prot · G70970 · 1983-12-31 00:00:00 — Det gäller energipolitikens område, där målmedvetnasatsningar gjorts för ett ökat utnyttjande av inhemska bränslen och hushållning- satsningar som också betyder mycket för svensk industri. Industripolitiken under den första halvan avmandatperioden har - vid sidan av insatserna när det gäller de etableradebranscherna- kännetecknats av satsningar på teknisk forskning, utveckling ochindustriell förnyelse, främst på områden som kommer att ha avgörande betydelseför vår industri. Jag vill särskilt peka på fem beslut. För det första: Prioriteringen av teknisk forskning ochutveckling i budgetarbetet. För innevarande budgetår satsas över 9,2 miljarderkronor. För detandra: , som medför en betydande upphandling av industriprodukter och ger en möjlighet till utveckling,produktion och jobb i avancerad svensk industri. För det tredje; Rymdverksamheten, där beslutet omtelekommunikationssatelliten innebär en injektion för tekniskthögtstående svenska företag. Beslutet ger stora beställningar i flera svenskaindustriföretag men också möjligheter till utveckling på området. För det fjärde; Förslaget om ett femårigtmikroelektronikprogram, som innebär en nationell kraftsamling kring ett områdesom är av stor vikt för som industriland. Denna satsning omfattar såvälutbildning som forskning och industriell utveckling. För det femte: Det förslag om svensk havsresursverksamhetsom innebär åtgärder för att främja forskning, utveckling och industriellasatsningar på detta för viktiga framtidsområde. Jag vägar hävda, att inte haren svensk regering på så fattat så omfattande beslut för svenskindustris utveckling och förnyelse. På detta sätt har kursen i industripolitikenmålmedvetet lagts om under denna första halva av mandatperioden. pekar många kurvor åt rätt håll. Men det innebärinte att faran eller de långsiktiga problemen för svensk industri skulle varaöver. Det innebär inte heller att vi nu bara kan sätta oss ned och vänta påbättre tider. kommer att kräva hårt arbete och storaansträngningar. Många människor och regioner kommer att utsättas för svårapåfrestningar, när förnyelsen av industristrukturen fortsätter. Det finns mångaområden där läget kräver insatser och åtgärder. Den höga arbetslösheten, som ärett annat av de stora problemen i , måste bekämpas med insatser äveninom industrin. Och det är viktigt att säga: Den industriella utvecklingen äravhängig av hur vi lyckas hålla fast vid den kurs vi slagit in på - för denekonomiska politiken och för industripolitiken. Den är beroende av hur vilyckas bibehålla svensk industris konkurrenskraft och lönsamhet. Även den regionalpolitiska utvecklingen är beroende av hurvi lyckas med dessa uppgifter. kan det - i spåren av den ekonomiskautvecklingen och industriuppgången - på nytt skapas möjligheter att vända denregionala utvecklingen rätt. Regeringen förstärker därför de regionalpolitiskasatsningarna med 283 milj. kr. - över en kvarts miljard. Insatserna riktas tillde hårdast drabbade regionerna: och Bergslagen. Med de besluten tillbakavisarvi i praktisk handling allt konstigt tal om en nedrustning avregionalpolitiken. De regionalpolitiska medlen måste förnyas och utvecklas - deär inte avpassade för 1980-talet - men målen ligger fast. Det är nu regeringens avsikt att under den andra halvan avdenna mandatperiod fullfölja omläggningen av industripolitiken. står inför en mycket omfattande och snabb tekniskutveckling, som kommer att sätta sin prägel på hela samhället. Avanceradteknik, datorisering, ny kommunikationsteknologi och automation kommer att fåbetydelse inte bara för produktionen, utan också för vår vardag. Utvecklingenkommer att ge oss nya problem - men också nya möjligheter. Vår framtid hänger på hur vi lyckas ta vara på dessa ochandra möjligheter -för svensk industri och för som industrination. Min uppfattning är, herr talman, att förutsättningarna föratt ta till vara dessa möjligheter är goda. I arbetet med propositionen omindustriell förnyelse och