prot · G70988 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag kan tänka mig att en generelllagstiftning, som på ett bra sätt garanterar att konstföremål inte försvinnerfrån landet, föranleder en hel del krångel. Expropriation av enskilda ägodelart. ex. är ju ett mycket allvarligt ingrepp. Det är viktigt att man från statenssida är på alerten i sådana här frågor. Det gäller att ta tillfället i akt ochgöra en prövning i varje enskilt fall. Jag tar för givet att regeringen insett vilket ansvar denhar när det gäller att återbörda Grindslanten till i . Jagtolkar statsrådets svar just på det sättet. Interpellanten och frågeställaren har utgåttfrån en alldeles bestämd tavla. Jag har valt att i mitt svarredovisa några principiella synpunkter. I det sammanhanget har jag meddelat attjag sett svårigheter när det gäller att komma med lagförslag till riksdagenbeträffande utförsel av kulturföremål. Jag avser att återkomma med enskrivelse därom. Trots den diskussion som varit vill jag ta tillfället iakt och redan nu något kommentera svårigheterna. Jag gör det nu hellre än attlåta den debatten stå över till dess att en skrivelse avlämnats. Det finnsnämligen en rad ganska stora komplikationer i detta sammanhang. Vi är överens om att det är viktigt att värnakulturföremål, att kunna behålla dem i vårt land. I regel är det så. Mensjälvfallet finns det alltemellanåt också ett visst intresse av att vissakulturföremål kan komma till andra länder. Det är ur svensk synvinkel intealltid negativt att ett svenskt konstverk kan visas permanent på ett museum iRom eller - man måste ha också detta klart för sig. Det finns alltså inget behov av att generellt förbjudavarje utförsel av konstföremål från vårt land. Det är tvärtom angeläget attkunna sprida kunskap utomlands om svensk kultur genom att det faktiskt går attsälja konstverk till andra länder. Det är intressant att de mest lysande avvåra konstnärer har rätt att sälja sina konstverk också till utländska köpare.Det är ett av problemen med den här typen av mycket generell lagstiftning. Man skulle kunna genomföra det hela på det sätt som BeritLöfstedt säger, genom att ha en expropriationslag. Staten skulle alltså ha rättatt helt enkelt överta ett konstverk som det blivittillräckligt intressant. Men jag har inte sett det som angeläget att förriksdagen framlägga ett förslag av den innebörden. Det förraförslaget återförvisades därför att det på vissa punkter var besvärligt- det är fråga om ett knepigt område. har gjortytterligare bedömningar. I den proposition som min företrädare lade fram angavs en värdegräns på . Fördelen var att det var enenkel och entydig gräns - folk skulle veta att föremål värda mer än 1000 kr.var underkastade en viss lagstiftning. När man nu söker åstadkomma endifferentiering av detta har kommit tillbaka och sagt kan tänka sig att för vissa föremål som statens konstmuseer kan getillstånd för skulle man ha en värdegräns motsvarande två basbelopp, medan manför övriga föremål skulle ha en värdegräns motsvarande en tiondel avbasbeloppet. Jag studsar inför det förslaget, eftersom det innebär att de somäger ett konstverk ständigt måste hålla reda på vilket basbelopp som gäller föratt kunna räkna en tiondel, två femtedelar och annat när de skall bestämma sigför om de kan sälja konstverket. Detta är en allvarlig komplikation i enlagstiftning. Det handlar inte heller bara om grindslantar. Det handlarinte om en handfull kulturföremål som en allmänhet observerar. En lagstiftningav generell art måste handla om alla kulturföremål, och då gäller det ocksåstolar som är , skrin och även ganska vardagliga föremål, somtullen förutsätts kontrollera. Vi måste alltså ha en utförselkontroll vid våragränser, så att folk inte för ut den typen av föremål. Detta är en komplikationför lagstiftningen, och jag vill giirna understryka att det är så. Vi har f. n. ett förslagsanslag. Det har utnyttjats till100000 kr. Detta är inte gränsen, och jag noterar att ocksåsäger det. Jag vill påpeka att Ängsöpokalen förvärvades