prot · G709155 · 1983-12-31 00:00:00 — Uppgiften att det skulle finnas sjulandsting som över huvud taget inte har sådana här korttidsplatser är intekorrekt. Det förhäller sig sä att det är sju landsting som inte harkorttidsplatser på särskilda inrättningar, men alla landsting har på något sättsörjt för det här. Enligt den arbetsfördelning somgäller är det inte min sak att tolka lagen. Vilken uppfattning jag har kommeratt stå alldeles klart när vi tagit ställning tiU det förslag som behandlasi den beredning jag nämnde. Denna beredning har sammanträde ochnågon gång in . Sedan föreställer jag mig att det inte långt därefterkommer ett förslag. Då skall få veta vilken uppfattning jag har.Dessförinnan lär jag inte mycket kunna påverka förhållandena. 87INGA (vpk): Det gläder mig om bristen i de här sjulandstingen, där de inte hade korttidshem, inte föreligger - om det nu är så.De siffror jag har fått är ganska färska, men låt oss inte polemisera motvarandra huruvida dessa landsting är dåliga när det gäller korttidshem ellerinte. Det är bra om den här bristen inte finns. Sedan tycker jag att det är litet fegt av socialministernatt inte tolka den gällande lagens bestämmelser, eftersom Landstingsförbundetoch inte är eniga i sin uppfattning. Om man läser socialministerns svar finner man att det islutet av svaret står: "I den mån det råder delade meningar om innebördenav de nuvarande bestämmelserna får fråganpå vanligt sätt besvaras genom beslut av de tillämpande organen." Idet här fallet måste det vara det är fråga om, ochsocialstyrelsen tolkar bestämmelserna så att korttidsvärd är en omsorg enligtomsorgslagen och att avgift därför inte får uttas. nickade socialministernbifall till att det är som är det tillämpande organet. Det ärju glädjande att det är tolkning som skall gälla i detta fall.Jag hoppas att man där nogsamt läser det här protokollet. Sedankan man fråga sig varför detta problem har uppstått, när lagen har varit ikraft i 16 är. Fram till har i alla landsting den häromsorgen betraktats just som en omsorg och varit kostnadsfri. Man fårmisstanken att det ute i landstingen är den ekonomiska situationen medkrympande resurser som gör att föräldrarna får betala för den här typen avkorttidshem. Jagskulle vilja att socialministern, om han begär en replik till i den härdebatten, åtminstone ger sitt stöd till att tidigare praxis i denna fråga skallgälla, även om han inte vågar tolka lagen utan överlåter det till . Ometi trygghetspaket för skogsbrukare Överläggningenvar härmed avslutad. 14§ Svar på fråga 1983/84:581 om ett trygghetspaket för skogsbrukare har frågat mig hur skogsvårdsavgiftsmedlen skall användasoch om inte ett trygghetspaket för skogsbrukare kan finansieras med medel inomramen för de 460 mUj. som skogsvårdsavgiften ger. Enligt principer som är godkända av riksdagenanvänds skogsvårdsavgiften för sådana ändamål som är till gagn för skogsbruketsom sådant eller på sådant sätt att alla skogsbrukare kan dra nytta av dem.Enligt samma principer skall någon formell avräkning av utgifter motavgiftsmedel inte göras. Inte heller förutsätts någon exakt redovisning av hurmedlen används. Avgiften betraktas som skogsägarnas bidrag till de allmännainsatserna i vid mening för det svenska skogsbruket. De ca 450 milj. kr. som skogsvårdsavgiftenkommer att ge är redan intecknade för sådana ändamål. 89 (): Jag ber att få tacka jordbruksministern för svaret. Jag vill med engång säga att jag är. Jag hade hoppats på att få en förteckning överde utgifter som man skall avräkna mot de 450-460 miljoner sommiljövårdsavgiften ger. Svaretrymmer en del av de skiljaktiga synsätt som vi har på dessa frågor.Socialdemokraterna tar gärna in avgifter för att fördela dem ,till vissa grupper,i det här fallet till skogsbrukare. Vi moderater har en annan uppfattning,nämligen att näringen som sådan bör klara sig på egen hand. "Enligtprinciper som är godkända av används skogsvårdsavgiften för sådanaändamål som är till gagn för skogsbruket som sådant eUer på sådant