prot · G70930 · 1983-12-31 00:00:00 — Vi var då också övertygade om att om behov avnya regler skulle uppstå, skulle det komma till både regeringens ochberedningens kännedom. 1betänkande 1983/84:7 behandlar vi återigen motioner med samma syfte. De tidigare nämnda översynerna är inte helt klara.Utskottet vill avvakta dessa. Jag yrkar därför avslag på reservation nr I ochbifall till utskottets hemställan på den punkten. Frågan i reservation nr 2 är inte heller ny. harflera gånger avslagit förslag med samma innebörd. Antalet förtidspensioner tillföljd av missbruk sjunker, men utskottet säger ändå klart ifrån att det ärangeläget att man genom kraftfulla rehabiliteringsåtgärder och andra åtgärderfortsätter att nedbringa antalet förtidspensioneringar av dessa skäl. Någrasärskilda åtgärder från sida bedömer vi dock inte som nödvändiga. De krav på åtgärder som anges i reservationen finnslagreglerade, bl. a. i socialtjänstlagen. Där finns klart fastslagetsocialnämndens ansvar att hjälpa och stödja den enskilde i olika situationer ilivet när han eller hon är i behov av sådant stöd. Vård och behandling reglerasi denna lag, likaså samverkan med andra myndigheter. Detta gäller också deideella organisationernas ställning. Det gäller för oss att se till att socialtjänstlagensintentioner nås. Lagreglering av de önskade åtgärderna finns alltså redan, ochden följs, som jag nämnde tidigare, fortlöpande av socialberedningen. I försäkringskassorna pågår dessutom fortlöpande arbetemed att förbättra rehabiliteringsinsatserna, bl. a. genom att man gör särskildahandlingsprogram. 1 förra höstens debatt sade att han varmedveten om att antalet förtidspensioner sjunker, men att det ändå krävsåtgärder. Trots detta skriver i sin motion attpensioneringen synes ha fått ökad omfattning. Utskottet påpekar än en gång att antalet pensioneringarfortsätter att sjunka men att det ändå är viktigt att kraftfullarehabiliteringsåtgärder sätts in. Några särskilda åtgärder från sida bedömer viinte som nödvändiga, eftersom ju också den frågan ryms inom ramen försocialberedningens arbete, när man nu gör en genomgång av missbruksvården. Jag yrkar därför avslag också på reservation nr 2 ochbifall till utskottets hemställan. 54RUNE (): och jag motionerade i vårasangående möjligheten för socialnämnden att uppbära sjukpenning för personer sommissbrukar alkohol och narkotika. Då utskottsmajoriteten avstyrkt motionenvill jag här återge bakgrunden till och motiven för vår motion och våramotionsförslag. Genom beslut av antogs bl.a. Lag om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). I samband därmed upphävdesfrån 18 § 3 kap. Lag om allmän försäkring. socialnämndernainte längre hos allmän försäkringskassa kan ansöka om att sjukpenning, viduppenbara fall av misskötsamhet, skall utbetalas till socialnämnden. Vimotionärer finner det stötande att missbrukare kan förbruka hela sinsjukpenning på inköp av alkohol och narkotika, medan socialvården får svara förbostadskostnader och uppehälle. Det bör observeras att den som varit intagen för vård medstöd av LVM i många fall kommer att kunna lämna vårdinrättningen med betydandebelopp ihopsparad sjukpenning. Det är otillfredsställande att man vid uppenbaraoch återkommande fall av missbruk inte skall kunna omhänderta och förvaltasjukpenning till det bästa för en missbrukare. Det allra viktigaste är att ensådan möjlighet i många fall är till avgjord fördel - för att inte säga enförutsättning - för en missbrukares rehabilitering. Även i situationer där missbrukare vårdas på frivilliginstitution bör socialnämnden, efter beslut av allmän försäkringskassa, kunnaerhålla rätten att uppbära och förvalta sjukpenning. Eftersom många sjukskrivnaunder vistelse på vårdinrättning kommer att kunna ha tillgång till betydandebelopp, kan det i fall där vårdtagaren saknar insikt om sin situation medförasvårigheter att kunna genomföra vården. Genom riksdagsbeslut borttogs ocksåmöjligheten i 16 kap. 12 § lagen om allmän försäkring för socialnämnden attansöka