prot · G709124 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:124 1 § Justerades protokollen för den 4 innevarande månad. 2 § Upplästes följande inkomna skrivelser: Undertecknadanhåller om att få tjänstledigt från uppdraget som riksdagsledamot för fullgörande av kommittéarbete i . Medhänsyn tUl bl. a. internationella uppdrag hemställer jag om tjänstie-dighetfrån till vårsessionens slut. Dessaframställningar bifölls av kammaren. Talmannen anmälde att () och BeritBolander (s) skulle tjänstgöra som ersättare för resp. och . 3§ Svar på fråga 1983/84:404 om ytterligare katastrofbistånd till har frågat mig om regeringen är beredd att geytterligare katastrofbistånd till . Regeringenbeslöt om bidrag med 5 milj. kr. tUl för katastrofhjälptill nödlidande i de centrala och södra delarna av landet. En stor del avbefolkningen i dessa områden tvingades på grund av torka och Omdetpolitbka läget i södra säkerhetsproblemlämna sina hem och förlorade därmed sina utkomstmöjligheter. Sydafrikasmilitära aggression och ockupation av södra har orsakat omfattandelidande för civilbefolkningen i området. Den svenska insatsen inriktades på attförbättra distributionen av förnödenheter genom att förstärkatransportkapaciteten. Åventidigare har svenskt katastrofbistånd lämnats till . Särskilt stöd tiUflyktingar och hemlösa utgår också genom och Rödakorset. Regeringenföljer kontinuerligt situationen i och prövar fortlöpande behovet avkatastrofinsatser. Det finns beredskap för ytterligare sådana insatser, utöverdet reguljära utvecklingssamarbetet, som beträffande uppgår tiU 105milj. för nuvarande och nästa budgetår. Anf.2 (vpk): är förhindrad att emotta svaret på sin fråga. Jag berdärför att å hennes vägnar få tacka för svaret. Vivet att, som utrikesministern också sade i sitt svar, har ockuperatvissa delar av och bedriver en hård terror och förstörelse mot -en förstörelse som inte minst riktar sig mot civilbefolkningen och mot deresultat som ändå uppnåtts i när det gäller sjukvård, utbildning, vattenförsörjningosv. Allt detta slår alltså den brutala regimen i systematisktsönder. Det försvårar ju försörjningsläget i . hartill sin hjälp en organisation, UNITA, som också opererar i och har sommål att terrorisera och förstöra för . Jag tror att vad har förmål när det gäller är precis detsamma som i fråga om Mojambique. Viskall strax diskutera det. Jag tycker att det är väldigt viktigt att manförsöker förhindra att hamnar i samma situation som . Desvenska insatserna är därför mycket värdefulla och viktiga. kan inteklara detta ensamt - det förstår jag också. Men kan i internationellasammanhang trycka på så att även andra länder ökar sina insatser. Jag utgårfrån att det finns ytterligare resurser som kan sättas in från svensk sida. Jagtolkar utrikesministern så att man är beredd att göra detta. Därmed tackar jagför svaret. Överläggningenvar härmed avslutad. 4§ Svar på fråga 1983/84:405 om det politiska läget i södra har frågat mig hur regeringen bedömer det nya politiskaläget i södra och vilka åtgärder som kommer att vidtas med anledning avdetta. Somsvar på frågan vill jag hänvisa till avsnittet om södra från åretsutrikesdeklaration, vari bl. a. sägs: "Densenaste tidens förhandlingar i södra har lett till att upptrapp-ningenav våldet har avstannat - åtminstone temporärt. har emellertid ännuinte övergivit sin envist bedrivna förhalningspolitik i Namibiafrågan. Vi kaninte räkna med att den sydafrikanska regimen är beredd att avlägsna dengrundläggande orsaken till det allvarliga läget i södra dvs.apartheidsystemet." Jagvill understryka att det är för tidigt att ha någon bestämd uppfattning om vadden senaste tidens händelser och