sätt attalla skogsbrukare kan dra nytta av dem." Jag tillåter mig tvivla på att det är på det sättet. Därför är jagbesviken över att jordbruksministern inte vUle ge en redovisning. Någonformell avräkning görs alltså inte, och inte heller ges någon exakt redovisningav hur medlen används. Hur kan då jordbruksministern säga att alla medlen redanär intecknade? Det handlar om mycket pengar, 450-460 milj. kr. Dethela tyder på att vi har fått skogsvårdsavgiften som någon form av extraskatt,som en straffskatt på näringen. Såvitt jag kan förstå finns det ingen annannäring som har denna form av skatt eller avgift. Alla andra får klara sig påegen hand. Skogsnäringen skall dock svara för mycket annat också. Tillsådant som skulle kunna godkännas - och jag läser dä vad branschorganisationenSSR har sagt - hör skogsfonden, som är avsedd att stödja främst tillämpadskogsproduktionsforskning, övrig forskning till forskningsstiftelsens skogsarbete, översiktlig skogsinventering,informations- och utredningsverksamhet samt fröplantager. Detta kostar i rundatal 50 milj. kr. Såvitt jag kan förstå skulle trygghetspaketet på ca 15 milj.kr. mycket väl kunna inrymmas i de 450-460 miljoner som skogsvårdsavgiften ger. Omman läser årets budgetproposition finner man att bara administrationen för attfördela statligt stöd till skogsbruket - rundgången - kostar staten, eller idet här fallet skogsägarna, 17 milj. kr. De betalar således mer för detta änvad trygghetspaketet skulle kosta. Trygghetspaketet kostar alltså 15 miljoner,och det skulle mycket väl inrymmas i dessa medel. Överläggningenvar härmed avslutad. 15 § Svar på fråga1983/84:575 om livsmedelsproduktionen har frågat mig om det Ugger i den nu arbetandelivsmedelspolitiska kommitténs uppgifter att se över hur våra livsmedelpåverkas av vissa produktionsformer i jordbruket och livsmedelsindustrin. Attkonsumenterna får livsmedel av god kvalitet är ett av målen för vår livsmedels-och jordbrukspolitik. I det livsmedelspolitiska beslut som fattade ifebruari slogs fast att kvalitetskravet givetvis innefattar att livsmedlenär fullgoda från kost- och näringssynpunkter. Frågan om hurproduktionsformerna i jordbruket och livsmedelsindustrin påverkarkvaliteten på våra livsmedel från hälsosynpunkt, måste ägnas ökaduppmärksamhet. Detta har föranlett regeringen att vidta olika åtgärder. forskningspolitiska propositionen har regeringen föreslagit forsknings-och utvecklingsinsatser när det gäller alternativa produktionsmetoder inomjordbruket och trädgårdsnäringen. Dessa insatser skall genomföras i ettsammanhållet program som avses ge ökade och bättre kunskaper om alternativentill dagens produktionsformer. Jag framhöll i propositionen att produktionen,för att motverka riskerna för hälsa och miljö, bör inriktas mot former i vilkabl. a. användningen av kemikalier är så liten som möjligt. Vidare betonade jagatt produktionstekniken inom djurhåUningen bör utvecklas mot former somtillgodoser djurskyddet som förutsättningar skapas för bättreHvsmedelskvaUtet. Föratt förbättra nuvarande produktionsformer inom animalieproduktio-nen harregeringen vidare gett lantbruksstyrelsen i uppdrag att utreda utformningen avett ekonomiskt styrmedel som kan främja förbättrad djurhälsa och djurskydd inomfrämst svinskötseln. Livsmedelskommitténhar till uppgift att analysera utvecklingen inom de olika leden avlivsmedelskedjan med hänsyn till effekter på livsmedlens kvalitet ochnäringsinnehåll. Kommittén skall redovisa om förändringar är önskvärda avkonsumtionen med hänsyn till folkhälsosynpunkter och i så fall vilka möjUghetersom finns att påverka konsumtionen och därmed också produktionsinriktningen. JagviU slutligen erinra om att livsmedelskontrollen ses över av en särskildutredning i syfte att bl. a. få en bättre HvsmedelskvaUtet. 