prot · G709155 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:155 Förhandlingarna leddes till en början av andre vicetalmannen. 1 § Justerades protokollen för den 17innevarande månad. 2 § Förlängning av skall om inte annat beslutas avslutas senast den31 maj. I 1 kap. 4 § RO stadgas att om synnerliga skälföreligger kan förlänga , dock längst t. o. m. . Vid sammanträde har talmanskonferensen medhänsyn till lämnade upplysningar om den väntade arbetsbelastningen i riksmötetsslutskede ansett att synnerliga skäl föreligger att förlänga /84och tillstyrkt att det får pågå längst-1, o. m. . Kammaren beslöt att fickpågå längst t.o.m. . 3 § Föredrogs och hänvisades Motionerna 1983/84:2974och 2975 till justitieutskottet 4 § Föredrogs försvarsutskottets betänkanden 1983/84:20om det militära försvarets fortsatta utveckling, m. m. 1983/84:100 delvis och 1983/84:112) samt 1983/84:21 omtotalförsvarets ledning och samordning i samtinformationsberedskapen m.m. (prop. 1983/84:166). Det militära försvarets fortsatta utveckling, m. m. Försvarsutskottetsbetänkanden 20 och 21 kommer att behandlas i tur och ordning. Voteringarna ägerrum i ett sammanhang efter avslutad debatt. Förstupptas alltså försvarsutskottets betänkande 20 om det militära försvaretsfortsatta utveckling, m. m. Ifråga om detta betänkande hålls gemensam överläggning för samtiiga punkter. Detmilitära försvarets fortsatta utveckling, m. m. Anf.3 i (c): Jag hade tänkt att i denna arla morgonstund inleda debatten med frågorkring den svenska säkerhets- och försvarspoUtiken. Denfördjupade spänningen mellan supermakterna har fortsatt att präglasäkerhetspolitiken under det år som gått. Det finns små tecken på vilja tillatt återuppta en meningsfull dialog. I stället råder en stämning av akutapolitiska motsättningar mellan supermakterna med en skarp retoriskkonfrontation, grundad på ömsesidig och djupt förankrad misstänksamhet blandledarna i och . Förhållandetmellan supermakterna sätter sin prägel på hela det internationella klimatet.Eftersom supermakterna uppfattar sina intressen som direkt berörda i många avde pågående regionala och lokala konflikterna i världen, kan även geografisktbegränsade oroligheter få vittomfattande säkerhetspolitiska konsekvenser. Försvarsministernframhåller att den tilltagande användningen av våld på olika håll i världeninger oro. Den minskade respekten för folkrätten och principer haråtföljts av ett alltmer öppet åsidosättande av FN:s uttalade vilja.Organisationens generalsekreterare har varnat för att medlemsländerna genomatt avlägsna sig från stadgans normer och förpliktelser närmar sig en nyinternationell anarki. Ett stärkande av FN:s roll som instrument för kollektivsäkerhet är därför ytterst angeläget. Kapprustningenhar fortsatt i ett uppdrivet tempo, medan praktiskt taget inga framsteg ännugj.orts i rustningskontrolls- och nedrustningsfrågor av central betydelse. Denväxande fredsrörelsen är här en sund reaktion mot regeringarnas oförmåga attbryta de etablerade rustningsmönstrens onda cirkel. Huvudansvaret för deuteblivna resultaten i nedrustningsarbetet får enligt mening bäras avde båda supermakterna. Detnordiska området har vuxit i strategisk betydelse. Denökning i sig av den militära aktiviteten i det nordiska området som har ägt rumpå båda sidor bör ses som ett led i supermakternas bevakande av sina globalaintressen och som en del av den strategiska maktbalansen dem. Den börenligt vår uppfattning, som är samstämmig med regeringens, för den skull inteuppfattas som primärt riktad mot . Utvecklingen kan dock inte undgå attpå olika sätt få återverkningar också för del. Vårt land befinner siginte längre i periferin av stormakternas militärstra- Ett ytterligare tecken på detta är att territoriumunder senare år har utsatts för ett stort antal grova kränkningar av främmandeubåtar och anhan undervattensverksamhet. Idet sammanhanget vill jag ta upp det särskilda yttrande som vi har gjort fråncenterns sida beträffande sätt att följa den tekniska