prot · G709153 · 1983-12-31 00:00:00 — Vi anvisade förslaget att höjabensinskatten - vilket hade drabbat alla - eller att höja någon annan skatt,men det var fullkomligt omöjligt för att acceptera detta. Därförvar det en påtagligt stor skillnad mellan ord och handling i - ochf. ö. även i det andra mittenpartiets - uppträdande. Att man nu efteråt kommeroch säger att det var ett dåligt resultat av förhandUngama har jag svårt attacceptera. Jagvill också avvisa ett påstående som har förekommit i denna debatt, nämligen attdet skulle ha varit omotiverat att regeringen lade fram förslag omhöjning av försvarsanslaget och höjning av biståndsanslaget. Jaganser att vår säkerhetspoUtik och vår biståndspoUtik båda har ettfredsbevarande syfte: vår säkerhets- och försvarspolitik med det omedelbaraintresset att skydda vårt eget land mot angrepp och uppehålla freden här; vårbiståndspoUtik genom att minska förutsättningar för kriser och krig iu-länderna. Sådana kriser och krig har alltid en tendens att genomstormaktsinblandning kunna sprida sig och få sina mest katastrofala följderkanske i . Om man inte inser att det finns ett samband mellan bistånds-och fredspolitik, då har man gått miste om en väsentlig del av bakgmnden tillatt vi bör driva biståndspolitiken så starkt och varför den bör vara förknippadmed övriga delar av vår utrikespolitik. När det så slutligen gäller u-krediterna viU jagsäga följande. Vi har ett behov av exportintäkter. Vi hade för ungefär två årsedan ett underskott i vår bytesbalans på 22 miljarder. Vi räknar nu med att iår nästan få balans. Det betyder att vi kan börja se fram mot en situation därvåra exportintäkter är tillräckliga för att betala aU import, u-hjälpen ochräntoma på de stora skulder staten ådrog sig . Detbetyder emellertid också att vi måste ta betah för det vi säljer. Vi går inteut och konkurrerar med varierande kreditvillkor - utom i de fall där det finnsett biståndsändamål. Då får det betalas över biståndsanslaget, inte genom attvi bedriver bistånd också på någon annan post i statens budget. Blandde särskilda länder som kan komma i fråga för krediter men inte gåvobistånd kanjag nämna nordafrikanska stater som , och . De befinnersig på en sådan utvecklingsnivå att vi inte anser gåvobistånd nödvändigt.Däremot menar vi att de bör kunna ges krediter på rimliga villkor - och det ären förutsättning för att de skall kunna handla av oss. Förstevice talmannen anmälde att och anhållit atttill protokollet få antecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. 57 (): Först vUl jag korrigera en uppgift som utrikesministern just lämnade,nämligen att det i det betänkande som vi nu behandlar bara skulle finnasenighet mellan de borgerliga partierna på en punkt. Det är reservationerna 8,11,12 och 29. Avdebatten drar jag också den slutsatsen att vi får arbeta med en ny doktrin,nämligen doktrinen att en biståndspolitisk kris icke kan drabba , endastländer som mottar bistånd. Vi ger vårt bistånd - även om utfallet blir som iTanzania. medgav utrikesministern att det svenskabiståndet till icke hade medverkat till ökad demokrati i landet. "Densvenska u-hjälpsdebatten har - med tiden fått något vilset och trångt översig. Den begränsar sig gärna till frågor om den svenska biståndspolitikenspraktiska utformning men berör inte så ofta de principer hjälpen bygger på ochännu mindre de övergripande problemen: u-landspolitiken i stort." Detta omdömefälls av i en artikel i . StureLinnérs omdöme till trots har den svenska u-hjälpspolitiken inte lämnatsopåverkad av den internationella, på gjorda erfarenheter grundade debatten. Denutvecklingsoptimism som rådde under u-hjälpens två första årtionden prägladesav en tro på framgång genom industrialisering och ökat internationelltvaruutbyte. , inne i det tredje utveckUngsårtiondet, pågår en märkbarförskjutning mot en satsning på de fattigaste folkens egna basbehov. Dennarörelse återfinns även i behandlingen av den internationellautveckUngsstrategin för FN:s nu löpande, tredje