91 (): Jag villtacka jordbruksministern för svaret. BakgrundentiU min fråga är den växande olust som allt fler människor känner inför dennuvarande livsmedelssituationen. Vi har stora överskott av kött, somkvaliteten och smaken försämras. Vetets kvaUtet har minskat, men kvantitetenhar ökat. Korvar, köttbullar och limpor smakar likadant i landets alla hörn -beroende på den hårda centraliseringen av produktionen. Som konsumenter kan viinte göra så mycket åt hur kycklingen eller grisen som säljs i köttdisken är.Vi kan inte ta bort resterna av gifter och bekämpningsmedel i grönsaker, sädoch frukt. Forskarna uppmärksammar alltmer kostens inverkan på vår hälsa ochcancerriskerna. Denrationalisering och centralisering som skett inom jordbmkssektom under desenaste decennierna har lett fram till att vi konsumenter ofta befinner oss ien situation där vi frågar oss: För vem är denna politik bra? Jag är glad attjordbruksministern i svaret framhöll kvalitets- och folkhälsosynpunkterna förUvsmedelskommitténs arbete. Det betyder alltså att det inte finns någraformella hinder för att den behandlar defrågestäUningar jag berört. Jag hoppas att jag tolkat jordbruksministern rätt. Idirektiven till kommittén anför jordbmksministern, att det inte finns anledningatt nu pröva principerna för jordbmkets rationaUsering. känner jag stor tveksamhetinför. Är det inte just där problemet finns? Tvingar vi inte fram enrationalisering som får till följd att kvaliteten, näringsvärdet, smaken ochmiljön försämras? Efteratt ha läst det man kan läsa om utredningen måste jag oroligfställa en fråga.VisserUgen finns det inga formella hinder att ta upp de saker jag aktualiserat-men den typen av frågeställningar aktualiseras ju nästan aldrig. Riskerna förkonsumenterna från smak- och kvalitetssynpunkter verkar vara av underordnadbetydelse. Det är först i statsrådets svar som dessa aspekter betonats. Jagmåste alltså fråga: ner ett aUvarligt arbete då det gällerdessa frågeställningar? Anser jordbruksministern att det är väsentligt attkommittén arbetar med de frågor jag här har tagit upp? För att börja med den sista frågan: Mitt svar är alltså ett entydigtja. Direktiven är inte skrivna så att man kan säga att det inte finns någothinder för kommittén att ta upp de här frågorna. Tvärtom skall kommittén ta uppdessa frågor enligt sina direktiv. Jaghar också i mitt svar redovisat att det inte är enbart livsmedelskommittén somhar den här typen av uppdrag. Vi har t. ex. en utredning som ser överUvsmedelskontrollen. Det pågår alltså flera insatser för att vi samordnat skallkunna komma fram till vad vi är överens om att vi vill ha: en god kost och enfrån hälsosynpunkt god kvalitet på våra livsmedel. BeträffandeMargareta första fråga, om det förhållandet att jordbruketsrationaUsering inte nu aktualiserats, kunde innebära ett bristande intresseför kvaUtetsaspekterna viU jag säga att när vi talar om jordbruketsrationalisering i det här sammanhanget så är det fråga om möjligheten att bildabärkraftiga jordbmk. Här pågår alltså, inom ramen för den typen avrationalisering, ingenting som jag anser skulle utgöra ett hinder för möjlighetenatt få god kvalitet på våra livsmedel. Anf.93 (): Jag tackar jordbmksministern för dessa klargöranden. När kommitténsarbete är klart och vi får en proposition, hoppas jagverkligen att det ikonsumenternas intresse är livsmedlens kvaUtet som lyfts fram mycket mer än somhittills har skett i debatten och som visats i diskussionerna kring kommitténsarbete. Överläggningenvar härmed avslutad. 16 § Svar på fråga 1983/84:586 om gränsvärdena för cyanid i dricksvatten har frågat mig vad jag ämnar göra för attpåskynda en översyn av det svenska gränsvärdet för cyanid i dricksvatten och påvilket sätt jag är beredd att föra ut forskningsrönen som ligger tillgmnd fören ändring av () värden. Fråganom cyanid i dricksvatten har uppmärksammats såväl internationellt som inomlandet. , som har ansvaret fördricksvattenkontrollen, håller f. n; på med att utarbeta nya bestämmelser ifråga om de högsta halter av främmande ämnen i dricksvatten som kan tillåtas.Cyanid är ett av dessa ämnen. Mot bakgrund .av de aktuella problemen medförhöjda halter av cyanid i ett antal brunnar inom avserstatens