prot · G70957 · 1983-12-31 00:00:00 — Ett jaktlag, som genom ettskyhögt anbud skaffat sig jaktmarker, vill kanske ta skadan igen genom attskjuta praktiskt taget allt som rör sig. Ett annat jaktlag tar genom det högaarrendet initiativet till en intensiv jaktvård, som kommer hela bygden tillgodo. I ett sådant läge bör vi vara försiktiga och följa utskottets linje i p.3, till vilken härmed yrkas bifall. Ipunkterna 4 och 5 nöjer jag mig med att yrka bifall till utskottets hemställan.Det behövs inga kommentarer till vad som framgår av betänkandet i dessapunkter. Vadslutligen beträffar skydd mot utrotningshotade djurarter finns det anledningatt understryka vikten av att gällande lagar verkligen tillämpas. Hitfillsförefaller det nästan som om våra myndigheter inte tagit den olagligadjurfångstverksamheten på allvar. Har man lyckats gripa någon av dessakommersiella naturvandaler blir straffet nästan löjeväckande lågt.Skellefteåfallet var närmast groteskt. Exemplet med biologilärarenfrån , som älskade näktergalar så högt att han for över fillSverige för att i specialbyggd bil transportera fångsten till sitt hemland meddess höga priser på sådana fåglar är inte mycket bättre än Skellefteåfallet.Fångstredskapen finns säkerligen kvar, marodörernas kontaktnät i finnsockså kvar. På kontinenten får fågelfångarna snart väl betalt. Vad man kan fåbetala i böter, efter den nedsättning av böterna som man lyckas utverka påsvenskt håll genom att härivisa till sitt ekonomiska läge, tar man snart igen ihemlandet. På kontinenten närmast skrattar man åt de dumma svenskarna, som ärså snälla när det gäller de här sakerna. Men om en svensk medborgare vill säljafarfars fars gamla malätna kungsörn från den tid då det var berömvärt attnedlägga en sådan, då är det stopp. Sannerligen,herr talman, kan det behövas en mycket snar översyn av lagen eller en omarbetadlag i detta avseende. Eftersom vi i utskottet funnit att en sådan är på godväg, yrkas bifall fill p. 6 i betänkandet. Och må det fill 4 protokoll 1983/84:56-58 allra sistvara fillåtet att hoppas att den lagen inte får sådana stötande utväxter somvårt lands främste konservator i i lördagsfruktade. 32 (): Jag vill fatta mig helt kort och peka på ett initiativ somutskottet tar i detta betänkande när det gäller upplåtelse av jakträtt inomjaktvårdsområde. Utskottet föreslår att regeringen återkommer till riksdagenmed ett förslag fill ändring i lagen om jaktvårdsområde. Det är en liten menutomordentligt betydelsefull ändring som vi tar upp. Bakgrunden är attregeringsrätten har meddelat ett antal domar som innebär attfastighetsägare inom ett jaktvårdsområde får upplåta sin jakträtt till annanperson, oberoende av hur stort eller litet område som omfattas av överlåtelsenoch oberoende av om markägaren själv utövat sin jakträtt eller inte.Nyttjanderättsinnehavarenfår sedan utöva jakt inom hela jaktvårdsområdet,oavsett hur litet område som vederbörande delägare har. Bestämmelserna om upplåtelse och överlåtelse av jakträttinom ett jaktvårdsområde återfinns numera i 10 § lagen om jaktvårdsområde.Denna lag trädde i kraft . Tillstånd får vägras endast omupplåtelsen eller överlåtelsen kan anses olämplig med hänsyn till jaktvårdeneller på annat sätt är till avsevärd olägenhet för medlemmarna. Före den härlagens ikraftträdande gällde beträffande jaktvårdsområde vissa regler ijaktlagen, som föreskrev att fastighetsägare som deltog i jaktvårdsområde kundeförvägras att upplåta sin jakträtt endast om upplåtelsen befanns olämplig medhänsyn till jaktvården eller var till avsevärt men för övriga fastighetsägare.Denna bestämmelse motsvaras således till sin sakliga innebörd av 10 § i den nyalagen om jaktvårdsområden. I förarbetena till den lag som gäller beträffandejaktvårdsområde förs det också ett resonemang om att den nya lägen inte skulleinnebära någon ändring av tidigare praxis. är det emellertid som det är. Regeringsrätten har isina domar slagit fast en rättstillämpning som innebär att varjefastighetsägare i