prot · G709121 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:121 Förhandlingarnaleddes av andre vice talmannen. 1 § Justeradesprotokollet för den 2 innevarande månad. 2 § Svar på fråga1983/84:446 om försvarets civila personalram har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärdersom gör att ungdomsplatser inte räknas in i försvarets civila personalram. Inomförsvaret bedrivs försök med yrkesförberedande praktik. De ca 1300 ungdomar somf. n. omfattas av försöksverksamheten anvisas av länsarbetsnämnderna förarbetsmarknadsutbildning inom försvaret. Dessa ungdomar är inte anställda inomförsvaret och inräknas inte i några personalramar. Detta gäller även ungdomarsom får praktisk yrkeslivsorientering, teknisk praktik elleryrkeslivsorientering m. m. inom försvaret. Anf.2 (): Jag ber attfå tacka försvarsministern för svaret på min fråga. av frågan har själva frågeställningen blivit begränsad till attomfatta enbart ungdomsplatser, och det är inte riktigt vad jag avsåg medfrågan. Jag vet att de 23 platser i yrkesförberedande praktik som finns på KA 3i inte är berörda av det problem som jag egentligen ville hadiskuterat med försvarsministern. Huvudfråganär den att chefen för marinen har meddelat att de tre lönebidragsanställda, defyra i statligt beredskapsarbete inom tjänstesektorn samt.de fyra eller fem somfinns i statligt beredskapsarbete för ungdomar mellan skall räknasin i den civila personalramen. Det hör tiU bilden att antalet civilanstäUdafram till 1988-1989 enUgt plan skall minskas med 25. Om då 10-12 personer somsysselsätts genom arbetsmarknadspoUtiska åtgärder skall ingå i den civilapersonalstyrkan kommer detta att få till Omrikspolisstyrelsens marknadsföring av datorsäkerhetstjänster följd att ytterligare 10fast anställda måste avskedas. Och detta är ju inte avsikten medberedskapsarbeten och liknande insatser. Detråder alltså en oklarhet vid förbandet om dessa frågor, och därför vill jagfråga om försvarsministern delar chefens för marinen uppfattning att här nämndagrupper skall ingå i den civila personalramen. utvidgar sin frågeställning. I försvaretspersonalramar har ingått bl. a. lönebidragsanställda och beredskapsarbetare.Denna personal avlönas av arbetsmarknadsverket. För anställda med lönebidrag ärförsvarsmakten arbetsgivare. Beredskapsarbetare är arbetsplacerade vidförsvarsmakten och anställda av arbetsmarknadsverket. Antaletlönebidragsanställda och beredskapsarbetare inom det miUtära försvaret /83 till ca . Trenden har varit något ökande från ca400 personår 1981/82 till som sagt 650 . Enligtmin mening skall dessa personalkategorier inte få påverka försvaretspersonalramar. Jag avser därför att i regleringsbrevet för /85lämna regeringen förslag om att lönebidragsanställda och beredskapsarbetare ifortsättningen inte skaU ingå i personalramarna. Jag har också erfarit attöverbefälhavaren tagit initiativ till en förändring i enlighet med minaintentioner. Anf.4 (): Det var ganska klara besked om hur det skall bU i fortsättningen, ochdå är jag nöjd med svaret. Överläggningenvar härmed avslutad. 3 § Svar på fråga1983/84:410 om marknadsföring av datorsäkerhetstjänster har, mot bakgrund äv att rikspolisstyrelsenssäkerhetsavdelning enligt vad han uppger har påbörjat marknadsföring avdatasäkerhetstjänster i konkurrens med privata företag, frågat mig i vilkaformer uppdragsverksamheten är tänkt att ske och hur jag avser undvika attrikspolisstyrelsen får otillbörliga fördelar gentemot konkurrenterna. Denomfattande och delvis avancerade användningen av ADB inom polisväsendet harlett till att det vid numera finns mycket goda kunskaper ommodern informationsbehandUng och om de krav som denna ställer på ett fullgottsäkerhetsskydd. Styrelsen har naturligen också stora kunskaper om allmäntsäkerhetsskydd. Enav uppgifter är att lämna bl. a. enskilda företag somhar anknytning till totalförsvaret råd och stöd i olika säkerhetsfrågor påADB-området. Styrelsen har emellertid också fått förfrågningar från bl. andra svenska