livsmedelsverk särbehandla denna fråga. Deforskningsresultat som ligger till grund för Världshälsoorganisationensställningstagande rörande gränsvärde för cyanid i dricksvatten är publiceradeoch alltså allmänt kända. Omgränsvärdena för cyanid i dricksvatten 95 MARGARETAHEMMINGSSON (s): Jag ber att få tacka jordbmksministem för svaret på mina frågor. Detkan tyckas något märkligt med frågeställningar kring det svenska gränsvärdetför ett gift i dricksvatten. Handlar det sedan om cyanid, höjer många förvånatögonbrynen. Trotsmin försiktiga formulering av den första frågan har frågan dock på sina hålltolkats som en uppmaning från min sida att höja det svenska gränsvärdet.Naturligtvis är det inte något eftersträvansvärt i sig att ha ett gränsvärdesom ligger så nära som möjligt vad man tål. Nej, vi skall ha gränsvärden sommed en god marginal skyddar människor från skador på . Närdet handlar om så här låga värden har det dock visat sig svårt att göra tydligaoch klara mätningar. Ena gången visar proverna faran över, nästa gång ärmängden tiUräcklig för att hålla brunnen stängd. har gjortflera provtagningar vid brunnarna utanför . Kurvan på halterna harunder gått upp och ned. bör det dock påpekas att värdenahela tiden varit så låga att man rent teoretiskt kunnat dricka flera hundraliter vatten per dag utan att ta skada. Detär bra att arbetet med att .se över gifter i dricksvatten numera ligger inomlivsmedelsverkets ansvarsområde i stället för att som vara ' uppdelatpå flera institutioner. Jag hälsar med tillfredsställelse jordbruksministernsuttalande om att livsmedelsverket kommer att särbehandla denna fråga. Nuär det viktigaste för de berörda människorna i inte ett införande aynya gränsvärden - det viktigaste för människorna där är att få reda på omnuvarande gränsvärden är riktiga. Omåtgärder för ati förhindra skogsskador tillföljd av virkesmätarstrejken brunnen igen och säger attnu går det bra att dricka vattnet, skall människorna veta att man kan göradetta utan risk för skador. Med anledning av vad sade i slutet av sittanförande vill jag framhålla att det är angeläget att livsmedelsverket ägnarförhållandena, i speciell uppmärksamhet. Jag vill gärna tillägga attjag också utgår ifrån att man i anslutning härtill lämnar sådan information attmedborgarna får lugnande besked. Överläggningenvar härmed avslutad. 17§ Svar på fråga 1983/84:595 om åtgärder för att förhindra skogsskador tillföljd av virkesmätarstrejken har frågat mig dels om jag delar den uppfattning somförekommit i pressen från företrädare för attvirkesmätarstrejken inte innebär någon fara för skogen, dels vilka åtgärderregeringen ämnar vidta för att förhindra att omfattande skador uppkommer iskogsbruket som en följd av virkesmätarstrejken. Enligtskogsvårdslagstiftningen åligger det markägaren eller annan som förfogar överskog och virke att vidta sädana åtgärder som förebygger eller minskarinsektsskador på skog. Anf.98 (): Jag ber attfå tacka för svaret. Jagvill inleda med att säga att jag verkligen respekterar den här yrkeskåren -virkesmätarna - för deras ansvarsfulla jobb och för den kunnighet de visar isitt arbete. Men jag beklagar den förbundstvist som brutit ut mellan LO ochTCO om virkesmätarnas organisationstillhörighet. Detsom gör att jag tagit upp frågan är den oro jag känner inför de storaskogsskador som kan bli följden av den pågående strejken. Isödra - det område som har den största kvantiteten uteliggande virke -har man upplevt en besvärlig storm med stora stormskador på skogen. Det harockså uppstått betydande torkskador, och hur vi har det medförsurningen känner vi till. Därför har vi i detta område en starkt nedsatt"skogshälsa", om jag får uttrycka mig på det sättet. Risken förskador är stor. Denhär strejken slår litet blint mot tredje man, oavsett om denne har levereratvirke eller inte. Strejken är också ett hot mot alla som upplever skogen somett bra ställe för vila och en liten promenad . Idessa skogar ligger det stormfällt timmer, vars omhändertagande just nu ärakut. Där