hos om att utbetalande av pension för missbrukare avberoendeframkallande medel skulle kunna ske till socialnämnden. har inte alltid kunskap om huruvida enförsäkrad missbrukar alkohol eller narkotika i en sådan omfattning att handärigenom saknar förmåga att själv förvalta sin pension. För att möjlighet tillingripande skall bli meningsfull, bör ansökningsförfarandet återinföras, så attsocialnämnden vid fall av missbruk av alkohol och narkotika i uppenbara fallskall kunna ta initiativ för att pensionen skall utbetalas till socialnämnden. Mot denna bakgrund anser vi motionärer att det ärangeläget att återskapa möjligheten för socialnämnderna att med stöd avlagstiftning kunna omhänderta och förvalta missbrukares sjukpenning, då dettabedöms väsentligt för att söka åstadkomma en nödvändig rehabilitering avvederbörande. Likaså bör ansökningsförfarandet när det gäller rätten attuppbära pension återinföras. Utskottsmajoriteten har, som vanligt, sagt att det gåttför för att man skall kunna göra några ändringar. Man har för litenerfarenhet. Samma motivering använde socialdemokraterna itrafikutskottet när de sade att de inte kunde tänka sig att införa körkort förtung motorcykel utan avvisade det kravet. tycks dess bättre det ansvarigastatsrådet ha tänkt om i det fallet, och det blir därför en ganska uniksituation , när vi skall ta ställning till motion ominförande av körkort för tung motorcykel. Förhoppningsvis finner del ansvariga statsrådet även idetta fall att priset -i form av missad rehabilitering av missbrukare - är såhögt att man inte kan låta det ena året efter det andra förflyta innan manvågar göra någon förändring. Nr 30 Fru talman! Då ireservation 1 till socialförsäkringsutskottets Onsdagenden betänkande 1983/84:7 ställt sigbakom kraven i vår motion, kommer jag att i omröstningen stödja dennareservation. 55ALLAN (): Låt mig bara säga några ord med anledning avdet anförde om alt hade sagt attförtidspensioneringarna har en tendens att minska men att vi i vår moderatamotion har skrivit att förtidspensioneringarna ökar. Vad som står i den moderata mofionen är attförtidspensionering också av ganska unga missbrukare synes ha fått ökadomfattning. Det gäller alltså de ganska unga grupperna, inte hela kollektivet.Det allvarliga är alltså att förtidspensioneringen ökat bland de yngstaåldersgrupperna, som rimligen borde ha ett långt liv framför sig. 56 (): Jag kan instämma i vad senastsade, nämligen att del är allvarligt när man pensionerar unga människor - ochdet gäller oavsett orsaken. Vi skall väl gemensamt kunna arbeta för enförändring på den punkten, men jag tror inte att vi behöver några lagregler föralt klara detta arbete. Väldigt mycket är redan på gång, som jag tidigarenämnt. Jag vill rätta fill den uppgift som lämnade.Han sade att man i samband med alt LVM infördes tog bort möjligheterna attbetala ut pension till någon annan än pensionären. Man gjorde inte det, ulanman tog bort möjligheten för socialnämnden att ansöka om sådan utbetalning -men kan fortsätta att besluta om att betala ut till annanperson. Vi vidgade den allmänna regeln till att också gällanarkotikamissbrukare, och förtydligades regeln. Det härsade var alltså en direkt felaktighet. Jag frågar mig vad del är man vill uppnå med sina förslagatt samtliga socialförsäkringsförmåner skall utbetalas fill socialnämnden.Socialnämnden har ju ingen laglig möjlighet att i sin tur innehålla dessapengar. De är den enskildes egendom; det finns ingen laglig möjlighet att vägraatt betala ut dem, om den enskilde så begär. Det måste då vara bättre att görasom man har gjort på de flesta håll - träffa frivilliga överenskommelser om hurman skall hantera detta. Är man överens om sakerna brukar del fungera mycketbättre. Sedan säger att vialltid hänvisar till att det har gått . Vi hade sagt del i höstasnär detta diskuterades. Vad jag sade nu var att socialberedningen har ettdirekt uppdrag att följa de här frågorna och komma med ett förslag. Del är välkanske ändå en annan motivering. 