företag medkänsUga ADB-system om möjligheterna att mot en avgift få tillgodogöra sigstyrelsens kunnande inom detta område. Detta är bakgrunden till att jag i åretsbudgetproposition har nämnt att jag avser att ta upp en fråga om rättför styrelsen att bedriva viss uppdragsverksamhet. Ärendetbereds inom , och jag är inte ännu beredd att närmareredovisa hur den planerade verksamheten skall bedrivas. Låt mig emellertid slåfast att i en sådan verksamhet självfallet skall tillämpaprincipen om full kostnadstäckning vid sin prissättning och att styrelsen inteskall ges några otillbörliga fördelar ur konkurrenssynpunkt. Omrikspolisstyrelsens marknadsföring av datorsäkerhetstjänster 6 (); Jag tackarstatsrådet för svaret på min fråga. Närjag har försökt att bilda mig en uppfattning om vad som egentligen är faktabeträffande den här nya enheten på , har jag stött på mångasvårigheter. Svaren på frågorna har varierat, och en del uppgifter har detvarit mycket svårt att över huvud taget få något grepp om. Inte minst gällerdet huruvida över huvud taget existerar. Vadvi vet är att, som justitieministern har sagt, verksamheten aviserades ibudgetpropositionen av justitieministerns företrädare, som lovade återkommatill regeringen med förslag om närmare bestämmelser. Det har ännu inte skett,men ärendet bereds inom , enligt uppgift frånjustitieministern. Entydigauppgifter pekar på att verksamheten faktiskt redan är i gång. Detta är enligtmin uppfattning anmärkningsvärt. Det krävs nämligen uttryckligen ettgodkännande av regeringen, och det har regeringen tydligen inte gett, enligtvad justitieministern nu redovisar. Ändå startar enaffärsverksamhet som man måste inse är mycket känslig av flera skäl. Ävenom regeringen nu kommer att ge sitt tillstånd, finns det flera frågor som måsteredas ut. HurskaU man klara en effektiv avgränsning gentemot övrigauppgifter? Detär nödvändigt att man gör en sådan avgränsning, inte minst för att klarakonkurrensneutraliteten. Den här verksamheten är ju inte alls någon vit fläckpå servicekartan. Det finns redan företag som arbetar, och arbetar i myckethård konkurrens. Enannan awägningsfråga: Vad är inom det här området skyldigatt göra, enUgt gällande instruktioner, utan att ta betalt? Var går gränsen?Var låter man ta vid och alltså skicka faktura? En tredje frågeställningdär uppgifterna har gått starkt isär är denna: Vilkenomfattning, och framför allt vilken inriktning, skall verksamheten få? Vänderman sig till svenskt näringsliv, eller kommer utländska myndigheter attdominera kundkretsen? I så fall: Ser justitieministern någon risk i en sådaneventuell utveckUng? Omrikspolis-styrebens marknadsföring av datorsäkerhetstjänster Jag vill till en början erinra om att jag i en proposition tillriksdagen har nämnt att jag ämnar ta upp frågan om verksamhetinom datorsäkerhetsområdet. får med anledning av det alltså möjlighetatt ge sin mening till känna. Vad då till äventyrs säger kommer jagnaturligtvis att beakta, när jag sedermera skall utforma föreskrifterna förrikspolisstyrelsen rörande denna verksamhet. Jagkan inte bekräfta påstående att en verksamhet har påbörjatsinom styrelsen. Däremot är det riktigt att vissa förberedelser har vidtagits,för den händelse styrelsen får det eftersträvade bemyndigandet. ChristerEirefelt tar sedan upp en rad frågor av ekonomisk-administrativ natur ochfrågor om avgränsning mellan den tilltänkta uppdragsverksamheten ochanslagsfinansierad myndighetsverksamhet. Det är just sådana frågor som skallregleras i de bestämmelser som jag f.n. förbereder. 