utveckling har jag låtit utföra analyser av densvenska industrins läge och framtidsutsikter. De svar man lämnat mig ärentydiga: Svensk industri har goda förutsättningar. Efter flera årsmödosamt omstruktureringsarbete är den svenska industrins struktur bättre än pålänge. har mycket mer som ger vår industri styrka: vår högtståendetekniska forskning och utveckling, vår kår av skickliga och erfarna tekniker,forskare, arbetsledare, löntagare och företagare, våra stora avanceradeindustrier, men också mångfalden av små företag med en god grogrund för nyaidéer, vår nu fördelaktiga kostnads- och lönsamhetsnivå, vårinternationaliserade industri med en stark ställning på viktiga marknader, vårförmåga till utveckling när det gäller flexibilitet, produktutformning ochmarknadsanpassning och vår offentliga sektor, som jag vill nämna som en fördelför svensk industri - en offentlig sektor som fungerat som ett drivhus föravancerad industri. På de teknikområden som. väntas bli av störst betydelse förden industriella utvecklingen bedöms - i de rapporter och det underlagsom jag fått i propositionsarbetet - ha mycket goda utvecklingsmöjligheter. Industripolitikens uppgift är att ta till vara dessamöjligheter för och svensk industri. Regeringen kommer att fullföljaden påbörjade omläggningen av industripolitiken genom att för riksdagenpresentera ett samlat program för industriell utveckling och förnyelse. I dettaprogram, liksom i den forskningspolitiska proposition som föreläggsriksdagen, ställs siktet in på morgondagens jobb. Vi kommer att gå vidare i arbetet på att bygga upp enavancerad teknisk kompetens och stimulera etablering pä högteknologiska områdenmed snabb expansion. Insatser för att stimulera spridning av ny teknik, utökadteknikupphandling och insatser för ett vidgat samarbete mellan högskolor ochindustri kommer att finnas bland de förslag som läggs fram för ibörjan av mars. Ett särskilt intresse kommer att ägnas de teknikbaserade småoch medelstora företagens möjligheter, åt underleverantörernas ställning och åtatt stärka nyföretagandet. Vi vill speciellt värna om de små företagensmöjligheter att verka och utvecklas. Detta är också en socialdemokratiskhjärtefråga. Regeringen kommer med dessa bådapropositioner att ta ytterligare steg för att trygga framtid somindustriland och välfärdsstat. Vi vill göra det i samverkan mellan företag,löntagare och samhälle - och i politisk samverkan. De framgångar som nåtts isvensk industri är resultatet av politikers, löntagares och företagsledaressamlade ansträngningar. Den svenska viljan till samförstånd och samverkan utgörockså en styrka för , jag vill tillägga en unik styrka för vår industrioch vårt land. 41STEN () replik: Det var en smått lyrisk skönmålning av densocialdemokratiska politiken som presterade. Jag undrade närjag satt och lyssnade om han verkligen tror på den själv. sade ingenting om det underliggandebudgetunderskottet på , och han gled mycket hastigt förbiarbetslösheten, som ligger på . Ungdomsarbetslösheten, som liggerpå , nämnde han över huvud taget inte. Skall man räkna som Hans Hagnellvill, måste man ju lägga till alla de övriga som står utanför den reguljäraarbetsmarknaden, och då blir siffran 17,. nämnde inte hellernågonting om den höga inflationen på , som är mycket högre än inflationen iviktiga konkurrentländer. Inte heller nämndes någonting om statsskulden ochräntan på denna, som är den näst största utgiftsposten. Vad blir då notan för kommande generationer? Låt mig taupp ett område. Exportökningen t. ex. har ett stort importinnehåll. ochSaab svarar med sina produkter för . Betoningen av vinsterna i en handfullstorföretag skymmer den bistra verkligheten för många mindre och medelstoraföretag, vilka svarar för hälften av sysselsättningen i näringslivet. Bakomimportstatistiken döljer sig många förlorare. Det går många sådana på varjevinnare på devalveringarna. Ökar kostnadsläget ytterligare blir följden attförlorarna förlorar ännu mer. Ett tydligt tecken på inre obalans