prot · G709131 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag vill också att det skall framgå att vi äveninom'mitt parti har den uppfattningen att det vore mycket väsentligt med ettförbud mot tobaksreklam liksom mot alkoholreklam. Jagvill först berätta en glädjande nyhet. Jag råkade se i den största tidningen imitt hemlän, dess nummer för . Där fanns det en mycket trevlig sida om enskola i kommun, Tväråbäck, där alla eleverna taravstånd från all rökning. Jag tycker det var en fin läsning och det hedrartidningen, och alla tidningar som gör liknande, att ungdom får se att ungdomavstår från rökning: glada, sunda ungdomar. Detär kanske ändå finare att även lärarna har samma uppfattning. Lärare och eleverär alla rökfria. Det är för dem och oss alla ett lyckligt beslut - det är braför allas hälsa och det är bra för skattebetalarna. Det är ett led i kampanjenför en rökfri generafion. Den kampanjen är värd allt stöd. Tänkvilken ren och fin värld vi människor kunde ha om tobaken inte fanns! SomMargareta citerade sade för länge sedan attintet skulle förbättra hälsoläget i världen så mycket som om all rökningförsvann. Jaghar tagit med mig en motion som är fio år gammal, som jag kanske skall nämna dådet gäller en rökfri generation. Under adressen , , Sverigekom ett intressant brev från , daterat den 25 novemberdet året. Det lämnades fill mig från , eftersom personalendär hade reda på att jag inte var någon vän av tobaken. Det här var ett brevfrån en rysk journalist som gratulerade den till att ha enplan för hur under loppet av skulle förvandlas till icke-rökarnasland. Priserna på tobak skulle höjas , all reklam förtobaksvaror skulle förbjudas, skulle försäljningen av cigaretter iautomater upphöra, fr. o. m. 1981 skulle man börja att i laga ordning införastraff för försäljning av cigaretter till personer , de svenskamyndigheterna hoppades att för människor födda och senare skullerökningen helt enkelt vara okänd. Tyvärrvar vi tvungna att upplysa den optimistiske ryssen om att detta inte varicke-rökarnas land. Men visst har det skett en förbättring. Närjag talar här beror det framför allt på att den passiva rökningen trots allt ärnågonting som plågar många människor. Vi borde ha rätt att slippaförgiftningen. Det måste vara en oerhörd tanklöshet när man röker i andrasnärvaro. Marknadsföringav tobak och öl Marknadsföringav tobak och öl Vi har t. ex. här i huset nedanför rulltrappan endator under dataveckorna. Jag skulle vilja stanna där, men det finns f. n. treaskkoppar där. De töms väl, men jag har sett dem fulla med fimpar ochillaluktande aska. Kommer man dit finns det operatörer och andra som har ettgiftmoln omkring sig. Jag tror att det är tanklöshet, men det är ju upprörandeatt det kan vara så. Jagväckte en motion inför flyttningen tillbaka till det här ,innebärande att rökning skulle vara principiellt förbjuden, utom i särskildagiftkammare eller -rum för rökare. har också uttalat sig för attrökning i princip bara är fillåten där det finns askkoppar, men jag tycker inteatt detta respekteras. Jagär mycket tveksam till att tillåta rökning nere i stora bankhallen. Det kanvara stora skaror människor där, och jag själv har svårt att gå tvärs överlokalen , så röks det där - jag är litet allergisk mot rök - ochdet kan hända att det finns människor som rent av bUr sjuka. Skall vi intekunna få en bättre ordning här i våra lokaler? Vi ledamöter har väl ansvar, viskall inte skylla på besökarna - det är inte bara från dem som röken kommer. Jagtänker också på det underliga förhållandet när det gäller rökarna och renheteni naturen. Jag cyklar in till . Hur man nu än städar ser jaghela vägen, den mil jag åker, hur det ligger tomma paket som det har varitcigarrer eller cigaretter i. Man strör dem omkring sig helt tanklöst. I dagt.ex., liksom alla andra dagar, kan man om man går in i kanslihuset fråntrappan mot gatan och upp till entrédörrarna finna hur det ligger rester avcigaretter på stenplattoma. Det är underligt att människor