prot · G70918 · 1983-12-31 00:00:00 — Det ärbättre att ungdomarna har ett jobb om också på deltid än inget alls, och jag ärden förste tillskyndaren till tanken att pengarna inom arbetsmark-nadspoUtikenskall betalas ut som lön och inte som arbetslöshetsunderstöd. Menäven ett riktigt syfte kan förfelas, och ungdomslagen har många svagheter. Detsägs i svaret att de avviker från vårt beslut om s. k. ungdomsslussar. Jo, detvill jag lova! Socialdemokraterna ville aldrig förstå idén med kommunalaungdomsslussar. Tanken med ungdomsslussarna var att bygga uppmottagningsstationer i varje kommun, där något meningsfullt kunde ordnas förungdomarna medan arbetsförmedling och skolmyndigheter jobbade med att ta framlämpligt arbete eller utbildningsplats. Det behovet kvarstår även om riksdagenantar den här Leijonlagen. Deföreslagna ungdomslagen utgör alltså egentligen inget alternativ tillungdotnsslussarna. Däremot är de alternativ till att bygga vidare på avtalet omungdomsplatser. Och är ungdomslagen ett sämre alternativ. Svaghetenmed de s. k. ungdomslagen är att staten försöker skapa jobb med tvång. Det ärdömt att misslyckas. Man tvingar kommunerna, man tvingar parterna och mantvingar ungdomarna. ryter i alla riktningar i stället för attförsöka få de olika inblandade parterna att spela med. Detta borde inte varaomöjligt, för alla har ju samma intressen. För det första ärungdomslagen en sämre lösning än att förmå parterna att förhandla fram enutvidgning av ungdomsplatserna. Arbetslöshetsunderstödet borde liksom när detgäller avtalet om ungdomsplatser användas för att betala en del av lönen. Fördet andra är ungdomslagen sämre därför att de tvingar statliga och kommunalaarbetsgivare att plocka fram fillfälliga jobb i stället för att sfimulera framvarakfiga jobb i näringslivet. Fördet tredje är det en sämre lösning, därför att det tvingar in ungdomarna itillfälliga deltidsjobb i stället för att ge dem chansen till framfidsjobb inäringslivet. Detär kort sagt inget Columbi ägg värpt. Men sedan regeringen avvecklatungdomsslussarna, tagit bort yrkesintroduktionen och misslyckats med attutvidga avtalen om ungdomsplatser återstod kanske inget annat än att lagstiftafram deltidsjobb. Det luktar litet panik. Man låser in ungdomarna hoskommunerna i temporära delfidsjobb i stället för att söka slussa dem tillvaraktiga jobb i näringslivet. Hurskall man då få frarr varaktiga jobb? Ett sätt är att förmå parterna, med deekonomiska stimuli som finns, att förhandla fram en utvidgning av avtalen omungdomsplatserna också för 18-20-åringar. FrånTCO föreslås nu att arbetsgivaravgiften på ungdomarnas löner sänks. Det äregentligen ett konstaterande av att lönekostnaderna för många ungdomar är förhöga för att de skall få jobb. Från folkparfiet har vi framfört liknandeförslag. Jag skulle vilja råda att ta fasta på det förslaget. Detvore bra om åtminstone kunde redovisa hur hon ser på ungdomarnassituafion på litet . Är arbetsmarknadsministern beredd att initieraöverläggningar med parterna i syfte att hitta lösningar som ger varakfigaarbeten åt ungdomar? Isvaret sägs vidare alt regeringen lyckats bryta trenden - "trenden"är alltså trenden mot ständigt ökad arbetslöshet. Jag undrar det. För egen deltycker jag att del egentligen bara finns två trender värda att tala om - densom pekar uppåt, och den som pekar nedåt. Jag skulle därför vänta med att tala om ett trendbrott fill dess attkrönet på arbetslöshetskurvan nåtts. Omman tittar på antalet sysselsatta är det ännu mera osäkert om någon trendbrutits. Antalet sysselsatta är ju i stort sett , och lar man bort allasom befinner sig i åtgärder är det det motsatta som gäller. Antalet som hararbete på den reguljära arbetsmarknaden har sjunkit. Del är trots allt det sombåde ekonomisk politik och arbetsmarknadspolifik syftar till - alt ge människorvaraktigt arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Nedgångeni antalet sysselsatta inom industrin bar brutits, sägs det vidare iinterpellationssvaret, som ett bevis för att