8 (): Regeringen nöjer sig i budgetpropositionen med att, som det heter,"upplysningsvis" nämna att skall bedriva konsuU-verksamhetmed datorsäkerhetsfrågor. Det är en av de anmärkningsvärda sakerna i dennahistoria. Jagär fullt införstådd med att det naturligtvis till en del är en definitionsfrågaom har satt i gång eller ej. Men jag tror inte att justitieministernskulle behöva göra särskilt omfattande undersökningar för att finna att dennaverksamhet faktiskt har startat på . Det är som sagt omöjUgtatt exakt klara ut i vilken omfattning och hur konsultverksamheter bedrivs, menuppgifterna i denna riktning är för många för att det skulle kunna vara frågaom någon form av missuppfattning. Jagkan t. ex. läsa upp ett avsnitt ur en artikel i tidningen från den 18mars: "Ericssonssäkerhetschef bekräftar för att man haft kontakt medRPS-konsult. har också kommit överens om ett 'pilotprojekt' för att geEricsson möjlighet att avgöra vad har att erbjuda." Detrör sig alltså om betydligt mer än försiktiga förberedelser. Jag vet också attt. ex. ett av våra stora försäkringsbolag har haft kontakter i denna riktning.Detta, tillsammans med uttalanden från flera olika håll och många intervjuer,pekar på att det redan är en ganska omfattande verksamhet i gång. Det tyckerjag är anmärkningsvärt. Som jag sade i mitt tidigare inlägg är det riktigt att vissaförberedelser har vidtagits för den händelse rikspoUsstyrelsen skulle fåbemyndigande att starta en verksamhet inom datorsäkerhetsområdet. I sådanaförberedelser ingår kontakter av det slag som nämner. Men dekontakterna har tagits med den uttryckliga reservationen att igångsättandet avverksamheten kräver regeringens bemyndigande. Ett sådant övervägs alltså f. n.inom departementet. Anf.10 (): Jag vidhåller att i en sådan här känslig fråga inteens borde ha tagit dessa inledande kontakter förrän man hade fått regeringensgodkännande. Jagskulle gärna vilja ha justitieministerns kommentar också till den andra delenav min fråga, som handlar om en eventuell export av verksamheten. Det finnsfaktiskt mycket klara uttalanden från som visar att denriktar sina blickar mot t. ex. utländska polismyndigheter. Det finns också,enligt de uppgifter som jag har fått, ett intresse från bl. Det ärdärför som jag frågar justitieministern om det finns en risk för att en sådanverksamhet kan få konsekvenser för svensk säkerhetstjänst. Såvittjag kan förstå blir det här nödvändigt med någon form av avgränsning. Min frågatill justitieministern är: Har denna aspekt diskuterats med ? Omklarare utformning av domslut Överläggningenvar härmed avslutad. 4§ Svar på fråga 1983/84:414 om klarare utformning av domslut har, med utgångspunkt i ett fall som refererats idagspressen, frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att domslut skallbli avfattade så att vanliga människor kan förstå innebörden. Detär naturligtvis angeläget att domstolars och andra myndigheters avgörandenformuleras så att de människor som berörs förstår innebörden av avgörandet. Manhar inom den statliga sektorn lagt ner ett stort arbete på attfå befattningshavare på olika nivåer att skriva enkelt och begripligt. Jag ärför min del övertygad om att man vid domstolarna strävar efter att skriva såtydligt och begripligt som möjligt. Jagkan i sammanhanget nämna att flera hovrätter har inlett ett samarbete medstatsrådsberedningens språkexperter för att förbättra språket i domstolarnasavgöranden. Enligt vad jag har erfarit kommer också språkvårdsutredningen (C1983:05) att föreslå förenklingar och moderniseringar avdomstolarnas språk. Slutligen vill jag i fråga om det speciella fallGullan tar upp bara nämna att det avsnitt ur domen som återges ifrågan är felciterat och f. ö. utgör utdrag av domskälen, inte av domslutet. 12 (); Herr talman! Jag ber att få tacka justitieministern för svaret. När tvåjournalister från satte en text under riksdagsmännensögon och frågade "Vad står det här? ", svarade vi nästan 11 Riksdagensprotokoll 1983/84:118-121 Om klarare utformning av domslut samfällt:"Vi begriper inte ett dyft." Texten löd så här: "Med den utformning NN:såterkallande givits kan dom ej förstås som ett medgivande av käromålen. Domtill följd av medgivande kan därför ej ges." Att det är ett domskäl och inte ett domslut har jag fåttreda på här, men det förmildrar inte omständigheterna, enligt mitt förmenande.Det tragiska är ju att personen i fråga missförstod det hela och trodde att hanhade fått rätt, när han i