som har nått såmogen ålder att de har anledning att gå in i kanslihuset kan bete sig på detsättet. Tilldetta kommer vuxnas rökning bland barn t. ex. Det borde vara slut med det, menså är det inte. Jag har ibland funderat på om det är en sjukdom som drabbarhalva mänskligheten och som gör att man inte inser att man inte behöver röka.Varför kan man inte säga att man lever i en underbar värld? Det bUr vår.Jag behöver inte tobaken. slutar vi alla att röka. Varför skulle allariksdagsmän inte kunna ansluta sig till det som står i reservationen?Hela svenska folket skulle då få en chock . Men tänk, då skulleriksdagsmännen ha insett att vi inte behöver reklamen. Det är ju reklam förgift. Vi skall inte ha reklam. Vi i Visir skulle bli glada. Jagvill säga till att han är en av dem som jag beundrarmycket. När han bestämde sig för att sluta röka hade jag mina tvivel om att hanskulle lyckas. Det måste jag erkänna. Jag gratulerar honom . Han är ettföredöme. Jag hoppas att alla moderater gör som vår partiordförande som ärmedlem i Visir. I så fall vet vi hur det går med röstningen här . Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslutet redovisas efterdebatten om lagutskottets betänkande 31.) Kammarenövergår nu till att debattera lagutskottets betänkande 30 om avtalsvillkormellan näringsidkare. Anf.112 (); Ett grundläggande villkor för all lagstiftning borde vara att detföreUgger ett verkligt behov av reglering. Allt fler rnänniskor ifrågasätterden ständiga strömmen av nya lagar som aUa, och alltid, uppbärs av ettvällovligt syfte, nämligen att tillgodose medborgarnas eller grupper avmedborgares intressen och önskemål. Numåste emellertid tiden vara inne, herr talman, att slå fill bromsarna och hejdafillflödet av alla nya författningar. Det måste vara ett rimligt krav att lagenfyller ett verkligt behov. Härmed sammanhänger också den ideologiska frågan omrelationen mellan kollektivets intressen och den enskildes egen personligasfär. Annorlundauttryckt: Det är inte jag som skall bevisa att en föreslagen lag inte behövs,utan det är lagförslagets tillskyndare som skall bevisa att lagen fyller ettangeläget behov. I detta ärende har mina motståndare tyvärr verkligheten emotsig. Terrängen vill som vanligt inte underordna sig kartan. Frågangäller om det behövs en särskild lag om avtalsvillkor mellan näringsidkareeller ej, t. ex. mellan en detaljist och en grossist. Det är med andra ord debakomliggande säljleden som berörs, från konsumentens synpunkt sett. Denutredning som utgör underlaget för propositionen, nämligenkonsu-mentköpsutredningen, har själv nödgats konstatera att "vi har intesett några konkreta exempel på fall där sådana" - alltså oskäliga -"villkor har lett fill stötande resultat", detta trots att "vihar försökt bilda oss en uppfattning om den praktiska betydelsen avförekommande oskäliga avtalsvillkor" (s.97). Denna utredningens slutsatsförtjänar att räddas undan glömskan. Det är främst mot denna bakgrund sombehovet av den föreslagna lagstiftningsprodukten skall bedömas. Tillstöd för denna min bedömning - att lagen utgör ytterligare ett exempel påonödig lagstiftning-kan jag åberopa remissyttranden från bl. a. hovrätten förVästra , kommerskollegium och . På denna grund yrkar jagavslag på hela propositionen. Men,herr talman, det finns ytterligare skäl för ett avslag på proposifionen. Medden rättegångsform som föreslagits i propositionen skulle marknadsdomstolensavgöranden komma att få en mycket begränsad räckvidd och knappast ha någonbärkraft annat än i det särskilda fall som prövats av domstolen. Affärslivetsvillkor innebär att identiska affärsförhållanden så gott som aldrig föreligger.En dom av skulle därför komma att bli av ringa värde frånallmän synpunkt. Tillyttermera visso måste det bli fråga om en helhetsbedömning av avtaleti fråga - ett oförmånligt villkor kan ju mycket väl uppvägas av ettförmånligare villkor inom någon annan del av avtalet. Utformningen av t. ex. engarantiklausul måste bli beroende av varans