ett jaktvårdsområde anses ha rätt att genom upplåtelse avsin jakträtt sätta en annan person i sitt ställe. Inom de områden av landet dären stor del av jaktmarken är organiserad i jaktvårdsområden hyser man mycketstor oro för att det kan ske en uppsplittring av befintliga jaktvårdsområdenoch naturligtvis också för att bildandet av nya sådana områden försvåras.Därför är det en välkommen beställning som utskottet här gör. Utskottet passar också på att slå fast att den samverkanöver ägogränserna som sker inom jaktvärdsområdena är av stor betydelse för enändamålsenlig jakt- och viltvård. Det är således angeläget att regelsystemetutformas så att denna verksamhet främjas, och detta är orsaken till att utskottetföreslår en lagändring. Detta är, , också ett led i strävandena attstävja en osund prisutveckling. Det är helt orimligt att den som äger någrahektar mark kan arrendera ut jakträtten för kanske och därmedmedge den som arrenderar jakträtten att jaga inom ett område på kanske . Det är,som sagt, ett orimligt förhållande. Det är bra att utskottet är enigt om att nubeställa en lagändring. Sedan tycker jag att det är glädjande att det finns enöverensstämmelse i uppfattningarna över partigränserna när det gällerjaktfrågorna - allfifrån på vpk-kanten till påmoderat-kanten. Om jag hamnar någonstans i mitten så kan jag bara säga attockså jag står bakom det som har sagts här i kammaren i denna fråga.Vi är överens om att den prisutveckhng som skett på jaktarrenden äroroväckande. Den kan innebära - har kanske redan på vissa håll börjat innebära- att det är de som har pengar som kan ägna sig åt denna fina form avverksamhet. Men jag tycker att vi skall vänta med diskussionen om det fills vifår ett förslag från regeringen, baserat på jakt- och viltvärdsberedningensförslag. I dess betänkande finns en del förslag som det är anledning att pröva. Själv har jag också varit inne på att det kan blinödvändigt med en prisreglering. Eftersom jag också haft möjligheter attpenetrera saken i jakt-och viltvårdsberedningen måste jag säga att det förefalleroerhört svårt att hitta ett prisregleringssystem som inte skulle fordra ensådan byråkratisk apparat att det kostar mer än det smakar. Själv har jag ingalösningar av problemet hur man skulle kontrollera att prisregleringen verkligenefterlevdes. Det är möjligt att har lösningen på det. I så fallär jag också beredd att ställa upp. Men jag ser inga möjligheter. Jag harsjälv tidigare motionerat i den här frågan i , men man måste inse attdet här är oerhört svårt och kanske inte mödan värt. Men det finns en del andraförslag som är värda att prövas. Till den diskussionen får vi alltså återkomma. Med det här, herr talman, yrkar jag avslag påvpk-reservationen och bifall fill utskottets hemställan. Anf.33 (vpk) replik: I tider när folk reser till månen borde detväl inte vara alldeles omöjligt att få till stånd åtgärder mot de missförhållandenpå jaktens område som jag nu har påtalat. Det är ju bra att JanFransson har börjat fundera över införande av något slags prisreglering. Om jaginte har en slutlig lösning på problemet, har jag ändå några funderingar om hurman skulle kunna konstruera ett system. Jag tror inte att man kan förutsätta ett fixt och färdigtsystem på det här området. Det bhr kanske nödvändigt att pröva sig fram. Menvad som är nödvändigt är att man verkligen sätter i gång och gör något, innandet är . Jag vill återigen knyta an till arfikeln med rubrikenJakten i hage. Utskottet har hänvisat till beredningen, ochberedningen avvisar tanken på någon form av allmän priskontroll. Den tycker bör lösa problemet via jägarorganisationerna. Beredningen förutsätter attde skulle ha möjligheter att göra något. Jag får då återigen hänvisa till vad representanten förjaktvårdsförbundet i säger. Han säger: Vi kan inget göra. sin mark, eftersomjakträtten följer markägandet. , som blev av med , befarar enligt fidningsartikelnatt det inte kommer att stanna vid det. Det framgår av arfikeln att det harkommit vissa signaler som tyder på att man 1987 kanske kommer att tappa deåterstående - då löper avtalet om jaktvårdsområdet ut. säger i arfikeln: Vi har redan fått signaler om att Fryksände församlingdå helt tänker dra sig ur jaktsamarbetet. Det har man möjlighet till enligtgällande lag för jaktvårdsområden. 