utvecklingsårtionde. Sommålsättning för denna gäller bl. Lima-deklaration, enligt vilkenu-länderna skall svara för av världens industriproduktion - enmålsättning som har varit och är diskuterad. En särskild kommitté skall under1984 se över möjUgheterna till utvecklingsstrategins genomförande. Enligt FN:sgeneralförsamlings resolution 38/152 skall översynen fastställa orsakerna tillatt IDS målsättningar inte uppnåtts och "genomföra den anpassning,intensifiering eller omformulering av de åtgärder, som förutsetts i strategin,i syfte att effektivt bidra till utveckUng". Denförändrade synen på utvecklingshjälpens inriktning präglas av storsamstämmighet mellan utredare, experter och forskare. Jag skall, fm talman, genågra exempel härpå i sammanfattningens form. Genomgående är hur betoningenläggs på jordbrukets, och i dess förlängning, den areella produktionensutveckling. 1979års nobelpristagare i ekonomi, , anser som viktigast attjordbrukets produktivitet förbättras i tredje världen - endast därigenom kandess relationer till i-länderna förbättras. Arbetet härmed är långt ochmödosamt, betonar , men av grundläggande betydelse för utvecklingen av detegna landets näringsliv. säger: "Jordbruket måste kunna produceraett överskott av livsmedel och råvaror som skall konsumeras i den industriellasektorn, och det är välståndet hos bönderna som gör det möjligt för dem attvara en marknad för industrins produkter." - Detta är en sanning somkineserna arbetar efter. Den egyptiskeu-Iandsforskaren betonar att grunden för Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. utveckling måste varanationella ansträngningar. Ekonomier skall byggas upp gradvis, och detta bör,enligt , ske genom utveckling av jordbruk som bakom sig får enstödindustri. Brandtrapportenav anser att industrialisering ej ensamt kan avskaffa fattigdom. Det måsteockså till en bred satsning på arbetsintensivt jordbmk med ökadlivsmedelsproduktion i själva. Denprincipiella inställning som anförda exempel redovisar kan även uppfattas vararegeringens. På s. 41 i bil. 5, proposition 1983/84:100 uttalas:"Landsbygdsutveckling i form av resurstillväxt för de fattiga harfortfarande högsta prioritet inom det svenska biståndet." Dennauttalade prioritering har dock ännu inte i någon högre grad påverkatfördelningen av biståndsmedlen. Av svenskt bilateralt bistånd går endast 13 %till jordbmkssektom. Tre fjärdedelar av anslaget går till andra områden förekonomisk tillväxt, såsom industrier, kraftverk, kommunikation och importstöd. Dennadisproportion mellan hjälp av högsta prioritet och av lägre prioritet är ettuttryck för bristande flexibilitet i vår biståndspolitik. I debatten har vifrån moderat håll påtalat detta och framhålUt det nödvändiga i att anpassa vårtbistånds inriktning till utvecklingeris krav. Denna uppfattning framför vi ävennu i ett antal reservationer till utrikesutskottets betänkande 1983/84:15. JagskaU här närmare beröra dem som har anknytning tiU områdena areeU produktion,vattenförsörjning och naturkapitalets bevarande och utveckling. Hithörandefrågor behandlas i fyra gemensamma borgerliga reservationer, nr 8, 11, 12 och29, samt ett särskilt yttrande, nr 2. Behovetav ökad flexibilitet i det svenska biståndet tas upp i motionema 534, 765,966och 1173.1 dessa pekas på den brist på flexibilitet som inryms i det stelalandprogrammeringssystemet. Utskottsmajoriteten delar uppfattningen attprojektbistånd ofta ger större flexibilitet för givarlandet, men framhållersamtidigt att landprogrammeringens syfte är att ge mottagarlandet ökadflexibilitet. Motionerna avstyrks därmed. Motiveringenhar föga bärkraft, inte minst med erfarenhet av hur vissa biståndsländer,exempelvis , införlivar stödet i sin egen ekonomi och råkar in i ettallt djupare beroendeförhållande tiU givarlandet. Därmed försämrasmöjligheterna till konsekventa, långsiktiga utvecklingsinsatser, ochflexibiliteten förefinns endast inom ramen för kortsiktiga nödlösningar.Verkningar av detta slag redovisar