överenskommelser i södra kommer attleda till. Det vore därför förhastat att på detta stadium genomföra någonändring av den svenska södra . Det inträffade visar dock attSydafrikas grannstater är i stort behov av stöd för att minska sitt beroende avSydafrika. Vikten av att stödja befrielserörelserna och lindra nöden förflyktingarna och andra som är offer för apartheidpolitik, har ocksåökat. Den senaste utvecklingen visar vidare att det även i fortsättningen ärangeläget att öka trycket mot . Vi bidrar därigenom till att påfredlig väg avskaffa apartheidsystemet. Detta system är det grandläggande hoteti regionen mot internationell fred och säkerhet. Så länge apartheid består är,enligt min mening, en bestående fred och stabilitet i södra enomöjlighet. Detnordiska mötet med de s. k. frontstaternas utrikesministrar ser jagsom ett angeläget tillfälle att diskutera läget i södra och vad som kangöras i denna situation. kommer jag även att i samma syfte haöverläggningar med ledande representanter för befrielserörelserna ANC ochSWAPO. Omdetpolitbka läget i södra Anf.4 (vpk): Jag tackar även för svaret på denna fråga å vägnar. Mångahöjde säkert på ögonbrynen när det meddelades att ingått en s.k.fredsuppgörelse med den avskyvärda apartheidregimen i . Hur kan detvara möjUgt att sluta fred med själv? frågade någon sig. Jaganser inte att det är särskilt konstruktivt att kritisera föröverenskommelsen som ingåtts med . Jag anser att kritiken skall riktasmot de länder som direkt eller indirekt har möjliggjort rasistregimensfortsatta existens i . Jag menar att det främst är som bär huvudansvaretför att denna regim fortsätter sina brataliteter mot folkmajoriteten, som ärfärgad. Den inte bara fortsätter utan trappar upp apartheidsystemetsavskyvärdheter. Men det finns också andra länder, vars privata företagmöjliggjort, och möjliggör, rasistregimens fortsatta existens. Jag tycker inteatt de svenska privata företagen här kan undandra sig ett ansvar. Vivet att Mogambique har utsatts för en oerhört hård aggression från -också med hjälp av vissa terrorgrapper inne i . Dessutom harMozambique drabbats av naturkatastrofer, torka osv. Landet befann sig alltså iett ohållbart läge. För att få andram tvingades till dennaöverenskommelse med . Omplanerad skogsavverkning i fågebkyddsom-rådet Nuär det naturligtvis oerhört viktigt att det internationella humanitära,moraliska och politiska stödet till , men också till befrielseorganisationerna,SWAPO och ANC, ökar, för att inte skall få en möjUghet att bryta deninternationella isolering som apartheidregimen är utsatt för. Iövrigt är jag överens med utrikesministern. Jag instämmer helt i vad han harsagt i sitt svar. Det blir ingen fred och stabilitet i södra förränapartheidsystemet är förpassat till historiens skräphög. Jag tackar för svaret. Överläggningenvar härmed avslutad. 5§ Svar på fråga 1983/84:457 om planerad skogsavverkning i fågelskyddsområdetSjauiya har frågat mig om jag är beredd att förhindradomänverkets planerade avverkning i fågelskyddsområdet , t. ex. genomatt göra området till nationalpark. LarsEmestam har ställt sin fråga med hänvisning till att domänverket påbörjat ettvägbygge i området. Behovetav skydd för har uppmärksammats vid flera tidigare riksmöten. År 1982lämnades motionsyrkanden om inrättande av nationalpark utan åtgärd underhänvisning bl. a. till att i utarbetat ettförslag till naturreservat. Bådestatens naturvårdsverk och anser att de stora naturvärden somknyts till det aktuella fågelskyddsområdet kan skyddas och bevaras genom attområdet görs till naturreservat med stöd av naturvårdslagen. Länsstyrelsensarbete med att bilda ett sådant reservat har ännu inte