utvecklingen ivår omvärld. Vi anser att kritik med fog kan riktas mot det sätt varpå manföljt den internationella utvecklingen. Vi anser att denna uppföljning under desenaste årtiondena klart har brustit bl. a. vad gäUer stormakternas UtveckUngav undervattensverksamhet. De upprepade ubåtsincidenterna visar att Sverigeinte har haft förmågan att upptäcka och dra slutsatser av den snabbateknologiska utveckhngen på detta område. Här krävs en skärpning. Respektenför var säkerhetspolitiska linje kräver att vi redan i fredstid ingriper medstörsta fasthet mot kränkningar av vårt territorium. Skärpta regler föringripande mot främmande ubåtar har införts den 1 juU 1983. Betydande resurserhar anslagits för att påskynda en förstärkning av ubåtsskyddet. Därmed kommervår förmåga att ingripa mot främmande ubåtar stadigt att höjas. Det är vårskyldighet och vår bestämda föresats att med alla till buds stående medel hävdaSveriges territoriella integritet, uttalar försvarsministern. Vi delar dennauppfattning. Detär ett globalt intresse att reducera kärnvapnens roll i stormakternasrelationer. I de nordiska länderna finns inte några kärnvapen. Det är viktigtatt detta läge består. har uttalat att vi bör verka för enöverenskommelse som gör till en kärnvapenfri zon. Syftet med ett sådantzonarrangemang är att minska kärnvapenhotet mot det nordiska, området. Detär också viktigt att i internationella organ noga och starkt kritisktföljer den utveckling som är på gång beträffande prov med strål- och rymdvapen.Detta är ytterligare ett steg i upprustningen. Densäkerhetspolitiska debatt som förts i ingerstark förundran. Trotsatt vi i är eniga om säkerhetspolitikens inriktning, framställs säkerhetspolitiken som om vi inte vore det och som om den var ett led i den svenska inrikesdebatten. På den punkten är jag kritisk mot statsminister sätt att blanda ihop egna verksamheter med landets. . . Påsamma sätt är jag kritisk mot vissa moderaters sätt att använda säkerhetspoUtikenför inrikes bruk. Moderater och socialdemokrater borde i större utsträckningfundera över vilket som är bäst för landet innan man ger sig ut på detta såkänsliga område. Détär också viktigt att utrikesnämnden används på ett sådant sättatt man återigen kan föra förtroliga samtal där. blir ju inte mertrovärdigt utomlands för att vi för den säkerhetspolitiska debatten på det sättsom har skett på . Enligt1982 års försvarsbeslut formas säkerhetspolitiken genom samverkan meUanutrikespoUtiken, försvarspolitiken, vår politik i internationella Det militära försvarets fortsatta utveckling, m. m. Det militära försvarets fortsatta utveckling, m. m. nedrustningsfrågor,handelspolitiken och biståndspolitiken. För att den svenska säkerhetspolitiken skall varatrovärdig och realistisk måste den - vid sidan av andra säkerpolitiska medel -stödjas av ett efter våra förhållanden starkt totalförsvar. Försvarspolitikensyftar till att totalförsvaret vid kriser och konflikter i mellanstormaktsblocken skall ha en sådan styrka, sammansättning och beredskap atthot, påtryckningar eller angrepp mot inte kan bedömas vara lönsamt förnågon. Totalförsvaret har i så fall den önskade fredsbevarande förmågan. Om trots alla ansträngningar att stå utanför ändåblir indraget i ett krig, skall aUa tillgängliga resurser koncentreras på ettkraftfullt försvar och på en poUtik som bevarar landets frihet. Liksom försvarsministern anser att det är tillgång att den svenska nationen står enad kring de säkerhetspolitiskaprinciperna. I försvarsutskottets betänkande kan vi se tydliga bevis påvilken utomordentligt stor betydelse som uppgörelsen mellan deicke-socialistiska partierna och det socialdemokratiska partiet haft för detsvenska neutralitets-försvaret. Det bör tilläggas att regeringen har fått starkt stöd föratt stärka försvaret. Det gäller främst kompensation för den kostnadsfördyringsom doliarkursen, devalvering, innehållen prisreglering m. m. har gett och somhar betytt att försvaret fått försämrad köpkraft. De två senaste orsakerna