prot · G70998 · 1983-12-31 00:00:00 — Trots att mycket av verksamhetenfortfarande bedrivs frivilligt och oavlönat, trots stora och för mångabetungande årsavgifter kommer förbundet säkert inte att finnas kvar många årtill. Regeringen har genomfört en omorganisation av jämställdhetsarbetet sominneburit att jämställdhetskommittén och dess sekreteriat avvecklats. Migveterligt har inget speciellt organ övertagit dess uppgifter. ärverkligheten den att fungerar som ettrikskansli för upplysningar och fakta om kvinnorna och deras ställning iSverige. Hit hänvisas officiella utländska gäster, och här sitter ständigtforskare som söker efter material, bl. a. om kvinnorna och deras historia.Detta kräver ett kansli med språkkunnig, välutbildad personal och sådant kostarpengar. Det är dock mycket billigt med tanke på vad kansliet uträttar. Vimoderater anser att detta nya statsbidrag hamnat i helt fel plånböcker, ochdärför yrkar vi åter avslag på anslagsframställningen på 2,1 milj. kr., varavstörsta delen i realiteten är ett utökat partistöd. Denutredning som låg till grund för regeringens ställningstagande föreslog att detprojektbidrag som utgår till kvinnoorganisationerna till större delenskulle omvandlas till reguljärt stöd till de icke-politiska kvinnoföreningarna.Detta tycker vi moderater var och är ett bra förslag. Då uppnår man att, inomramen för oförändrade kostnader, de opolitiska kvinnoorganisationerna gesmöjligheter till ett rimligt statsbidrag till den centrala verksamheten.Regeringen bör därför återkomma med ett förslag till hur merparten avprojektbidragen skall kunna omvandlas till ett reguljärt stöd till deicke-politiska kvinnoorganisationerna för att trygga deras fortsatta verksamhet.Tro mig, de kommer att behövas ännu . Med detta yrkar jag bifall till den moderata reservation som är fogadtill detta betänkande. 95 ALEXANDERCHRISOPOULOS (vpk): Utan hänsyn till den tid det tar vill jag tala om attinvandrarkvinnorna är en av de mest utsatta grupperna i det svenska samhället.Deras situation, trots att den är mycket bristfälligt belyst, vittnar omnödvändigheten och behovet av kraftfulla insatser från samhället. rapport från jämställdhetsdelegationen framgår att en procentuellt storandel av invandrarkvinnorna saknar egen inkomst. Deras medelinkomst varieraroch utgör av invandrarmännens inkomst. Cirka hälften avkvinnorna har vårdnadsansvar för barn. Barnansvaret per kvinna överstiger klartsvenska kvinnors. Invandrarkvinnorarbetar i huvudsak inom industri- och servicesektorerna. Städarbete utgör deti särklass vanUgaste yrket bland utländska kvinnor. Invandrarkvinnornahar en allmänt sett lägre basutbildning än männen inom gruppen.Utbildningsnivån är relativt låg med en skolgång som kan vara begränsad tillett fåtal år i hemlandet. Den bristfälliga utbildningsnivån hos mångainvandrarkvinnor gör att de har särskilt svårt att hävda sig i konkurrensen påarbetsmarknaden. Andra orsaker är negativa förväntningar, språksvårigheter,ett kultureUt betingat könsrollsmönster, boendesitua-tion, bristandebarntillsyn, bristande arbetslivserfarenheter osv. Invandrarkvinnornassituation inom familjen förefaller mera konfliktfylld än den svenska kvinnans.Detta beror delvis på själva migrationsprocessen, som ibland innebär enkrisupplevelse av samma slag som vid dödsfall eller skilsmässa. Dessutomsaknar invandrarkvinnan den sociala skyddsmekanism eller det socialakontrollsystem som utgörs av släkt, vänner och grannar. Det kontrollsystemetfungerar i regel inte i . Avsaknaden av det sociala kontaktnätet, somkvinnan hade i sitt hemland, gör att invandrarkvinnan ofta döms till en mycketsvår social isolering. Samtidigthar invandrarkvinnorna en nyckelposition när det gäller invandrarfamiljernasvälbefinnande i det svenska samhället. De har ofta huvudansvaret för uppfostranav barnen - den andra generationen invandrare. 