slutförts. Om det bedömsbehövligt från naturvårdssynpunkt, kan i avvaktan på slutligtbeslut med omedelbar verkan förbjuda den vägdragning och den avverkning somLars syftar på. Anf.6 (): Det finns inget i svaret - som jag f. ö, tackar för - som visar attjordbraksministern är oroad för de ingrepp som görs i Sjaunjaområdet. Dettafågelskyddsområde utgörs av ett stort obrutet naturlandskap med omväxlandelågfjäll, dalgångar, myrpartier och flera sjöar av varierande storlek. Delar avarealen är barrskogsbevuxen. Endast i den sydöstra delen förekommer mer slutenskog. Åldersspridningen är stor, och skogen är mycket gammal. Det finns t. o.m. träd som anses vara . Motbakgrand av vad som har anförts om Sjaunjaområdets storanaturvetenskapliga värde och de mångåriga ansträngningarna för att få områdetskyddat, är det anmärkningsvärt att domänverket nu planerar avverkningar iområdet. Fyra skogsbilvägar skall anläggas in till det tilltänkta Avverkningarkommer att ske innanför reservatsgränsen, i mycket nära anslutning till deområden i som har bedömts vara så värdefulla att de bör ingå ireservatet - och enligt uppfattning i en nationalpark. Dessaingrepp är oroväckande. Det starkaste naturskyddet får man väl, herrjordbraksminister, genom att inrätta nationalparker. Dettaområde saknar motstycke i . Det har diskuterats iriksdagen, och uttalade sig , som jordbruksministernsade, för åtgärder för att bevara området. Sjaunjaär enligt uppfattning inte lämpligt som naturreservat. Jag ställerfrågan: Vad är det som gör att jordbraksministern motsätter sig att dettaområde får bli nationalpark? Finns det ekonomiska hinder? De ekonomiskaproblemen går dock att klara genom överförande mellan fonderna ellernedskrivning av stamkapitalet. Finns det ideologiska hinder? Enligtfolkpartiets uppfattning bör områden kunna avsättas för allmän disposition -det kan väl inte vara så att socialdemokraterna har motsatt uppfattning? Slutligen,hert jordbruksminister: det inte rimligt att vi nu får en plan för hur dessafjällskogsområden skall disponeras, även ? Denna typ av diskussionuppkommer ständigt. Är det nu inte hög tid att regeringen redovisar ett förslagsom kan gälla för framtiden? Anf,7 Jordbruksminister : När det gäller den sista frågan har jag tidigare i debatter här iriksdagen redovisat att det har pågått inventeringar av de myndigheter som ärdirekt berörda: , lantbraksstyrelsen och . Jaghar också redovisat att de skall försöka komma fram till hur vi på ett meraövergripande sätt skall hantera de områden det här är fråga om. Detta arbetepågår, och det siktar till att vi skall kunna få den överblick som vi båda ärintresserade av. Ifråga om detta område är jag lika intresserad som av att bevaradet som är värdefullt, det som skall skyddas. I svaret har jag - utan att taställning till frågan om nationalpark eller ej - konstaterat att det som oroarLars Emestam kan vi skydda oss mot, genom att ochlänsstyrelsen har möjlighet att direkt ingripa mot åtgärder som skulle skada devärden som skall bevaras. Denvägdragning som talar om ligger utanför det tilltänktanaturreservatet. och har ansett sig kuiina godtadenna väg. Jagär övertygad om att kommer att följa frågan med uppmärksamhetoch föreslå de åtgärder som vi båda är intresserade av skall vidtas för attdetta område skall bevara de värden som vi gemensamt vill skydda. Detfinns sålunda inga ideologiska motiv för att jag skulle ha någon annaninställning än på denna punkt. Vi är i det parti jag representerar likaintresserade av att i lämpliga former finna skydd för de naturvärden som vivill bevara. 