bl. a. , professor i u-ländemasekonomi vid . Han har därvid somreferensobjekt. Till Baners huvudteser hör att centralplanering inte är enfömtsättning för ekonomisk utveckling utan snarare har en fördröjande effektsamt vidare att u-hjälp sällan når ut tiU de mest behövande utan i ställetbidrar till felaktig planering och hämmar den egna företagsamheten. Reservationemanr 11,12 och 29 innehåller avsnitt som berör naturtesurs-och miljöfrågor.BakomUggande motioner avstyrks av utskottsmajoriteten. Ireservation 11 framhålls bl. a. möjligheten av att i biståndet använda svenskkompetens på miljöområdet samt att u-hjälpen långsiktigt bör inriktas på att återställaoch bygga upp förödda naturkapital. Utskottsmajo riteten gUder förbi dessa frågeställningar och nöjer sig med att konstatera att hjälpen skall ges utifrån egna behov och att strävan efter ökat återflöde ej är ett mål i sig. Reservation12 om en begränsad biståndsutredning tar upp prioritering av bistånd sommotverkar pågående förstöring av naturmiljön samt påtalar behovet av ensystematisk forskning och dokumentation kring underutveck-Ung och globalmiljöförstöring. Utskottsmajoriteten finner ej att behov av en utredningföreligger, utan fastslår att principerna för svenskt utvecklingssamarbeteligger fast och att dessa principer ej hindrar en fortgående anpassning tillgjorda erfarenheter och nya behov. Sammasnäva behandling får motionerna 534, 966,1173, 530 och 616 med förslag omåterinrättande av en särskild anslagspost för miljö- och markvård samt energi.Utskottsmajoriteten konstaterar helt kort att tyngdpunkten för denna hjälpligger inom landprogrammen. Sammanfattningsvis blir intrycket av den socialdemokratiskabiståndspoUtiken att den präglas av en konservatism som utgör ett hinder förflexibiUtet och nytänkande. Ej minst gäller detta på miljöområdet, däromedelbara åtgärder krävs för att komma till rätta med den enormanaturförstörelse som pågår och som ger globala återverkningar. Dennamotsträvighet mot nytänkande kommer fram i behandlingen av min motion 1552.Utskottet har givit den en ingående behandling, för vilket jag tackar, menstannar vid att tiU hälften anse den besvarad, medan återstående två yrkandenavstyrks. Detta avstyrkande är anledningen till mitt särskilda yttrande nr 2.Utöver vad som i detta anförs vill jag här något beröra utskottets motivering. Utskottetsäger sig ej "ha tillräckligt underlag för att föreslå en sådan särskildforskning om sambandet mellan vegetation och nederbördsklimat". Imin motion lägger jag fram konkreta siffror på detta samband, siffror som visarpå drastiskt sänkta nederbördstal på grund av bortfall av transpirationsfuktighetpå gmnd av förändringar av vegetationstäcket. Runtom i världen fortsätter människan att föröda vegetationstäcket, ej minst genomskogsskövling och då företrädesvis i . Enligt FAO:s uppskattningarhar hälften av jordens skogar försvunnit . Brasilienstropiska regnskogar avverkas med en hastighet av per år.Araucariaskogarna i söder är försvunna. Samma öde hotar den brasilianskasavannen, där avskogningen sker mycket snabbare än i Amazo-nas regnskogar. Enligtvad som har påvisats, av Salati återbördar regnskogen av, nederbörden tillatmosfären. Enavverkning av regnskogen innebär enligt . Lutzenberger en , regionalklimatförändring med global återverkan. Ökenspridningenssamband med vegetationsförstörelse genom överbetning, överodling, vedtäkt ochavskogning är fullt klarlagd. Som följd härav sker en omfattande jordflykt.Största transporten äger rum i den s. k. afro-atlantiska stoftplymen frånSahara och västemt över till Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. och Amerika.Sommaren 1974 drev ca jordstoff ut överAtlanten i flera pulser. Jagvill fråga utskottets talesman: uppräknade exempel inte tillräckligtunderlag för att ge stöd åt fortsatt forskning rörande sambandet mellanvegetation och nederbördsklimat samt till att finna vägar att i internationellsamverkan skydda, återställa och vidareutveckla vegetationen? Vidare: Är intepåtalade problem av den angelägenhetsgrad och tyngd att de kan föranleda enöversyn av svenska biståndsfunktioner, dessas flexibilitet och förmåga tillutvecklingsfrämjande plangenomföranden, allt inom ramen för de gmndläggandefyra biståndsmålen? 