1 denna roll blir kvinnorna enbuffert inom familjen när det gäller att överbrygga klyftan i normer ochvärderingar mellan ursprungslandet och det svenska samhället. Barnen skalluppfostras i en identitet baserad på familjens ursprung, men göras förmögna attleva som aktiva samhällsmedborgare i . Dennaroll ställer stora krav på invandrarkvinnan. För att kunna fullgöra sin svårauppgift måste hon ha en trygghet och en klar identitet i det svenska samhället.Detta försvåras av den utsatta situation vilken hon delar med männen, medspråksvårigheter, bristande samhällskunskaper och ofta lågbetalt arbete ibranscher där arbetslösheten slår hårt. I högre grad än svenska kvinnor ärinvandrarkvinnorna dubbelarbetande och har på grund av dålig skolunderbyggnadstarkt begränsade möjligheter i vad gäller yrkesval. Inom vissanationalitetsgrupper är det t. o. m. vanligt att kvinnan har dubblaförvärvsarbeten vid sidan av ansvaret för en stor familj. Inom de yrken som ärtillgängliga för henne är det inte på annat sätt möjligt att klara familjensförsörjning. Bland kvinnor i flera nationella grupper har medvetenheten omdessa frågor ökat starkt , och ett aktivt kvinnoarbetehåller på att byggas upp i flera invandrarorganisationer. I högre grad änmännen har kvinnorna satsat på föreningsverksamhet innebärande information,diskussion eller utbildning i frågor som föräldraskap, familjeplanering,kulturkonflikter etc. Det är av stor vikt att denna kvinnoverksamhet kanbedrivas inom de redan etablerade invandrarorganisationernas ram. Styrkan hosdessa organisationer ligger just i att de kunnat samla hela familjer och på enbas av det nationella ursprunget erbjuda aktiviteter av mycket varierande slag.En uppsplittring av invandrarnas föreningsliv på Bidragtill kvinnoorganisationernas centrala verksamhet, m. m. 13Riksdagens protokoll 1983/84:95-98 Bidrag till kvinno-organbationernas centrala verksamhet,m. olikaorganisationer för olika åldrar eller kön ligger varken i samhällets eller iinvandrarnas intressen och skulle i många fall försvåra för kvinnorna att deltai föreningsverksamhet. Inom invandrarorganisationerna sammanfaller kvinnoarbetetpå ett naturligt sätt med den utvecklingsnivå och den sociala och kulturellasituation som kvinnan befinner sig i, vilket inte alltid är fallet om verksamhetenbedrivs av en kvinnoorganisation med huvudsakligen svenska medlemmar. Kvinnosektionerna inom invandrarorganisationerna arbetar under mycket osäkra ekonomiska villkor. Då det centrala stödet tillinvandrarorganisationerna inte byggs upp med hänsyn till kvinnoverksamhetenoch då det särskilda statsbidraget för kvinnoorganisationer inte kan utgå tillkvinnosektioner inom invandrarorganisationerna måste dessa basera sin ekonomipå de tillfälliga projektbidrag som finns att söka på olika håll, bl. a. hosstatens invandrarverk. Då dessa enbart kan utgå för avgränsade projekt ibestämda syften och endast ger de inget stöd föruppbyggnaden av en fast kvinnoverksamhet i organisationerna utan tvingar tillkortsiktig planering under osäkra ekonomiska villkor. För att föreningsverksamheten bland invandrarkvinnor skalllyckas är det en förutsättning att den planeras och genomförs under ledning avkvinnor i den grupp som berörs. 1 den egna organisationen kan detta ske. Därkan kvinnorna också få den kunskap och säkerhet som krävs för ett samarbete pålika villkor med svenska kvinnor. Flera kvinnoorganisationer med huvudsakligen svenskamedlemmar har visat ett ökat och positivt intresse förinvandrarkvinnornas situation. Detta arbete bör stimuleras och ges särskiltsamhällsstöd. För att arbetet skall bli framgångsrikt och berikande såväl förinvandrarkvinnorna som för de svenska kvinnorna är det viktigt attmålsättningarna klart definieras och arbetsmetoderna utvecklas samt att deolika kvinnogruppernas kunskaper om varandras villkor ökas. Med det anförda yrkar jag bifaU till vpk-reservationen. 