrka att vi numera kan räknamed så starkt engagemang från sida, och jag tror att en konferensdär kommer att göra stor nytta. Jag tycker att denna debatt är litet olustig. Det är intejag som har interpellerat, , det är inte jag som har bestämtinnehållet i det svar som jag måste leverera. Det är som i sininterpellafion hade sådana beskrivningar att jag tvingades referera de verkligahistoriska förhållandena. Om man så sent som , och , kunde vara med om att lägga en proposition i vilken man ansåg att detskulle vara tillåtet med ett svavelutsläpp på , närnaturvårdsverket ansåg vara acceptabelt, då tycker jag inte att manskall vara så förfärligt angelägen om att framställa sig som en pionjär ikampen mot försurningen. Jag har konstaterat att jag är glad överden senare delen av mittenpartiregeringens agerande, dvs. det som inträffadeefter . Det vittnar om att det borde finnas möjligheter till en bredenighet i detta hus i denna viktiga kamp. Jag tror att det skulle vara bättreom man i stället för att stämpla oss som mindre intresserade höll reda på denaktivitet som vi bedriver och positivt diskuterar de möjligheter vi har att påolika områden, inte bara när det gäller kolförbränning utan också på en radandra områden, se till att vi kan möta försurningsriskerna. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. 129Andre vice talman (): Herr talman! Detta får bli mitt sistainlägg i denna fråga. Jag är naturligtvis litet förvånad när jordbruksministernsäger att "i stället för att krifisera oss borde ni ta reda på denaktivitet som vi bedriver i försurningsfrågan och i andra miljöfrågor".Det är inte enkelt, det kan jag försäkra, att ta reda på den aktiviteten. Jaghar gjort upprepade fruktlösa försök att få jordbruksministern att svarapå vad den aktiviteten består i. Men han har egentligen bara anklagat mig fören proposition 1981 som dessutom inte var min utan den dåvarandeenergiministerns. När det gäller propositionen 1982, som socialdemokraternatillsammans med stjälpte, var den stolta proklamationen frånsocialdemokraterna att man ville vänta på Kol, hälsa och miljö. Man ville minstlika mycket som regeringen, var den stolta devisen. Men man preciserade siginte. Jag sade redan i mitt inledande anförande; Låt oss glömmadetta, det är ju historia. Det finns ingen anledning att hålla på att gräva idet. Vi blir inte överens hur länge vi än talar om det. Låt oss i ställetinrikta oss , försöka hitta gemensamma grepp för att möta dettastora problem. Jag har räckt ut handen till jordbruksministern, men jag är intesäker på att han vill fatta den. Det tycker jag är synd, därför att detta är enså stor fråga att vi inte borde ägna oss åt partipolitiskt käbbel utan försökahitta en strategi för hur vi gemensamt skall kunna lösa problemen i Sverige.Jag sade det redan i mitt inledande anförande, det går bra att titta på det närprotokollet kommer. Likaså borde vi hitta en väg internationellt att snabbarefå andra länder att minska sina utsläpp. Jordbruksministern må säga att det är70 % av nedfallet som kommer från andra länder. Jag kan inte svära på attsiffran är eller , men någonstans där ligger procenttalet. Det är entillräckligt fruktansvärt stor siffra för att vi måste agera. Det hjälper inteom vi får ner våra egna luftutsläpp till noll. Vi får ändå det fruktansvärtstora utsläppet på oss från andra länder. Jag vill gärna säga att visst har ni varit akfiva i denhär frågan. Det har jag aldrig ifrågasatt. Jag känner mycket väl tillförarbetet till miljökonferensen . Jag känner mycket väl till de uttalandensom då gjordes och hur arbetet bedrevs , då vitog över och fortsatte det arbetet och drev det lika intensivt om inteintensivare. Vad jag anklagat jordbruksministern för är att arbetet nupraktiskt taget stått stilla -med undantag av det nordiskasamarbetet. Jag kan försäkra jordbruksministern att om regeringen villha stöd i de här frågorna är vi beredda att