34 (): Jag skalltala litet om skadskjutning av gäss. Skadskjutningenav gäss är den största jaktliga skandal som vi f. n. har i vårt land. Under enenda jaktsäsong skadskjuts uppskattningsvis 6 000 gäss, utöver de 3 000 som dödasoch blir kvar på platsen. Detta upprepas år . Tillsammans med jägarna iandra länder där vår gåspopulation också vistas bidrar de svenska jägarna pädetta sätt till att två tredjedelar av sädgässen - eller i siffror minst 40 000av de totalt ca 60 000 sädgässen - inom denna population bär hagel i kroppen.Detta är, herr talman, oacceptabelt och uppseendeväckande, inte bara frånjaktetisk synpunkt. Det är också en svårförståelig handlingsbrist frånansvariga myndigheters sida när det gäller att komma till rätta medmissförhållandena. Vadkan man då göra? Jo, man kan helt enkelt förbjuda hagelbössan vid gåsjakten.Det vapnet hör helt enkelt inte hemma där. Utskottethänvisar till att på nytt skall utröna hagelförekomsten i våravilda gåsarter. Enligt uppgift skall man med kula skjuta 400 gäss som skallundersökas - detta trots att man redan tidigare gjort sådana undersökningar ochdet därvid har visat sig att två av tre sädgäss har hagel i kroppen fråntidigare skadskjutningar. De kan ha skett här i landet, men de kan naturligtvisockså ha skett i - det gör det ju inte trevligare. Redan1969 slogs det larm om skadskjutningarnas omfattning när det gäller de vildagåsarterna. Det aktualiserades på nytt då ornitologiska förening idecember 1975 hos tog upp ett flertal problem kring gäss ochgåsjakt. Ett av problemen var just skadskjutningarna, om vilka föreningenskrev: En av grundförutsättningarna för att jakt skall få bedrivas är att detjagade djuret inte utsätts för onödigt lidande. Det vore högst intressant attfå denna fråga prövad på den skånska gåsjakten. Var går gränsen för enacceptabel skadskjutningsfrekvens? Kan man med bibehållande av kravet påundvikande av onödigt lidande godta att 10, 20 eller kanske avpopulationen efter jakten har hagel i kroppen? - I verkligheten berättarsvenska och utländska undersökningar om skadade fåglar. anförde att enigheten i sakfrågan - atten hög skadskjutningsfrekvens är oacceptabel - borde leda till omedelbaraåtgärder, nämligen förbud mot hageljakt på gäss redan fr. o. m. . Sägår det emellertid som bekant inte till i vårt land. utredas först, och det ärväl inget fel i och för sig. Men för varje gång som det här beslutet fördröjsskadskjuts ytterligare 6 000 gäss . Dethar begärts förbud mot jakt med hagelgevär också från sida,men något förbud har inte kunnat genomföras. Iskrivelse till regeringen hemställer ornitologiska förening om förbudmot hageljakt på gäss . Men regeringen fann ingen anledning attvidta någon åtgärd utan vidarebefordrade skrivelsen till den sittande jakt- ochviltvårdsberedningen. Vid förfrågan hos denna utredning svarades det att detvar gott om tid att vidta åtgärder till jakt. Några sådana åtgärdervidtogs inte, med följd att ytterligare 6 000 gäss skadsköts det jaktåret. Imin motion 1982/83:642 framställde jag krav på förbud mot gåsjakt medhagelvapen. Utskottet avstyrker motionen under hänvisning till att det från den1 föreskrivits att man vid jakt efter änder och gäss med slätborradeskjutvapen inte får använda ammunition innehållande hagel vars diameter är . fick man använda större hagel, upp till 4 milhmeter.Nu skall man göra nya undersökningar för att utröna om en övergång till mindrehagelstorlek kommer att minska skadskjutningen. Min uppfattning som gammaljägare är att skadefrekvensen bara ökar i stället för att minska. Jag är väl medveten om att när ett utskott är enhälligt, är detmeningslöst att ställa särskilda yrkanden mot utskottets hemställan. Jag