till ettbetydligt högre belopp än . Jag skulle kunna tänka mig en lagstiftning som varbegränsad gentemot det förslag som lades fram i 1981/proposition. Detskulle vara ett lagförslag som gällde explicit för Grindslanten och andra merspektakulära kulturföremål, medan däremot andra skulle lämnas utanför. Mendetta skulle å andra sidan innebära att, man tillät - utan att dettaunderkastades någon diskussion - utförsel av andra typer av kulturföremål.Också detta är en komplikation för en lagstiftning. Det fanns också ett förslag att staten skulle skaffa signågon form av förköpsrätt på auktioner. Det har sagts att det skulle medverkatill att höja auktionspriserna. Om man vet att staten är intresserad av en visstavla kan man fortsätta att bjuda, och sedan blir det den som representerarstaten som är skyldig att betala. Då kom det på mitt bord ett förslag om kunde undgå detta genom att förköpsrätten utövades av anonyma statligaombud. Jag kan föreställa mig den auktion där staten har en hemlig agent som,när klubban har fallit för . och dessa pengiir skall tas upp, stigerfram och säger; Det är jag som är staten och skall ha den här tavlan - du harbjudit åt staten. Så kan man inte ha en lagstiftning. Det finns alltså en rad mycket konkreta skäl till attdenna lagstiftning är komplicerad, vilket har gjort att jag föredragit att ihöst till redovisa varför jag i den,form som uppdraget gavs anser miginte vara i stånd att lägga fram något förslag till lagstiftning. Om åtgärder för att hindra att värdefull konst säljs tillutlandet 2 protokoll 1983/84:87-91 Om åtgärder för att hindra att värdefull konst säljs tillutlandet Jag har tagit tiden i anspråk för att göra dennaredovisning , eftersom debatten kom i dessa banor. Låt mig också säga att Grindslanten kanske interepresenterar det allra största konstnärliga värdet - jag skall inte uttala migom det. Låt mig bara säga att kulturarv inte bara är något som sammanfattar detsom har ett stort konstnärligt värde i ett nationellt eller internationelltsammanhang. Kulturarvet har också andra mycket centrala inslag som gör att detär värt att vårda om. Det kan vara viktigt att säga också detta i det härsammanhanget. 17 (vpk): Jag vill påpeka att när avvisadedet förra förslaget till lagstiftning, så var det inte själva tanken pålagstiftning som avvisades, utan beställde faktiskt ett bättreförslag. Detta tror jag är viktigt att hålla i minnet. säger att interpellationen utgår frånGrindslanten. Ja, det är riktigt, men mina frågor var också principiella, ochdärför har jag inget emot att vi här för en debatt om de principiellafrågeställningarna. Det är väl ändå dessa som är viktigast och inte detenskilda konstverket. Den redovisning av svårigheter när det gäller enlagstiftning som gör är naturiigtvis på sin plats. Men nogmåste man väl ändå väga dessa svårigheter mot behovet av åtgärder för attförhindra den omfattande spekulation som pågår. Då det gäller Grindslanten vill jag påpeka, att iinterpellationssvaret säger att han håller med mig och ÅkePolstam om att det kan vara angeläget att den välkända oljemålningen stanna hos i . Det är väl hoppingivande - det kännsbra med medhåll, men här kanske det också behövs en slant, om det skall blinågot av det hela. Den avgörande frågan är dock. som sagt, hur man skallangripa problemet i stort. vet säkert, och har nog också mycketmaterial om, att det pågår en omfattande - jag vill påstå organiserad -utförsel av kulturföremål från vårt land. Jag tror inte heller att det ärGöransson obekant att andra länder - även i vårt grannskap - har lagstiftningmed förbud mot utförsel av vissa sådana här föremål. är:Varför skall då passivt åse den omfattande spekulation i konst sompågår? Jag tycker att kulturministern skall fullföljatankegångarna från budgetpropositionen och lägga fram ett förslag omlagstiftning. 