tillfördyringen är resultatet av den förda socialdemokratiska politiken, vilket mangarna förtiger. Det bör också tilläggas att regeringen på en punkt visatutomordentlig kraftlöshet. Regeringen har nämligen i budgetpropositionen inteanslagit extra medel till försvaret, trots att man redan i november 1983inledde förhandlingar med de icke-socialistiska partierna om extra medel. Det är f. ö. ett mycket märkligt sätt att regera somsocialdemokraterna nu tUlämpar- och det gäller inte bara försvaret. Förstlägger regeringen fram en budgetproposition. Efter någon vecka börjar manfundera över att försvaret skall ha mer pengar och att barnfamiljerna skall hamer pengar. Dessutom är regeringen fräck nog att kräva att deicke-socialistiska partierna skall gå med på extra finansiering, trots att departierna lagt fram förslag på hur de viU finansiera sina egnabudgetförslag. Försvarsbeslutet är på ett sätt historiskt, eftersom detsnart är en så stor försvarsuppgörelse kunde föras i hamn. Denkunde komma till stånd tack vare att man var överens om att sakfrågan varviktig, och man träffade överenskommelsen utan att snegla på kortsiktigapolitiska för- och nackdelar. finns dock en rad problem. Jag tänkerberöra ett som gäller den svenska försvarsmaterieUndustrin. Det inger vissafarhågor att vi kan få bekymmer i många delar av försvarsindustrin. Detär viktigt att vi kan göra vårt eget försvarsmateriel i landet, för att slippabli beroende av utiändska materielleverantörer. Beträffande svensk robotindustri krävs ställningstagandenredan nu, anser vi från sida. Att som socialdemokraterna ochmoderaterna avvakta nästaförsvarsbeslut är att agera alltför passivt. Det kan leda till att vi i framtideninte har kvar en egenutvecklande robotindustri i vårt land utan har satt oss iberoendeställning i förhållande till andra länder. Det är med viss förvåning som jag noterarsocialdemokraternas och passivitet i detta sammanhang. Man frågarsig naturligtvis varför de inte är beredda att slå vakt om den svenskaindustrin. Det är klart att det är med extra förvåning som jag noterarmoderaternas ljumma intresse på denna punkt. Jag tycker att regeringen borde fåi uppdrag att samla svensk robotindustri och ställa myckethårda krav på den, men försöka få en-helhetsbild av den svenskarobotindustrins framtid. Att avvakta nästa försvarsbeslut är en passivitet avstora mått. I en reservation begär vi från sida att riksdagenskall uttala sig för att den framtida fredsorganisationen inom försvaret böromfatta minst en försvarsmyndighet per län eller landskap, något som 1984 årsförsvarskommitté borde få utreda. Med hänsyn till behovet av fortsatta rationaliseringarinom det militära försvaret och mot bakgrund av det faktum attvärnpliktskullarna minskar, är risken överhängande att ytterligareförsvarsmyndigheter måste avvecklas. Den inriktning som dessa förändringar börha på lång sikt skall övervägas av försvarskommitté. Överbefälhavarenhåller nu på att ta fram underlag för sådana bedömningar. Utan en genomtänkt grundsyn påfredsorganisationsutvecklingen kan vissa regioner, utöver de som redan finns,med tiden komma att bli helt utan miUtär myndighet i fredstid. Centerpartietanser att en sådan utveckling medför brister bl. a. i beredskapen i regionenoch när det gäller samarbetet mellan civila och miUtära myndigheter. Mot dennabakgrund anser vi att frågan bör utredas, så att inte ytterligare län blir utanmilitär myndighet. grundinställning är att den framtidafredsorganisationen bör ha en stark koppling till beredskapsfunktionen, vilketär ett ytterligare argument för kravet i.reservation 2. Jag vill, herr talman, med detta yrka bifall tillreservation 2 och i övrigt bifall till utskottets förslag. Det militära försvarets fortsatta utveckling, m. m. 4 (): Varje diskussion om vår säkerhetspolitik har attutgå från en allvarligare bakgrund och en svårare yttre miljö än på åtskilligaår. Anledningen är självfallet att relationerna mellan de båda supermakterna ärmer spänd än någonsin sedan det