vi går mot ljusare fider. Det ärdess värre inte sant. Så här står det i den senaste Konjunkturbaromelern, frånslutet av oktober: "Antalet anställda inom industrin fortfor all minskaunder tredje kvartalet, och detta på såväl arbetar- och tjänstemannasidan." Detär sant all världskonjunkturen nu vänder uppåt. Och efter de bådadevalveringarna 1981 och 1982 har exporfindustrin förstärkt konkurrensläget.Men det kan dess värre inte ulan vidare översältas i ökad efterfrågan på arbetskraft.Del framgår också klart av Konjunkturbarometern. Beskrivningen av läget inomindustrin, bransch för bransch, blir en upprepning av samma sak: förbättradorderingång men minskad sysselsättning. Låt mig göra några axplock: - Orderingångentill livsmedels-, dryckesvaru- och lobaksinduslrin fort satte att utvecklas posifivt. Antalet anställda väntas minska ytterligare - Orderingången till textil-, beklädnads- ochläderinduslrin steg som väntat. Sysselsättningen väntas däremot blioförändrad. - För trävaruindustrin fortsatte exporlingången altväxa. En minskning av antalet arbetare planeras för vinterhalvåret medanantalet tjänstemän bedöms bli i stort sett oförändrat. - Den samlade efterfrågan fill massa-, pappers- ochgrafisk industri fortsatte som väntat attöka. förutses inte komma altmedföra någon ökning i sysselsättningen för de närmaste två kvartalen. Antaletanställda väntas i stället minska under den aktuella liden. - Orderlägel för kemiskindustri, gummivaru- och plastvaruinduslrin fortsatte som väntal altförbättras ytterligare. Dock förväntas endast en marginell ökning avantalet arbetare och tjänstemän . - Efterfrågelägelför jord- och slenvaruinduslrin har under tredje kvarta let försvagats totalt sett.------------ Sysselsättningen beräknas fortsätta att minska. - Exporlorderingången till järn-, stål- ochmetallverken ökade markant . En minskadsysselsättning förutses på tjänstemannasidan medan antalet arbetare väntas blii stort sett oförändrat för branschen som helhet. - Verkstadsindustrin fortfor all stärkas. väntas minska undervinterhalvåret både vad gäller arbetare och tjänstemän. Så långt citat urKonjunkturbaromelern. Varven,slutligen, kan vi glömma, för där är det svagt vad gäller både orderläge ochsysselsättning. Utsikterav del här slaget kan hålla vem som helst vaken - i varje fall densom oroar sig för hur del skall gå med sysselsättningen, inte minst för våraungdomar. Det är svårt att få stöd för någon större optimism -ja, inte ens förpåståenden om att trenden skulle ha brufits. Utsikternabhr ju inte bättre av alt man påslår alt det ser ljust ut. Jag önskadeverkligen alt arbetsmarknadsministern hade rätt när hon talade om all trendenbrutits, men inte kan man känna sig övertygad om det när man studerarverkligheten som man möter den i del dagliga livet, i statistiken eller i prognoserna. Tillslut måste jag därför fråga om det finns någon strategi för framtiden elleråtminstone någon uppfattning om vart det bär hän med sysselsättningen. och regeringen någon uppfattning om vad de prognoser omekonomins tillväxt som regeringen lagt fram leder fill när det gällersysselsättning och arbetslöshet? Finns någon uppfattning och finns Om åtgärder mot arbetslösheten någonstrategi för hur vi skall klara sysselsättningen - med varaktiga jobb -bortomförsta kvartalet 1984? Får jag börja med att knyta an till IngemarEliassons resonemang om utsikterna framöver - om man skall vara pessimistiskeller opfimisfisk. gjorde ungefär den sammanfattningen att detinte finns något skäl för opfimism vare sig om man ser på statisfiken, på verkligheteneller på prognoserna. Jag skulle vilja säga att del faktiskt finns skäl för enviss opfimism både om man ser på statisfiken, om man tittar på hur det ser ut iverkligheten och om man fittar på prognoserna. Jag skall inte dra alla siffrorsom tänkas kan för att stödja detta påstående utan bara la ett par av dem. Vad visar statistiken? Vi kan se på vad som har skett detförsta halvåret och jämföra med vad som skedde , och vi kantitta på vad