96GUSTAV (): 1 arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 14tar man ställning till regeringens förslag till delvis nya riktlinjer för denstatliga personalutbildningen och till verksamheten vid SIPU, dvs. Utskottet behandlar också bidraget tillkvinnoorganisationernas centrala verksamhet i anslutning till två motioner. En förändring av statsförvaltningens organisation ocharbetsformer har inletts. Ändrade ekonomiska förhållanden och den tekniskautvecklingen ställer allt större krav på anpassning. Regler som styrverksamheten måste förenklas och servicen till allmänheten förbättras. Enbättre hushållning med statens utgifter kräver rationaliseringar ochomprioriteringar, men är också en nödvändighet i samband med att verksamhetenfår nya arbetsuppgifter. Att tillgodose behovet av ny kunskap är ett viktigt led ide här strävandena. Nyrekrytering för att göra detta är oftast inte möjlig. därför varaatt vidareutbilda personalen. När det gäller SIPU:s verksamhet föreslås att de regionalakontoren - som trots fortlöpande rationaliseringar gett underskott - skallupphöra vid utgången av detta budgetår. 1 motion 1937 yrkas avslag på propositionens förslag tiUriktlinjer för den centrala personalutbildningen. Motionären vänder sig främstmot att den nuvarande regionala organisationen skall försvinna. Han befarar attdetta skall leda tiU ökad central verksamhet. Utskottet framhåller att SIPU redan från början fickekonomiska problem. Regionkontoren, som SIPU övertagit från förutvarandestatens personalnämnd, har gett betydande underskott. Eftersom SlPU:s verksamhetär avgiftsfinansierad ställs krav på att den ekonomiskt skall gå ihop. Dessutomskall SIPU konkurrera med andra utbildningsanordnare. Mot denna bakgrund är detenligt utskottet rimligt att SIPU avvecklar förlust-bringande enheter. Denna avveckling betyder inte att utbildningen kommer attcentraliseras. Tvärtom är det angeläget att den fortsattautbildningsverksamheten bedrivs på både regional och lokal nivå. Men detta fårnaturligtvis ske i nya organisatoriska former. är exempelvis ett regionalt organ som kansamordna de regionala och lokala utbildningsbehoven. Även andra möjlighetertorde föreligga när den nya verksamheten kommer i gång. Regeringens förslaginnebär att vi får mer personalutbildning utanför än f. n., något somockså motionären anser vara väsentligt och i linje med målsättningen förregionalpolitiken. Utskottetavstyrker motion 1937. Under rubriken ändamål föreslår regeringen attriksdagen skall anvisa 2,1 milj. kr. som bidrag till kvinnoorganisationernascentrala verksamhet för /85. I motion 468 av m. fl. föreslås att detcentrala stödet öppnas även för kvinnosammanslutningar inom de nationellariksförbunden och att ett försöksanslag på 2 milj. kr. avsätts för stöd åtverksamhet bland invandrarkvinnor inom kvinnoorganisationer med huvudsakligensvenska medlemmar. I motion 1926 av och avslag på regeringens förslag om bidrag till kvinnoorganisationernascentrala verksamhet. Det s. k. projektbidraget tiU kvinnoorganisationerföreslås bU omformat till ett generellt bidrag till de icke-politiskakvinnoorganisationerna. I vpk:s motion 468 yrkas att den aktuellabidragsverksamheten skall utsträckas till att gälla även de kvinnosektioner somverkar inom invandrarorganisationerna. F. n. kan till sådan verksamhet endastutgå projektbidrag. Utskottet erinrar i sitt betänkande om attinvandrarpoUtiska kommittén f. n. prövar bidragsgivningen i syfte att georganisationerna ökade möjligheter att själva avgöra vilka åtgärder som börprioriteras inom ramen för de anslag som står till förfogande. Kommitténsarbete bör enUgt utskottets mening inte föregripas. förslag, som snart Bidrag till kvinno-organbationernas centrala verksamhet,m. Bidrag till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet, m. m. föreligger, bör därföravvaktas. Med denna motiveringavstyrker utskottet motion 468. Närdet gäller motion 1926 vill jag nämna att ett liknande yrkande framställts frånmoderata samlingspartiet i samband med behandlingen avstatligt stöd till kvinnoorganisationerna. Syftet med detta stöd är nu liksomdå att stödja organisationer som i första hand arbetar för att förbättrakvinnans ställning i samhället och för jämställdhet mellan kvinnor och män. Vidbehandlingen vann utskottet bred anslutning i för sitt förslagom stöd till kvinnoorganisationerna. Enligt utskottets mening har inga nyaomständigheter framkommit i motion 1926 som motiverar en ändrad ståndpunkt frånriksdagens sida. Utskottet avstyrker därför motion 1926. Med det anförda yrkar jag bifall tiU arbetsmarknadsutskottetshemställan i betänkandet 14 och alltså avslag på samtliga motioner sombehandlats i anslutning till detta betänkande. 