57RUNE (): frågar vad vi motionäreregentligen avser. Ja, vad vi framför allt avser är att minska de risker som harvisat sig finnas att missbrukare använder hela sjukpenningen till konsumtion avdroger - I efterhand får sedan sociala myndigheter gå in och betalahyran - man kan ju inte låta vederbörande stå utan bostad. Vad som händer om företrädare för socialnämnden fårkvittera ut sjukpenning och annat är givelvis alt de ser till all pengarna iförsta hand går till hyra och liknande - då blir åtminstone restposten fördrogkonsumtion lägre än med nuvarande förfaringssätt. Låt mig bara säga: Kom ihåg det gamla ordspråket"Medan gräset växer dör kon". Ju längre ni väntar med de härnödvändiga ändringarna, desto flera missbrukare kommer att gå under. 58LENA (): Om det hade funnits stora behov av några nyaregler på det här området hade det - det är jag övertygad om - kommit tillutskottets kännedom, till regeringens kännedom och till socialberedningens kännedom.Jag har varit i kontakt med socialberedningens kansli, och man har där intefått in några krav som gäller just detta område. Därför tycker jag all vi gottkan avvakta den uppföljning som man där håller på med. 59 (): Låt mig bara uttrycka min förvåning, om det ärsom säger. Jag har i alla fall, trots alt jag inte sysslar meddessa frågor, från flera håll i såväl som andra kommuner fåttunderrättelse om att man känner förtvivlan över att man har berövats dennamöjlighet alt påskynda rehabiliteringen. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. Mom. 1 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 2 (bil till handikappad) Utskottets hemställan med godkännande av utskottetsmotivering bifölls med 299 röster mot 17 för bifall fill utskottets hemställanmed godkännande av den i reservationen av Margö anfördamotiveringen. Mom. 1(förvaltning av missbrukares socialförsäkringsförmåner) Utskottets hemställan bifölls med 224 röster mot 91 förreservation 1 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Personalförstärkningar inom långtids- och hemsjukvården Mom. 2(förtidspensionering av missbrukare) Utskottets hemställan bifölls med 230 röster mot 84 förreservation 2 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. 1983/84:6om utbyggnad av vissa medicinska verksamhetsområden, m. m. och 1983/84:9 om vissa läkemedelsfrågor. 60 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Socialulskoltels betänkanden 6 och 9 kommer att behandlasi lur och ordning. Voteringarna äger rum i ett sammanhang efter avslutaddebatt. Först upptas alltså socialutskottels betänkande 6 omutbyggnad av vissa medicinska verksamhetsområden, m. m. Personalförstärkningarinom långtids- och hemsjukvården 61MARGÖ (vpk): har sjukvårdshuvudmännen haftsvårt att rekrytera utbildad sjukvårdspersonal. , närlandstingen fortfarande hade relativt gott om pengar, anfördes brislen påutbildad personal som hinder för att bygga ut vården efter behov. Vi som varmed i landslingens verksamhet på 1970-talel kommer ihåg att på alla sammankomsterdär landsfingen träffades - osv. - var del enåterkommande, viktig diskussionspunkt, hur landstingen skulletrygga behovet av utbildad personal. Ingen kunde då ana att arbetsmarknadslägetför sjukvårdspersonal skulle ändras så drastiskt. gick 6 800 sjukvårdsbiträden arbetslösa.Undersköterskorna som saknade arbete var 600, och del fanns 540 arbetslösasjuksköterskor. Det är en situation som ingen inom landstingsvärlden kundeföreställa sig på 1970-lalel. Mot den här bakgrunden med det ändrade arbetsmarknadslägelför sjukvårdspersonal och med hänsyn till de arbetsförhållanden som råder förpersonalen inom långtidssjukvården och för de anhöriga i hemsjukvården har vpki en mofion hemställt alt skall uttala, att det är angeläget altgenomföra personalförstärkningar inom hemsjukvården och långlids-sjukvården,eftersom vi nu är i den unika situationen att vi har tillräckligt med utbildadsjukvårdspersonal. Men vår motion avstyrks av utskottet med motiveringen alllånglids- och hemsjukvården redan är ett av