vidhålleremellertid min uppfattning att såväl beslutsfattare som ansvariga myndigheter iden här frågan har drabbats av en handlingsförlamning. Jag har också sedanmotionen väcktes varit i kontakt med forskare och jägare, vilka så gott somsamtliga anser att hageljakt på gäss är grovt djurplågeri och borde förbjudas.Lantbruksstyrelsen har f. ö. förordat att alla åtgärder som kan humaniserajakten borde vidtas. Jag kan bara instämma i detta. Men under tidenfortsätter gåsjakten på ett sätt som gör den till den största jaktliga skandalsom vi f. n. har i vårt land. 35 HANS () replik: Jag vill säga till att jag i mitt anförande har framhållit,precis som , att skadskjutningsfrekvensen inte är tolerabel. Men somläget är på vapenmarknaden kommer ett förbud mot hagel att för mångajägare innebära förbud mot gåsjakt över huvud taget, eftersom vapenförordningentillämpas pä det stelbenta sätt som jag beskrev. Vi bör alltså först och främst få till stånd enändring i vapenförordningen som gör att den kan tillämpas litet mera efterpraktikens krav. Får vi det, kan vi därefter diskutera förbud mothagelammunition. Jag instämmer i vad sade om jaktmetoden - den ärinte acceptabel. 36 (): I motion 1982/83:483 påpekas riskerna med älgjakt vid allmän väg frånuppsatt jakttorn. har avstyrkt motionen. I utskottets motiveringnämns inte med ett enda ord något om jakttornen som finns uppförda vid vägarna,vilket förvånar oss motionärer mycket. Motionenhar uppmärksammats i jaktlagen och lett till att ett stort antal jakttornrivits. Det är vår förhoppning att ännu fler jägare skall inse risken av jaktfrån jakttorn vid allmän väg och att det innebär att de heltförsvinner. Vi anser att vi med den uppmärksamhet som motionen fått i bl. a.jägarkretsar, trots utskottets ställningstagande, har uppnått vårt syfte ochhar därför inget yrkande. Överläggningen var härmedavslutad. Mom. 1 a (översyn av gällande regler om allemansrätten) Utskottetshemställan bifölls med 178 röster mot 129 för reservation 1 av . Mom.1 b (allemansrättens innehåll) Utskottetshemställan bifölls med 225 röster mot 81 för reservation 2 av iLjung m.fl. Mom.2 (grundlagsskydd för nationalparker) Utskottetshemställan bifölls med 290 röster mot 16 för reservation 3 av . Mom.3-5 (skydd för fjällvärlden, nya nationalparker m.m.) Utskottetshemställan bifölls med 286 röster mot 17 för reservation 4 av . 1ledamot avstod från att rösta. Mom.9 (strandskydd) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 5 av i m. fl. -bifölls med acklamation. Mom.10 (våtmarker) Utskottetshemställan bifölls med 273 röster mot 30 för reservation 6 av . Mom.11 (regler om hänsyn till naturvårdens intressen) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 7 av -bifölls medacklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Mom.3 (upplåtelse av jakträtt m. Utskottetshemställan bifölls med 291 röster mot 15 för reservationen av . Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. 1983/84:16 omkonsumentverkets organisation och resurser, 1983/84:17 om ny lagstiftning påkärnenergiområdet (prop. 1983/84:60), 1983/84:18 om import- och exportreglering(prop. 1983/84:61) samt 1983/84:19 om Regioninvestgruppen (prop. 1983/84:25delvis). Kammaren biföll utskottets framställningar om attärendena skulle avgöras efter endast en bordläggning. Näringsutskottetsbetänkanden 16, 17,18 och 19 kommer att debatteras i tur och ordning.Voteringarna äger rum i ett sammanhang efter avslutad debatt. Förstupptas näringsutskottets betänkande 16 om organisation ochresurser. Förstevice talmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar. 38 (): I näringsutskottets betänkande nr 16 behandlas en motion av ErikHovhammar m. fl. med förslag som kan innebära värdefulla besparingar på detkonsumentpolitiska området. I motionen föreslås en sammanläggning av statens pris-och kartellnämnd och . Motionärerna motsätter sig även, i Ukhetmed vad som anförts i en tidigare motion, att det skall finnas en särskildbudgetpost för forskning. För