dagar. Den ökade misstron harlett till kraftig upprustning och har nästan helt stoppat förhandlingar omrustningsbegränsningar, särskilt i fråga om kärnvapen. Många små länder känner av detta försämradeinternationella klimat. Men påverkas dessutom av att vårt närområde.Norden, så uppenbart fått ökad strategisk betydelse, främst genom den marinautvecklingen. Varhelst i världen en konflikt bryter ut meUan supermakterna ärdet nordiska området av intresse, genom att strategiskakärnvapenstyrkor till så stor del är baserade i . Det militära försvarets fortsatta utveckling, m. m. Vårt land har direkt - inne på egetvatten - fått uppleva upprepade grova kränkningar från främmande ubåtar. Dettaaren för ett suveränt land orimlig situation, och den är för vår del extraallvarlig genom att den indikerar att vår neutralitet inte kommer attrespekteras. Om en supermakt redan i fredstid bryter mot folkrätten och kränkervårt territorium, kan vi då hoppas att territoriet kommer att respekterasbättre i ett läge med krig i vårt närområde? som diskuterar dessa frågormåste uppleva frågeställningarnas stora allvar. Jag beklagar att såväl statsministern somoppositionsledaren i sina inbördes ordstrider inte förmått utgå från dettaallvar. I stället har de förvandlat meningsutbytet till en prestigeladdadpersontvist med uttryck som inte borde höra hemma i en debatt om så allvarligating som svensk säkerhet. Låt oss slippa en fortsättning på detta trista spel,som inte kan leda till annat än förvåning i omvärlden. Jag vill åter framhålla hur värdefullt vi från folkpartietfinner det vara, att det var möjligt att nå en fyrpartiuppgörelse omförsvarets kostnader. Uppgörelsen var värdefull i två avseenden. Den betyderatt försvaret inte tvingas till de försvagningar som regeringspartiet uppenbartvar berett att annars låta försvaret drabbas av. Jag tänker därvid i förstahand på den mycket påtagliga försvagning av luftförsvaret i somhade blivit en följd av indragning av de tre drakendivisionerna i , iett läge då hotbilden i luften på flera sätt förvärrats. Det skulle införomvärlden ha varit svårt att förklara att minskar sinluftförsvarsförmåga genom att utrangera fullt användbara flygplan ochderas beväpning. Också i andra avseenden, bl. a. i fråga om radarbevakning ochubåtsjakt, innebär försvarsuppgörelsen välbehövliga~säkringar av vår kommandekapacitet. Men utöver dessa effekter i sak har uppgörelsenytterligare säkerhetspolitisk betydelse, nämligen att vi inför omvärlden visaren bred uppslutning kring svensk försvarspolitik. Detta är av stor betydelsejust i ett läge som det jag beskrivit, där det råder stor misstro mellansupermakterna och där det nordiska området tillmäts allt större strategiskroll. Kanske har vi i oftast tänkt på vårförsvarspolitik i perspektivet av vad som kan hända när en supermakt övervägeranfall mot oss. Vårt försvar skall vara så starkt, att den främmande staten dåfinner att ett sådant angrepp inte rimligen kan vara värt de kostnader ochförluster det ger den anfallande. Vilken effekt försvaret skulle ha i en tänktkrigssituation är självfallet en viktig utgångspunkt. Men det ärviktigt att framhålla att svensk säkerhetspolitik och svensk försvarspolitikverkar , . En fast och konsekvent svenskutrikespolitik, stödd på ett effektivt försvar, har nämligen en viktig roll somstabiliserande faktor i norra . Om båda sidor kan lita på att vi avvisarkränkningar och att vi inte i något läge är beredda att ge den ena eller denandra sidan folkrättsstridiga favörer, bidrar vi till att spänningen i vårtnärområde hålls nere. Tyvärr måste vi konstatera brister i försvarets förmågaatt redan i fredstid avvisa sådana kränkningar. Därför är den successivaförstärkningen av vår ubåtsskyddsförmåga så angelägen. Det är inte enbart frågaom att ge mer pengar fördetta ändamål. Osäkerheten är ännu stor om vilka tekniska metoder som i olikakombinationer är bäst lämpade när det gäller att upptäcka inkräktare ochmöjliggöra insats mot sådana. Det behövs därför mer av