8 (): Jag vill ändåkonstatera att jordbruksministern inte går in i sakdiskussion om självanationalparksidén och vad det är som gör att jordbraksministern i sitt svarinte har nämtit ordet nationalpark, mer än i ingressen, där det redovisas vadjag har frågat om. Det skulle vara intressant att höra några principiellasynpunkter på nationalparker och varför man föredrar reservat i detta fall. Närdet gäller utredningarna har vi i jordbruksutskottet fått redovisat att en stordel av dem är slutförda. Den utredning som gäller rennäringen skall varaslutförd . Finns det då inte möjligheter att snartsammanfatta ett förslag om användningen av detta område? Det är min förhoppning att vi så snart som möjUgt, efter att dessamyndigheter har gjort sitt arbete, skall kunna komma fram till den meraöversiktliga bedömning som vi är intresserade av. LarsErnestam frågar varför jag inte nu i mitt svar aktualiserar nationalparksidén.Det förekommer, som kanske har märkt, runt om i landet en radönskemål om bildandet av nationalparker. Jag tycker inte att jag bara skaUkliva in direkt i en riksdagsdebatt och ta ställning till inom vilket område vinu bör aktualisera idé om nationalpark, utan jag vill fortsätta bedöma de härfrågorna på det sätt vi har gjort hitintills med underlag som vi kan få frambl. a. från sida. Attockså den här regeringen intresserar sig för nationalparksinstitutet kan LarsEmestam konstatera genom att läsa årets budgetproposition, där det aviserasvilka parker vi avser att aktuaUsera . Anf.10 (): De parker som aviseras är ju sådana som diskuterats , bl. a. Stenshuvud, och det är inte fråga om några stora områden. Kanjag nu tolka jordbraksministern på ett sådant sätt att det kommer en plan omutbyggnad av nationalparker, eftersom jordbruksministern vill se det här i ettvidare perspektiv och göra inventeringar av andra tänkbara objekt. För att vi inte skall missförstå varandra: Den översiktUga bedömningsom vi båda diskuterade i inledningen av den här debatten var den bedömning somborde komma till stånd med anledning av de inventeringar som är gjorda om hurvi skall skydda områdena, och vilka områden som det finns anledning att skydda.Formerna för skyddet bUr nästa fråga. 12 (): Jag vill slutiigen bara än en gång tacka för svaret, och jag villkonstatera att jag tyvärr inte har fått något besked från jordbruksministern omhur han ser på möjUgheterna att skydda just Sjaunja-området som nationalpark.Dessutom är det oroande att man ändå kan acceptera det här intrånget i områdetsnärhet, som också berör fågelskyddsområdet. Jag hade kanske väntat mig attjordbruksministern klarare skulle ha bedömt domänverkets åtgärder somolämpliga. Omhanteringen av PCB-haltiga av-falbprodukter Överläggningenvar härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1983/84:462 om hanteringen av PCB-haltiga avfallsprodukter har frågat mig vilka åtgärder regeringen tänker föreslåoch/eller vidta för bättre beredskap och kontroll vid utbyte av PCB-kondensatorerinom industrin och vid förbränningen av PCB-haltiga produkter i samband medsophanteringen. Frågorom utbyte av PCB-kondensatorer behandlas i en arbetsgrupp med deltagande frånnaturvårdsverket. (SA-KAB) och . Gruppen kommer att avlämna sin rapport . Enligtvad jag inhämtat kommer , bl. a. mot bakgrund av vad somframkommer i arbetsgruppens rapport, att se på behovet av åtgärder för attpåskynda utbytet av kondensatorer m.m. som innehåller PCB. Det är angeläget attverket i samband därmed överväger att fastställa en tidsplan för utbytet. EftersomPCB-förbudet gällt bedömer att det knappast börförekomma några PCB-haltiga produkter i det hushållsavfall som förbränns . De ämnen som nämner i sin fråga -dioxiner och dibensofuraner- kan dock även bildas vid förbränning av andra produkter än sådana