att öka intäkterna för ochdärigenom underlätta besparingar föreslås ökade avgifter. Närvi föreslår detta, sker det i avsikt att ge den enskilde konsumenten godservice och större frihet att välja bland varor och tjänster som vifinner vägar till nödvändiga besparingar. Detta är inte oförenligt. Snararekan, som vi ser det, en viss inskränkning i myndighetsutövningen, i det härfallet beroende på mindre resurser, ge konsumenten en starkare ställning. Varoch en av oss är konsument i den meningen att vi köper och använder varor - kläder,mat, husgeråd, böcker, tidningar och, som vi har hört . fastigheter- eller tjänster och service av olika slag. Konsumentpolitiken berör såledesoss alla, inte bara då och då i speciella situationer, utan . Vi fårinte glömma bort eller bortse ifrån att konsumentpolitik är ett omfattandebegrepp. I detta ryms allt det som vi här beslutar om och som påverkarkonkurrens, näringsfrihet, producenters frihet, priser och subventioner,lagstiftning och regleringar. Sist, men inte minst, måste det som vi frånmoderat håll så framfört understrykas, nämligen skatternasbetydelse för människors konsumtion. Vilken skattepolitik vi för ärföljaktligen också en konsumentpolitisk fråga. Det går alltså inte att betrakta konsumentpolitik enbartsom någonting som bedrivs av inom ett ganska begränsat område.Konsumentpolitik har i stället att göra med hela det ekonomiska system vi har.I en marknadsekonomi sådan som vi moderater vill se den utformad har denenskilda människan - konsumenten - en stark ställning. Vi har en stark tro påoch respekt för människors förmåga att själva bestämma vad de behöver av varoroch tjänster. Någon myndighet får inte dra upp riktlinjer för vad som skallproduceras och erbjudas oss. Som konsumenter behöver vi ha tillgång till informationoch rådgivning. Under olika perioder i livet och beroende på om vi är storstadsboreller har slagit ned våra bopålar pä landsbygden och kanske också beroende påinom vilka arbetsområden vi är verksamma kan våra behov och önskemål vara oUka. Detta är ganska självklart, och information och rådgivningmåste därför ta hänsyn till det. Också producenterna måste göra det. Vilkabehov och önskemål människor fär ha eller inte fär ha skall inte beslutasnågonstans ovanifrån i en myndighet eller av politiker. Regleringar ochprispolitik får inte styra tillverkning, så att vi inte kan finna de varoreller tjänster som vi själva bedömt att vi behöver utan måste nöja oss mednågot som bara på ett ungefär passar, som inte passar alls eller möjligtvispassar någon annan. Vi måste bevara förutsättningarna för en konsumentstyrdekonomi. Att företag kan konkurrera med varandra är nödvändigt för att detskall finnas tillgång till de varor som vi på grund av olika behov och önskemålvill ha och för att vi skall kunna skaffa dem till rimHgt pris. Vi måste alltsåförhindra att fri konkurrens försvåras. Allt detta är som det är en klokkonsumentpolitik också en förutsättning för en på alla områden väl fungerandemarknadsekonomi. Vad vi skall göra är att inom hela det vida område, sorrikonsumentpolifiken i verkligheten omfattar, avstå från att ingripa pä sådantsätt att vi försvårar för konsumenterna att välja fritt mot bakgrund av egnaönskemål. Kan vi dessutom åstadkomma ett bättre skattesystem, som ger var ochen mer pengar i portmonnän att själv bestämma över, har vi på ett påtaghgt sättstärkt konsumentens ställning. Förutom ett orimligt skattetryck finns det mycket som nuinger oro sett frän den enskilde konsumentens utgångspunkt. Nya lagar ochregler som är hinder för en väl fungerande marknadsekonomi fillkommer ständigt.Man måste vara mycket kritisk till att ser som en viktiguppgift att fastställa riktlinjer.Det kan inte betyda annat än begränsade valmöjligheter och kanske ocksåprishöjningar. Beslutetom införande av löntagarfonder är fattat, och utan tvivel kommer det att betydaatt konsumentens frihet inskränks. Det har tydligt sagts frånsocialdemokratiskt håll att då man nu kan påverka