själva verket hade förlorat målet. Vi riksdagsmän är ändå vana vid lagtexter - vi stiftarlagarna i detta land. Personligen har jag sysslat med tolkning av lagtext närdet gäller lagen om allmän försäkring . Och hur harjag inte fått trösta människor, som trott att de fått avslag på en ansökan, därföratt det i beslutsmeddelandet stått att pension eller sjukbidrag! I de fallen har jag åtminstone kunnat förklara och trösta.Men i dét tragiska fall som är anledningen till min fråga kanske resultatetblir, att en hel familj tvingas lämna sin arrendegård - man har trott att manhar vunnit ett mål, som man har förlorat. Så här får det naturligtvis inte vara! Lagar, domslut ochdomskäl måste skrivas så att vanliga människor begriper vad det står i textenutan att behöva anlita advokathjälp. Vi poUtiker anklagas ofta för fikonspråk - med all rätt.Läkare anklagas för att använda för mycket latin, men det juridiska språket harhittills på något sätt stått utanför diskussionen. "Fikonspråk är fult", säger studenterna vid defilosofiska fakulteterna i , som har gått till storms motbyråkratspråket. Jag delar deras uppfattning. Vi måste sträva efter ett språksom förstås av människor, även när det gäller utformningen av lagtexter ochdomslut - kanske alldeles särskilt i dessa fall, därför att det gällermänniskors väl och ve. Och lagar är väl till för att förstås av oss alla - intebara av jurister! Jag tycker att justitieministerns svar är ganska positivt,men han redogör i huvuddrag för vilket arbete som är på gång och inte så mycketför vad han själv tänker göra. Därför vill jag stäUa en konkret fråga; Vadtänker justitieministern göra för att ytterligare aktivera denna fråga? Jaghoppas att justitieministern inte bara tänker vänta på vad man säger i olikahovrätter och i andra instanser. När jag gjorde den lilla rättelsenbeträffande domslut och domskäl var det inte någon juridisk spetsfundighet. Detvar bara en erinran om att den som läser i domslutet nog får klart för sighuruvida vederbörande har vunnit eller förlorat målet. När det sedan gäller den allmänna och mycket intressantaprincipfråga som tar upp är vi helt överens. Det ärutomordentligt angeläget att språket förbättras och förenklas, inte minst idomskrivningar. Jag bedömer det för dagen så att de ansträngningar som görsskall vara tUlräckliga, och jag ärpersonligen utomordentligt angelägen om att de ansträngningarna fullföljs påett energiskt sätt. Anf.14 (): Jag är tacksam för att justitieministern gör detta uttalande. Jag troratt det kommer att innebära ett fall framåt för frågan. Naturligtvissyftar jag inte till någon språklig utarmning. Men jag har talat med juristerom detta, och jag tycker att de kryper bakom det juridiska språket när de sägeratt lagar och domslut måste utformas så att de inte kan misstolkas. De menaratt språket på något sätt är till för de sakkunniga. Jag anser att detjuridiska språket måste kunna förstås av alla människor. Detär utomordentligt viktigt, att det blir en förbättring i dessa hänseenden. Jagär därför tacksam för de uttalanden som har gjorts. Det är min förhoppning attdet som justitieministern sade, om att domslut bör utformas så klart sommöjUgt, kommer att innebära, att också de lagtexter som läggs på riksdagensbord i fortsättningen blir mera lättförståeliga, så att vi inte får lagtexterav typen generalklausuler och annat som ingen människa kan förklara innehålleti. Överläggningen var härmedavslutad. 