ställa upp. Jag skulle t. o. m.rekommendera jordbruksministern att försöka tillsätta en arbetsgrupp medrepresentanter från de politiska partierna, skogsindustrin, skogsägarna ochmiljörörelsen för att hitta ett gemensamt forum. Vi måste få till stånd etthelt enigt nationellt uppträdande, för det måste vara en styrka förjordbruksministern att ha detta i ryggen när han besöker andra länder. Låt varaatt västtyskarna ändrat sig, att vi har vänner i holländarna och att det storamotstånd i som växt under Reaganadministrationen nu kanske håller på attbrytas på grund av att amerikanerna själva upptäckt skadorna. Det kan förändrasituationen. Jordbruksministern är precis lika medveten som jag om hurfruktansvärt svårt det är att få länder med dåliga ekonomier att sätta inutsläppsbegränsan-de reningsanordningar i befintliga industrier. Det är det somkommer att kosta de stora pengarna. Därför håller jag det inte för otroligt,herr talman, att de mer välsituerade industriländerna, de rika länderna, ävenom deras ekonomier är i kaos, kan tvingas att hjälpa en del av de länder somhar sämre ekonomier än vi för att försöka att i sina egna länder påverkasituationen. Om åtgärder mot försurning av mark och vatten Omåtgärder mot försurning av mark och vatten 130 (): Jag har frågat om den här snabbinventeringen skall ingå i eninternationell studie. Jag har inte fått något svar på det, såvitt jag kanerinra mig. Jag har inte ifrågasatt urvalet av län eller vilka som gjorturvalet. Vad jag har gjort är att jag tryckt på om att ökade resurser ärerforderliga för att göra denna inventering så fullödig som möjligt. Länen, ivarje fall , som är mitt hemlän och där jag haft kontakt medskogsvårdsstyrelsen, kommer förstås också göra en undersökning, men den kommeratt ta så att den inte är framme för att vara med i denjämförelse och i de fortsatta utvärderingar som måste ske sedan de olika länengjort sina undersökningar. Jag tycker att det är litet skadligt. Man borde ha fåttett större material att ta ställning till vid utvärderingen. Hur den inventering som görs i dessa tio län skall hanteras får jubli beroende av den utvärdering man gör och av vad den expertis som ifortsättningen skall handlägga de här frågorna kan komma fram till. Jag har påden punkten stort förtroende för både skogstyrelsen och . Meni de internationella överläggningar, som vi kommer att delta i med all frenesi,kommer vi självfallet att utnyttja vad vi erfar här hemma för att redovisa vadsom här sker och för att på vårt sätt bidra till att belysa nödvändigheten avde insatser som skall göras. Jagskall för min del avsluta den här debatten med anledning av den interpellationsom har väckt och där han tvingat mig att redovisa denhistoriska bakgrunden. Jag finner nu av det inlägg som gjordesenast att han påstår att han har sträckt ut en hand. Det hälsas i så fall medtillfredsställelse, för det behövs i dessa frågor. Men han har uppenbariigeninte hört på vad jag har sagt när jag har försökt redovisa det sätt på vilketvi arbetar. Jag hoppas att det skall bli möjligt för mig och för mittdepartement att i fortsättningen ännu tydligare kunna informera övriga ledamöter i kammare om det pågående arbetet. har vi opinionen med oss i detta land - det är jag helt övertygad om. Detviktiga i den här frågan tror jag är att vi inte på hemmaplan ser som denförsta uppgiften att falla varandra i ryggen för att nedvärdera de insatser somfrån svensk sida görs för att även i fortsättningen ligga i täten i kampen motförsurningen. Jag tror för min del inte att man skall behöva skämmas för Sverigesuppträdande i de här sammanhangen, om man ser på hur vi har försökt hanteradenna fråga under det år vi har haft regeringsansvaret. Överläggningenvar härmed avslutad. 