sominnehåller PCB. Kunskaperna om dessa ämnen och deras effekter är bristfälliga.Det är därför mycket angeläget att vi får ökade kunskaper om hur ämnena bildas,om åtgärder t. ex. vid förbränningsanläggningar som kan hindra utsläpp avämnena och om riskema med sådana utsläpp. Jaganser att olika typer av undersökningar måste fortsätta för att klarläggariskerna med förbränning av olika produkter. Det är en uppgift förnaturvårdsverket att även i fortsättningen följa utvecklingen och att så snartdet är möjligt ange de åtgärder som blir nödvändiga för att bemästra detta problem. Omhanteringen av PCB-haltiga avfallsprodukter 14 (vpk): Tack för svaret på min fråga. Jag är ganska tillfredsställd med svaretsförsta del, som handlar om utbyte av PCB-kondensatorer. När det gäller denandra delen, som avser PCB-haltiga produkter i det hushållsavfall somförbränns, tycker jag däremot att det finns anledning att ställa några frågor. Hurskall man uppfatta uttrycket "att det knappast bör förekomma någraPCB-haltiga produkter i det hushållsavfall som förbränns "? Den frågasom jag tycker är intressant är: Hur höga halter av dioxin kan förekomma? Detdioxin som forskare vid i funnit hör till en grupp dioxiner,TCDD, som är de farligaste gifter människan känner till. Man har funnit halteri såväl modersmjölk som mänskUg vävnad och även i fisk från . Forskarnai sätter halterna i samband med sopförbränning och utsläpp frånofullständig förbränning. Halterna är mycket låga, men eftersom dioxinet liksomDDT ackumuleras i näringskedjan, måste man ta mycket allvarligt på frågan.Uppenbarligen har också , som framgår avjordbraksministerns svar, insett detta, och jag föratsätter att man nu kommeratt delta i uppföljningen av undersökningarna i . rad kommuner i landet pågår utredningar om regionalt samarbete kringsopförbränningsanläggningar i stor skala. Vid några av de anläggningar som är idrift på olika håll i landet har man uppmätt dioxin. Vid den omdiskuteradeSAKAB-anläggningen vid Norrtorp i Kumla kommun har man, enligt de uppgifter somjag har fått, uppmätt anmärkningsvärt höga halter . Vid Studsvikhar man, enligt vad jag också erfarit, alla uppgifter om vid vilka övrigasopstationer mätningar gjorts angående dioxin och dibensofuraner och vilkahalter som har uppmätts. Detmåste anses vara ett samhällsintresse att man nu offentliggör alla uppgifter omdessa farliga utsläpp. Jag vill också fråga om jordbraksminis-tem är beredd attmedverka till detta. Forskningeni är mycket viktig, och det är bra om följer professorRappes undersökning vid sopförbränningsanläggningen i . Men i avvaktan påslutgiltiga resultat och förslag till lösningar utifrån denna anläggningseventuella brister kanske det är nödvändigt att något bromsa utbyggnadsplanerpå övriga aktuella platser i . Har tagit kontakter medlandets kommuner i denna angelägna fråga? Jag medger att den bedömning från sida som jaghänvisar till, "att det knappast bör förekomma" några PCB-haltigaprodukter, måste förses med alla de reservationer som hör till bilden av dessasvåra frågor. Men det är en bedömning som gjorts av , och denär baserad på de åtgärder som har vidtagits. Det här innebär inte pånågot sätt att man inte inser det nödvändiga och angelägna i att man fortsätteratt arbeta med dessa frågor, och det kommer att Självfallet finnsdet ingen anledning att dölja sådant som man kan finna i det här avseendet. Detfinns inga motiv för något sådant. Närdet gäller utsläppen från SAKAB-anläggningen berodde dessa, såvitt jag harblivit underrättad, på att man på något sätt missade vissa tekniska detaljer isjälva hanteringen. har man dock rättat till detta, så att en upprepninginte skall behöva ske. Detgäller