97 ALEXANDERCHRISOPOULOS (vpk): I vpk-motionen har vi krävt att den nuvarande bidragsverksamheten tillinvandrarorganisationerna skall utsträckas till att gälla även kvinnosektionersom verkar inom invandrarorganisationerna. Som motivering till sittavstyrkande av detta förslag anför utskottet att invandrarpoUtiska kommittén f.n. undersöker denna problematik och att man inte vill föregripa kommitténsbetänkande. Jagkan bara säga att invandrarpoUtiska kommittén redan enligt direktiven ärförhindrad att framlägga några som helst förslag som skulle innebära ökadeanslag på det här området. Därför behöver man inte vara rädd att man föregriperinvandrarpoUtiska kommitténs betänkande. Jagär helt säker på, och jag kan garantera , att invandrarpoUtiskakommittén skulle välkomna ett beslut i kammaren av den innebörden att stödetkunde utsträckas också till kvinnosektioner inom invandrarorganisationerna.Redan i den proposition som regeringen lagt fram när det gäller forskningunderstryks invandrarkvinnornas situation samt behovet av speciella åtgärderoch forskning på detta område. Frånvårt partis sida har vi föreslagit ett anslag på 2 milj. kr., som skulleförbättra den dokumenterat dåliga situation som invandrarkvinnorna befinnersig i. För min del anser jag att det skulle vara mera värdefullt att satsa 2miljoner på att förbättra invandrarkvinnornas situation än att satsa pengar påen utredning som kommer att kosta mer än 2 miljoner. Överläggningenvar härmed avslutad. Punkt3 (bidrag till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet) Förstbiträddes reservation 1 av m.fl. med 84 röster mot 18 förreservation 2 av . 207 ledamöter avstod från att rösta. Härefter bifölls utskottets hemställan med 227 röster mot 81 för Nr 98reservation 1 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Övriga punkter Utskottets hemställan bifölls. 16 §Kammaren beslöt att behandlingen av det på föredragningslistan återstående ärendet skulle uppskjutas till eft senare sammanträde. 17 §Anmäldes och bordlades Proposition 1983/84:134Dubbelbeskattningsavtal mellan samt 18 § Meddelande ominterpellationer Meddelades att följandeinterpellationer framställts 1983/84:130av () till justitieministern om samhällsskyddet mot våld: I ett TV-inslag beskriver en kvinna sin rädsla närden man som misshandlat henne frisläpps. Samhället kan ejerbjuda denna kvinna något skydd. Företrädare för kriminalvården i länet ochkommunens socialtjänst vidimerar den befogade rädsla kvinnan känner inför dethot mot hennes säkerhet som uppstått. Tyvärr kan inte något göras för attavvärja detta. Medhänvisning till ovanstående vill jag fråga om justitieministern avser att vidtanågra åtgärder för att förbättra samhällsskyddet mot våld? 1983/84:131av () till justitieministern om samhällsskyddet mot våld: I ett inslag i Aktuellt framträddeen kvinna och berättade om sin oro och känsla av otrygghet inför vad som kundeinträffa när hennes f. d. make, som varit omhändertagen, nu har släppts fri. Tjänstemäninom kriminal- och socialvård, som väl kände till situationen, kunde intyga attkvinnans oro för vad som kunde komma att inträffa inte var ograndad. Detkorta TV-reportaget formade sig till ett rop på hjälp från en människa som hadeen djupt grundad anledning att känna hotet mot såväl sig själv som bamen, mensamhället gör ingenting för att hjälpa henne. Kriminalvården skall juåteranpassa till normalt samhällsliv människor som gjort sig skyldiga tillgrovt sadistiskt våld gentemot sina närmaste. av den vårdades behov. 