25 §Svar på fråga 1983/84:188 om förstärkning av prisstödet till det norrländskajordbruket . Åsling har frågat mig när regeringenavser att föreslå den nödvändiga förstärkningen av prisstödet till detnorriändska jordbruket. Vi måste slå vakt om ett starkt och differentieratjordbruk i . Det är en viktig del i vår jordbrukspolitik att vi skallha ett fungerande jordbruk över hela landet. Detta är inte minst viktigt omberedskapsmålet skall kunna upprätthållas. Den negativa ekonomiska utvecklingenunder slutet av och drabbade även jordbruketoch medförde att Norrlandsjordbruket utsattes för särskilda påfrestningar.Regeringen har lagt fram en proposition i vilken vi i avvaktan pålivsmedelskommitténs slutliga betänkande föreslår riktlinjer föröverläggningarna inför nästa prisregleringsperiod. Där sägs att särskild hänsynskall tas till det norrländska jordbrukets problem vid prisöverläggningarna. Enrimlig fördelning av de medel som ställs till prisregleringens förfogande gerenligt min mening möjlighet härtill. Eftersom livsmedelskommittén har till uppgift att ävenbehandla det statliga stödet till jordbruket i norra , kommer kommitténsförslag att ge underlag för ställningstagande i den frågan. 133 (): Jag ber att få tacka jordbruksministern försvaret på min fråga. Jag drar därav den slutsatsen att dels skall hänsyn tastill Norrlandsjordbrukets utveckling vid prisöverläggningarna, dels skalllivsmedelskommittén lägga fram förslag i det syftet. Dess värre finner jag att svaret är klartotillfredsställande och en besvikelse. Det har ju rått politisk enighet här i kammaren undermycket - jag tror - när det gäller att ta regionala hänsyni olika näringslivsfrågor och att staten där skall ha ett avgörande ansvar. Jag noterade också att det rådde parlamentarisk enighet iNorrlandskommittén, som avgav ett betänkande . Man skrev attuppräkningen av detta speciella prisstöd borde ske per . Såskedde alltså inte. kan man notera att eftersläpningen ligger på . Jordbruksministern säger i sitt svar attlivsmedelskommittén skall behandla det här förslaget till stöd. Det innebär enytterligare försening. Kanske dröjer det innan man är klar attkomma med förslag. Det innebär en urholkning av prisstödet, som kommer att fåmycket ödesdigra konsekvenser, enligt min uppfattning. Det äralltså inte så underligt, herr jordbruksminister, om beskedet i den här frågan- som också har kommit fram på andra vägar - har mottagits med bestörtning avde norrländska jordbrukarna, men också av andra grupper som inser attlantbruket har en avgörande betydelse för möjligheterna att upprätthålla boendeoch sysselsättning i dessa bygder. Omförstärkning av prisstödet till det norrländska jordbruket 7 protokoll 1983/84:44 Omförstärkning av prisstödet till det norrländska jordbruket Jag vill ställa frågan: Är det en ny princip som härmedintroduceras? Skall en enskild näringsgren - i det här fallet lantbruket -också ta ansvaret för regionalpolitiken och för beredskapspolitiken? Detta ärju uppenbart avsikten, om jag tolkar svaret riktigt. I så fall har den härregeringen slagit in på en anmärkningsvärd linje, som för mycket långt och somur glesbygdens och det norrländska inlandets synpunkt kan medföra enkatastrofal utveckling. Jag hoppas att jag tolkar jordbruksministern fel i dethär avseendet. Vad vi diskuterar är inte att ta bortdet statliga stöd som utgår med närmare 300 milj. kr. och som infördes av densocialdemokratiska regeringen. Det har varit föremål för utredningar. Hur detskall utformas i fortsättningen skall diskuteras i livsmedelskommittén.Remissinstanserna hade olika uppfattningar om detta. Jag inser däremot att jordbruketi norra inte kan vänta med den utjämning av skillnaden i lönsamhet somföreligger mellan norra och övriga delar av landet. Utredningenredovisade att skillnaden var ca 40 milj. kr. Den är säkerligen någotstörre. För är det självklart att denna skillnad skalltäckas av skattebetalarna över budgeten. För regeringen, som i dagens lägebrottas med att söka begränsa det stora budgetunderskott som ochhans regeringskollegor lämnade efter