pris, så även traditionellaköprättsliga transportvillkor såsom fob (fritt ombord), cif (cost, Insurance,freight) och fraktfritt. Vad slutligen skall begreppet "oskälig"jämföras med? Av talsvillkor mellan näringsidkare A v talsvillkor mellan näringsidkare Det behövsju någon form av rikslikare. Begreppet "oskälig" är ju ett typiskt värdeuttryck. I reservation 1 har vi moderater redovisat ännu ett antaltungt vägande skäl fill förmån för vår ståndpunkt att hela lagen är onödig,lika onödig f. ö. som den lag om fastighetsmäklare är som fattadebeslut om . Jag ber, herr talman, att få hänvisa tillreservafionen och vill endast upprepa dess slutsats, nämUgen att det inte finnsnågra skäl/ör den föreslagna lagstiftningen, utan att det tvärtom finns starkaskäl emot den. Den moderata reservationen 2 är närmast av rent teknisknatur. Den berör nämligen också behovet av lagstiftning. Jag ber att få yrkabifall även till den. Reservation 3, där vi och centerparfiet uppträder enigautåt, gäller en annan principiellt mycket viktig fråga, nämligen om statenskall kunna undandra sig att omfattas av en lag som eljest har getts generellgiltighet. Staten, det allmänna, strävar ju ofta efter att i kraft av sin maktskaffa sig en bättre rättslig position än vad som står alla andra rättssubjekttill buds. Begår eller SJ en vårdslös handling ochtillfogar annan skada, så kryper man bakom en klausul om friskrivning som andrainte tillåts åberopa i motsvarande faU. Detta ämne har jag närmare utvecklat imofion 1983/ 84:2762, som kommer att behandlas . Frågan i detta ärende är om upphandling för offentligtändamål skall omfattas av den nya lagen eller ej. Vårt svar är självfallet ettbestämt ja - alla skall behandlas lika enligt lagen. Jag ber därför att få yrkabifall även till denna reservation, där vår argumentering utvecklas närmare. 113MARTIN (); Är 1978 väckte centerpartisten tillsammans med folkpartister och moderater en motion i vilken begärdesatt detaljisters och servicegivares rättsliga ställning i relation tillleverantörer och huvudmän skulle bli föremål för utredning. biföllmotionen och frågan har utretts, och har vi att här i taställning till ett lagförslag om avtalsvillkor mellan näringsidkare, vilketförslag är ett resultat av den motion som . väckte . Från sida har vi uttalat vår tillfredsställelseöver att eårt land har lagstiftning som skyddar konsumenterna mot oskäligaavtalsvillkor, är det enligt vår uppfattning mt att det även införs enlagstiftning som ger främst mindre företagare ett skydd motsvarande det somkonsumenterna har. Många småföretagare är utan anställda eller har endast ettfåtal anställda. I avtalsförhållanden torde många av dessa småföretagare ha ensvag ställning gentemot större näringsidkare. Exempel på sådana småföretagareär detaljister och underleverantörer. Många av dessa småföretagare kan när detgäller att hävda sig i avtalsförhållanden anses ha en ställning som i huvudsakmotsvarar konsumenternas ställning. Därför är det motiverat och riktigt attsmåföretagarna genom den föreslagna lagen får ungefär samma skydd iavtalsförhållanden som konsumenterna nu har. Enligt lagförslaget kan ett avtalsvillkor som en näringsidkareställer upp mot en annan näringsidkare, om det anses oskäligt mot denne,förbjudas av marknadsdomstolen.Vid bedömning av om ett avtalsvillkor skall anses vara oskäligt skall särskildhänsyn tas till behovet av skydd för den näringsidkare som intar en underlägsenställning i avtalsförhållandet. Genom denna markering syftar lagen alltsåfrämst till att stärka de mindre företagarnas ställning. Som jag nämnt är vi inom - till skillnad frånexempelvis - positiva till att lagen införs. är, såsomframgår av reservation 1 och av det hållna anförandet, motståndare tillatt denna lag införs. Vi hälsar alltså lagen med tillfredsställelse. När detdäremot gäller tillämpningsområdet anser vi att en olycklig begränsning hargjorts i propositionen. Lagen skall nämligen inte gälla vid offentligupphandling. Det innebär att all den