prot · G70936 · 1983-12-31 00:00:00 — Konstitutionsutskottetsbetänkande 8 behandlar en rad övriga frågor, och min partikamrat senare all gå in i debatten när del gäller frågan omkollekfivanslutningen. Vi har i ett svagt skydd för egendomsrätten. Viskiljer oss faktiskt på denna punkt från en rad andra västeuropeiska länder.Det förtjänar också påpekas all Europarådels konvention om de mänskligarättigheterna, som undertecknat, ger ett ganska starkt skydd för denenskilda äganderätten. blev också fällt iEuropadomstolen för brott mot bl. a. egendomsskyddet. Som framgått av tidigarediskussioner i kammaren har den inte lämnat beskedom hur man avser alt handla i denna fråga. Detta är betecknande för det ringaintresse som socialdemokratin hyser för att skydda den enskildes egendom. Delsvenska handlandet på den här punkten har väckt berättigad uppmärksamhet inomEuroparådet, och den uppmärksamheten kommer nog all öka, om det icke sker någotsnabbt när det gäller all bringa den svenska lagstiftningen i överensstämmelsemed konventionen. Det finns därför, herr talman, anledning att ocksågenerellt se över den svenska lagstiftningen då det gäller egendomsskyddet. Jagmedger gärna att frågan ingalunda är okomplicerad, men har faktiskt endel alt lära av andra länder, som lyckats ge egendomsskyddet entillfredsställande lösning i sina resp. konstitutioner. Skyddet föregendomsrätten bör nalurligen för svensktvidkommande regleras i grundlag. Det är viktigt att detta bered- Nr 36 ningsarbete påbörjas snabbi, därför att man kan räkna med att det kommer Onsdaeen den all ta . En sådan utredning bör, herr talman, givetvis ske i 30november 1983 parlamentariska former. Låt mig säga några ord om närings-och yrkesfriheten. Frågan om skydd för Vissa erundlaes-dennarättighetharfåttstor aktualitet . Det förtjänar påpekas att vi fråeor m rn 1864 ficknäringsfrihet i . Man bröt då med den gamla, den medeltida traditionenmed skråväsendet och dess begränsningar i rätten att fritt utöva sill yrke. Nugår vi dess värre i riktning mot den gamla ordningen. Det finns klara tendenseralt begränsa yrkes- och näringsfriheten. Det talas vitt och brett ometableringskontroll. Detta är inte bara en konstitutionell fråga-det är tvärtomen för hela vårt lands välstånd mycket, mycket viktig fråga. 1864 årslagstiftning om näringsfrihet blev startskottet för den utveckling som vi fickmed industrialismens genombrott, och detta avstamp har vi fortfarande glädjeav. Näringsfrihetslagstiftningen lade grunden till den industriellautvecklingen och därmed också till det välstånd som vi har i . Del är naturligtvis här inte bara fråga om formellaförbud. Vi har också i ökad utsträckning fått reella yrkes- och näringsförbud.Det kan bl. a. ha samband med all statliga eller kommunala monopol i praktikengör det omöjligt för enskilda att utöva yrke eller näring, I andra fall är detså att offentliga bidragsbestämmelser slår ut de människor på den enskildasidan som vill utöva sitt yrke eller bedriva viss näringsverksamhet. Formelltsett, herr talman, kan de fortsätta sin verksamhet - reellt sett är chansernaminimala. Detta är någonting som självfallet borde betraktas som oacceptabelt. Del finns därför anledning att begära att åtgärder vidtasför att slå vakt om del svenska näringslivet, för alt slå vakt omentreprenörsanda och en god ekonomisk utveckling, för all slå vakt omgrundläggande rättigheter på det här området, för att slå vakt om att vi följerden konvention om mänskliga rättigheter som finns upprättad inom Europarådetoch som för tillträdde. Det är glädjande all de tre borgerliga partierna ikonstitulionsulskottel nu har enats om att kräva en utredningav de aktuella problemen, i syfte att få till stånd ett förstärkt skydd på dehär tre punkterna. Omvänt är del beklagligt alt socialdemokraterna motsättersig ett förstärkt skydd för egendomsrätten och för yrkes- och näringsfriheten,Det borde vara en tankeställare för dem som tror på de socialdemokratiskalöftena, t, ex. om löntagarfonderna - man