1 det refererade fallet uppvisas emellertid klart att detinte är godtagbart att ensidigt anpassa åtgärderna utifrån denna enda anspekt.Samhället måste också vara skyldigt att i ett fall som det nu refererade tatiUbörlig hänsyn till hustruns och barnens rätt till frihet från fruktan. Med hänvisning till ovanstående viU jag tilljustitieministern stäUa följande fråga: Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta för attskydda våldsoffer från ytterligare övergrepp från samma gärningsman? 19 § Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1983/84:408 av () till civilministern omsekretesskyddet för personuppgifter i vissa register: Alla personuppgifter som redovisasi folkbokföringsregistren är allmän handling som normalt inte fårsekretessbeläggas. Länsstyrelserna kan dock i vissa faU vägra lämna utpersonuppgift. Enligt 7 kap. 15 § sekretesslagen gäller sekretess förpersonuppgift om det av särskild anledning kan antas att den registrerade ellernågon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Får vetskapom att en sådan särskild anledning föreligger så tillämpar nämndaparagraf. En skyddsmarkering införs då i folkbokföringsregistret och i detcentrala skatteregistret. En i folkbokföringsregister infördskyddsmarkering transporteras maskinellt till andra användare av uppgifter iregistret, dock inte till sådana register som endast omfattar ett visst urvalav befolkningen. I praktiken innebär detta dock att också mycket omfattanderegister undantas från sekretessen. På detta sätt kan sekretesskyddet kringgås. Att man på detta sätt kan spåra personersadresser utgör ett hot mot t. ex. kvinnor vilka gömmer sig för män vilkaförföljt dem. Jag villmed anledning av detta fråga civilministern följande: Avser civilministern att vidtasådana ändringar i sekretesslagen att uppgift som omfattas av sekretess ifolkbokföringsregistret får samma skydd också i register som bara omfattar ettvisst urval av befolkningen? 1983/84:409av () till kommunikationsministern om persontrafiken påjärnvägssträckan : har föreslagitregeringen att lägga ned persontrafiken på järnvägen fr. o. m.den 3 juni . Detta förslag har väckt stor och berättigad oro i debygder som närmast kommer att beröras. Människor boende längs banan från Venatill Ankars- rumi län kommer exempelvis att helt sakna kollektiva trafikförbindelserunder minst en tvåårsperiod. Detallmänna vägnätet är inte farbart med buss. En ombyggnad tar . Vadavser regeringen vidta för åtgärder för att förhindra att människorna boendelängs vissa delar av järnvägen inte bUr ställda helt utankollektiva resemöjligheter? 1983/84:410 av ChristerEirefelt (fp) till justitieministern om marknadsföring avdatorsäkerhetstjänster: har börjatmarknadsföringen av datorsäkerhetstjänster i konkurrens med privata företag. Ivilka former är uppdragsverksamheten tänkt att ske och hur avser statsrådetundvika att får otillbörliga fördelar gentemotkonkurrenterna? 1983/84:411av () till utbildningsministern om specialskolans ansvarför klädinköp åt eleverna: Efter förslag av ett enigt utbildningsutskotttillstyrkte en motion av och och gav regeringen till känna att specialskolans ansvar för klädinköpåt eleverna skulle upphöra och att barnbidragen i stället skulle utbetalas tillföräldrarna, eftersom förhållandena förändrats avsevärt. Enligt uppgift frånspecialskolorna har ännu inget sådant förslag kommit. Mot denna bakgrund villjag fråga utbildningsministern: Närkan vi vänta att regeringen verkställer vad gett regeringen tillkänna om specialskolans ansvar för klädinköp? 1983/84:412av () till industriministern om verksamheten vidsmältverket i : Regeringen har beslutat ge ett statligt stöd tilletablering av ett ferrokrom-verk som planerar attbygga i . Detta innebär ett hot mot produktion och sysselsättning vidVargön i . Detskulle även få en negativ effekt för t. ex. och dess hamn. Det finnsredan överkapacitet i världen när det gäller framställning avferrokrom. i har på eget initiativ yttrat sig tillbostadsministern om de negativa konsekvenserna för länet. Med anledning av dettavill jag fråga industriministern: Vilkaåtgärder ämnar regeringen vidta för att trygga sysselsättningen vid VargönAlloys om regeringen medverkar till ökad konkurrens inom ett redanöveretablerat område? 