som har bänt - av den borgerligaperioden. Då kan vi faktiskt, vare sig vi tittar på sysselsättningen eller påarbetslöshetssiffrorna, se att det finns skäl för en begynnande optimism. Delär som säger - att arbetslösheten är väldigt hög, högreän . Men vi har fått en annan trend i utvecklingen. En sak som just nu kan sägas vara aktuell ärtillströmningen av nyanmälda lediga platser till arbetsförmedlingarna. Jämförtmed föreligger där en klar ökning, inte minst när det gällerindustrin. Slafistiken över lediganmälda nya platser ger alltså en viss grundför optimism. Jag tror, , att om man talar med folk somarbetar ute i näringslivet, får man på många håll stöd för bedömningen att viär på rätt väg. Ett klart sådant tecken - och det kan varje enskild människamycket lätt konstatera - är övertidsarbetet inom industrin. Här kan man utläsautvecklingen ur statistiken, men även de enskilda arbetstagarna märker i mycketstor utsträckning utvecklingstrenden. Arbetstagarna blir beordradeövertidsarbete. Visserligen tillhör jag dem som tycker all förelagen borde lachansen all i del här läget nyanställa i stället för att utnyttja allamöjligheter till övertidsarbete. Trots allt: Till det som verkligheten kan talaom för oss när del gäller att bedöma framliden och som ger en fingervisning omall det är någonfing posifivt i görningen hör just det ökade uttaget avövertid. Så till prognoserna. läste upp en lång radcitat ur . I och för sig tror jag inte att han läste fel,men man kan också läsa andra prognoser. Jag kan återge vadarbetsmarknadsstyrelsen skrivit i det pressmeddelande där länsarbetsnämndernasprognoser presenterades. Länsarbetsnämnderna har ju kontakt med ett stortantal företag, fråga dem hur de bedömer utvecklingen framöver. AMS kommer efteren sammanställning av allt detta fram fill följande resultat. "Efterfråganpå arbetskraft har stabiliserats och väntasöka under det närmaste året . Detta leder till all antalet ledigaplatser blir fler framför allt inom industrin. bedöms utbudet avarbetskraft fortsätta att öka, bl. a. genom en ökning av befolkningen i de arbetsföra åldrarna och en viss ökning av benägenheten allförvärvsarbeta. När det gäller arbetslösheten bedömer AMS alt den kommeratt minska något till följd av konjunkturuppgångenoch de planerade sysselsällningsålgärderna. väntasarbetslösheten minska ytteriigare främst genom att industrin kommer attefterfråga personal. Arbetslösheten minskar först i regioner med stor andelindustrisysselsatta, bl. a. i Smålandslänen. Antalet sysselsatta kommer all öka under det närmaste åretoch främst då inom industrin och i delar av den privata tjänstesektorn." Jag säger inte detta - och inte heller det som jag sade idet inledande svaret när del gäller statistiken - därför alt jag underskattarvåra problem. Tvärtom, vi har stora svårigheter framför oss när det gäller attbekämpa arbetslösheten. Men jag tror att det är viktigt att vi ser realistisktpå förutsättningarna att klara oss ur situafionen. Sprids del en enormpessimism - som det görs på sina håll ute i världen, Uksom också av vissapersoner här hemma i - kan man få intrycket att det inte spelar någonroll hur mycket man än satsar på arbetslösheten, eftersom det inte går att göranågonfing ål den. Jag menar all delta är helt felaktigt. Del går alt göranågonting åt problemen, men del lar lid. Del finns inga Columbi ägg, men det ärmånga olika åtgärder som måste vidtas. När vi gått vidare med arbetsmarknadspolifiken - och härlämnade jag en redovisning vid den allmänpolifiska debatten -har vi delvis ändrat arbetsmarknadspolifikens inriktning. Vi har gjort dettamot bakgrund av alt vi ser ljusare tendenser ute i det enskilda näringslivet.Jag sammanfattade förut vår arbetsmarknadspolitik, som den presenterades i densenaste propositionen, i tre punkter. För delförsta skall vi tillbaka fill arbetslinjen, bort från konlanlslöden. För delandra skall vi göra en stor satsning på den enskilda sektorn.. Om det vore så, att regeringen slog sig till ro eller, somIngemar