försök, utveckling,anskaffning och utbildning. Jag vill gärna uttrycka uppfattningen att berörd personalunder loppet av få år kraftigt har ökat kunskaperna inom ett område där Sverigeunder mer än ett årtionde låtit sin förmåga minska mycket väsentUgt. Det tartid att återta vad som raserats. Dessutom ställer ny teknik och nyttuppträdande från inkräktarens sida mycket stora krav på den som skall fredasvenskt vatten, eftersom förhållandena i på flera sätt försvårarubåtsjakt. På samma sätt är det viktigt att slå vakt om vårluftförsvarsförmåga. Det är angeläget att täppa till deluckor som finns. Jag tänker därvid på att stora delar av de svenska kusternainte har radarövervakning som gör att vi kan upptäcka lågt flygande enheter. Vibehöver anskaffa utrustning-främst flygande radarstationer-som kan upptäckakryssningsrobotar. Även i andra avseenden finns det anledning att förstärkasvensk kapacitet att redan i fredstid snabbt ingripa mot incidenter av ohkaslag. Sannolikt finns behov av ytterligare förstärkningar i övre närdet gäller svensk förmåga att snabbt visa styrka. Det finns alltså anledning att ytterligare se över vilkakrav som behöver ställas på totalförsvaret redan i fredstid och i ettneutralitetsläge. Det kan hända att detta i vissa stycken måste betalas genomatt vi inte kan mobilisera fullt så mycket som i en krigssituation. Detskulle alltså innebära en viss minskning av numeräreh för att få medel tiUkvalitativa förbättringar. Jag vill kommentera några folkpartimotioner som behandlas idet nu aktuella betänkandet, men kommenterar allra först reservation nr 1, somberör direktrekrytering av värnpliktiga till civilförsvaret. Civilförsvarspersonal skall rädda liv i ruiner. För attkunna göra det måste den kunna ta sig igenom betong och armeringsjärn - oftastunder tidspress. Kraven på god fysisk styrka är stora i sådana sammanhang. Detär ett av skälen till att en föryngring av civilförsvarets personal måste ske.Ett annat skäl är att en person vid direktrekrytering kan stå kvar länge i tjänst,och det blir ekonomiskt lönande att utbilda vederbörande. Genom att någotminska det antal värnpliktiga som tas ut till militärt försvar är det möjligtatt åstadkomma en mycket välkommen och nödvändig föryngring av civilförsvaretspersonal. F. n. inkallas ca 2 000 "extra" värnpliktiga perår för att reducera de köer som uppstått på grund av tidigare stora årskullar.Utbildning av värnpliktiga tiU civilförsvaret är avsevärt mycket billigare änmiUtär utbildning. Dels blir utbildningstiden kortare, dels bUr utrustning,,ammunitionsförbrukning m.m. mycket billigare. Behovet av att finna besparingsmöjligheter inom detmiUtära försvaret är stort, men det gäller att undvika neddragningar ikrigsorganisationen. Försvarets kostnadskris är också ett argument för attvälja den linje som vi har föreslagit. I stället för att de närmaste årenutbilda 2 000 värnpliktiga fler Det militära försvarets fortsatta utveckling, m. m. Detmilitära försvarets fortsatta utveckling, m. m. änsom behövs för krigsorganisationen bör man överföra 2 000 värnpliktiga per årdirekt till civilförsvaret. Vårt förslag kan genomföras mycket snabbt. Pålängre sikt - med minskade värnpliktskullar - beror denna rekrytering på vilketårligt omsättningsbehov som då finns inom det militära försvaret. Såvitt vi kanfinna kan man även då direktrekrytera värnpliktiga till civilförsvaret. Jag yrkar bifall tillreservation nr 1. Mångaav våra motionskrav blev tillgodosedda genom partiledaröverens-kommelsen. Detfinns dock några motioner som jag skall kommentera. Behovetav att öka vår ubåtsjaktkapacitet är väl känt, både av allmänheten och avförsvarsmakten. Jag har tidigare nämnt detta i mitt anförande. Det förefaUerorimligt senfärdigt att överföring av helikoptrar från flygvapnet till marineninte kan ske . Det är anmärkningsvärt att denna överföring skallbehöva dröja så . Storförsiktighet med personalindragningar i är nödvändig. Chefen förmarinens programplan för /83 har kalkylerat med avsevärt störrepersonalminskning