upphandling staten, landstingen ochkommunerna gör undantas från lagens tillämpning om inte upphandlingen sker avkommunala bolag o. d. Både i vår kommittémotion och i reservation 3 motsätter vicenterpartister oss att den offentliga upphandlingen undantas. Och vi "ärverkligen inte ensamma om den inställningen. Inom konsumentköpsutredningen, som utredde frågan,framförde två av de sakkunniga i ett särskilt yttrande kravet på att lagen ävenskulle omfatta stat, landsting och kommuner. Bland remissinstanserna uttaladesig , och för dessasakkunnigas förslag. ansåg att principiella skäl talar föratt låta den tilltänkta regleringen bli tillämplig även på avtalsvillkor somanvänds av staten och kommunerna och där det inte är fråga omnäringsverksamhet. delade inte utredningensbedömning att man kan utgå från att myndigheterna undviker att tillämpaoskäliga avtalsvillkor. Med tanke på den starka ställning som staten och mångakommuner har som köpare kan det enligt meningifrågasättas om en eventuell lagstiftning i den utsträckning utredningen angerbör undanta statlig och inköpsverksamhet, framhölls inäringsfrihetsombudsmannens remissyttrande. LRF framhöll att det inger vissa betänkligheter att statoch kommun delvis föreslås stå utanför lagens tillämpningsområde och fann skältala för att avtalsvillkor som används av myndigheter bör omfattas av lagen. Det var remissinstanserna. Låt oss se på vad lagrådet harsagt, vilket är ännu mer betydelsefullt. Lagrådet motsatte sig den föreslagnabegränsningen av tillämpningsområdet för den nya lagstiftningen. a. att av likformighetsskäl bör en lagstiftning om förstärkt skydd motoskäliga avtalsvillkor göras tillämplig inom i princip alla områden där avtalom sådana villkor kan ifrågakomma. Med hänsyn både till vad som framkommit iutredningen och under remissbehandlingen ställer sig lagrådet tveksamt tillriktigheten i att begränsa tillämpningsområdet på föreslaget sätt. Lagrådet befarar att begränsning kan medföratillämpningssvårigheter i och med att man skall skilja mellan offentligupphandling som utgör led i A vtalsvillkor mellan näringsidkare A vtalsvillkor mellan näringsidkare näringsverksamhet och annan upphandling. Som exempel nämnsatt om en sjukvårdshuvudman handhar upphandlingen genom ett särskilt kommunaltbolag är det näringsverksamhet medan upphandlingen, om den sker direkt avkommunalt organ, faller utanför den föreslagna lagens tillämpning. Lagrådet erinrar även om att möjligheterna att genomkommunalbesvär komma till rätta med oskäliga avtalsvillkor är mycketbegränsade. Även finansutskottet har yttrat sig över denna del avpropositionen och motionerna och har därvid framhållit att man delar lagrådetssynpunkter. Majoriteten i finansutskottet stannar dock för att frågan behöverutredas ytterligare. Vårt utskott har även besökt , och därfick vi synnerligen klara besked om att domstolens ledning anser, avmotsvarande skäl som lagrådet, att den offentliga upphandlingen inte skallundantas. Trots allt detta har utskottets socialistiska majoritetavvisat lagrådet och vårt m. fl. förslag, dock utan att egentligen ange någraskäl. Det är svårt att förstå varför socialdemokraterna och vpk är så emot attlåta den offentliga upphandlingen kunna underkastas samma prövning som övrigupphandling. Faktum är ju, att om det inte skulle förekomma några oskäligaavtalsvillkor inom det offentliga området, kan ingen ta skada av att lagenomfattar även det området. Motsatt kan vi konstatera att om det vid offentligupphandling förekommer oskäliga avtalsvillkor, som drabbar småföretagarna,måste det finnas samma skäl för dessa småföretagare att få skäligheten prövadav som om motparten är en annan näringsidkare. I reservation 3 föreslår vi att lagförslagetskall kompletteras på det sätt lagrådet har förordat - alltså så att denoffentliga upphandlingen inte skall undantas. Jag ber att få yrka bifall tillreservation 3 och i övrigt till utskottets hemställan. 