18 (): Jag är naturligtvis också angelägen om att imångt och mycket hålla med kulturministern om att de här svårigheternaföreligger. Jag håller också med om att det inte alltid är negativt att man kanutföra konst till utlandet och visa den för en bredare publik än bara osssvenskar. Men det är egentligen inte detta som jag - och jag trorinte någon annan heller som tagit upp den här frågan - är ute efter, utan detgäller sådana extremtvärdefulla föremål som vi till varje pris vill bevara i landet - föremål som ärett kulturarv för oss. Jag hoppas nu att både säljare och utropare när det gällerden aktuella tavlan känner sitt ansvar mot och svenskarna och medverkartill att tavlan kan stanna här. Vidare utgår jag från - och jag skulle viljasäga det som avslutning - att kulturministern är positiv till enanslagsframställning från i , så att vi verkligen kan fåbehålla just den här tavlan. Kan sedan statsrådet ändå komma med ett förslag -kalla det gärna för lex Grindslanten - som explicit gäller sådana föremål somvi räknar till vårt kulturarv, så är det bra. Om åtgärder för att hindra att värdefull konst säljs tillutlandet 19 (): Statsrådet gav närmast en litenrecension av Grindslanten ur konstnärlig synpunkt. Enligt min uppfattning läthans inlägg inte särskilt engagerat. Därför vill jag ytterligare försökapåverka statsrådet att visa ett stort engagemang i regeringen när fråganförhoppningsvis kommer upp om ett speciellt anslag för inköp av Grindslantensom grundplåt för vidare insamling i . Jag vill ytterligare understrykaatt statsrådet personliga intresse och stora engagemang medverkadetill det stöd som gavs till . Kan statsrådet visa ett uns av sammaengagemang i fråga om Grindslanten, bör regeringens bidrag kunna bli åtskilligatiotusental kronor. Och det skulle, som sagt, underlätta vidareinsamlingsaktivitet i och på annat håll. Jag är ledsen, , om jag gavintryck av ett ointresse för Grindslanten. Jag recenserade inte konstverket.Jag refererade till vad någon annan i debatten sade om dess konstnärliga värde- att det i och för sig inte behöver vara ett dokumenterat konstnärligt värdesom gör att ett kulturföremål är värt att spara i landet. Jag sade alltså attdet här var fråga om motsatsen: Ett sådant verk som det är angeläget att visparar i vårt land, oavsett att en och annan som uttalar,sig om konstnärlighetenhar haft synpunkter härpå. Jag underströk således att detta verk ärbetydelsefullt. diskuterar med mig principerna för debatten- och det jag sade var naturligtvis inte något försök att förebrå honom förhans sätt att föra diskussionen. Jag vill bara förklara varför jag redan nuföregriper en diskussion som möjligen borde ha väntat till när jag harlagt fram mitt förslag till skrivelse. Det var alltså en förklaring tillriksdagens ledamöter till varför jag gick in i detalj i en diskussion somformellt sett möjligen skulle ha väntat - ingenting annat. Jag håller med om att vi skall värja oss mot spekulation.Det kan man göra med växlande framgång. Men jag vill i det sammanhanget påminnaom att det inte är uteslutet att den diskussion som har förts om Grindslantenunder möjligen har ökat priset på det konstverket. Dendiskussionen kan komma att innebära att han som sitter i och äger konstverketmöjligen får några tio tusen krorror mer än han skulle ha fått om den inteförts. Jag menar alltså att en typ av generell lagstiftning skulle kunnastimulera spekulation. Jag är medveten om det krav som kom från riksdagenbeträffande lagstiftning. Och jag är angelägen om att också lagstiftningsvägenkunna medverka till att värna om vissa kulturföremål. Det är möjligt att enlösning är att införa en speciallagstiftning, som gäller särskilt värdefullaeller uppmärksammade kulturföremål - men det var inte hemställan.Den syftade tvärtom till en ganska generell lag, som skulle gälla alla typer avkulturföremål. Det är möjligt att en önskvärd lösning i stället kan uppnås genomen mycket begränsad lagstiftning. Det är naturligtvis också något som vi fårtillfälle att diskutera och redovisa i den skrivelse som jag avser att lämnatill . 