58 (): Det har redan framhållits av utskottets ordförande att omfattningen avdet biståndspolitiska betänkandet även har tvingat fram en uppdelning påolika delområden mellan utskottets företrädare. Jagkommer för min del att uppehålla mig vid katastrofbiståndet, anslagen till deenskilda organisationerna. Kyrkornas världsråd och anslaget till SAREC. Dessafrågor har föranlett reservationerna 9, 24, 25, 26,27, 34 och 42. Åretsbudgetprövning av statsutgiftema blev genomgående mycket hård men beträffandebiståndsanslagen har dock tilläggsproposition 154, som lämnades efter den storabudgetpropositionen , givit ett något större manövemtrymme än vad somgällt övriga områden. I proposition 154anvisades 300 milj. kr. utöver vad som föreslogs . Dessaytterligare 300 milj. kr. föreslås fördelas så att en tredjedel, dvs. 100 milj.kr., skaU utgå tiU katastrofhjälpen, som därmed ökar tiU 360 milj. kr. Dettapåslag har motiverats med de mycket svåra försörjningsproblemen, som i ökadutsträckning främst drabbat befolkningen i vissa . Det harutrikesministern alldeles här i talarstolen uppehållit sig vid.Katastrofhjälpens uppgift är ju att tillgodose de omedelbara hjälpbehoven. Genomdenna ökning tillmötesgår man de krav som framförts i vissa motioner, ochdärför återstår det nu för kammaren att under denna punkt ta ställning tillendast två reservationer. Moderaternauttalar i en reservation farhågor för att de enskilda länder som mottarreguljärt bistånd dessutom skiille kunna påräkna visst påslag urkatastrofposten. vänder sig mot detta. Utskottsmajoritetenunderstryker däremot med stor tydlighet att huvudsyftet med den nuvarandelandprogrammeringen är att mottagarländema bör tillförsäkras en vissplaneringstrygghet med de anslag som de väntas förfoga över. Det kan nämligenihte vara rimligt att ett katastrofdrabbat land skall behöva ta i anspråk detreguljära anslaget för att iriöta sådana exceptionella förhållanden, menarmajoriteten. Därför finner utskottets majoritet det inte onaturligt att vissareservationer kan uppkomma. Dessutomunderstryks att i ett tidigare uttalande (utrikesutskottetsbetänkande /80:20) fastslagit att katastrofposten inte får användas så att inriktningen ochomfattningen av de av fastställda biståndsinsatserna i någonavsevärd mån förändras. Föratt vara ännu tydligare tillägger utskottet i det betänkande som vi nubehandlar: "Insatser som varit möjliga att förutse och planera bör sålångt det är möjligt belasta de för ändamålet avsedda anslagsposterna och somregel inte katastrofposten." Mot denna bakgmnd avstyrksdärför yrkande i denna del. Vpkbegär i sin reservation att katastrofposten begränsas till 285 milj. kr. iStäUet för de 360 milj. kr. som utskottsmajoriteten föreslår. Vpkyrkar därför att det belopp som på detta sätt blir tillgängligt i stället omfördelastill förmån för enskilda länder. Utskottsmajoriteten,som delar departementschefens syn på världssvältens aktuella problem, anseratt regeringens förslag angående katastrofbiståndet är väl motiverat. Därföryrkar utskottet avslag på denna vpk-motion. Beträffandede enskilda organisationernas verksamhet är det ett känt faktumatt dessa spelar en mycket aktiv och uppskattad roll i kampen mot nöden iutvecklingsländerna. Det har bekräftats tidigare i dagens debatt. Besöki olika utvecklingsländer ger många bevis på vad detta arbete betyder. Detgäller insatser som görs av människor med en okuvlig idealitet. Dessainsatser har onekligen varit banbrytande, och statsmakterna har mycketpåtagligt visat sitt intresse och sin uppskattning genom att bevilja alltstörte anslag för denna verksamhet. Utskotteterinrar i sitt betänkande om att de enskilda organisationernas andel av dettotala biståndet under de gångna tio åren har