114CHRISTER EIREFELT (fp): En viktig förutsättning för en väl fungerandemarknadsekonomi är att det finns konkurrens mellan fristående företag. Oskäliga avtalsvillkor där en part utnyttjar den andreskända underlägsenhet är utan tvivel en form av konkurrensbegränsning. Om avtalsfriheten skall fungera inte bara på papperet utanockså i praktiken krävs att avtalsslutande parter verkligen är fria att ingåavtal med för dem önskat innehåll. Det är från den utgångspunkten folkpartietfinner det viktigt att stärka avtalsfriheten. Däremot anser vi att det härregeringsförslaget har sådana brister att det måste omarbetas. Vi harinvändningar på tre punkter. Det gäller tillämpningsområdet. Precis som lagrådet ochflera remissinstanser menar vi att lagen också måste gälla vid upphandling föroffentliga ändamål. Det gäller sammansättning. Vi anserinte att de som företräder konsument- och löntagarintressen skall närvara vidden här typen av ärenden, eftersom de saknar direkt beröring med de frågor somblir aktuella. Det gäller slutligen rätten till talan. Vi ser ingetgodtagbart skäl till att sammanslutningar av näringsidkare, alltsåorganisationerna, skall ha tales-rätt när inte organisationerna berörs. Vi menar att en sådan rätt skulle leda till osäkerhet förvarje näringsidkare som ingått ett avtal. Detta skulle alltså kunna bli utsattför prövning därför att någon utomstående väckt talan. Syftet måste ju vara attskydda den berörda näringsidkaren. De här tre invändningarna gör att vi anseratt regeringen bör återkomma med ett nytt förslag där de här synpunkternabeaktas. Jag yrkarbifall till motion 2544. A vtalsvillkor mellan näringsidkare 115STIG (): Jag skall inledningsvis be att få yrka bifalltill utskottets hemställan i lagutskottets betänkande 30 i dess helhet ochavslag på de till betänkandet fogade reservationerna. Den föreslagna lagen innebär att en näringsidkare som harställt upp ett oskäligt villkor när han ingår eller avser att ingå avtal med enannan näringsidkare av kan förbjudas att i fortsättningen iliknande fall använda villkoret. Vid bedömningen av om ett avtalsvillkor är att anse somoskäligt bör särskild hänsyn tas till behovet av skydd för den som intar enunderlägsen ställning i avtalsförhållandet. Genom detta stadgande markeras attlagen i första hand syftar till att stärka de mindre företagarnas ställning. I motionen 2545 yrkas avslag på propositionen i desshelhet. Som utskottsmajoriteten framhåller i sitt betänkande visar bådekonsumentköps-utredningens betänkande och remissyttrandena över detta att detinom näringslivet förekommer standardavtal med villkor som kan leda tilloskäliga resultat. I första hand bör man naturligtvis försöka lösa problemen påområdet förhandlingsvägen. Men utvecklingen har visat att man inte kan litatill frivilliga lösningar. Som framhålls i propositionen kan vidare risken för attvissa villkor tolkas och tillämpas på ett sådant sätt att det drabbar den partsom har en underlägsen ställning befaras öka ju mera ansträngd den ekonomiskasituationen är för företagen. Därför finns ett behov av en lagstiftning, somger möjlighet till ingripanden mot oskäliga avtalsvillkor i de fallförhandlingsvägen inte visat sig framkomlig. Det kan vidare framhållas att detockså ligger i konsumenternas intresse att avtal mellan näringsidkare ärskäliga. vill slå till bromsarna ilagstiftningsarbetet. Jag tror inte att situationen är så väl vald. Jag troratt tar i vid fel tillfälle. Denna lagstiftning är inte onödig.De flesta remissinstanserna har vittnat om behovet av denna lagstiftning. AllanEkström kritiserade även begreppet oskälig såsom ett värdeuttryck. Men oskäligär inte alls ett okänt begrepp i lagstiftningen, inte minst då ikonsumentlagstiftningen. Det är vedertaget och vi vet vad som menas med det. Vad lagstiftningens tillämpningsområden beträffar innebärförslaget att lagen bara skall gälla villkor som används i avtalsförhållande mellan Utanför tillämpningsområdet faller därförvillkor som används av offentliga organ vid sådan upphandling som inte ärhänförlig till näringsverksamhet, dvs. upphandling för offentligt ändamål. I motionerna 2543, 2544 och 2545 kritiseras propositioneni denna del. Motionärerna pekar vidare på att också lagrådet har motsatt sig enbegränsning av lagens tillämpningsområde. Lagrådet har bl. a. uttalat attlagstiftningen om förstärkt skydd mot oskäliga avtalsvillkor av likformighetsskälbör göras tillämplig inom i princip alla områden där avtal om sådana villkorkan komma i fråga. sade att han inte är ensam omsin uppfattning att tillämpningsområdet här skall utvidgas. Nej, det ärriktigt. 