Ehasson säger, skulle ha som målsättning en 4-procenfig arbetslöshet -jag har inte förut hört del ryktet, och jag hoppas att IngemarEliasson inte medverkar fill att sprida ett falskt rykte vidare - då skullehela den proposifion som vi nu lägger fram för vara helt onödig. Vikommer, precis som AMS säger i sin prognos, all kunna se fram mot bättresiffror - delvis lack vare den allmänna ekonomiska politiken, med devalveringen,delvis lack vare de särskilda sysselsällningspoliliska åtgärderna. När började lät han nästan sommoderaterna här i när han med ganska myckel av förakt irösten talade om de många miljarder som har salsats på arbetsmarknadspolitik.Man kan visserligen säga som , att det för de arbetslösa är ointressantom de där miljarderna satsals, men vet precis lika väl som jagatt om vi inte hade satsat dem, då hade de arbetslösa varit så oändligt mångafler. Trots del som nu stod och sade gläder jagmig åt alt del egentligen bara var som malde sig urintressegemenskapen när vi i röstade om de här miljarderna.Folkpartiet och röstade, precis som vi, för dessa satsningar. Om åtgärder mot arbetslösheten Jag hoppas, med detta som bakgrund och med det somIngemar ändå log fram som positivt i de nya förslag vi har lagt fram,att vi kan räkna med fortsatt stöd också . Om man inte utnyttjar demöjligheter fill en akfiv arbetsmarknadspolitik som vi tack och lov har i dethär landet, kommer vi att få myckel stora svårigheter på den öppnaarbetsmarknaden med stora problem för många arbetslösa människor. Minlaletid börjar närma sig sill slut. Jag hade tänkt alt kommentera en del av detsom sade om ungdomslagen också. Jag ber all.få återkomma tilldel i en senare replik. 52 (): Jag ber först alt få tacka för demenfin när det gäller ambifionsnivånbeträffande arbetslösheten. Mankan ju få intrycket all arbetslösheten är ett mindre ont trots all den ärhögre än , eftersom det är ett mindre diskuterat ämne. Antaletkrisrapporter som duggar ner är av någon anledning mindre fill antalet än förbara . Då har också uppgiften kommit all man skulle ha nöjt sig meden nivå för arbelslöshelsbekämpningen på under den kommande vintern. Jag ärglad över att detta tillbakavisas. Jag hoppas alt man inte rättar sig efternågra sådana falska signaler i arbetet. Jagvill inte här sprida någon svartsyn. Jag ser också ljuspunkterna som om när det gäller industrins efterfrågan på arbetskraft. Det vore jukonsfigl om man efter tre fyra fem eller kanske av ständig trimning avarbetsstyrkan inte hamnade i ett läge där man måste börjanyrekrytera. Detta har salt sina spår i antalet lediga platser osv. Man skallemellertid komma ihåg all del är på en myckel låg nivå. Vadjag vill framhålla är.alt man ännu inte kan tala om en förändrad trend iriktning mot ökad sysselsättning, vare sig i industrin eller på arbetsmarknadeni stort. Jag gör dock inga förutsägelser om huruvida detta kan inträffa under1984 och 1985 eller inte. Vad jag ville locka arbetsmarknadsministern till varall försöka höja blicken en grad för att se något längre in i framliden. Då mangör del blir man nämligen inte glad. Vi kan komma att få en högkonjunktur1984-1985 som ger oss ett något bättre läge på arbetsmarknaden. Men vad händerIrendmässigl på lång sikt? kanske kommer ihåg all vi - om jag minnsrätt - hade en sådan utveckling som innebar en ganska klarförbättring av läget på arbetsmarknaden. Men lägger man Unjalen på kurvan förden långsiktiga utvecklingen så ser man ju en ständig försämring avarbetsmarknaden. Omman utgår från den tillväxtprognos som regeringen själv redovisar i denreviderade finansplanen och uppgifter i övrigt från långtidsutredningen -den har ju inte reviderats , men jag antar att den inte kommer all sesärskilt myckel ljusare ut än vad den gjorde då - kommer man fram till mycketotäcka arbetslöshetstal i slutet av delta årtionde. Det var det jag undrade omarbetsmarknadsministern hade filtat närmare på. Omså inte har skett, skulle jag - om det inte tas illa upp - vilja rekommenderaen studie i departementet