sig, är det angeläget att noga granskavartenda anslag över budgeten. Vi kritiseras ju för att vi inte gårtillräckligt hårt fram i våra besparingsförslag. Självfallet är det då vårskyldighet att extra noga pröva att höjningar av budgetanslag är motiverade. Jag konstaterar, , att dén skillnad i lönsamhetsom råder mellan jordbruket i norra och övriga delar av landet bl. a.beror av att jordbruket i norra fullt ut får vara med om att viaavgifter till regleringskassorna betala kostnaderna för export av enöverskottsproduktion som, enligt min mening, norra inte bidrar tillatt skapa. Det faktum att det är dyrare att producera jordbruksprodukter inorra kan rimligen inte motivera att jordbruket där - utöver att klarasitt jordbrukspolitiska mål, att trygga livsmedelsförsörjningen - dessutomskall belastas med kostnader för överskottsproduktionen. Det blir en uppgiftatt i samband med prisöverläggningarna åstadkomma en rimligare fördelning avkostnaderna för överskotten. Därmed bör den skillnad i lönsamhet som råderkunna utjämnas. 135NILS ÅSLING (c): Vad jordbruksministern senast sade förklararen del men inte allt. Det nuvarande statliga stödet skall alltså vara kvar,medan - om jag nu tolkade saken rätt - lantbrukarna med anledning avutvecklingen av penningvärdet skall förhandla om möjligheterna tillkompensation. Jag nämnde att försämringarna av prisstödet tordeligga vid . Det här innebär att lantbruket skall förhandla medkonsumenterna om det prisstöd som, enhgt jordbruksministern, har motiverats medhänsyn till delsförsörjningsberedskapen, dels regionalpolitiken. Enligt min mening inför därmedden här regeringen en fullständigt ny princip. Övergripande samhällsuppgifter -försörjningsberedskapsmålet och målet regional balans -skall alltsåjordbrukarna i sitt område förhandla med konsumenterna om. Men det här för jumycket långt. Planerar alltså regeringen att införa systemet med förhandlingaräven på andra områden inom näringslivet där regionalpolitiskt stöd utgår? Skalldet nu också bli förhandlingar mellan t. ex. stålindustrin och konsumenterna omdet stöd som kan utgå på det området? I så fall rör det sig om en helt nyprincip. Säg då i klartext att regeringen håller på att övergeregionalpolitiken och övervältra ansvaret på enskilda grupper. Det är mycketbättre om man får ett klart besked än om man bara får de här allmänt hållnadeklarationerna, som endast skapar förvirring och misstämning. Omförstärkning av prisstödet till det norrländska jordbruket 136Jordbruksminister : Herr talman! Nej, den här regeringen hållerinte på att överge regionalpolitiken , men det är ju ändå så, att priset på dejordbruksprodukter som vi skall betala är beräknat på basis av kostnaderna förhela landet. Målet med jordbrukspolitiken och det pris som vi betalar är att viskall kunna upprätthålla ett jordbruk i hela landet. Då menar jag att det ärorimligt att man belastar det norrländska jordbruket med kostnaderna för enöverskottsproduktion som inte det norrländska jordbruket bidrar till attskapa. Jag vill fråga : Anser att det produceras förmycket livsmedel i norra ? Skall vi minska produktionen av livsmedel inorra ? tycks ju anse att det är rimligt att norra vara med och bestrida kostnaderna för den export som vi måste tillgripaför att bli av med överskottet. Detta är en mycket viktig fråga. Jag menar attvi måste slå vakt om det jordbruk som vi har i norra . 