finns också tallmassaved, som måste vara inkörd före juni månadsutgång. Jaghar den uppfattningen att skogsvårdslagen är till för normala förhållanden.Den reglerar hur skogsägaren skall ta ansvaret för sin skog och för det virkehan tagit ut ur skogen. Den nu uppkomna situationen har skogsägaren mycketsvårt att råda över, och jag tycker nog att jordbruksministern gör detförvånansvärt lätt för sig när han svarar så här kort. Jag tycker attjordbmksministern bör visa Utet handlingskraft i den här frågan. Jag anser attdet är skäligt att man betraktar detta som skyddsarbete. Tänk på det i erkammare ! Det gäller miljardbelopp, och det är risk för storamiljöskador. Jag förstår så, att han menar att sUuationen är sådanatt man från regeringens sida borde ingripa mot parterna i den här konflikten.Jag vill gärna inledningsvis i den här repliken säga att jag naturligtvis inserde problem som är förknippade med situationen - de ökade svårigheter somuppstår med att få virket ur skogen. Närdet gäller den typ av åtgärder som här efterfrågar vill jag sägaatt flera framställningar har gjorts till regeringen om att få den härsituationen behandlad som en samhällsfarlig konfliktsituation. Den här typen avfrågor hanteras i första hand i arbetsdepartementet. Regeringen har icke tagitställning till dessa framställningar. Det skulle då vara fel av mig attföregripa de beslut som regeringen skall fatta med anledning av framställningarna.- Jag har bara velat redovisa att det är läget. Anf.100 (): Jag har haft kontakt med människor som jobbar inom berörtverksamhetsfält inom berört område. De mycket klara signaler jag får är att denkommande veckan är en mycket viktig vecka. Det är därför jag berjordbruksministern, som är miljöminister och skogsminister, att noga tänka pådet här och ta upp små samtal med . Överläggningenvar härmed avslutad. 18 § Svar på fråga1983/84:596 om gallringsplikten för skogsbruket 101 JordbruksministerSVANTE : Herr talman! har frågat mig om jag anser attdet skaU råda likhet inför lagen vid tillämpning av skogsvårdslagensbestämmelse om gallringsskyldighet och om jag i så fall avser att vidtaåtgärder så att samma åtgärder åläggs storskogsbruket. Enligt9 § skogsvårdslagen gäller att gallring av skog skall ske, när skogen är så tätatt produktionen av värdefuUt virke väsentligt hämmas. Någon skiUnad igallringsskyldigheten mellan olika skogsägarekategorier görs inte ilagstiftningen. Det ankommer på skogsvårdsstyrelserna att se till att dessabestämmelser tillämpas. 7Riksdagens protokoll 1983/84:155 102 (): Vid de kontakter jag har haft med inte bara en skogsvårdskonsulentutan ett antal har budskapet varit rätt klart: det är småskogsbrukets utövaresom man jagar när man arbetar med gallringsplikten. säger man klartatt de mest ogallrade skogarna har nog storskogsbruket. Dethar gjorts en undersökning i norr där det framkommit att småskogs-bmket,bondeskogsbruket, tar ut tre fyra gånger så stor volym i form av gallringsvirkesom storskogsbruket gör. Det talar sitt klara språk. Enannan sak som gör att jag tar upp den här frågan är att det är bara ett par årsedan som de ledande skogsdirektörerna i storbolagen gick skarpt fram och sadetill bönderna: måste ni ta fram massaveden! Den debatten vet jag att SvanteLundkvist kan; han hörde väl en del pä den också. Detrådde då faktiskt brist på massaved. Sådan får man i stor litsträckning frångallringar. Genom att själv gallra sina skogar skulle storskogsbruket ha kunnatta fram väsentliga kvantiteter. av virkesfångsten istorskogsbruket lär komma från gallringsskogar. Resten är slutavverkning.Omfattningen på gallringen bör vara , om man skall sköta skogen rätt. SvanteLundkvist påstår att skogsvårdsstyrelserna har att se till att bestämmelsernaföljs. Men när vi nu har dessa siffror, tror jag nog att det åliggerjordbruksministern själv att tala med och se till att det fr. o.m. nu råder Ukhet inför lagen. Det är en grund i svensk lagstiftning. Anf.103 Jordbruksminister : Herr talman! Jag har i svaret sagt