fördubblats. Därtill skall läggasde stora belopp ur katastrofposten och anslagsposterna för humanitärt samarbetesom i praktiken utbetalats via de enskUda organisatio-nema. Iårets budgetproposition föreslås nu att anslaget till de enskilda organisationernaökas från f. n. 215 milj. kr. tiU 250 milj. kr. Det är alltså ett påslag med 35milj. Det innebär en betydligt kraftigare ökning av detta anslag jämförtmed flertalet andra anslag i budgetförslaget. Trotsden föreslagna ökningen under ett enda budgetår och trots det aktuellabudgetläget föreligger ett antal reservationer från borgerligt håll i dettabetänkande, i vilka man yrkar på ännu kraftigare höjningar. I. moderatemasreservation nr 24 föreslås således en höjning, utöver regeringens förslag, medytteriigare 10 milj. kr. Icenterreservationen nr 25 föreslås en ökning med ytterligare 50 milj. kr.,utöver de 250 milj. kr. som regeringen och utskottsmajoriteten föreslår. Ianslutning till reservanternas förslag om ytterligare medel framhållerutskottets majoritet att "det finns gränser för hur snabbt det är lämpUgtatt öka biståndet via enskilda organisationer". Föregen del utgår jag från att även solen har sina fläckar. Det är därför klartolämpligt att öka anslagen i sådan takt att de anslagsbeviljande organen intepå ett tillfredsställande sätt kan följa utvecklingen på detta område. Vihanterar ju i denna kammare svenska folkets skattemedel. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. borgerliga reservationen nr 9 uttrycks i allmänna ordalag önskemålet omökad satsning på de enskilda organisationerna. Reservanterna anser att denfrågan borde behandlas av en ny biståndspolitisk utredning. Eftersom kravet påen ny biståndspolitisk utredning har tagits upp av såväl utrikesministern somutskottets ordförande har jag inte anledning att gå in på detta spörsmål. Däremotvill jag rikta uppmärksamhet på utskottets uttalande beträffande, behovet av enöversyn beträffande de enskilda organisationernas kapacitet att ta emot bidragför biståndsändamål från staten. Vi anser det angeläget att en sådan analyskommer till stånd. Utskottsmajoritetenanser att genom en sådan översyn kan de oUka synpunkter som framförts i denämna motionerna bli föremål för en mer ingående behandling. Idetta sammanhang vill jag också rikta uppmärksamheten på det särskilda yttrandesom , , har lämnat i anslutning till utskottetsutlåtande. Detgäller yttrande nr 6 som behandlar frågan om en fond för frivilligaorganisationer. Dettamärkliga förslag har sitt urspmng i folkpartimotionen 534, där det föreslås ensärskild fond finansierad av biståndsmedel. Denna fond skulle ge stöd tillorganisationer som verkar för en demokratisk samhällsutveckling, rösträtt ochföreningsfrihet, föreslår motionärerna. Dettaär en vacker tanke, men har inte ens gjort ett försök attutveckla hur denna fond skall hanteras i utvecklingsländer med helt skilda fömtsättningar.De ofullgångna tankarna har därför inte kunnat få någon anslutning i utskottet.Frågetecknen är alltför många och av både principiell och administrativ natur,vilket gör att förslagsställama avstår från att ställa detta förslag underkammarens prövning. Iett något hjälplöst försök här här i talarstolenifrågasatt om utskottsmajoritetens kallsinnighet till suddigaförslag skulle bottna i att vi andra inte skulle vilja ha en demokratiskutveckling i dessa länder. När för ned debatten på dennaöverraskande låga nivå, förklarar det att han blivit helt ensam i utskottet idenna fråga. Han borde ha besparat kammaren denna fula plump i protokollet. Meddessa kommentarer yrkar jag bifall till utskottets förslag även på dessapunkter. gemensamma reservationen nr 34 föreslår och attbiståndsmedel bör beviljas till Kyrkornas världsråd för den "verksamhetsom är inriktad på information och projekt om mänskliga rättigheter, nedrustningoch fred i ", som det heter i skrivningen. Utskottetuttrycker sin uppskattning av det arbete som Kyrkornas världsråd utför på dettaområde men framhåller att det