sjukvårdshuvudmännen prioriteratområde och alt ett uttalande av enligt utskottets mening inte skullepåskynda utvecklingen. Utskottet framhåller också att personal- ochutbildningsplanering utgör en av huvuduppgifterna i del fortsatta arbetet i HS90-projektel. Det är alltså motiven till att vår motion avstyrks. Men vad som slår i papper och i landstingens planerstämmer inte alllid överens med verkligheten, och i det fallet måste det ändåvara verkligheten som skall bestämma hur handlingslinjen skall vara. Om vi serpå hur det förhåller sig, kan vi märka att i tio län anger landstingen att manhar kommit i gång med ett förändringsarbete för att utveckla sjukvården ihemmet. Det sägs inte myckel om på vilken nivå man befinner sig, men man harkommit i gäng med arbetet. Fem län har knappast kommit i gång alls, ochbeträffande nio län är det svårt alt klassificera var de hör hemma i del härutvecklingsarbetet. De har delvis kommit i gång, delvis inte. Det finns flera sjukvårdshuvudmän som på grund avorganisationsförändringar inte har kunnat lämna några uppgifter om hur de hartänkt sig hemsjukvården i den senaste ekonomiska långtidsplaneringen förlandsting och kommuner. Men en preliminär sammanställning av uppgifter frånlandstingen visar att man skall ha en låg utbyggnadstakt för perioden från 1984framåt; är beräkningen för resten av planeringsperioden. F. n. vårdas 23 000 patienter av anhöriga inomhemsjukvården, och hälften av vårdarna är . Hälften av 23 000 vårdareär alltså . av hemsjukvårdarna utför en ständig tillsyn dygnetrunt, av anhörigvårdarna vårdar sina patienter per dygn.Så ser alltså situationen ut för dem som arbetar med anhörigvården. Spri har gjort undersökningar om anhörigvårdarnassituation. Dessa undersökningar visar att informations- ochutbildningsinsatserna för anhörigvårdarna i många landsting är alltförsporadiska eller bristfälliga. Enligt den planerade utvecklingen inomlångtidssjukvården skall landstingens platser inom långtidssjukvården ökas frånnuvarande 49 000 till 55 000 vid utgången av 1987. Del begränsade ekonomiskautrymmet för landstingen leder dock till att planerna sannolikt inte kommer altkunna förverkligas. Det är den s. k. anhörigvårdskommittén som gör dennabedömning. Men man vill inte göra någon bedömning om hur stora nedskärningarnaenligt tidigare planer kommer att bli. Vi har en ändrad befolkningssammansättning, med ett stortantal äldre. När utökningen av långtidssjukvården uteblir måste den kompenseraspå annat sätt. Kvar står då hemsjukvården. Det finns en stor risk atthemsjukvården i del nuvarande ekonomiska läget kommer alt bli vad den varittidigare, dvs. helt beroende av att kvinnor stannar hemma och vårdar sina sjukaanhöriga. Del är en myckel farlig utveckling, som vi på alla sätt måste arbetaemot. I dessa tider av dubbla budskap till landslingen - delsskall man spara och hålla tillbaka volymökningen, dels ger riksdag och regeringlandstingen ett utvidgat hälsoansvar enligt den nya hälso- och sjukvårdslagen -vore det klargörande för landsfingen om gjorde ett uttalande, att dennu uppkomna situationen med god tillgång till utbildad sjukvårdspersonal skallutnyttjas för att förbättra hemsjukvården och långtidssjukvården. Jag yrkar bifall till vpk:s reservation, som innebär ettbifall till motion 733 av . Personalförstärkningar inom långtids- och hemsjukvården Personalförslärkningar inom långtids- och hemsjukvården 62LILLY BERGANDER (s): Även utskoltsmajorileten anser all det ärangelägel med en förstärkning inom hemsjukvården. Men till skillnad från vpkkonstaterar vi att sjukvården är ett prioriterat område. Vi vet altsjukvårdshuvudmännen nu är inne i ett utvecklingsarbete, som syftar till alt sålångt det är möjligt låta äldre människor få vård i sina hem. Ettutvecklingsarbete sker också i samverkan med kommunernas hemtjänst. Det viktigaär ju att tillsammans ta ansvar för både sjukvårdssidan och omvårdnadssidan. Vianser inte att samarbetet blir bättre om gör ett uttalande. När del gäller utbildningen av