inomnäringslivet är det låga investeringsläget. Bakom detta ligger företagens bristpå lönsamhet men framför allt bristen på framtidstro. Inte mindre än 43 olikaskatter har höjts, påpekade tidigare i debatten, och kostnadslägetblir därefter. Den spektakulära vinstuppgången i vinnarföretagen får inte bäddaför en avtalsrörelse som kan medföra att förlorarna förlorar ännu mer. Jag tror att skall fundera litet grand pådetta och vänta med att bedöma sin politik till dess det gått ännu ochalla de här kostnadshöjningarna slår igenom. Det är ingen överdrift att påstå att pessimismen ärutbredd bland många företagare. Det är en följd av lönsamhetsproblemen menockså ett påtagligt resultat av en rad politiska beslut sedan 1982.Löntagarfonderna är det mest konkreta exemplet på regeringens oförmåga attförstå vad som menas med ett näringslivsvänligt klimat. Jag undrar om det intefinns någon självkritik bland socialdemokraterna. 42KARIN SÖDER (c) rephk: Det våren vacker tavla som härmålade upp. Det var bara det att han kanske inte hade kommit fram till dendel av målningen där också skuggorna framträder. Å andra sidan är vi självfallet alla glada över om det gårbättre för svensk industri. Det skall vi inte sticka under stol med. Men jagskulle faktiskt vilja fråga om han inte äriigen måste erkänna -han gjorde det litet grand svepande, tyckte jag, men det vill jag habekräftelse på - att det nog inte hade varit så idylliskt som han målarupp det, om inte prolokoU 1983/84:70-71 som industriminister hade mycket kraftfullt medverkat strukturomvandling och tagit mycket obehag och fattat många svåra beslutnär det gäller våra tunga industrier. Det var ett bra arv när socialdemokraterna trädde till.Det var inga förlorade år. Jag tycker att det erkännandet skall fram här plusett erkännande av att den internationella konjunkturen självfallet är heltannorlunda nu än den var då. Jag skulle vilja ta upp en annan fråga. att småföretagsamheten är socialdemokraternas hjärtefråga. För oss icentern har det alltid varit en viktig fråga. Vi gjorde stora insatser på detområdet när vi var i regeringsställning. Men det räcker inte. Vi vet attsmåföretagen och de medelstora företagen är slagtåliga. De ger sig inte iförsta taget, och därför är de oerhört viktiga i ett samhälle som vill satsa påfull sysselsättning - ett mål som socialdemokraterna nu till dels har lämnat,eftersom de tycks vara nöjda arbetslöshet. Det är inte vi. Vi vill haned arbetslösheten lägre. Vi har föreslagit att man exempelvis skall kunna blibefriad från skatt när det gäller sparande till startkapital för ett litetföretag-ett sparande som inte skall belastas med skatt. Vi har föreslagit skall sänka sjukförsäkringsavgiften för de 15 förstaanställda, därför att vi vet att sjukfrånvaron är mycket lägre i småföretagenän i de stora företagen. Vi vill också ha utbyggd regionalpolitik, i mycket högregrad än socialdemokraterna föreslagit. Era förslag är inte tillräckliga-dekommer att leda till avfolkning om vi inte tar mer kraftfulla tag. Sedan skulle jag vilja fråga: Har inte att löntagarfonderna är en hämsko för framför allt vår småindustri? Detfinns många berättelser om det - när man börjar undersöka hurlöntagarfonderna kommer att slå, finner man att effekterna blir mycket störreän man från början hade trott. Varför gav ni inte upp? Men ni har chansen än.Ändra er! 43CHRISTER EIREFELT (fp) replik: Inte oväntat låg tyngdpunkten i industriministernsanförande på positiva kurvor, som skulle vara ett resultat av socialdemokratisknäringspolitik. Anförandet tydde på att man nu i stor utsträckning förlitar sigpå exportframgångar och på konjunkturen. Jag tror det kan vara en farlig säkerhetskänsla. nämner industriministern bl. a. tre stora satsningar avavgörande betydelse för industrins utveckling och förnyelse, nämligenforskningsanslagen, JAS och Tele-X. När industriministern nu talar om depositiva faktorer som onekligen finns och som naturligtvis är glädjande finnsdet skäl att påminna om några