5§ Svar på fråga 1983/84:431 om förfarandet vid utmätning har, mot bakgrund av uppgifter i massmedia om att fyrapoliser och en kronofogde deltagit i en utinätningsförrättning hos en äldrelantbrukare, frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att undvika enupprepning av en så stor myndighetsutryckning vid en utmätningsförrättning. Enligt2 kap. 17 § tredje stycket utsökningsbalken får en förrättningsman användatvång för att genomföra en exekutiv förrättning i den mån det kan anses befogatmed hänsyn till omständigheterna. Vidare får kronofogdemyndigheten enligt 3kap. 3 § utsökningsförordningen begära biträde av poUsmyndigheten, om det kanantas att förrättningsmannen möter motstånd vid förrättningen eller om detannars av någon särskild anledning behövs för att förrättningen skall kunnagenomföras. Bedömningen av vUken poUsinsats som behövs i ett enskilt fallankommer på polismyndigheten. Sombekant kan vi här i kammaren inte gå in på om polisinsatsen just i det enskildafall som avses i frågan var lämpligt avvägd eller inte. Detkan naturligtvis inträffa att den polisstyrka som använts vid enförrättning, åtminstone vid en bedömning i efterhand, framstår som onödigt stor.Detta kan i så fall beklagas. Jag finner emellertid att några åtgärder från minsida inte är påkallade. Om förfarandet vid utmätning 16 (): Jag tackar för det svar jag har fått. Jag beklagar att det i och för sig, enligt vad jagförstår, är klart uttalat att vi inte kan få någon hjälp av justitieministernmed att se till att en händelse som den jag åberopat inte upprepas. Frågangällde förfarandet i allmänhet vid utmätningar i vårt land, men jag villkortfattat relatera vad som hände i det specifika fallet, även om jag förståratt vi inte här kan diskutera det. Besvär angående sophämtning, såsom krav för ej utfördasophämtningar samt avslag på ansökningar om befrielse från sophämtning, är enangelägenhet som är vida större än jag någonsin kunde ana när jag ställde minfråga till justitieministern. Breven, telefonsamtalen och insändarna itidningarna har varit många, och man har där uttryckt sin vrede över, som mansäger, stelbenta byråkrater. var det egentligen inte direkt detta som min frågahandlade om, utan om det sätt på vilket kronofogdemyndigheten ryckte ut till enlantbrukare på för att verkställa en utmätning som gällde ensophämtningsskuld på . Ord har stått mot ord i de skriverier om dennahändelse som förekommit i pressen. Lantbrukaren har sagt att han inte har någrasopor att hämta och att han fått avslag på sin ansökan om befrielse frånsophämtning. Han anser sig ej behöva betala för sådant som inte utförts.Kronofogden anser att han handlat rätt, trots att de kor som togs i utmätninglämnades tillbaka dagen därpå utan att betalning verkställts - korna vartroligen någon form av gisslan . Tillförordnade kronodirektören sägeratt lantbrukaren hade hotat med våldsamheter och att man därför begärdepoUshjälp. Han säger också att detta var nödvändigt därför att lantbrukarenhotade tjänstemännen när de kom till platsen. Det är möjligt att allt som sagts och skrivits i frågan ärrätt och riktigt. Men det måste väl i alla fall vara fel att en ensam äldrelantbrukare skall kunna bli av med två kor, eller kvigor, för en skuld på 1500kr. Här skall också nämnas att sophämtningsavgiften enligt tidningarna var 261kr., att samhället ryckte ut med utmätningstjänstemän, fyra poUser, polisbil,djurtransportbil med chaufför, transport av djuren till och sedan -tack och lov för det -återtransport dagen efter tiU . Denna aktion harkostat samhället många tusenlappar och väckt både löje och förtret. Iförhållande till skuldens storlek har ju kostnaden blivit alldeles för stor. Givetvis skall vi alla följa de lagar och regler som finnsoch fullgöra de skyldigheter vi har. Men den enskilda människan kan också fåkräva sansat och förnuftigt handlande från myndigheternas sida. Det gäller juinte att skrämma vettet ur folk för att få betalt. Samhällets serviceenheter får inte bli en maktapparat somalltid skall driva igenom allt med hot. Den enskilda människan skall intebehöva känna sig otrygg och hjälplös i vårt land. Den här historien borde mankunna ha rett upp mellan lantbrukare-entreprenör och kommun. Den får inteupprepas! Jag beklagar att inte justitieministern, trots ett halvterkännande om att polisstyrkan vid den här utryckningen var för stor, vill göranågot för att saken inte skall upprepas. Jagvillfråga justitieministern: det inte finnas någon gräns vad gäller Nr121 kostnadsramarna för sådana här utryckningar? 