137 (): Nej, självfallet produceras det inte förmycket i . Tvärtom, problemet är i mycket hög grad utglesningen av denifrågavarande delen av näringslivet, liksom f. ö. också av andra delar avnäringslivet. Detta gäller framför allt inland. sade jordbruksministern att man räknar med kostnadernaför hela landet. Men jordbruksministern vet väl ändå att utgångspunkten vidförhandlingarna är ett genomsnittligt jordbruk, som arbetar under andraförhållanden än dem som är möjliga när det gäller det norrländska lantbruket,både storleksmässigt och klimatologiskt. Därför har det norrländska jordbruketfått det här speciella prisstödet direkt i budgeten. skall alltså dettaprisstöd inte längre upprätthållas vid sitt reella värde. Man skall alltså varatvungen att förhandla inom lantbrukets totala ram, vilket medför att det bliren omöjlig situation för det norrländska jordbruket. Det här får bara eneffekt, nämligen den att lantbruket i inland slås ut. Omförstärkningav prisstödet till det norrländska jordbruket begår misstaget att blanda ihop det som skall gå ut överprisregleringen med det som skall gå ut över det statliga regionalpolitiskastödet. Om man anser att vi inte producerar för mycket livsmedel i norraSverige borde man också vara beredd att säga att då skall inte norra med kostnaderna för någon överprodukfion. Dethär är ingen ny princip, . När det gäller förädlingen sker inomprisregleringens ram en utjämning med hänsyn tagen till förhållandena i norraSverige. Vad är det som är annorlunda när det gäller primärproduktionen? Omvi är överens om att det kan ske någon utjämning, att man skall ta hänsyn tillatt vi räknar med genomsnittspriser i hela landet och att det är dyrare iNorrland, borde vi också vara överens om att den utjämningen kan ske även iprimärproduktionen. 139 (): Jag tror attSvante medvetet missförstår mig. Deexportkostnader lantbruket belastas av står lantbruket självt för genom detsystem vi har. Skulle man därutöver på lantbruket lägga det regionalpolitiskaansvaret är det en belastning på lantbruket totalt som, sett ur det norrländskajordbrukets synvinkel, innebär en mycket allvariig förhandlingssituation. Detär inget som helst tvivel om att är statsmakterna beredda att ta ettregionalpolitiskt ansvar måste det ske genom att man uppräknar det stöd som nugäller; någonting annat innebär att man försvagar det regionalpolitiska stödetoch inför en ny princip när det gäller synen på utvecklingen av näringslivet iNorrland. Anf.140 Jordbruksminister : Herr talman! Det regionalpohtiska stödsom den socialdemokratiska regeringen införde under benämningen Norrlandsstödethar det framlagts en utredning om som behandlas i livsmedelskommittén föratt man där slutgiltigt skall bestämma sig för utformningen. Men det får inteinnebära att det norrländska jordbruket, som enligt min uppfattning ickeproducerar några överskott, skall belastas med kostnader för enöverskottsproduktion som kommer till stånd på annat ställe. Kan inte NilsÅsling hålla med om att vi måste behålla den jordbruksproduktion vi har iNorrland? Vi har' av många skäl inte råd att förlora de arbetstillfällen ochvad allt det är som jordbruket ger, inte minst i glesbygden. Då skall detgivetvis inte belastas med kostnaderna för en överproduktion som sker på andraställen i landet. Det är orimligt. Anf.141 (): Det här är som sagt en ny princip regeringen infört. Det kan ju varaintressant att hitta paralleller på andra områden, om vi nu skallprovinsialisera och betrakta avgränsade områden vart och ett för sig och intese till helheten. Det är mycket intressant att tar fram dethär. Låt mig nu för att få en avslutning på den här debatten beSvante precisera sig. Är det alltså meningen att Norrlandsstödetskall uppräknas efter förslag av livsmedelsutredningen? Jag fattar det så. Detblir då en ganska lång försening. Skall regeringen tolerera den urholkning avdet reella värdet som uppenbart följer med detta? Stödet har redan i dagförsämrats . Vad blir det till 1985, när livsmedelsutredningenkommer med sina förslag? Skall man låta lantbmket självt så att säga klaraförskottet av den reella uppräkningen av Norrlandsstödet - är det så jag skallförstå jordbmksministern? Omförstärkning av prisstödet till det norrländska jordbruket 142 Jordbmksminister : Herr talman!Låt mig för tredje eller fjärde gången säga att utredningens förslag till nyttNorrlandsstöd ligger hos livsmedelskommittén. Den må få framlägga sitt