fakta. När beslutet om JAS fattades röstade socialdemokraternaemot, bortsett från två ledamöter - tror jag - från . Tele-X kom liksom in från sidan efter , och socialdemokraterna var som säkert minnsganska negativa men har sedan svängt. Forskningsanslagen ökade med något mer än inflationen,vilket var mindre än vad de gjorde under tid. Dessa tre framtidsinriktade åtgärder är alltså allaborgerliga initiativ, som socialdemokraterna fortsatt. Det är sannerligen minstsagt tveksamt att kalla JAS ett resultat av socialdemokratisk näringspolitik. går industrin hyfsat, och vi har naturligtvis ingenanledning att blanda smolk i glädjebägaren - tvärtom. Men inte heller det ärresultatet av industriministerns arbete utan en följd av devalveringen och deninternationella konjunkturuppgången. Vad regeringen därutöver gjort för industrin ochnäringslivet i allmänhet är tyvärr mera negativt än motsatsen.Industriproduktionen ökar då snarare trots regeringens åtgärder än på grund avdessa åtgärder. Jag upprepar några exempel från mitt anförande: - kollektivalöntagarfonder och "övervinstskatten" - försämrademöjligheter att få riskvilligt kapital från hushållens sparande på börsen. Det viktigaste framöver är att behålla näringslivetskonkurrenskraft och helst stärka den ytterligare. Det kräver att kostnads- ochprisstegringarna i i varje fall inte överstiger dem i våra viktigastekonkurrentländer. Vad det då handlar om är , i vissafall ännu mindre. Dit har vi fortfarande mycket långt. I själva verket har del av den fördel devalveringen gav redan ätits upp av pris- ochkostnadsstegringarna i , t. ex. gentemot . Helt avgörande för att få ned pris- och kostnadsökningarnai är budgetunderskottet och avtalsrörelsen. Detta kräver att regeringenlägger fram förslag om besparingar i de offentliga utgifterna- men det gör maninte. Reaktionen på mitt tal blev den väntade. Mestbedrövad blev , därefter , och minst bedrövadblev , som skall ha en eloge för att hon ändå uttryckte glädje överatt det har vänt för svensk industri. Jag ville förskona från att bli påmind omstatsskulden och utlandsupplåningen. Det är ju ett arv som densocialdemokratiska regeringen fått av de borgerliga regeringarna. Det varfrämst partibroder och dåvarande partiledare som skötte denvåldsamma upplåning som vi nu måste betala av på genom en ökad produktion påexport. kritiserade mig för att ha skönmålat. Hankan kontrollera uppgifterna i mitt tal, så får han se att han inte hade rättnär han anklagade mig för att inte ha återgivit fakta. Jag gled inte förbi arbetslösheten. Jag t.o.m. slog fastatt den höga arbetslösheten är ett av våra allra största problenri i Sverigeoch att vi också på industrins område måste vidta åtgärder och göra insatserför att komma till rätta med den höga arbetslösheten. Vad jag sade i mitt anförande var att svensk industribefann sig i ett mycket utsatt läge när den socialdemokratiska regeringentillträdde . Produktionen gick tillbaka och var femte maskin stodstilla. Investeringarna rasade, med en tredjedel. Under de borgerligaåren försvann 180000 jobb i industrin. Enbart var antalet 40000.Svensk industri förlorade marknadsandelar och halkade efter. Jag påminde inteom allt detta på ett brutalt sätt, men förstår jag att villeatt jag skulle göra det. Till detta vill jag lägga att framtidstron och tron påSveriges möjligheter var nere i noll hos svenska folket. Det är inte fråga omnågon skönmålning när jag lämnar uppgifter om den svenska industrins lägeoch utveckling. När vi , regeringsinnehav kan seklara tecken på en omsvängning, så tycker jag att det är märkligt att manriktar kritik mot oss för att vi pekar på de förbättringar som har skett. Jagtillbakavisar den kritiken. Det är enligt min mening viktigt att återvinna vårframtidstro och tron på som ett framstående industriland ochvälfärdssamhälle. Likaså är det viktigt att tala om för svenska folket, inteminst ungdomen, att vi åter är på rätt väg. För att klara dagens problem ochframtidens oerhört svåra uppgifter måste