minmening om den likhet inför lagen som självklart skall gälla i detta sammanhangoch det ansvar som skogsvårdsstyrelserna har att tillämpa lagen på det sättet.Jag kanske kan tillägga att man understundom möjligen kan få ett intryck av attskogsvårdsstyrelserna skulle ägna mindre intresse åt storskogsbruket genom attdet är fråga om litet olika rutiner. Jaghar inte tillfälle att uttala mig om de siffror som nu gavmig beträffande omfattningen av avverkningarna när det gäller gallring istorskogsbruket och i bondeskogsbruket. Men jag understryker -och det brukarvara vanligt att skogsvårdsstyrelserna och andra statliga verk förstår vadregeringens företrädare säger, när de talar i - att likhet införlagen skall gälla. Överläggningenvar härmed avslutad. 19 § Svar påinterpellation 1983/84:147 om fiskevårdande åtgärder i 104 JordbruksministerSVANTE : Herr talman! har frågat mig om jag är villigatt medverka till att medel kan tilldelas förfiskevärdande åtgärder, bl. a.vassbekämpning, möjligt. Fisket i är av storbetydelse för såväl yrkesfisket som fritidsfisket. De omfattandevattenvårdsåtgärder som under har 25 mai 1984 vidtagits inomVänerömrådet har lett till betydande förbättringar av Detförekommer dock tillväxt av vass inom vissa lokala q fiekevårdande områden, vilket hindrarfisket och i viss mån gör att gös och gädda kan åtgärder i Enligt vadjag erfarit har fångsten av gös och gädda dock inte Bekämpning avvass sker på olika håll i . Sådana åtgärder är viktiga men leder inte till envaraktig förbättring. Framför allt behövs därför fortsatta åtgärder, sommotverkar den förorening av vattnet som lokalt ger upphov till vasstillväxt. Det aUmänna intresset aven god fiskevård har motiverat att staten ger ekonomiskt stöd i olikaformer. Statsbidrag för fiskevårdsåtgärder lämnas till a. kommuner,fiskevattenägare och fritidsfiskeorganisationer. den av staten finansieradecentrala och lokala fiskeadministrationen främjas fiskevården på olika sätt.Bl. a. bedrivs informations- och rådgivningsverksamhet av fiskenämndema. Vissafiskevårdsarbeten kan också bekostas med Detfinns alltså goda förutsättningar för att kunna bedrivanödvändig fiskevård i . Först bör emellertid en kartläggning av behovetgöras. Denna bör kunna ske inom ramen för tillgängliga resurser hosfiskenämnderna. Anf.105 (): Jag tackarjordbruksministern för svaret. Orsakentill att jag väckt den här interpeUationen är de stora olägenheter på fiske ochmiljö som uppkommer genom stark tillväxt av vass. Ettbra fiske i våra insjöar är av stor betydelse dels för våra yrkesfiskare, delsför fritidsfiskarna. Föroreningarna av sjöarna liksom kraftig vasstillväxt ärnågot i högsta grad negativt för fiskbeståndet. De grunda vikarna där fiskenleker har växt igen med vass på grund av gödning av vattnet vilken uppstår bl.a. genom förorenande utsläpp. Därmed försämras reproduktionen. Detta gäller i synnerhetvår största insjö, . Förhållandena har lett till en minskning av främstgädda, gös och abborre i sjön. Föratt få en uppfattning om fiskets betydelse kan jag nämna att den totalafångsten i beräknades till drygt 1 105-ton fisk av olika slag. Vihade då 194 yrkesfiskare som fångade fisk motsvarande ett värde av 7,2milj. En del av denna fisk har sålts på export. Därtill kommerfritidsfiskarnas fångst. Föratt litet grand peka på vad vi kan få ut av våra insjöar kan jag nämna att detsammanlagda exportvärdet av sötvattenfisk uppgick tiU 56 milj. kr. Jordbruksministernsäger i svaret att fångsten inte har gått ned . Det kannog vara riktigt, men fiskare påstår att förekomsten av fisk nu är mindre. Förvissa fiskare har även fångsten minskat. Helt klart är att åtgärdermåste vidtagas för att motverka föroreningar och 91 Det gäller dessutom att skapa en bättre miljö som är till nyttaför fritidsfolket m.fl. Jordbruksministernpekar på att förbättringsåtgärder vidtagits och att dessa varit till gagn förfisket. Det äger naturligtvis sin riktighet, men gäller det att fortsätta.Det är i högsta grad nödvändigt att arbetet fortsätter .