21NILS (vpk): Av det senaste inlägget vill jag draslutsatsen att ändå är beredd att fortsätta att undersöka påvilka vägar man kan stävja den spekulation i konst som vi har talat om här. Jagvill gärna notera det. 22 (): En recension är kanske ofta ett referat frånannat håll. Det kan hända att jag missuppfattade statsrådet , och jagär ytterligt tacksam för hans klarläggande. Jag ser det närmast som ett löfteatt han kommer att positivt behandla en kommande ansökan från omsärskilt statligt stöd just för inköp av Grindslanten. 23 (): Jag är också angelägen att särskilt tackastatsrådet för den senaste förklaringen. Det är just de extrema fallen jag ärute efter. Kan man lösa problemen med dem tror jag det är fullt tillräckligt. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Meddelande om svar på interpellationerna 1983/84:89och 107 Jag ber att få meddela att nr 89 om ifrågasatt export av plutonium och nr 107 om åtgärder för att stimulera till upprustning ochombyggnad av äldre vattenkraftverk inte kommer att besvaras inom stipulerad tid.Jag har kommit överens med interpellanterna om att interpellationerna skallbesvaras . 5 § Svar på fråga1983/84:323 om utnyttjandet av svensk kärnvärmeteknologi Under hänvisning till jordbruksministerns uttalanden under denallmänpolitiska debatten om koldioxidproblemet och om försurningen av mark ochvatten har frågat mig om jag anser att mot bakgrund häravkan avstå från att utnyttja svensk kärnvärmeteknologi i . Förstvill jag slå fast att det inte till någon del är aktuellt för regeringen attändra de riksdagsbeslut som togs efter folkomröstningen om kärnkraft. Dettagäller givetvis också att Securereaktorer inte ingår i det svenskaenergiprogrammet. Vidarevill jag slå fast att riskerna för miljöskador av olja och andra bränslen redanvar väl kända vid tiden för folkomröstningen - liksom f. ö. alternativetSecure. beslut efter folkomröstningen innehåller kravet att vi skallvälja ett system för energiförsörjningen som leder till minsta möjliga skadorpå miljön. Den energibalans som gäller och som innehåller en viss andel kolhar lagts fram rrot denna bakgrund. Ettvillkor för den kolintroduktion som sker är att den klarar sådana miljökravatt utbytet av olja mot ko! medför en minskning av miljöbelastningen., Kol ärockså den energikälla som kommer i fråga i sista hand, sedan andra alternativtill olja prövats. Det förslag till tillståndsprövning av alla koleldadeanläggningar, som regeringen senare i vår avser förelägga , syftartill att ge oss möjligheter att styra kolanvändningen efter dessa riktlinjer. Försurningsproblemenär i hög grad av internationell karaktär. Från svensk sida arbetar vi nuintensivt för att åstadkomma internationell samling mot försurning ochmiljöförstöring. Det är därvid av utomordentlig betydelse att kunna visa påpraktisk tillämpning av modern teknik som kan uppfylla mycket strängamiljökrav. Regeringensavsikt är således att målmedvetet fullfölja folkomröstningsbeslutetoch med kraft fortsätta kampen mot försurning och miljöförstöring här hemma ochutomlands. Omutnyttjandet av svensk kärnvärmeteknologi 26 (): Jag tackarförst statsrådet för svaret på frågan. Omvi skall få någon struktur på den här diskussionen tror jag vi skall accepteraatt den handlar om tre olika frågor. Denförsta gäller om statsrådets svar innehåller ståndpunktstaganden som innebäratt beslut till följd av folkomröstningen har något av särart översig, att besluten har någon grad av helighet och således inte skulle kunnaändras, om det blev påkallat. Vi hörde i TV en framträdandesocialdemokrat framföra meningen, att det skulle vara en manipulation avfolkviljan, om man nu gick in och ändrade vad som påstås varafolkomröstningsresultatet. Om utnyttjandet av svensk kärnvärmeteknologi Låt mig då slå fast att det riksdagsbeslut som har fattatsefter folkomröstningen i energifrågan på intet vis har på ett rättvisande sätttagit ståndpunkt till Secure. Jag antar att vi kan komma tillbaka till denfrågan senare under den debatt som jag hoppas följer. Den andra frågan är om vi nu har fått sådana nyaomständigheter i vår beslutsmiljö att det är angeläget att pröva