vi ändå hålla oss fast på den inslagnavägen. Jag fick dessutom ett par konkreta frågor som jag skallförsöka besvara. Jag antydde i mitt anförande att insatser för småföretagenkommer att göras. Förslag därom kommer att framläggas dels iförnyelsepropositionen, dels i den forskningspolitiska propositionen i börjanav mars. Det är riktigt att JAS-beslutet fattades under denborgerliga perioden. Men den industriella uppföljningen av det beslutet hadeinte förberetts. Det var det som jag räknade in i de beslut som den nuvarandesocialdemokratiska regeringen hade fattat. hademan inte på minsta sätt förberett att den upphandling som detta storaförsvarsprojekt skulle medföra kom svensk industri till del. Det är vad vi nuhar gjort. Vi har satt in en särskild organisation för uppföljning avJAS-beslutet så att svensk industri skall få så stor nytta som möjligt av destora beställningarna. Det är riktigt, , att jag uttalade att densvenska industrins struktur mödosamt omstruktureringsarbete ärbättre än på mycket . Det är också riktigt att det under de borgerligaregeringsåren skedde ett mödosamt omstruktureringsarbete. Låt mig avslutningsvis, herr talman, säga några ord omregionalpolitiken, en fråga som också tog upp i sitt anförande. Jaggör det med en viss glädje. Jag känner till att ledande centerpartister medjämna mellanrum angriper regeringen för att vi skulle avrustapåregionalpolitikens område. Jag vet inte vad är ute efter när manangriper vår politik. Av tre skäl ställer jag den frågan. För det första höllskogslänen på att avfolkas under de sex borgerliga regeringsåren. Det var jucenterns politik som gjorde att den uppgång i skogslänen och andra utsattaområden som skedde bröts. För det andra hardet inte ställts några speciella centerkrav som på ett klart sätt skulle innebäraregional utjämning. För det tredje ökar regeringen det regionalpolitiska stödetför nästa budgetår med 283 miljoner, över en kvarts miljard. Jag kan inte finna några rimliga sakanledningar tillcenterns kritik mot regeringen för nedrustning av regionalpolitiken, och därförhar jag gått och klurat länge på att fråga ledande centerpartister; Varförangriper ni socialdemokratin i regionalpolitiken, när ni inte har fog för det? Kanske fick jag ett svar i ett TT-meddelande. Ärskälet möjligen det att man på allt sätt vill ta tillbaka en s. k. gammalcenterfråga, även om den liksom miljöfråga mest baseras på vad jagkallat mytbildning? Man måste försöka visa upp sin gamla 70-talsbild. En påminnelse om detta fick vi alltså från TT, sommeddelade att en ledande centerpartist har lämnat centerpartietdärför att han menar att har glömt bort sina gamla frågor. Är det föratt väcka dessa frågor till liv sorn vid många tillfällen under senaretid har angripit mig och socialdemokratin för nedrustning i regionalpolitiken?Är det skälet till att nu helt yrvaket på nytt börjar tala omregionalpolitik? 45STEN () replik: Jag vill inte ifrågasätta , utan vad jag ifrågasatte var ensidigheten i hans framställning. Genomatt enbart hålla sig till en sida av saken kan man invagga många människor ifalska förhoppningar. Vad kommer att hända när alla dessa skattebeslut somnyligen har fattats faller ut och rejält påverkar kostnadsläget förnäringslivet? Vad kommer att hända när de första vinstdelningsavgifterna ifondsystemet skall betalas in -det blir ju först ? Det är därför detfinns anledning, , att varna för att överdriva optimismen. Vidare säger att det var vi som gick ispetsen när budgetunderskottet kom till. Låt mig då påminna om att vi under desex borgerliga regeringsåren fick lyssna till en socialdemokrati här iriksdagens kammare som ständigt bjöd över. var själv ledamot avnäringsutskottet och borde kanske sätta sig och summera ner samtligareservationer när det gäller industristödet, för att sevilket parti som svarade för de högsta buden och vilket som svarade för delägsta. Den jämförelsen utfaller, det är jag övertygad om, tillmoderaternas fördel. Det var ju också ni som bildade majoritet