har där hävdat att de inte innebär någothot mot den framlida ekonomiska utvecklingen i . Det finns all anledningatt känna oro på den punkten. Jag ber att få yrka bifall till reservationennr 3, som är fogad till belänkande nr 8. Nr 36 Anf. 22 (vpk): kommunisterna återkommer också med ' påen grundläggande översyn av hur del medborgerliga fri- ocb Behovet av en sådan mer ingående Vissa grundlags- analys har enligt vår mening starkt ökat. frågor m. m. Dtycker dock inte KU:s majoritet. Först hänvisar man till vissa förändringar i lagtexter,som förelagils - dvs. till pappersgaran-lier som inte betyder såmycket för verkligheten. Sedan hänvisar man beträffande praktiken till JO:sövervakande roll. Mennu är del inte alls detta saken handlar om. Det handlar i stället om detfortskridande sönderfall i fri- och rättighetssystemets innehåll som justitieombudsmannenantingen inte kan ingripa mot, därför all del förvandlat sig självt tillaccepterad praxis, eller också inte orkar ingripa mot, därför att dessomfattning vida överstiger JO-ämbetels arbetskapacitet. Låtmig försöka åskådliggöra vad del hela rör sig om. Låt mig för ovanlighetensskull göra del genom en kort fallstudie. Det står ju i överensstämmelse medtankar i läroplanen för - alt med konkreta verklighelsexempellevandegöra förståelsen av en princip. Det är nu ingen garanti för allförståelsen når fram till utskottets majoritet, men vi får tålmodigt prövaolika metoder. Miltåskådningsexempel när det gäller problemet med människors fri- ocb rättigheterär en neurosedynskadad ung kvinna. Henneskonfrontation med rätlighelssystemel började i skolan. Hennes skolkamraterfick, som alla skolbarn, gratis simundervisning. Eftersom hon var född utan benfick hon själv betala för att lära sig simma. Det lär visserligen stå någrafraser i lagtexter och förarbeten rörande skolan om all den skall särskilt tasig an barn med speciella svårigheter, men sådant bryr sig ju inte myndigheterom. Närhon var beviljades hon det allra lägsta sjukbidrag som finns plushandikappersättning. Närbon så gått ut , vände hon sig till arbetsförmedlingen. Hon hadebestämda yrkesplaner, och hon hade av fackmän inom yrket ansetts ha goda anlag- hon hade praktiserat i yrket. Men på förmedlingen ville man inte höra talasom sådana planer. Var del någon som tänkte på friheten att välja yrke ochutbildning- allt del där som del slår om i lagar och molivskrivning-ar? Glömdet i så fall! Arbetsförmedlingenbestämde att flickan inte skulle klara del yrke hon ville välja, trots alt detvar ett "sillande" jobb. Om hon framhärdade med att välja det yrketskulle hon inte få något utbildningsbidrag, sade man. Hon skulle inte heller fåhjälp med all la körkort. ben har man som bekant ett visst behov av det. Istället skickades hon till en folkhögskola. Efter fullgjord utbildning därville hon återigen söka bidrag för alt skaffa bil - utan ben låter man sig inteså lätt förflyttas till fots eller per cykel. Menockså där bedrog bon sig. Hon skulle ju inte använda bilen i 72 förvärvsarbete eller till yrkesinriktad utbildning,som det står i beslämmel- Och fås intebidrag. Att först arbetsförmedlingen hindrar henne att Nr 36 ta en yrkesinriktadutbildning och sedan en annan myndighelsinstans den använder just detta somskäl att neka henne stöd till bil - det är ju en pikant -iq form av samarbete mellanmyndigheter, vilkas gemensamma målsättning uppenbarligenär att trakassera medborgare. Bidragtill handikappanpassning av sin bil, som hon själv köpte, fick hon fråeorm m efter mycket besvär. Den som nämligen tror att socialtjänstlagen ellernågon annan lag innebär några skyldigheter för myndigheter att hjälpamedborgare som har det svårt gör ett stort misslag. Del är myndigheterna somhar rättigheterna och bestämmer när del skall hjälpas, inte medborgaren. Nåväl,vår medborgarinna skaffade sig gymnasiekompetens med goda betyg.Under tiden hann myndigheterna dra in hennes handikappersättning. Ingen talademed henne om detta i förväg, och hon fick inte yttra sig. Del