personal och planeringen ärett angeläget område i det fortsatta arbetet inom HS 90-projektet att man fåren redovisning när det gäller efterfrågan på olika personalkategorier och kommer fram till förslag om åtgärder som underlättar rekryteringen på olikaområden. Som jag sade tidigare är det inte enbart sjuvårdsfrågan som äraktuell, ulan också omvårdnadssidan i myckel stor utsträckning. Majoriteten i utskottet anser alt det ärtillfredsställande med del arbete som är på gång. Vi litar på att de olikalandstingen och kommunerna kommer fram till för människorna bästa förslag. Jag yrkar avslag på vpk-reservationen och bifall tillutskottets hemställan på alla punkter. 63MARGÖ (vpk): anför här att hon inte troratt del skulle ha så stor verkan om gör ett uttalande. Jag tycker attdet är märkligt om ledamöter på delta sätt underskattar sin egenverksamhet och sin egen betydelse. Andra må möjligtvis - kanske med fog ibland- ha den åsikten om oss. Jag tänker då på vissa beslut som har fattatsom aldrig har blivit verklighet. Men själva skall vi väl ändå utgå från attdet har betydelse vad säger. När det gäller förstärkningar till hemsjukvården anser jagoch vpk att ett riksdagsutlalande har en mycket stor betydelse. Även omlandstingen och alla partier har varit eniga om all hemsjukvården ochlångtidssjukvården skall vara prioriterade områden, har de ekonomiskaförutsättningarna i landstingen drastiskt förändrats sedan de planerna antogs.Vi bedömer all del är en uppenbar risk för att varken långtidssjukvården ellerhemsjukvården kommer att få de resurser som behövs för att man skall kunnaleva upp till målsättningarna i den nya hälso- och sjukvårdslagen. För att förbättra hemsjukvården och de anhörigas situationär del av största vikt att man utökar den utbildade personalen. I över hälftenav fallen inom hemsjukvården vårdas den anhöriga av en åldrig make eller maka.De har en myckel begränsad tillgång till sjukvårdskunnig personal. Möjligtviskommer ibland distriklsköterskan hem och gör omläggningar osv. Vi vill ha ettannat förhållande, där del är utbildad personal som svarar för vården av densjuke i hemmet. För att få ett stöd för dessa tankar är det mycket viktigt allriksdagen gör ett uttalande. 64LILLY BERGANDER (s): Det är klart att jag i delta fall inteunderskattar ledamöter, men vi skall inte heller överskatta vårbetydelse, eftersom det redan har beslutals att inriktningen på äldrevård ochhemsjukvård skall gälla. Jag är dessutom medveten om att delandslingsansvariga, tillsammans med kommunerna, intensivt arbetar för att detockså skall bli verklighet. Del har del blivit eller är på god väg att bli ivissa områden, I de övriga är det på gång. Jag tycker inte all riksdagensledamöter skall uttala ett misstroende när det gäller just inriktningen påäldrevård och hemsjukvård. Jag är mycket väl medveten om att det är många äldremänniskor som vårdar sina anhöriga. Del är just därför som del är så viktigtalt landstingen och kommunerna kommer överens och går in och ger ett ordentligtstöd, inte bara med sjukvårdskunnig personal ulan också med hemvårdskunnigpersonal - hemsjukvården är kanske ändå den största biten. Personalförslärkningar inom långtids- och hemsjukvården 65 (vpk): Jag konstaterar att har en meroptimistiskt syn på vad som kommer att hända med hemsjukvården än vad jag ochvi inom vpk har. Jag redovisade hur situationen är. Det är enbart tiolandsting som har påbörjat ett utvecklingsarbete i enlighet med de riktlinjersom gäller för hemsjukvården. Man har alltså bara påbörjat arbetet. I vissa avdessa landsting pågår olika projekt. Fem landsting har inte påbörjat någotutvecklingsarbete alls, och i nio landsting är det alltså fråga om mycketosäkra uppgifter. Del är mot den bakgrunden som jag anser alt det behövsytterligare åtgärder för att få utvecklingen inom hemsjukvården att gå i denriktning vi från vpk anser vara den rätta, dvs. alt hemsjukvården skall skötasav utbildad personal. och jag har alltså olika uppfattningar omlandstingens möjligheter att i det ekonomiska läge som råder genomföratidigare antagna planer. 