här när detgällde stora utgifter på varvssidan. Nej, det finns ingen logik i att först slå ut fasta jobb iindustrin genom höga skatter och avgifter, för att sedan skyffla in alltmerskattemedel i AMS och ordna konstgjorda jobb. Vad blir notan för nästa generation? frågade jag i minförra replik. Jag fick inget svar. Jag vill upprepa den frågan, för det är enmoralisk fråga. har tidigare ställt den i debatten här ochinte fått något svar av vare sig eller . Det handlar om de två storafördelningspolitiska konflikterna . Den ena är avvägningenmellan hur mycket den offentliga sektorn skall ta i anspråk och hur mycketmedborgarna och företagen skall få behålla själva. Vårt partis uppfattning ärklar; Den politiskt kontrollerade delen av ekonomin måste bli mindre och dendel som styrs av människorna måste bli större. Detsamma gäller förnäringslivet. Den andra frågan gäller hur mycket vår generation skallbetala själv och hur mycket vi skall överlåta på våra barn och barnbarn attbetala. Även här har vi tagit ställning. Vår generation skall försörja sigsjälv. Vi har ingen rätt att skyffla över de räkningarna till våra barn ochbarnbarn. Detta är solidaritet i ordets djupaste mening. Därförborde analysera den här problematiken innan han ensidigtbeskriver de ljusa bilder som ändå finns - jag skall gärna medge detta på sammasätt som och , men det gäller att säga helasanningen. delad sanning är ingen sanning. 46KARIN SÖDER (c) replik: Jag kan ursäkta industriministern - det ärnämligen jobbigt att vara minister - att han inte har läst alla motioner ochdärför inte vet vad har föreslagit när det gäller de regionalpolitiskasatsningarna. Men läser han våra förslag, skall han finna att vi bara på detarbetsmarknadspolitiska området har en satsning inom regionalpolitiken somligger mer än 300 miljoner högre än regeringens. På trafikområdet ligger vinågra hundra miljoner över, och på jordbruksområdet föreslår vi också enkraftigare regionalpolitisk satsning än regeringen. Vi skäms alltså inte alls för vår regionalpolitik, och detgjorde vi inte heller när vi var i regeringsställning. Det gjordes faktisktganska mycket i regionalpolitiskt syfte under de svåra åren. menkonjunkturerna, oljekriserna och allt detta var emot oss i långa stycken. Jagkan peka på en sådan sak som utvecklingsfonderna, som ju betyder mycket iregionalpolitiskt hänseende och som var ett förslag som genomfördes under vårtid i regeringen. Andra åtgärder skulle också kunna nämnas. Jag tänker då påden jordbrukspolitik som bedrevs inte minst i . Jag tänker på denglesbebyggelserätt som har gjort att vi faktiskt har en levande landsbygdi . kommer människor fram och säger spontant: Det är fantastiskt hurdet ser ut på den svenska landsbygden ! Där finns nyproducerade, modernabostäder i en utsträckning som icke förekom . Dess värre görsocialdemokratiska kommunalmän och -kvinnor sitt yttersta för atthindra att människor får välja den boendeform som de skulle vilja. Det skulle finnas mycket mer att peka på, men jag skall tade sekunder jag har kvar i anspråk för att rikta en fråga tillindustriministern som jag faktiskt ställde tidigare i mitt anförande, när haninte var här. Vi har ju en nedgång i handeln mellan de nordiska länderna från till . Det är allvarligt, om tanken på som hemmamarknad - som vitillsammans har drivit ganska hårt - inte skulle få något innehåll utan urholkas.Jag skulle gärna vilja höra, om industriministern är villig att medverka tilllättnader i valutaregleringar och när det gäller andra tekniska hinder så attNorden som hemmamarknad blir någonting positivt för människorna ochsysselsättningen i . 47 () replik: Jo, industriministern, jag uttryckte ocksåglädje över att det går bra för vissa delar av industrin, och det tycker jagatt det finns skäl att göra. Att upphandlingen av delvis fick ske efterregeringsskiftet är inte så konstigt, eftersom beslutet låg så till i tiden.Att det är ett projekt som socialdemokraterna har varit emot kommenterade inteindustriministern.