meddelades baraatt man efter utredning funnit för gott att så besluta. orkade vårmedborgarinna inte bråka. Ijanuari 1982 fick hon ett brev från . Där varnade man henneför all hennes sjukbidrag kunde dras in. Kassan ifrågasatte om hon under sinaår efter inte bort skaffa sig ett yrke och själv försörja sig.Observera återigen - arbetsförmedlingen vägrar hjälpa henne till ett yrke honklarar av, och senare anklagar henne för all inte ha skaffatsig ett yrke. Våramyndigheter menar oftast allvar med sina hotelser, även om de kan varalångsamma med verkställandet. drogs sjukbidraget in avpensionsdelegationen. Föredraganden tyckte att hon kunde ha skaffat sig ettkontorsarbete som hon klarade av. Något annat yrkesval tyckte han tydligen inteborde komma i fråga för en handikappad med gymnasiekompetens. Riksförsäkringsverketstartade en process för att beröva vår medborgarinna sjukbidraget. I väntan pådetta drogs alltså bidraget in. Medborgare skall ju inte genom all åtnjutabidrag ges några fördelar i en process mot socialförsäkringssystemet. Dellär finnas en lag om rättshjälp här i landet. En sådan passerade för några årsedan , medan jag satt i kammaren. Men sådant trams gäller givetvisinte i tvister med socialförsäkringsväsendet. har attföreträda såväl sig självt som den sökande motparten. Vår medborgarinna behövdeföljaktligen ingen juridisk hjälp i den tvist med myndigheten som myndighetensjälv hade påtvingat henne. Vårmedborgarinna får inte välja del yrke hon vill ha. Hon skall välja kontorsarbete,även om hon har högre kompelens. Väljer hon inte det yrke myndigheten vill fårbon ingen hjälp, och om hon fullföljer de studier bon anvisats, tar man ifrånhenne hennes bidrag med hänvisning till alt hon studerat i stället för attskaffa sig ett yrke i låglöneklassen. Låtoss med utgångspunkt i denna lilla fallstudie fråga oss: Vad har denna vårmedborgarinna egentligen för rättigheter? Vari består hennes medborgerligafrihet? Vad betyder grundlagen för henne? Man kan kanske hävda atthon dock har rösträtt. Hon kan välja mellan 73 Vissa grundlagsfrågor, m. m. , socialdemokraterna, folkparfiet och ,som alla i visar sig ointresserade av att granska hur demedborgerliga rättigheterna fungerar. Eller också kan hon proteslrösta på vpk,som ständigt får sina välmenande motioner i medborgarrällsfrågor avslagna. Hurhon än beter sig gör det ju ingen skillnad. Vem bevakar hennes rättigheter? Inte görkonstitutionsulskoltel det och inte heller . Och justitieombudsmannenkan inget göra. Alla inblandade tjänstemän har förfarit fullständigt lagligteller åtminstone inte direkt olagligt. Det finns ju alltid någon förordning somupphäver de samhälleliga skyldigheter som stiftar lag om. Tillsocialministern försökte vår medborgarinna vända sig, men hanvar, som det framgick av pressreferalen, lika strykrädd för ämbetsmän som allaandra statsråd - så det gav föga resultat. Jag skulle naturligtvis kunna stå här till sent i kvälloch relatera fall efter fall av denna typ. Jag skulle ulan svårighet kunna tillbakavisavarje påslående om alt det rör sig om ett undanlagsfall. Detta är verkligheten.Delta är sönderfallet av de medborgerliga rättigheterna. Det pågår som enprocess runt omkring oss, opåverkat av att vi fäster några garantier på ettpapper, som i brist på maktpolitisk ryggrad inte får någon större verkan. Delär delta som vi inom vpk vill all man nu skall göra något åt. Därför yrkar jagbifall till reservation 4. Vpk har ytterligare en reservation till detta betänkande,nr 1, till vilken jag också yrkar bifall. Den rör frågan om övergång till ettrepublikanskt statsskick. Den historiska erfarenheten av del monarkiskastyrelseskicket i har varit nedslående. Kungamakten har ställt sig itjänst hos krafter, som gång på gång har konspirerat mot demokratin. Så varfallet i samband med intrigerna för att få bort ministären och ersättaden med en ministär . Så var fallet då det gällde alt dra in ikrig på sida. Så var fallet när ville påtvinga genomfartav truppförband i strid