besluten på ett helt annatsätt än fidigare vill man också påverka produktionens inriktning. Urvalet,sortimentet av varor, skall bli mindre. Man menar att det då blir lättare attvälja, och att risken för att vilseledas av smarta reklammakare blir mindre. Dettaär en inställning som vi moderater inte kan acceptera. Jag tycker att vi allakan få lov att vänta oss att bli bemötta med respekt och tilltro till vårförmåga att på ett vettigt sätt besluta vad vi skall konsumera och bedöma vadsom för oss är det bästa. Frånsocialdemokrafiskt håll anser man också, såvitt jag kan förstå, att det skullekomma fram varor av högre kvalitet, om produktionen inriktade sig mot ettbegränsat sortiment, som någon myndighet eller rörelse har bestämt. Jag menaratt det resonemanget inte är rikfigt. DåHga varor faller bort därför attmänniskor i längden inte vill ha saker, som inte håller måttet. Om tillverkarekan inrikta sig på ett begränsat sorfiment, dvs. färre produkter, kan detnaturhgtvis bli sä, att dessa varor i och för sig kan bli billigare, eftersomde kan tillverkas i större serier. Men i det stora, breda urvalet finns förståsbåde billigare och dyrare varor. Vemkan f. ö. veta vilken kvalitet och vilket prisläge som är lämpligast för migvid ett visst tillfälle? Det kan inte någon myndighet eller någon rörelse ivärlden. Tror den det, har den tagit på sig rollen av förmyndare. Detär mot bakgrund av vad jag här har anfört helt naturligt att vi anser, attkonsumentverket inte får vara ett kontrollorgan i samhället. Information ochrådgivning är de uppgifter som verket i första hand skall ägna sig åt.Konsumentverkets arbetsområde skall inte utvidgas. Det är t. ex. inteuteslutande av besparingsskäl som vi inte vill ge anslag till forskning. har liksom en. Även om informationsuppgifterna skiljer sig en hel delfrån varandra bör det ändå vara möjligt att lägga samman SPK ochkonsumentverket, såsom föreslås i den moderata motionen. Betydelsefullabesparingar skulle kunna göras på det sättet. Under alla omständigheter börredan nu förberedande samordningsåtgärder kunna vidtas. Moderaternai näringsutskottet understryker vikten av att alla möjligheter till realistiskabesparingar på område tas till vara. Regeringen bör kunna gedirektiv till verket i den riktningen. Målet för besparingarna måste vara de1,8 milj. kr. som vi föreslår i motionen, även om vi inser att det kanske inteomedelbart kan uppnås. Jag yrkar således bifall till de moderata reservationer som fogats tillutskottets betänkande. 39 (): I näringsutskottets betänkande nr 16 om konsumentverketsorganisation och resurser behandlas två yrkanden i den moderata motionen1983/84:107, som väckts med anledning av propositionen 1983/84:40 om vissaekonomisk-politiska åtgärder. Dessa yrkanden rör dels en sammanslagning av SPKoch , dels en nedskärning av anslaget till med1,8 milj. kr. Exakt samma förslag har tidigare framförtsav och avslagits av . Till näringsutskottets betänkande har fogats två moderatareservationer. Med hänvisning till en del av det som sade påslutet, bl. a. om löntagarfonder, kanske det är värt att påpeka attutskottsmajoriteten i det här fallet består av alla partier utom . 1 reservation nr 1 begärs alltså att regeringen skalllägga fram förslag om sammanslagning av SPK och konsiimentverket samt redovisade besparingar som kan åstadkommas därvidlag. Samma förslag avvisades alltså avriksdagen så sent som pä förra sista dag, den 3 juni förra året.Riksdagen hänvisade då till att statsmakterna genom en organisationsförändring1975 har åstadkommit en klar arbetsfördelning mellan SPK och konsumentverketnär det gäller prisinformation och till att det även i övrigt råder storskillnad mellan de båda myndigheternas aktiviteter. Utskottet fann då ensammanslagning orealistisk. Förslaget framstår inte som mer realistiskt ,och utskottet avstyrker det därför. I reservation nr 2 konstaterar reservanterna själva attdet är omöjligt att göra den besparing på 1,8 milj. kr. som har föreslagits imotionen.