än vad som beslutades här i i samband med 1982 årsförsvarsbeslut. Anledningen till neddragningarna är behovet av besparingar.Hänsyn måste dock tas till anbefalld incident- och mobiliseringsberedskap. Mankan heller ej bortse från kommuns mycket kärva arbetsmarknadsläge. Beträffandepersonalfrågor kan vi konstatera att försvarsministern ägnat dessa frågor betydandeuppmärksamhet. Han uttalar att försvarets personalpolitik samordnas mer än vadsom skett, och det tycker jag är bra. Av olika skäl harförsvarsmakten, särskilt armén, en alltför stor del aktivt befäl i högreåldrar. Detta är olyckligt med tanke på att det finns behov av ungainstruktörer i många sammanhang. Vihar i en motion föreslagit att problemet bör mötas genom att militär personalges rätt att avgå före pensionsåldern, alltså . Detskulle underlätta den personalpolitik som statsrådet sagt sig vilja föra. Frånfolkpartihåll har vi påtalat det hittillsvarande vitsordssystemet för militärpersonal, ett system som av många uppfattas som pressande, omständligt och oftaorättvist. Vitsordssystemet kan hindra personalen från att våga framförasjälvständiga uppfattningar. Jag anser att vitsordssystemet hör samman medpersonalpolitiken. Utskottet avser behandla denna fråga . Jag hoppasatt frågan då får en tillfredsställande lösning. 5 (vpk): Det finns ingen oenighet om huvuddragen i den beskrivning av Sverigessäkerhetspolitiska läge som försvarsministern ger i årets budgetproposition.Det är bedömningar som kommunisterna ställer sig bakom och ärberedda att verka för. Vårt land har blivit alltmer utsatt, vårtutlandsberoende har ökat och vi utsätts för påtryckningar på många områden,påtryckningar som direkt berör vår säkerhet och nationeUa självständighet. Jagvill återkomma till detta. På det direktförsvarspolitiska området är NATO:s och ökande,strategiska intresse och militära uppladdning i av största betydelseför förändrade och försämrade läge. Det är med tillfredsställelse somvi från vpk:s sida konstaterar att försvarsministern i årets översikt talar ombåde den sovjetiska uppladdningen på och NATO:s uppladdning i Norge.1 fjolårets översikt från försvarsdepartementet nämndes inte NATO:saktiviteter med ett ord, vilket vi då påpekade. är dock beskrivningen av orsakerna till deökande spänningarna i vårt område av något kryptiska. Jag vet inte omdet är kvardröjande reminiscenser från den borgerliga regeringstiden som styrpennorna i försvarsdepartementet. Jag skulle vilja fråga försvarsministern omdet är regeringens uppfattning att huvudorsaken - ordet huvudorsaken anges ipropositionen - till den ökade spänningen i det nordiska området är utbyggnadenav de sovjetiska marinbaserna på . Samma oklara tendens finns i beskrivningen av den andrasidans aktivitet -när dén äntligen nämns. Det sägs att den sovjetiskauppbyggnaden på "har följts av det norska beslutet om förhandslagring för Men är inte medlem av NATO och är det inte då NATOsom laddar upp i ? Historiskt sett bildades ju NATO - med som medlem-långt innan kom till och långt innan över huvud tagethade startat sin militära uppbyggnad på . Saker och ting bör nämnasvid sitt rätta namn, om som alliansfritt och förhoppningsvis neutraltland vill leva upp till en objektiv bedömning, så långt det är möjligt. Jag återvänder till-Sveriges försämrade säkerhetspolitiskaläge. Det har talats och skrivits mycket om sovjetiska ubåtar i den svenskasäkerhetspolitiska debatten . Dessa kränkningar, som viovedersägli-gen utsatts för, har utnyttjats maximalt av de reaktionärahögerkrafter som gör sig så breda i vårt land. Det gäller på det politiskaområdet, där i svensk tappning - - inte har funnitnågot uttalande för grovt, och inte har tvekat en sekund för att använda detsom inträffat för att luckra upp alliansfria ställning. De har gjortsitt bästa för att bygga under den hysteri som utbröt efter den sovjetiskaubåtens strandning i . När det gäller att bygga upp hysteri harde fått en-ovärderlig uppbackning av svenska massmedia av aUa kategorier.