på denna punkt, inte för all förta denoptimism som kan finnas utan för att vi skall vara bättre rustade att klarasysselsättningen på . Jag har bett upplysningstjänsl attgöra det. Och trots alla de svagheter som finns i prognoser av detta slag villjag ändå säga att det inte är fråga om att vi kommer att ha något förbättratsysselsättningsläge 1990, utan med antaganden om en trendmässig ökning avefterfrågan på arbete från kvinnorna och en något minskad sådan från männenssida i förhållande till den produktivitet som redovisas i långtidsutredningenoch den fillväxlprognos som ingår i regeringens reviderade finansplan, hamnarman - hör och häpna! - på arbetslöshet 1990. Jaghar inte velat säga detta för all förta intrycket av alt vi kortsiktigt kan fåen förbättring utan för alt säga att det inte ordnar sig av sig självt, även omvi skulle få en tillfällig förbättring. Där bortomhotar en väldigt obehaglig fortsättning. Det är nu vi skall se till att stämmai bäcken för att inte hamna i denna strida å av ökad arbetslöshet. Detvore intressant om arbetsmarknadsministern ändå ville ge några kommentarer tilldessa dystra utsikter. Jagvill säga all de åtgärder som har föreslagits när det gäller industrinsmedverkan i arbetsmarknadspolitiken är utmärkta, och jag tror att de kan genågon förbättring , men långsiktigt efterfrågar ju inte industrin merarbetskraft än den behöver. Och på de andra sektorerna av ekonomin vet vi hurdel ser ut. Den offentliga sektorn kommer säkert att få ökade skatteinkomsterframöver, men mer och mer av dem går ål fill all betala räntor och skulder. Delblir tjänstesektorn på den privata sidan som vi får lila till, och då krävs,inte minst för ungdomarnas vidkommande, all man får fram nya avtal somsfimulerar tillkomsten av varaktiga jobb. Arbetsmarknadsministernhar ännu inte lagt fram sina synpunkter på denna mera varaktiga lösning. Underdetta anförande överlog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Anf.53 Arbetsmarknadsminister : Fru talman! Del är naturligtvislitet svårt för mig att kommentera den utredning som har bettriksdagens upplysningstjänsl att göra, men om det är så all man - som IngemarEliasson säger - har lagt ut en linjal, är del ju inte särskilt mycket atthålla sig till. Politik kan och får aldrig vara att lägga ut en linjal. Fullsysselsättning är den socialdemokratiska regeringens mål, och det finns ingenfråga som vi har ägnat oss mera åt under del år då vi har suttit iregeringsställning än ål alt diskutera och lägga fram förslag för att bekämpaarbetslösheten. Del är precis som säger, att det inte ordnarsig av sig självt. Men det är det som man har trott i många länder: attarbetslöshetsproblemel löser sig självt, och är det några som råkar illa utunder tiden, så får de närmast skylla sig själva. Det är inte den socialdemokrafiskapolitiken, och kommer aldrig att bli del, och del kommer heller. aldrigatt bli arbetslöshet i del här landet med en socialdemokratisk regeringvid rodret. vikliga är all vi, innan vi ordentligt kan sätta oss ner och fundera övervilka risker och problem framliden kan innebära för oss, först måste klara utdagens aktuella problem. Om vi inte löser dagens sysselsättningsproblem, fårvi aldrig . Detpågår på många håll ett arbete med att försöka bedöma framfidens arbetsmarknad.Del sker naturligtvis också inom . En viktig aspekti det sammanhanget är givetvis frågan om den tekniska utvecklingen. Därvidlagär det, som myckel väl vet, eftersom han ju har varit med idepartementet fidigare, så att dalaeffeklulredningen arbetar med alt försökabelysa olika delar av den nya teknikens effekter på sysselsättningen, regionalloch för olika grupper och även totalt sett. Detta är en viktig pusselbit föross vid bedömningen av utvecklingen framöver. Mångaandra viktiga pusselbitar kommer, tror jag, delegationen för arbelsfidsfrågoralt ge oss. Delegationen för ett fortgående resonemang om olikaarbetstidsfrågor. Jag tror inte, som man gör på en del håll ute i världen, allen arbelsfidsförkortning, en