med neutraliteten. Också regeringsbildningen och speletkring densamma väntar på en vetenskaplig analys. Resultatet torde bli rättintressant. är monarken inte längre regeringsbildare. Ämbetetär berövat sin konstitutionella makt. Det är alltså från den utgångspunkten iförfattnings-politiskt avseende en fullständigt överflödig post. Men delbetyder inte all monarkins makt, dess irrationella makt, är slut. Den kan laslut bara när monarkin själv avskaffas. Vari består denna irrationella makt?För att belysa detta kan man börja med en annan fråga: Vad är kännetecknet påen fri människa, en fri medborgare? Jo, en fri medborgare skaffar sig enverklig, rationell bild av samhället och samhällsprocessen. Utifrån denna verklighels-bild,denna rationalitet, förhåller sig den fria medborgaren aktiv till det somhänder. Ställs man såsom medborgare inför problem, definierar man dem ochangriper dem. Hotas man i sina rättigheter, kämpar man för dem. Det finns också ett annat sätt all förhålla sig tillförtryck och svårigheter. Del är att fly. Del är alt ljuga sig bort från dem.Det är alt ersätta del rationella synsättet med falsk romantik. Del är attlämna friheten och självförtroendet ifrån sigoch nedfalla i passiv beundran för irrationella Nr 36 auktoriteler. Det äratt medalj- och blomsterpryda förtryckets symboler, Onsdaeen den Denna flyktmekanismerbjuder monarkin. Däri beslår dess destruktiva och socialt reaktionäraegenskap. Om det inte vore så, skulle inte TV bjuda folk limmar av sändningarfrån kungabröllop. Då skulle TV i stället tala om yissa erundlaes-ochundervisa om den sociala verkligheten i länder såsom och fråeor m m på ett sätt som uppmuntrade människorna att kämpa. Dåskulle inte veckotidningarna överflöda av reportage, som förhärligar detkungliga familjelivet. För del är ju så tydligt vilken atmosfär dennaromantisering syftar till att skapa i samhället. I krisens tjänar dettatill alt leda kvinnors tankar till moderskap och hemmatillvaro i en lid, närdet är viktigare än någonsin att de kämpar för arbete och jämlikhet. Endemokratisk författning skall vara ett stöd för sociala frigörelsesträvanden.Den skall uppmuntra till kritiskt tänkande. Den skall motverka passivitet,förljugenhet och vördnad för lomma och irrationella auktoriteler. I en sådandemokratisk författning har monarkin inget som helst att göra. Anf.23 (): I regeringsformen 1 kap. 1 § sägs det att "all offentlig makt iSverige utgår från folket", dvs. alt är och skall vara enfolkslyrelse. I andra styckets första mening anges den svenska folkstyrelsensgrundvalar vara "fri åsiktsbildning samt allmän och lika rösträtt".Därefter heter det att folkslyrelsen "förverkligas genom ettrepresentativt och parlamentariskt statsskick och genom kommunalsjälvstyrelse". Därmedhar klarlagts rollfördelningen mellan olika aktörer i vår demokrati enligtvåra nuvarande grundlagar, som bygger på den s. k. folksuveräni-telsläran. Defaktiska aktörerna i modellen är först och främst folkel, de valdarepresentanterna eller , den parlamentariskt förankrade regeringen meddepartementen samt förvaltningen. Besluten formas delvis på så sätt all folket'uppdrar åt alt fatta beslut och regeringen uppdrar ål förvaltningenatt ulföra besluten. Besluten leder till resultat, som sedan direkt ellerindirekt påverkar folket, och efteråt kan från detta komma reaktioner som pånytt sätter den politiska beslutsprocessen i rörelse. Jaghar denna folksuveräniietsprincip som utgångspunkt för de kommentarer jag härskall göra till de reservationer som och talat för,nämligen reservationerna 1, 3 och 4. Förstlar jag frågan om statsformen. föreslås i vårt belänkande all slåfast vid de ställningstaganden som gjordes i samband med att parlamentarismenkonsekvent skrevs in i våra grundlagar och de sista resterna av personligkungamakt rensades ut ur författningen. Jag anser att man fortfarandeprincipiellt kan stå fast vid republikkravet, och jag är övertygad om att om vi- vilket, ingenting nu tyder på - skulle få uppleva yttringar av personligkungamakt, skulle det socialdemokratiska republikkravet inte ses som en reliktulan kunna bli en politisk realitet. Enligtmin uppfattning skall den poHtiska instansen fullfölja sitt ansvar gentemot underställd förvaltning; den kommentaren vill jag gärna göra till 75 Nr 36 fallstudie. Någonsjälvhärskande förvaltning kan inte finnas i Onsdagenden ett statsskick, grundat påfolksuveränitelsprincipen. 