måste vara SIDA:s uppgift att koncentrera sinainsatser på egentligt utvecklingsarbete. Därför avstyrker utskottet motionen idenna del. meUanKyrkornas världsråd och SIDA löper ut och skall nu förnyas. Enligtvad utskottet inhämtat kommer fredsdelen att uteslutas och avtalet kommer attkoncentreras till mer närliggande, konkreta biståndsinsatser förutvecklingsländerna. Slutligen några ord om detforskningsarbete som bedrivs av SAREC. Imotion 1553 från moderata samlingspartiet yrkas på att en prioritering bör skeav den forskning som är inriktad på egna naturresurser. Utskotteterinrar i sitt betänkande om att SAREC har sin uppmärksamhet riktad på dessafrågor. Utskottet framhåller vidare att samordning mellan SIDA och SAREC skerfortlöpande men anser det ändå önskvärt att en ökad uppmärksamhet ägnassamordningsfrågorna inom de berörda forskningsområdena. Utskottetföreslår därför att regeringen företar en översyn av SAREC:s verksamhet. Syftetbör vara att klarlägga om det finns behov av ytterligare koncentration avinsatserna till de områden som ter sig mest angelägna för fortsatt svensktutvecklingsbistånd. Utskottetförväntar sig därför att resultatet av regeringens överväganden skall kunnaföreläggas redan genom nästa budgetproposition. Vpkyrkar i motion nr 1556 att ytterligare 5 milj. kr. utöver regeringens förslaganslås för forskning på massmedia- och kommunikationsområdet till stöd föroberoende nyhetsbyråer i . Utskottsmajoriteten anser att dessa syftenbäst tillgodoses genom att egen kapacitet byggs upp på dettaområde. Utskotteterinrar vidare om att har lämnat bistånd med 600 milj. kr.på massmediaområdet där utbyggnaden av telekommunikationer intagit en centralplats. Underdet gångna året har dessutom en arbetsgmpp som tillsatts av regeringen framlagtförslag till riktlinjer på de områden som berörs i motionen. En av dennaarbetsgmpps slutsatser är att finansieringen av det bilaterala mediebiståndetbör gå över landramama och lämnas över SIDA. Någon ytterligaremedelstilldelning till SAREC är därför inte motiverad. Med denna motiveringavstyrks motionen. Med hänvisning till vad jag anfört i anslutning till de olika punktemajag behandlat i mitt inlägg yrkar jag bifall till utrikesutskottets hemställani dess helhet. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. 59 (): När regeringen lade fram sitt förslag om neddragning avenprocentsmålet när det gäller vårt u-landsbistånd blev reaktionen blandsvenska folket oerhört kraftig. Ideella organisationer, kvinno- och ungdomsorganisationeroch kyrkorna opponerade sig på olika sätt. Denna manifestation från vårt folkgav oss besked om den starka känsla för och vilja till solidaritet som finnshos vårt folk. Det är väldigt bra att veta att människorna i vårt samhällekände och känner ett så stort ansvar för medmänniskor i u-ländema. De kännerett större ansvar än socialdemokraterna. Detär ju ändå positivt att regeringen lagt sin tilläggsproposition, även om denorsakat formella och tekniska problem. är det dock en gåta Internationelltutvecklingssamarbete m. m. att regeringen inte höjtanslaget så mycket att man nått upp till enprocentsmålet. Socialdemokraternafår i denna fråga stöd av , och de båda partierna visar sin bristandesolidaritet gentemot folk. Som centerpartist känner jag glädje överatt centerrörelsen inte sviktar när det gäller den internationellasolidariteten. Vi står fast vid enprocentsmålet. Den utfästelsen har vi gjorttidigare, och den är alltför värdefull för att spolieras. Vi har också behövtenprocentsmålet som gmnd för att i internationella sammanhang med styrka ochengagemang kunna agitera för ökat bistånd från andra länder. Detär häpnadsväckande att socialdemokraterna tar detta steg tillbaka.Färdriktningen för vårt bistånd måste ju vara åt rakt motsatt håll. Här står vioch diskuterar en nedskärning av biståndet, när vi i stället borde diskutera enökning - men det görs inte. Skall vi kunna medverka till fred och rättvisa ivärlden måste vi sträva mot en global utjämning.