10 april1984 Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1983/84:448 om minskat övertidsarbete har frågat mig vilka åtgärder regeringen tänker vidtaför att minska övertidsuttaget och därigenom skapa utrymme för fler jobb. Detär givetvis önskvärt att arbetsgivarna i så stor utsträckning som möjligtnyanställer arbetslösa i stället för att utnyttja möjligheterna tillövertidsuttag. Lars-OveHagberg tycks emellertid tro att man genom att förbjuda övertidsarbete skullekunna skapa 100 000 nya jobb. En rent matematisk beräkning kan leda till denslutsatsen. Men i praktiken stämmer det inte. Det är osannolikt att enbegränsning av övertiden skulle leda till motsvarande sysselsättningsökning. Detmåste finnas möjligheter till övertidsuttag, om man skall klara av tillfäUigaarbetstoppar eller oföratsedda händelser. Vi ser i samband medkonjunkturuppgången att många branscher har problem med att rekryterayrkeskunnig personal till vissa nyckelpositioner. S. k. flaskhalsproblemuppstår då. Ett förbud mot eller en kraftig begränsning av övertidsarbetetskulle i sådana fall kunna få svåra konsekvenser. Genom att företagen då skullekunna tvingas tacka nej till order skulle slutresultatet på kunnabli att aUa anställda i de berörda företagen drabbades. del av ett övertidsbortfall skulle sannoUkt kompenseras av höjdproduktivitet i stället för fler arbetstillfällen. Delegationen förarbetstidsfrågor (DELFA), som diskuterat frågan om övertidsarbetetsutveckling, delar den uppfattning som jag här har redovisat. Frånden gäller en ny arbetstidslag. Lagen är helt dispositiv. Lokalaavtal om avsteg från lagens övertidsregler kan avse högst en månad. För längretid krävs att arbetsgivaren träffar kollektivavtal med den centrala fackligaorganisationen. Arbetstidslagen har bara varit i kraft under . Detär därför för tidigt att dra några slutsatser om hur de nya reglerna fungerar.Regeringen följer emellertid noga utvecklingen av övertidsuttagen. Övertidsuttagetförefaller ha minskat inom hela tillverkningsindustrin sammantaget . ökade övertidsuttaget emellertid inomindustrin. Det är omöjligt att säga om detta är en tillfällig uppgångeller inte. Hur stor andel av övertidsvolymen som beror på kollektivavtal omundantag från lagens bestämmelser vet vi inte heller. Detsamma gällertillämpningen av bestämmelserna om mertid. Om det emellertid visar sig att dennya lagen medför att den tidigare långsiktiga trendenmot minskat övertidsuttag bryts, kommer jag att aktualisera ändringar avreglerna. Anf.18 (vpk): Det är rena sabotaget att inte anställa ny arbetskraft under enuppgående konjunktur, både mot samhället och mot det egna företaget. Dettauttalande har gjorts av , som är ombudsman på . Förra åretökade övertiden bland industriarbetarna . Enligt är enhalvering av övertiden fullt realistisk. Det skulle innebära 25 000-40 000 nyajobb. Eftersom är verksam inom fackföreningsrörelsen kommer han idirekt kontakt med det som just nu händer på arbetsmarknaden. Han uppmanar sinaförbundskamrater att förhandla om nyanställningar i stället för att förhandlaom övertidsuttaget. Jagtror emellertid inte att det är möjligt att omvandla all övertid i nya jobb. 1min fråga har jag sagt att om övertiden omvandlas i fasta jobb, resulterar deti ett visst antal nya arbetstillfällen. Även jag är av den uppfattningen attdet inte är möjligt att få bort aU övertid. Men för den skull får man inte varahelt passiv. har det varit så, att det på grund av lagstiftningen råttfuU frihet när det gäller övertidsuttaget. Det är innebörden i den senastelagen härvidlag. Dessutom har det avtalsvägen skett en uppföljning. EnUgtavtalen är det möjligt med ett ökat övertidsuttag. Sådan är alltsåverkligheten. Fackföreningarna skall försöka stoppa övertidsuttaget, men detär sannerligen inte lätt. Detta får självfallet vissa effekter. Ombudsmännen påMetall måste således reagera. Anna-GretaLeijon säger att det är önskvärt att arbetsgivarna i så stor utsträckning sommöjligt nyanställer.-Ja, det låter vackert. Det är en sorts vädjan.