30november 1983 ' ' ''' sammanhang försökt altbeskriva de politiska organens möjligheter att styra förvaltningen, men man bör då också uppmärksamma Vissa grundlags- regeringsformens 11 kap, 7 §, därdet sägs: fråeor m m "Ingen myndighet, ej hellerriksdagen eller kommuns beslutande organ, fårbestämma, hur förvaltningsmyndighet skall i särskilt fall besluta i ärende somrör myndighetsutövning mot enskild eller mot kommun eller som rör tillämpningav lag," Förklaringen till att svensk förvaltning är långtsjälvständigare än sina motsvarigheter i flertalet andra länder får sökas i ettäldre förfallningsideal, som återspeglar en situafion där förvaltningensuppgifter främst gällde myndighetsutövning i egentlig mening. Men - jag medgerdet, och det vill jag särskilt understryka - vet vi all myndigheternainte kan begränsa sig till ett passivt tillämpande av gällande lagar. har lagts viktiga politiska funktioner, och därför är det viktigtalt frågor av den typ som diskuteras i förvallningsutredningens framlagdabetänkande - politisk styrning, administrativ självständighet - lyfts fram idebatten. Jag menar all utredningen bekräftar att den offentliga sektorn harökat i volym och komplexitet, och den offentliga planeringen och regleringenhar på många områden fåll en vidgad räckvidd. reses de frågor som bl.a. var inne på kring de förtroendevaldas reella kompetens attstyra den offentliga sektorn och kring förvaltningens demokratiska legitimitet. Utredningens ordförande, min tidigarekonslitulionsutskollskollega , har i en lemperamentsfullartikel i påpekat att del inte är fel på den konstitutionellakostymen; den är stor nog. Felet är all regering och riksdag i sin blygsamhetinte förmått växa in i den för alt ta sill ansvar. Jag vill gärna understrykaatt de här frågorna i framliden måste bli föremål för ett ökat intresse. Del äralltså fråga om ett ökat engagemang från folkstyrelsens sida. Dettasammanhänger med den del av förvaltningens uppgifter som har vuxit kraftigtunder senare tid i samband med den offentliga sektorns tillväxt. Här måstepolitikern la sitt ansvar. Som utskottet påpekar kommer frågan efterförvaltningsutredningens kartläggning alt föras vidare, bl. a. i den s. k.verksledningsulredningen. I en motion från vpk, som talade om,framförs krav på en särskild medborgarkommission för att övervaka fri- ochrättighetsreglernas tillämpning. Utskottet avvisar dessa krav med hänvisningtill den praktiska bedömningen, all del inte finns behov av en översyn i deformer motionärerna förespråkar. Däremot bejakar jag givetvis alt de problemsom aktualiserat ägnas ökad uppmärksamhet. Jag vill emellertidhänvisa till att flera utredningar pågår. Vi har att emotse yttrandefrihetsutredningensutomordentligt vikliga belänkande, som kommer alt läggas fram , ochden debatt som väntas följa i dess spår. I del förflutna har vi två fri- ochrättighetsutredningar med femparfirepresentation, tillkomna efter beställningjust från konstilulionsutskottet. Lägg till detta den JO- utredning som tillsatts och i vilken Svenssonär en av medlemmarna. Jag menar all del ulan tvivel finns en risk för att en medborgarkommissioninte skulle bli ett instrument för att åstadkomma sådana snabba förändringarsom kan synas önskvärda, ulan i stället en utredningssump dit alla reformkravhänvisas. En kommission kan lika väl som en lagregel bH en papperstiger. Vad gäller de borgerliga kraven på förstärktgrundlagsskydd för egendomsrätten samt närings- och yrkesfrihelen kan ingensäga att dessa har negligerats under förarbetet eller av de särskildautredningar som har arbetat grundlagsbeslut. Den