frågan omvilken energibalans vi skall använda. För vi skall komma ihåg att man isamtliga riksdagsbeslut som har fattats i fråga om energibalanserna klart ochtydligt har angivit att de bara är normgivande eller indikativa. Vi vet nu attden nya katastrof som har inträffat i miljön är av helt ny art. Det är minnästa fråga till statsrådet: statsrådet beredd att medge att vi verkligenhar en ny art av miljöpåverkan, nämligen i form av luftföroreningar? Dessa nya luftföroreningar har haft katastrofal effekt påden svenska skogen. Den svenska skogsindustrin och de svenska skogsägarna ärdjupt oroade över vad som händer i skogen. Vi har fått en långtgående ochallvarlig skogsdöd. Detta är en mycket tydlig indikation på att det nu är ihögsta grad tid att ta ställning i fråga om Secure och ompröva energibalansen.Vi kan inte acceptera att man går vidare med koletableringen i landet.Visserligen har vi redan gått för långt, men det finns i alla fall fem storakommuner kvar, där kolet skulle kunna komma till användning. Inför min sista fråga i denna första rond skulle jag viljaläsa upp ett stycke ur den socialdemokratiska partistyrelsens yttrande till densenaste kongressen. Där beskriver man kolet så här: "Kol som energikälla undviks så länge inte ny ochfrån miljösynpunkt bättre teknik finns tillgänglig. Utsläppen avsvavelföreningär, tungmetaller, kväveoxider, cancerframkallande kolväten,klimatpåverkande koldioxid och produktionen av stora volymer giftig askainnebär stora risker för människors hälsa och miljö." Delar statsrådet den uppfattningen, och är statsrådet i såfall beredd att ompröva de tidigare ståndspunktstagandena? Jag vet inte om jag skall använda ordet heligeller något annat ord, men jag och mitt parti anser-och det tror jag att majoritet gör-att vi är i särskilt hög grad moraliskt förpliktade atthålla fast vid folkomröstningsbeslutet i den del som gäller kärnkraftensanvändning. Jag är inte beredd att på någon punkt diskutera en förändring idetta avseende. Vidare var som jag sade redan i mitt inledande svar koletsoch andra fossila bränslens miljörisker redan då väl kända. Jag har själv i höggrad medverkat till det utlåtande till partikongressen som lästeupp. Bara och de som vill använda detta såsom ett alibi föratt riva upp folkomröstningsbeslutet har ett nyväckt intresse för denna sak. Så sent som , när den dåvarandemittenregeringen lade fram sitt förslag beträffande försurningen, vilket vigemensamt fällde, ansåg att det krav som mittenregeringen dåställde var för högt. Därförgick emot det. Vårt motiv var det motsatta. Jag finner detangeläget att framhålla detta. Vi ansåg att dåvarande krav beträffandeförsurningen var för lågt ställda. Men ni fällde förslaget, därför att ni inteville gå med på ens de otillräckliga krav som mittenregeringen då förde fram. Jag hoppas att ert intresse för försurningen är ärligt.Jag hoppas att det inte bara är ett alibi för att få riva uppfolkomröstningsresultatet. 28 (): Jag är angelägen att å min sida väldigttydligt göra klart att jag inte syftar till att riva upp folkomröstningensresultat, därför att i. samband med folkomröstningen diskuterades intekärnvärme. Om statsrådet i den replik som jag förutser kommer att försökapåvisa det, emotser jag verkligen att statsrådet gör det i detalj, eftersom denfrågan har varit föremål för så många spekulationer och så många gissningar. Det finns inget underlag för att hävda att det.hinder sompåstås gälla för etableringen av kärnvärme i skulle vila påfolkomröstningsresultatet. Jag är angelägen att hänvisa till näringsutskottetsbetänkande nr 17 under innevarande riksdag, där utskottet konstaterar attSecurereaktorn enligt gällande rätt väl faller inom tillämpligheten ochatt.någon särskild åtgärd för att förhindra den inte behövs i och för sig. Det måste enligt min mening betyda en bekräftelse på attfolkomröstningen inte gällde kärnvärme, och jag upprepar vad jag sade: Jag ärinte ute efter att riva upp folkomröstningsresultatet. Jo, , folkomröstningen omfattadeockså