1983/84:413av () till arbetsmarknadsministern om denarbetsmarknadspolitiska betydelsen av en eventuell nedläggning avtandlä-karhögskolan i : I har arbetslösheten fortsatt att ökatrots omfattande arbetsmarknadspolitiska åtgärder. gör denbedömningen att arbetsmarknaden i länet och i kommun kommer attförsämras ytterligare. Arbetsmarknaden är ovanligt dålig viden jämförelse med andra delar i landet. Ennedläggning av i har beräknats medföra en fristäUningav totalt 500 personer, motsvarande omkring 330 helårsanställda. Frånarbetsmarknadspolitiska synpunkter är det alltså mycket olämpligt att lägga nedtandläkarutbildningen i . Enligtett riksdagsbeslut skall alla statliga myndigheter - såväl regionalasom centrala - ta hänsyn till en viss verksamhets "betydelse försysselsättningen, servicen och miljön i olika regioner". Likaså skall allastatliga organ "även i övrigt verka för att de regionalpoUtiska målenuppnås." I stort sett samma besparing och lika stor nedskärning av antaletplatser inom tandläkarutbildningen som föreslås bli genomförd kan göras påannat sätt, men med bibehållande av landets fyra tandläkarhögskolor, ocksåtandläkarhögskolan i . Medhänvisning till ovanstående vill jag till arbetsmarknadsministern ställaföljande fråga: Vadavser statsrådet - med hänsyn till arbetsmarknadssituationen och den högaarbetslösheten i - att vidta för åtgärder om beslutet omnedläggning av i kommer till stånd? 1983/84:414av () till justitieministern om klarare utformning avdomslut: Av en artikel i dagspressen framgickatt en arrendator i måste lämna sin gård efter en tvist med markägaren.Den tragiska händelsen uppges bero på att mannen i fråga inte förstått ettdomslut i tingsrätten och att han därför inte överklagat ärendet. Medden utformning N.N. :s återkallande givits kan dom ej förstås som ett medgivandeav käromålen. Dom till följd av medgivande kan därför ej ges. Med anledning avovanstående vill jag ställa följande fråga: Vilka åtgärder avser justitieministern vidta föratt domslut skall bli avfattade så att vanliga människor kan förstå innebörden? 1983/84:415 av ThureJadestig (s) till statsrådet om missbruket av teknisk sprit: Imassmedia har redovisats larmrapporter avseende ett ökande missbmk av teknisk sprit. Bl.a. rapporteras från att "arbetande alkoholister 98 som har kvar en socialmiljö" börjat använda teknisk sprit . Jag är medveten om attstatsrådet har uppmärksammat detta problem, och jag önskar att få enredogörelse över vilka åtgärder statsrådet överväger. 1983/84:416av (vpk) till jordbruksministern om åtgärder mot svavelutsläpp: Försurningens problem är väl kända. Allamöjligheter måste tas till vara för att begränsa utsläppen både här i landetoch internationellt. ligger iVästerbotten högst på listan över svavelspridarna i . Utsläppen vidRönnskärsverken uppges uppgå till svaveldioxid . Medhänvisning till vad som anförts vill jag ställa följande fråga tilljordbmksministern: Hurser jordbmksministern på det stora svavelutsläppet, och avser jordbmksministernvidta några åtgärder? 1983/84:417av (vpk) till statsrådet om Radiosminoritetsspråksverksamhet: I en intern utredning inom Radiosminoritetsspråksverksamhet redovisar utredningsmannen olika bedömningar ochkommer med förslag som innebär kraftiga förändringar i programutbudet. a. att TV-produktion, speciellt för andra språkgrupper änfinländare, bör upphöra. Förslaget innebär kraftiga försämringar avprogramutbudet för speciellt tre grupper, nämligen greker, jugoslaver ochturkar. Förutom att förslaget förorsakar en stark och berättigad oro hos dessainvandrargrupper så strider det också mot förverkligande av invandrarpolitikensmålsättningar. Med anledning av det ovananförda vill jag fråga: Vadämnar invandrarministern göra för att förhindra försämringar av programutbudetför de grekiska, jugoslaviska och turkiska invandrargrap-perna?