förslaginnan jäg uttalar några värderingar i sammanhanget. Vi har i detta land enjordbrukspolitik som bygger på principen att försöka skapa enlivsmedelssituation som gör att vi är trygga i försörjningshänseende även vidavspärrning. Det betyder att vi håller oss avskärmade motvärldsmarknadspriserna och att konsumenterna betalar det totala priset för vadjordbruket producerar. Jag anser det naturligtvis rimligt att det norrländskajordbruket, som inom jordbmkspolitiken har till uppgift att upprätthållaberedskapsmålet - och gör det på såväl kött- som mjölkproduktionens områden -inte belastas med tyngden av att ta ansvar för överproduktion på annat ställe.Jag kan aldrig få den ekvationen att gå ihop att vi bara skulle avstå frånmöjligheten att ge norrlänningarna det stöd som de bör få i detta sammanhang. 143 (): Detta perspektivinnebär alltså att jordbrukarna med konsumenterna - och med riskför att det framför allt går ut över barnfamiljerna - skall förhandla om detregionalpolitiska och försörjningsberedskapspolitiska stöd som det norrländskajordbruket har haft. Det finns ingen annan slutsats att dra avjordbruksministerns tal än att man kommer att gå in för detta förfarande ochatt regeringen alltså överger principen att ta det regionala och försörjningsberedskapspolitiskaansvaret. 144Jordbruksminister : Herr talman! Det innebär ingen ny principeller ordning. Vad det handlar om är hur den jordbmkspolitik som vi har i dettaland skall tillämpas. Den bör inte tillämpas så att de som har svårare och förvilka det är dyrare att uppnå det jordbrukspolitiska målet, dvs. de somproducerar i norra , inom ramen för den reglering som bestämmerkonsumentpriserna skall -även sedan de uppnått försörjningsmålet - vara med ochbära kostnaderna för dem som producerar överskott. Det är jordbrukspolitiskaprinciper vi talar om. Regionalpolitiska principer talar vi om i anslutningtill den utredning som har framlagts beträffandeNorrlandsstödet. Överläggningen var härmed avslutad. Om avgiftsbeläggningenvid SJ.s parkeringsplatser Jagfår meddela att anslag nu uppsatts om kvällsplenum. 26§ Svar på fråga 1983/84:185 om avgiftsbeläggningen vid SJ:s parkeringsplatser har, med hänvisning till att SJ vid station påståsplanera att införa parkeringsavgifter av en storleksordning som torde ökabilägarnas benägenhet att använda bilen hela vägen till arbetet i ställetföratt utnyttja SJ:s tjänster, frågat mig vilka åtgärder regeringen avser vidtaför att påverka SJ:s planering i detta och liknande fall. Intressetför bilparkering i samband med tågresor har ökat . SJ arbetardärför för att utöka och förbättra parkeringsplatserna vid sina stationer. Bl.a. införs ett rikstäckande nät med bokningsbara parkeringsplatser. Enförutsättning för att SJ skall kunna sälja fler tågresor tack vare deparkeringar som man erbjuder är dock att platser verkligen kan garanteras förtågresenärerna. När det blir ont om parkeringsplatser, som det ofta kan bli istädernas centrum, är det en stor frestelse att ställa ifrån sig bilen på enledig och avgiftsfri plats vid järnvägsstationerna. Detär mot den här bakgrunden och för att få täckning för sina kostnader som SJinför avgiftsbelagda parkeringsplatser. Parkeringspriset varierar mellan ohkastationer med hänsyn till förhållandena på platsen men är generellt settförmånligt i jämförelse med vad det annars kostar att parkera. Jaganser att det är viktigt att SJ förbättrar servicen för tågresenärerna.Kombinationen av bil- och tågresa torde bli än viktigare . Braparkeringsmöjligheter är därför ett sätt att nå nya kundgrupper och ökatrafiken som intäkterna och effektiviteten i SJ;s verksamhet kanförbättras. Jag tycker också att det är rättvist att kostnaden för parkeringsdriftenbetalas av dem som använder platserna. Jag anser därför att SJ:s handlanderimmar väl med mål för järnvägstrafiken. Anf.147 (): Jag tackar kommunikafionsministern för svaret på min fråga.