66 (): Jag vill absolut påstå att Margö Ingvardssonfar med osanning när hon säger att vi inte menar alt sjukvården skall handhasav sjukvårdskunnig personal. Jag har i mina tidigare inlägg poängterat justatt personalen skall vara sjukvårdskunnig. Det finns emellertid också en myckeltyngre del, nämligen omvårdnaden, och del är där som anhöriga behöver avlastas. Jag har kanske en litet meraoptimistisk syn på dessa frågor än Margö och vpk, eftersom jagsjälv har personliga kunskaper om dem och vet hur det fungerar. Jag litar, somsagt, på att både kommuner och landsting skall klara den här uppgiften. 67MARGO (vpk): Jag vet inlé om detta är rätta platsen altdiskutera vem som har störst kunskaper om landslingens möjligheter attfullfölja planerna för Jag vill påstå att jag har vissa kunskaper,eftersom jag har erfarenhet som landstingsman och harsett hur man antar planer, som på grund av det ekonomiska läget inte kanfullföljas. Omfattningen av långtidssjukvårdens utbyggnad i de planervi har antagit har alltså halverats . De planer vi harhaft för utbyggnaden av hemsjukvården har inte heller kunnat fullföljas. Det äranledningen till alt jag har en något mer pessimistisk syn på landstingensmöjligheter alt bygga ut hemsjukvården än vad har. 68 (): Jag har myckel svårt att förstå att vi med ettriksdagsuttalande skulle skaffa större resurser till landsfingen för attgenomföra delta. 69 MARGÖ (vpk): Jag menar inte heller att man på det sättetskaffar större resurser. Del kunde emellertid vara ett stöd för de landstingoch de landstingsledamöter som, trots bristande resurser, vill bygga uthemsjukvården i enlighet med de intentioner som alla partier harvarit överens om. 70 (): Jag är övertygad om att eftersom detta är ettprioriterat område kommer i varje fall mina partivänner i de olikalandstingsgrupperna och inte minst i de kommunala församlingarna att driva frågornai den här riktningen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter behandlingen av socialutskottetsbelänkande 9.) 71 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera socialutskottetsbetänkande 9 om vissa läkemedelsfrågor. 72INGA (vpk): kommunisterna har många gångerfidigare i motioner och i debatter tagit upp frågan om läkemedelsindustrinsförstatligande - överförande av den i samhällets ägo. Vi har också föreslagitskärpta regler för marknadsföring, för kontroll och distribution. Det som driver läkemedelsindustrin är intesamhällsengagemang eller någon form av idealitet, utan vad som driverläkemedelsindustrins verksamhet är möjligheterna till största möjliga vinst.Läkemedelsföretagen är också myckel lukrativa - mycket vinstgivande. Ettläkemedel säljs som vilken annan vara som helst, så länge del går alt sälja medvinst och så länge det är Det tycker vi är fel. I daggäller debatten information om och registrering av läkemedel. Kontrollen över läkemedlen är enligt vår meningotillräcklig. Det finns många internationella exempel som visar hur farliga,verkningslösa och onödiga läkemedel gått att prångla ut tack vare en effektivmarknadsföring och en dålig eller förljugen information om preparaten. Också iSverige finns det onödiga läkemedel, som det kostal mycket alt få fram genom forskningoch marknadsföring. Man har gjort en genomgång av våra s. k. normalmediciner,som är ungefär 1 700 till antalet. Det har visat sig att av dessa är 300 heltverkningslösa. De 300 verkningslösa medicinerna har hamnat "understrecket" i den s, k. läkemedelsboken. 1 en utkommen bok - Läkemedelsfrågan i - iljuset av psykofarmakakonlrollen, utgiven av Prisma - föreslår forskarna en delsjälvklara åtgärder. Vpk har argumenterat för just dessa åtgärder,och jag vill citera den sammanställning som gjorts av forskarnas förslag: Högrevetenskapliga krav på kliniska prövningar Producentoberoendebipacksedlar och annan information Slopafanlasinamnen och inför generiska beteckningar Görförsäljningssiffror och dala om kliniska prövningar offentliga