Securereaktorn. Frågan diskuterades före folkomröstningen, och vi gavfrån Linje 2 klara besked om att vårt förslag innebar att det icke skulle varaaktuellt med Secure i . Detta har också bekräftats av . Jag vill citeranäringsutskottets av-riksdagen godkända betänkande :"Utskottet konstaterar att resultatet av folkomröstningen innebär attbyggande av Securereaktorer eller bridreaktorer inte skall förekomma iSverige." Om utnyttjandet av svensk kärn värmeteknologi 30NIC (): För att börja i den sista äiidan; Det somBirgitta nu citerar är ett riksdagsbeslut till följd av en skrivning inäringsutskottet. Det har alltså ingenting alls med folkomröstningen att göra. Jag vill än en gång repetera att i min fråga tillenergiministern bad jag henne direkt peka på var i folkomröstningen det hadegjorts en hänvisning till kärnvärmefrågan. säger att det fannsi vad man sade från Linje 2, men väljarna har inte i någon dokumentation somhar med folkomröstningen att göra ställts inför möjligheten att ta ståndpunkttill om vill ha kärnvärme eller inte. Omutnyttjandet av svensk kärnvärmeteknologi Därföranser jag att det är fel - det är t. o. m. bedrägligt - att nu hävda attfolkomröstningen gällde kärnvärme. Slutligenvill jag tillägga, 'herrtalman, att det betänkande från näringsutskottet som statsrådet citerade byggerpå /betänkande nr 70. Jag skall läsa upp det i nästa replik. Jag vill bara påminna om hur det förhåller sig rentkonstitutionellt. Folkomröstningsresultatet blir bindande därigenom attriksdagen fattar beslut som bekräftar vad folkomröstningsresultatet innebär.Riksdagens uttalande är alltså det dokument som är konstitutionellt gällande. Folkomröstningengällde det antal reaktorer som skulle byggas och användas. Vi sade exklusivt påvalsedlarna att ingenting mer än högst de tolv reaktorer som var byggda ellerhöll på att byggas skulle komma att användas. Det utesluter i sig såväl Secure-som bridreaktorer, precis som utskottet konstaterar. 32 (): För att återigen ta det sista först, vill jag säga att jag har varitförsiktig nog att skaffa mig Linje 2:s valsedel, och jag läser där innantill:"För att bl. a. minska oljeberoendet och i avvaktan på att förnybaraenergikällor bhr tillgängliga används högst de 12 kärnkraftsreaktorer som i dagär i drift, färdiga eller under arbete." KärnA:ra//jreaktorer talas detalltså om där. Jagkonstaterar vidare av det som statsrådet nu säger att statsrådet medger attfolkomröstningen inte har någon dignitet utan att det är beslut somhar det. Viändrar här tidigare riksdagsbeslut. Det förhållandet att uttalandetfrån /80 vilar på ett folkomröstningsresultat utgör således inget hinderalls för att , när förutsättningarna är dramatiskt förändrade,intar en ny ståndpunkt. Jag tror att och är ensamma om den sortensadvokatyr utan moral. Dess bättre kan vi räkna med att de övriga partierna iriksdagen, som utgör en överväldigande majoritet, är beredda att med fortsattariksdagsbeslut bekräfta folkomröstningsresultatet. Anf.34 (): Vi talar inte om folkomröstningsresultatet, energiministern, vi talarom beslut. Jagvill som slutreplik säga att jag är övertygad om att det finns många människori detta samhälle som gärna skulle se att man slapp det gift kolförbränningeninnebär för vår miljö och människorna i detta land och gärna vill se att svensk industris landvinningar i form av en säker kärn värmereaktor kunde användas för attförbättra miljön i . Överläggningenvar härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1983/84:327 om statlig etablering i bensinbranschen har mot bakgrund av priskonkurrensen inom bensinmarknadenfrågat statsrådet om han anser att ett av staten ägt företag böretablera sig inom denna bransch. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. : Frågan om ;s roll i oljepolitiken kommer att behandlas i regeringensproposition om vissa oljefrågor som avses föreläggas i början av marsi år. I avvaktan härpå är jag inte beredd att kommentera frågan. Omstatlig etablering i bensinbranschen 36 (): Än en gångtack för svaret.