gällanderegleringen har genomförts i stor enighet, och det lyder på all vi har kommitfram fill den gemensamma nämnare som är möjlig all uppnå, som den ärbrett parlamentariskt förankrad. I fråga om egendomsskyddet är de nuvarandegrundlagsreglerna grundade på två parlamentariska utredningar och påriksdagsbeslut efter partiledarför-handlingar. Beträffande närings- ochyrkesfrihelen vill jag säga att jag minns hur ingående vi som fillhörde HjalmarMehrs utredning analyserade frågan. Vi kom fram fill att en grundlagsregelskulle bli meningslös på grund av omfattningen av de inskränkningar i skyddetsom måste göras. Särskilt betänkHgt är, alt om man ändock skulle göra en sådandiffus grundlagsregel, förde man in i RF en lagtext som på grund av de många undantagensänker nivån på dess tillämpningsområde. Denna skepsis mot alt föra in detta ien grundlag kan jag spåra också i reservationen, som svävar på målet på denpunkten. Jag kan i del fallet notera en positiv influens från mittenparfierna,som den här gången går samman med . vill jag i anslutning fill dessa motioneråterknyta till vad jag inledningsvis sade om den folksuveränitetsprincip vårförfattning bygger på. Del är tydligt att rätlighelsregleringen i grundlag iåtskilliga fall måste öppna möjligheter till begränsningar. Här vill jag citeraur det betänkande som framlades av fri- och rättighetsulredning: "Rätlighelsreglerna får med andra ord inte leda tiUhinder för den ordinära lagstiftningen, dvs, för lagstiftning som är naturlig iett folkslyrt samhälle som skydd för vikliga enskilda och allmänna intresseneller som led i en fortgående social och ekonomisk reformverksamhet. Ett annatsätt alt uttrycka saken är all man måste slå vakt om majoritetsprincipen, somär grundläggande för ett demokratiskt politiskt syslem. Denna princip kanbeskrivas så all den majoritet i som har utkristalliserats genom ettval skall kunna med ansvar inför väljarna fatta de beslut som vid varjetillfälle anses bäst gagna samhället. Ett annat krav som måste kunna ställas på enrätlighetsreglering i grundlag är all politisk makt inte får föras över tillicke-politiska organ, t, ex, domstolarna, I samband med detta slår alldomstolarnas sammansättning inte får politiseras. Ettriktmärke bör, slulHgen, vara alt grundlagsreglerna om fri- och Vissa grundlagsfrågor, m. m. Vissa grundlagsfrågor, m. m. rättigheterär så utformade all den politiska diskttssionen i sakfrågor inte belastas avjuridiska tvistigheler. ' Jag vill med detta yrka bifall till utskottets hemställanpå samtliga punkter, kommer senare all redovisa vår uppfattningi kollekliv-anslutningsfrågan, 24 () replik: Låt mig säga till attregleringen av fri- och rättigheterna ingalunda har, som han påstår, genomförtsi full enighet. När det gäller t. ex. egendomsskyddet och - för all la ettkonkret exempel inom den sfären - förstärkt skydd vid expropriation har dettvärtom varit så, att exempelvis vi från moderat sida haft avvikande meningunder nästan hela beredningsprocessen i samband med grundlagarna. Vi harreserverat oss, och vi har i enlighet därmed debatterat och voterat här ikammaren. Även från andra partiers sida har man haft en annan syn på dessafrågor än den som företräds av socialdemokraterna. Jag vill dessutom, herr talman, peka på del som också harhänt - och som icke nämner - nämligen att de facto harblivit fällt i . Vi har undertecknat konventionen om mänskligarättigheter av , och har fällts påjust den punkt som berör egendomsskyddet och som alltså är direkt relateradtill del vi diskuterar . Delta om något visar väl att del finns anledningall la upp frågan till förnyad behandling. är förvisso ickekänd för all fälla medlemsländerna på lösa boliner, utan har av internationellajurister karakteriserats som försiktig i sin dömande verksamhet. När nuSverige har fällts får man utgå från att domstolen har haft skäl för detta, ochdå tycker jag alt den naturliga slutsatsen är all vi bör vidta de förändringarpå del här området som behövs. 25JÖRN (vpk) replik: