prot · G70968 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:68 Förhandlingarnaleddes till en början av förste vice talmannen. 1 § Justerades protokollen förden 18, 19 och 20 innevarande månad. 2 § Förste vice talmannenmeddelade att till kammaren inkommit läkarintyg dels för , somvar sjukskriven ytterligare den - den 4februari, delsför , som var sjukskriven - den5 mars. Förstevice talmannen anmälde att () även fortsättningsvis skulletjänstgöra som ersättare för och att () skulletjänstgöra som ersättare för . 3 § Svar på fråga1983/84:289 om verksamheten vid försvarsstaben har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta medanledning av en tidningsintervju i med underrättelsechefen vidförsvarsstaben med innebörd att NATO inte är något hot mot , att manogillar och att det förekommer ett samarbete med underrättelsetjänsteri väst. Beskrivningarav olika typer av tänkbara säkerhetspolitiska hot mot vårt land spelar enviktig roll som utgångspunkt för totalförsvarets långsiktiga planering. k. konfliktkategorier täcker ett brett spektrum alltifrån kränkningar och försörjningssvårigheteri fred till lägen där är indraget.i ett storkrig. Konfliktkategoriernafastställs av regeringen. Konkreta angreppsfall, som Om verksamheten vid försvarsstaben exemplifierar händelseutvecklingen inom de olikakategorierna, utarbetas därefter i försvarsdepartementet. Angreppsfalleninrymmer hot mot vårt land framkallade från såväl öst som väst. Självfalletförekommer i dessa inga antaganden om att någon annan part skulle komma tillvår hjälp. I totalförsvarsmyndigheternas fortsatta analyser söker mansedan värdera maktblockens faktiska förmåga att genomföra olika typer avangrepp eller utöva andra påtryckningar mot vårt land. Härvid beaktas bl. a.militärgeografiska förhållanden, stridskrafter i vår närhet och ekonomiskarelationer. Det är välkänt att ett utbyte av underrättelser med andraländer förekommer och att underrättelsetjänstens arbete följs av den parlamentarisktsammansatta underrättelsenämnden. Vilka länder utbytet berör är jag inte bereddatt redovisa. Jag kan emellertid kategoriskt slå fast att inget samarbeteförekommer med underrättelsetjänst. Sammanfattningsvis finner jag följaktligen ingen anledningtill åtgärder med anledning av intervjun i . 2OSWALD (vpk): Jag tackar försvarsministern för svaret på minfråga. Jag ställde frågan därför att jag, med den erfarenhet som jag har, anseratt de här uppgifterna och beskrivningarna av den inställning som kommit tilluttryck vid försvarsstaben och som redovisats av en f. d. anställd är korrekta.De stämmer överens med mina egna erfarenheter. Under större delen av tjänstgjorde jag påregional nivå i övre , inom tygförvaltningen. Under senare delen av1960-talet tjänstgjorde jag vid Milostab väst och hade hand ommobiliseringsplanläggningen, ammunitiohsförsörjningen under krig m.m. Beskrivningarna av stämningen vid genomgångar är någontingsom jag känner väl igen från ett otal genomgångar vid dessa staber och annatsom jag har varit med om, även tidigare under min militära tjänstgöring. Jag anser alltså, liksom den f. d. tjänstemannen vidförsvarsstaben, att det byggs upp en skev hotbild, som han säger. Jag citerarur artikeln i : "Militärernas enögdhet, allt hot kommer från öster, ochokunnighet om gör att hotbilden blir skev och felaktig." Jag anser attdetta är korrekt. "Krigsspelen förutsätter i allmänhet att NATO kommertill vår undsättning vid ett sovjetiskt anfall. Tiden varierar mellan 4 och 7dagar." Jag anser att detta också är korrekt. Jag har jagtjänstgjorde i armén hört det åtskilhga gånger från högre och lägre militärachefer, från arméchefer, milobefälhavare och flera av våra tidigareöverbefälhavare. Med detta vill jag inte säga att hela den svenskaofficerskåren och den svenska militärledningen är beredda att ta in iNATO. Jag ställer inte upp på sådana analyser. Det finns hökar och duvor i detsvenska försvaret, precis som på alla andra ställen. Det finns de som vill attvi skall gå in i NATO och som alltid har arbetat för det; det finns de som slårvakt om neutraliteten. Jag ogillar när man skär alla höga militära chefer överen kam, för här finns Men det är också klart att det finns ett ändrat klimat.Jag vill påstå att de uttalanden som en chef på försvarsstaben gör i ensvarsintervju hade han inte kunnat göra offentligt - men nugår det alltså bra. Jag skall avsluta med att citera vad han säger, t. ex.under ; "Enannan sak är att (' dag är det bara som kan hota oss." Eller: "Att så liten tid ägnas NATO vid genomgångarnapå staben beror på att det är ointressant vad som händer i väst. Vi kännerredan till det." Detta är ganska uppseendeväckande, tycker jag. Jag ansernog att försvarsministern borde ta ett allvarligt samtal med cheferna påförsvarsstaben om dessa uttalanden. Om verksamheten vid försvarsstaben Påståendet att någon skulle komma till vårhjälp är ett i grund felaktigt påstående, något som jagredan klargjort i mitt första svar. Det är rikfigt att vi ständigt analyserar maktblockensmotiv och restriktioner mot tänkta krigshandlingar i det nordiska området.Snabbhet och överraskning är krifiska faktorer i en sådan nordisk del av enstormaktskonflikt. Självfallet främjar det lugn och stabilitet i vårt närområdeatt vi väger in dessa förhållanden i vår planering. En angripares intresse föroperationer mot oss minskar ju rimligen om han inser att dessa operationer inteskulle underlätta hans krigföring mot huvudmotståndaren. Så till uttalandena. Jag anser detvara självklart att försvarets anställda, när de framträder i tjänsten, utgårfrån de säkerhetspohtiska bedömningar som lagts fast av regering och riksdag. 4OSWALD (vpk): För att ta det sista först, är detnaturligtvis en självklarhet. Det måste vi alla utgå från - först och främstförsvarsministern, men också alla vi andra svenskar som är beroende avförsvaret. Vi måste utgå från att man ställer upp bakom de officiellaförklaringarna. Men jag tycker inte att de här uttalandena av en hög militärchef överensstämmer med dessa förklaringar. Det är framför allt därför jag harställt min fråga, och mot den bakgrund jag redovisade tidigare. Jag anser inte att det som denne chef sade, att NATO inteutgör något hot, är någonfing som man kan säga i tjänsten. Om man nu tycker så,kan man kanske säga det mellan skål och vägg på mässen; där förekommer oftadiskussioner. Men jag anser det vara oerhört olämpligt att en hög mihtär chef,med den ställning han har, går ut och säger att vi utgår från att NATO inte ärnågot hot. Beträffande att vi inte skulle förvänta oss hjälp utifrånvill jag säga emot försvarsministern. Jag har själv hört - här stårnaturligtvis uppgift mot uppgift - åtskilliga gånger under 1950- och 1960-talenvid genomgångar av olika slag att man har sagt att det gäller att hålla ut envecka fills NATO hinner ladda upp på de danska öarna och i . Så långtid har vi på Om stora övertidsuttag och anställningsstopp i statligaverkm. oss, ochefter det lägger vi upp våra ritningar. Sådant har sagts vid genomgångar medbefäl i det svenska försvaret - och sägs förmodligen fortfarande. Detta harsocialdemokratin och arbetarrörelsen intresserat sig alldeles för litet för.Man borde ha mycket mer köntroll över och intresse för dessa frågor. Jag konstaterar i varje fall en positiv sak iförsvarsministerns svar, som jag inte hann nämna i det förra anförandet. Jaghälsar med glädje förklaringen att vi inte samarbetar med Sydafrikasunderrättelsetjänst. Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på interpellation 1983/84:70 om stora övertidsuttag ochanställningsstopp i statliga verk m.m. Mot bakgrund av att dels harfastställt s.k. turordningslistor, dels har beslutat om övertidsarbete förpersonalen vid Teli-verkstaden i har frågat mig hurjag ser på missförhållanden av nu nämnt slag inom ett statligt verk. har också, mot bakgrund avsysselsättningsläget i , frågat om regeringen ämnar tainitiativ till att de statliga verken i samråd med de berörda fackligaorganisationerna tillvaratar sina möjligheter att bereda unga arbetslösa arbetei ungdomslag. har , på regeringens uppdrag,redovisat sin bedömning av framfida konkurrenssituafion. Av televerketsredovisning framgår att den tekniska och marknadsmässiga miljön för televerketförändras , vilket skärper kraven på televerketskonkurrensförmåga. Som en följd härav har beslutat att genomföra ettflertal åtgärder för att minska kostnaderna inom verkstadsrörelsen. a. en minskning av antalet anställda fram till den 1 januari 1985.Av minskningen faller en del på Teli-verkstäden i , där man tillverkarfrämst telefonapparater. Enligt är minskningen mofiverad och nödvändigav flera skäl. a. ökar användningen av elektronikkomponenter i apparaternafortlöpande, och telefonprodukfionen automatiseras alltmer. Denna användning avmodern teknik gör att sysselsättningsinnehållet i produktionen successivtsjunker. har därför bedömt att man vid i god tidbör genomföra en så mjuk nedbemanning som möjligt. Mot den här bakgrunden har beslutat attutnyttja de möjligheter som finns att omplacera personal fill andraarbetsuppgifter inom verket. Verkets bedömning är alltså att minskningen avpersonalantalet vid fabriker inte kan enbart genom naturlig avgångoch åtgärder inom . Därför har turordningskretsar och turordningslistor föromplacering fastställts. har omplaceringarna från skett påfrivillig väg, och någontvångsvis omplacering kommer, enligt , inte heller att bli aktuellunder innevarande kvartal. Turordningslistorna kommer alltså i varje fall inteatt användas före . säger sig dessutom arbeta för att sålångt som möjligt undvika tvångsåtgärder även i fortsättningen. Jag vill i sammanhanget också erinra om att staten och destatsanställdas huvudorganisationer har träffat ett prehminärt trygghetsavtalför bl. a. de statsanställda. En redogörelse för avtalet har tidigare lämnatsav civilministern i proposifion 1982/83:42 om trygghetsfrågor i statliganställning m.m. Fortsatta förhandlingar pågår nu mellan parterna om deslutliga avtalsbestämmelserna med inriktningen att de skall kunna träda i kraftden . För de statsanställda är reglerna om omplaceringtyngdpunkten i trygghetsavtalet. Arbetsgivarens-statens medverkan vidomplacering skall inriktas i första hand på att finna arbete på den ort där denanställde arbetar eller i dess närhet. Men staten skall medverka vidomplacering också till andra orter, om anställningsmyndigheten har verksamhetpå flera håll i landet eller - i vissa fall - om det finns en myndighet medlikartad verksamhet på annan ort. Omplaceringen skall enligt avtalet ske tillsåväl statliga som kommunala eller privata arbeten. Den långsiktiga målsättningen för är således attanpassa personalantalet till det minskade arbetskraftsbehov som förutses itillverkningen. Att påbörja anpassningen, när nu en sådan anses nödvändig, igod tid borde kunna vara till fördel för både och personalen. Detkan då inte uteslutas att övertidsarbete eller andra åtgärder kan behövas föratt klara kortsiktiga behov av produkfionsökning. har uppgett att man fortlöpande följerutvecklingen av beläggning och sysselsättning och att en ny bedömning avpersonalbehovet nu görs. Med utgångspunkt i den nya bedömningen tar verket inomkort upp förhandlingar om lämpliga åtgärder med de fackliga organisationerna. Som svar på andra fråga om arbete iungdomslag kan jag nämna att regeringen uppmanade alla verk ochmyndigheter att lägga stor vikt vid den frågan. Jag har dessutom helt nyligenerinrat verken inom område om detta. När detgäller telekontoret i har man där preliminärt bedömt att man skullekunna anställa uppemot 50 ungdomar i ungdomslag i teleområde. Medhänsyn till osäkerheten om arbetsvolymen vid är det däremot för dagen intemöjligt för att ange något preciserat antal möjliga arbetsplatser iungdomslag i verkstäderna. Om stora övertidsuttag och anställningsstopp i statligaverk m. m. 6SVEN (vpk): Jag tackar kommunikationsministern för svaretpå min interpellation som gäller missförhållandena vid ett statligt verk,nämligen och då närmast verkstaden i . Tyvärr ärsvaret, som jag ser det, inte särskilt upplysande. Några ord om bakgrunden till dagens situation vidteleverket. Det pågår, som alla vet, en borgerlig kampanj mot den offentligasektorn inkl. de Om stora övertidsuttag och anställningsstopp i statligaverk m. m. I vad gäller känner vi väl till moderata motioner ombegränsning av monopol och förslagen om en bolagsbildning när detgäller . Vissa eftergifter i bolagsfrågan, främst från mittenpartierna,noterades i samband med telepropositionen . Men socialdemokraternaoch vpk motsatte sig en principiell förändring av verksamheten. En plattformspikades där en viss ensamrätt i samhällets intresse garanterades televerket.Men har , utan att fråga regering och riksdag, börjatsläppa mer och mer på sin ensamrätt och lovat ännu fler eftergifter förframtiden. Detta anser jag ligger i botten också på de problem som finns. Idén om en bolagsbildning av bl. a. omfattas tydligen avteleverkets högsta ledning. Man hävdar att först genom bolagsformen kan Telibli smidigt och konkurrenskraftigt på marknaden. Indirekt innebär detta attTeli i dess nuvarande form är otidsenligt och måste bli föremål förkostnadssänkande åtgärder. Man stöder sig här pä den interna utredning somgjorts inom verket. I ambitionen att "hänga med i utvecklingen" ochrationalisera har man kommit på detta med turordningslistor, för att förberedaavskedande av personal. Målsättningen är att dra ner personalen med 550personer i hela landet och 150 vid Sundsvallsverkstaden. Dessa turordningslistorhänger nu som ett dystert hot över mer än 50 namngivna anställda i Sundsvalloch inger djup oro bland personalen - ja, inte bara oro utan olust och iblandförtvivlan bland dem som blivit "listade". Om de ser sig om på denarbetsmarknad som finns i , ser de med blotta ögat att därinte finns många möjligheter till alternafiva jobb. Det hela blir inte bättre av att detta meddelade hot omminskning av antalet anställda inte alls är grundat på minskadearbetsuppgifter. Tvärtom har förhandlingar om övertidsuttag måst föras. Detgällde först , och efter ett par månadergällde det . Enligt fackets beräkningar harmedlemmarna drabbats av ett uttag av under fyra månader.Man försöker klara det hela genom att flytta jobb från , skaffalegojobb åt andra verkstäder, göra stödköp av detaljer, osv. Prognoserna förgrundbeläggningen av arbete vid visar f. ö. på en stabil volym fram tillslutet av 1985. Mot bakgrund av vad jag här försökt relatera är detrimligt att undra om inte planering måste ifrågasättas. Visst gårdet framåt med automatik och elektronik i samhället, men man får inte riskeraatt bli så fixerad vid den långsiktiga trenden att man drar nerpersonalantalet, innan man själv skaffat sig den nya teknik som sägs varaneddragningens verkliga förutsättning. Man får inte låsa sig så vid debedömningar man gör vid skrivbordet att man, när man ser att teorin inteöverensstämmer med verkligheten, försöker ändra verkligheten i stället förteorierna. Det är en gammal sanning att det blir billigare att låtafolk arbeta på övertid än att anställa ny personal. De som hävdar dettahänvisar ofta till de sociala avgifter som följer med en anställning. Man kanställa sig frågan: Är det en sådankostnadsjakt man ägnar sig åt vid ett statligt verk? 1 svaret talas det om att nya bedömningar avpersonalbehovet skall göras och att nya förhandlingar skall tas upp. Jag villfråga kommunikationsministern om man då kan hoppas på ett borttagande avövertalighetslistorna, som inte fyller någon annan uppgift än att stressa deanställda och skapa dålig stämning på arbetsplatsen. Jag villockså säga några ord om arbeten i ungdomslag. I finns nu ett par tusenarbetslösa ungdomar. Man kan fråga sig om inte ett statligt verk borde försökastyra en del jobb till denna region. I varje fall borde man bevara de jobb somfinns, och inte lägga ut dem på andra verkstäder. Jag vill uttrycka besvikelseöver att det i svaret sägs att man inte kan precisera antalet möjligaarbetsplatser i ungdomslag vid i . Jag tycker inte detta är bra.Är det verkligen departementschefens mening att man inte kan skaffa fram ettantal jobb för ungdomslag vid i ? Analyser har gjorts som visarhelt andra resultat. Det går att på denna grund organisera jobb till ettbetydande antal. Men självfallet utgör de enligt min mening av prestigeskäl upprättadeövertalighetslistorna ett hinder för att skapa jobb i ungdomslag. Man kan inteå ena sidan ta in människor för jobb på en arbetsplats och å andra sidan halistor där man anger vilka som måste sluta där. Om storaövertids-uttag och anställningsstopp i statligaverkm. Först några ord beträffande övertidsarbetet.Skyldigheten att fullgöra övertidsarbete regleras, som vet, iett särskilt kollektivavtal mellan och destatsanställdas huvudorganisationer. Man måste väl ändå konstatera att detknappast kan betraktas som ett missförhållande om arbetsgivaren inom ramen fördetta avtal beslutar om övertidsarbete. Jag kan hålla med om ensak, nämligen att om övertidsuttaget hade varit , så hadedet varit ovanligt stort. Men enligt vad jag har inhämtat är fakta följande;har förhandlat med facket om en ram för övertiden på 38000 timmar.Övertidsuttaget för tiden blev betydligt lägre, nämligen . Det motsvarar av den totala produktionsfiden. Jagtycker inte att det kan anses vara onormalt högt. Man måste i entillverkningsindustri ha en viss flexibilitet med hänsyn tillproduktionssituationen. Jag vill säga till att jag självfalletutgår från att i de nya förhandlingar som skall tas upp lyssnar påpersonalens synpunkter som man bedömer beställningsingång ochproduktion. Jag utgår ifrån att det är helt självklart att man gör på detsättet. Beträffande turordningslistorna innebär svaret från minsida att jag hänvisar till att man nu gjort den bedömningen att nya förhandlingarskall tas upp. Huruvida de nuvarande turordningslistorna behövs kommer attavgöras vid dessa förhandlingar. Än en gång vill jag framhålla att jag utgårfrån, som något alldeles självklart, att man skall ta hänsyn till de synpunktersom därvid framförs från personalens sida. Om stora övertidsuttag och anställningsstopp i statligaverkm. När det gäller utvecklingsmöjligheterna ochsysselsättningen vid är det väl riktigt som säger, att enav grundförutsättningarna för att fillskapa förutsättningar för en störrestabilitet i verksamheten är att man klarar av utvecklingsarbetet. Det finnssäkerligen stora möjligheter till utveckling på det här området, men detförutsätter, som jag ser det, en samordning mellan och företag somarbetar med utveckling på telekommunikationsområdet. Det är därför som vi skalltillkalla en särskild förhandlingsman för att ta upp överläggningar med televerketoch LM eller andra företag som bedriver verksamhet inom telekommunikationsområdet.Jag gör den bedömningen att vi måste se till att ha en bred samling kring detutvecklingsarbete som krävs för att vi skall kunna hävda oss nationelU men kanskeframför allt, om vi skulle bjudas chansen, att internationellt kunna vara medoch slåss på telekommunikationsområdet. När det gäller ungdomslagen vill jag bara hänvisa till attjag på nytt skrev ett brev till ledningen för olika verksamhetersom hör hemma under och uppmanade dem att prövaytterligare förutsättningar för att kunna sysselsätta ungdomar i ungdomslag.Jag menar att man måste anstränga sig oerhört mycket för att undersöka alla demöjligheter som finns i liksom i alla andra delar av landet för atthjälpa till i strävandena att skaffa jobb åt våra ungdomar. Jag utgår ifrån gör alh vad som göras kan i och prövar förutsättningarna intebara vid utan även i andra verksamheter för att bjuda ungdomarna jobb. 8SVEN (vpk): Kommunikationsministern säger att man inte kananvända beteckningen missförhållande, men jag understryker att det är ett missförhållandenär planeringen är så haltande att man å ena sidan på listor meddelar ett stortantal anställda att de kan vara inställda på att bli bortförda