arbetsdelning eller någonting liknande skullekunna hjälpa oss alt lösa de akuta sysselsättningsproblemen. Däremot tycker jagatt det finns goda skäl för oss alt i framfiden se arbetstidsförkortningar somnågonting positivt. Kan vi klara av de ekonomiska problem vi har och få en godproduktion ute i industrin, så kan det ge oss förutsättningar alt både ge entryggad sysselsättning och utrymme för arbetstidsförkortning. Det arbete sombedrivs inom delegationen för arbetstidsfrågor efter de nya direktiv som dendelegafionen har fått sedan vi kom till regeringsmaklen är i hög grad ettarbete för att kunna ge oss underlag för en bedömning av framfidensarbetsmarknad. Dessutom pågår, som säger, arbetet med en nylångtidsutredning. diskussioner som förs inom departementet och som ligger bakom de förslag somvi nu har lagt fram inför om en ny inriktning avarbetsmarknadspolitiken ligger självfallet också funderingar över bur arbetsmarknadeni framliden kommer att se ut och hur vi skall skapa en situafion där vi kan tatill vara alla de ohka uppslag och intressen som kan finnas ute i del svenskanäringslivet. Låtmig här koppla över fill diskussionen om ungdomslag, som vi var inne på förut.Del finns naturligtvis, när man kommer med ett förslag av den här typen, som ärnytt och oprövat, utrymme för en mängd olika synpunkter som pekar på hinder föratt det här skall kunna fungera bra. Det finns en oändlig uppsjö av praktiskaproblem som, om man så vill, kan dras fram - det har ju inte varit någon bristpå sådana exempel i debatten. Samtidigttror jag all alla ändå är medvetna om alt den situafion som vi nu har är heltoacceptabel. Del finns en stark vilja, både hos fackliga förtroendemän och hoskommunalpolitiker, hos ungdomarna själva och hos väldigt många andra vuxna utei samhället som är engagerade i de här problemen att hitta angreppspunkter. Jagtror att vi ur förslaget om ungdomslag kommer att kunna forma en ny verksamhet, somkan fånga upp mycket av det som är positivt. Jag är helt övertygad om - och jagtycker att jag har fått många praktiska erfarenheter när jag talat medkommunalfolk och många andra - att de stora problem som man nu talar om kommeralt kunna lösas ganska snabbt. Det pågår ute i kommunerna entankeverksamhet och ett praktiskt planeringsarbete inför hur man skall kunnautnyttja det här. Många kommuner har sett de positiva insatser som staten hargjort, och de ser också att de egentligen får mycket större handhngsmöjligheterän tidigare. Många ungdomar säger naturligtvis all de allra helst villha ett stadigvarande arbete på helfid, men de säger att den här ungdomslagenändå är oändligt myckel bättre än de alternativ som finns . Ungdomslagenhar blivit en form av gruppverksamhel mellan arbetslösa ungdomar ochföreträdare för parterna ute i kommunerna, och jag tror därför att vi harförutsättningar att bättre kunna ta till vara positiva uppslag hos ungdomarnasjälva, den kreafivitet som har tagit sig uttryck i att man på många håll ute ilandet har bildat kooperativ och satt i gång all möjlig annan verksamhet. Jagtror all förutsättningarna för att få sådan verksamhet att blomstra i framtidenär ganska goda genom att man får till stånd en verksamhet i lag. Det kan underlättadelta arbete betydligt mer än de former som vi har . Man kan säga att mycket av dessa tankegångar finns i deaktiviteter vi har satt i gång till följd av det beslut som fattadepå regeringens förslag om 100 milj. kr. till en särskildindustrikampanj. Dessa 100 miljoner håller man just nu på att börja använda utei landet. 10 miljoner av dessa 100 miljoner går till speciella ungdomsprojekl,och 10 miljoner går till speciella jämslälldhetsprojekt. En del av pengarna gårtill finnuppverksamhet bland ungdomar. En del av pengarna går till - för alt vi skallkunna hitta bättre former för att utnyttja en situation som man har i vissaSmålandskommuner, när man nu börjar få full fart på olika verksamheter ochbörjar efterfråga arbetskraft, och även har problem med att täcka in denefterfrågan.