3 av 25, remissinstanser har samma uppfattning som var det inte. Jag är inte alltför imponerad av det argumentet. Låt mig när det gäller den offentliga upphandlingen förstkonstatera att det inte har visats eller ens gjorts sannolikt att oskäligaavtalsvillkor verkligen använts vid offentlig upphandling. Låt mig takommunerna såsom ett exempel. Lagrådet har såsom mycket riktigtpåpekade hävdat att lagstiftningen av likformighetsskäl bör göras tillämpliginom alla områden där sådana villkor kan förekomma. En likformighet förutsätteremellertid enligt min mening att förhållandena är lika. Som framgår av detföljande anser jag att så inte är fallet. Till att börja med saknas ett övergripandeoffentligrättsligt regelsystem i näringslivet. Kommunala besluts offentlighetgör att det lättare skapas debatt om de villkor under vilka kommunerna handlar.Besluten fattas i demokratisk ordning i kollektiva organ, vilket kan innebärat. ex. att man voterar om avtalsvillkor och om hur standardavtalen skall se ut.I botten bestäms avtalsvillkoren av politiska beslut. Men också dessa skallenligt regeringsformen hålla sig inom lagens ramar. Av 1 kap. 9§regeringsformen följer att myndigheterna skall beakta allas likhet inför lagensamt iaktta saklighet och opartiskhet. Något motsvarande gäller inte inom denprivata sektorn. Över kommunala upphandlingsbeslut kan kommunalbesväranföras. Lagrådet hävdar visserligen att möjligheten att komma till rätta medoskäliga avtalsvillkor den vägen är begränsad. Jag är av motsatt uppfattning.Kommunernas handlingsfrihet inom upphandlingen begränsas t. ex. av 1 kap. 9§regeringsformen, som jag redan har sagt. Ett flertal rättsfall frånregeringsrätten visar detta. Jag yrkar avslag på motionerna 2543, 2544 och2545. Jag ber att i en replik få återkomma till frågan om marknadsdomstolenssammansättning. 116ALLAN (): Till vill jag säga att jagvidhåller att det inte finns något verkligt behov av den föreslagna lagen. Jagvill än en gång hänvisa till betänkandet och dess egen slutsats, nämligen inte har sett några konkreta exempel på fall där sådana - alltså oskäligaavtalsvillkor - har lett Även om det skulle förekomma övertramp, lever vi ju inte iett rättslöst tillstånd. Det finns redan lagar att tillgå, närmast 36 §avtalslagen. Den syftar just på oskäliga avtalsvillkor och fyller således heltsamma syfte som propositionen. Vad göras skall är alltså redan gjort. Låt mig bara läsa upp inledningen till 36 § avtalslagen:"Avtalsvillkor får jämkas eller lämnas utan avseende, om villkoret äroskäligt med hänsyn till avtalets innehåll, omständigheterna vid avtaletstillkomst, senare inträffade förhållanden och omständigheterna i övrigt." Det är precis detta saken gäller. Jag vidhåller, herrtalman, mitt påstående; Den här föreslagna lagen är en onödiglagstiftningsprodukt. 117MARTIN (); Jag vill ta upp frågan om lagen skallfillämpas på offentlig upphandling eller inte. Till vill jagsäga att den offentliga upphandlingen är av mycket stor omfattning i vårtsamhälle och att den följaktligen betyder väldigt mycket för många företagare.Därmed finns det självklart starka skäl för att den offentliga upphandlingenskall omfattas av lagen, lika väl som affärsuppgörelser som sker mellan olikanäringsidkare. Det finns ingen anledning att dra en gräns och så att säga intevåga tillämpa samma regler i fråga om offentlig verksamhet. Utskottsmajoritetens skrivning är inte särskilt stark påden här punkten utan närmast tveksam.