frånproduktionen, som man å andra sidan har sådana problem med att klaraleveranser att man måste vädja till de anställda om kraftiga åtgärder för attåstadkomma resultat via övertidsarbete. Det är någonting som inte stämmer.Ambitionen att dra ned upplevs då av de anställda sorn någonting mycketnegativt. Man upplever inte att målsättningen är att utveckla företaget, isynnerhet som t.o.m. gör vissa köp i utiandet för att täcka behovetav vissa produkter. Då tror man att målsättningen är att man skall försökauppnå en nedskärning av verksamheten i stället för en utveckling av densamma.Det är angeläget att man kommer till rätta med förhållandena också när detgäller misstämningen, så att de anställda upplever det så, att de arbetar i ettföretag som offensivt går in för att utveckla verksamheten inom ett område därdet, enligt vad som sägs, finns stora utsikter att expandera för framtiden. Just den här inställningen förvånar mig - att man vill haen nedskärning i stället för expansion och utveckling inom ett område sombetecknas som ett framtidsområde. Kommunikationsministern säger att personalens synpunkterkommer att beaktas vid förhandlingarna, och det tycker jag är bra. hoppasverkligen att så sker. Det är ju i överensstämmelse med verksstadgan, där detär spikat att förslag från personalen skall uppmärksammas. Men det sägs också iverksstadgan att chefen skall se till att det råder trivsel i arbetet. Vidareskall chefen ha omtanke om personalen när det gäller arbetsförhållandena. Jagtycker att det som rapporterats från talar för motsatsen. Det harvarit - det bekräftar mänga veteraner - en mycket fin stämning på denarbetsplatsen. Men genom de vidtagna åtgärderna, genom listorna som har spikatsupp, genom inriktningen att försöka anpassa sig till en lägre nivå när detgäller avsked, har man skapat en dålig stämning på arbetsplatsen. En dåligstämning kan inte vara ägnad att befordra en bra produktion och ett braproduktionsresultat. Därför tycker jag att det ingår i den totala bilden ser till att det rationaliseras, att man ser över produktionen. Personalenhar verkligen varit med på åtgärder härför. Men det måste gå till på ett sådantsätt och på en sådan samarbetsbasis att man inte skapar olust ochproduktionsstörningar som är ägnade att försämra resultatet i verkstaden. Ingenav oss är betjänt av det, vare sig politiker som har ansvar för frågor som rörden statliga sektorn eller tjänstemän inom de olika verken. Jag noterar också att det finns en ärlig vilja att göranågonting när det gäller ungdomslagen. De propåer från departementet som hargått ut till verken är sannerligen på sin plats. Det är bara att hoppas att manverkligen tar sig i kragen och ser över möjligheterna att låta några ungdomarkomma in på i , där de kan få ägna sig åt, förhoppningsvis, enteknisk verksamhet som många unga människor ofta är intresserade av att jobbamed. Det är ju den typen av verksamhet som i hög grad tilltalar unga teknisktintresserade människor i vårt land. Om stora övertidsuttag och anställningsstopp i statligaverkm. och jag är helt överens omnödvändigheten av att återställa den goda och fina stämning som eventuellt harstörts vid Teli-verkstaden i . Jag tror att det är viktigt att nuförsöka enas om att komma till skott beträffande hur det framtidautvecklingsarbetet inom skall gå till, för att därmed skapa just detlugn som är nödvändigt för att man skall kunna ägna sig åt produktion ochutveckling inom . Jag hoppas att den förhandlingsman som har tilluppgift att svara för överläggningarna mellan och LM ochandra företag inom telekommunikationsområdet skall klara uppgiften. Jag tror,precis som säger, att detta är nödvändigt att klara av. Vi tycks också vara överens på en annan punkt: Det ärklart att personalens ståndpunkter måste vägas in i de förhandlingar omturordningslistor som kommer upp på nytt. När det gäller produktion och efterfrågan vill jagkonstatera att efterfrågan på telekommunikationsutrustning har ökat både iSverige och utomlands.