här allvarliga frågor, och vi kommer att få lov att satsa i sammanhangetbåde genom att får följa upp dessa och genom att man fårbedriva ett forsknings- och utvecklingsarbete, som tar sikte på att vi skall fåen så bra lösning av sopförbränningsproblemen som möjligt. Anf.16 (vpk): Bara det förhållandet att det ändå har förekommit utsläpp av dioxion,om det nu skedde på grand av särskilt olyckliga omständigheter, av misstageller av annan orsak, bör leda till att man också fortsättningsvis ägnar alluppmärksamhet åt kontrollen i det här avseendet. Ettpar andra relevanta frågor tycker jag är dels om samhället har en totalöverblick över sopförbränningsanläggningarnas kapacitet och skick - dvs. om detdär finns möjlighet att bränna vid det höga gradtal som fordras för att manskall undvika de farliga utsläppen -, dels om det över huvud taget finnstillgängliga uppgifter om hur mycket PVC- och PCB-material som hamnar i deaktuella anläggningama. Omdet inte finns några uppgifter om den saken, är det väl angeläget att enkartläggning görs, så att man kan presentera förslag till långsiktigalösningar när det gäller produktionen och omhändertagandet av nämnda produkter.Med litet god vilja kan man kanske läsa ut av svaret att en sådan UtveckUng ärmöjlig. Ändå vore det bra om jordbraksministern på den punkten kunde säga är beredd att medverka till att arbetet på detta område ökar. Därmed fårman ju bättre insikt i dessa frågor. Det går inte att bara mer eller mindrepassivt, som sägs i slutet av svaret, avvakta utvecklingen. Man måste meraaktivt än tränga in i dessa frågor och granska dem. Det gäller attsöka medverka till förebyggande åtgärder. Mot bakgrand av de internationellakatastrofer som inträffat anser jag att den oro som finns i detta sammanhang ärberättigad. Vidare är bl. a. våra sopanläggningar synnerligen bristfälliga. Mot bakgrund av vad jag här anfört vore det bra omjordbruksministern ville göra ytterligare ett förtydligande. och samarbetar för att fåen bättre översikt och en bättre bild av läget. Syftet är naturligtvis att mandärigenom också får underlag för de åtgärder som kan behövas. pågår en diskussion om den här typen av problem. Kommissionenhar i viss utsträckning andra uppgifter. Omåtgärder mot svavelutsläpp i som sammanhänger medkemisamhället tacklar man kanske från vissa andra utgångspunkter. I arbetet meddessa frågor kommer man dock in på frågan om kontrollåtgärder och annat som kanvara av intresse i dessa sammanhang. Ingen skaU behöva betvivlaansträngningarna när det gäller att komma till rätta med de här problemen. Anf.18 (vpk): I och för sig hyser jag inte några tvivel eller farhågor i dettaavseende. Jag är emellertid tacksam för det kompletterande svaret frånjordbraksministern. Sedannågot om det som jordbruksministern säger beträffande kemisterna. De vUlegentligen inte lägga sig i frågan om sophantering m.m. Däremot rekommenderarman från det hållet nya direktiv angående temperaturen vidförbränningsanläggningarna. De farliga utsläppen kopplas som bekant tillgradtal på omkring som en kritisk gräns - helst bör temperaturen vara över800°. Jag vill uttrycka mig på följande sätt; Kemisterna vet inte om någonkänner till vilket omfång produktionen av PBC-material och sophanteringen har.Är inte det en helt avgörande omständighet? Det är i viss mån för att fåklarhet i sådana här frågor som jag tjatar om dessa problem. Överläggningenvar härmed avslutad. 7 § Svar på fråga1983/84:464 om åtgärder mot svavelutsläpp har frågat mig om regeringen uppvaktat den östtyskaregeringen angående svavelutsläppen i som bidrar tillsvavelnedfallen i . Eftersomen stor del av svavelnedfallet över kommer från andra länder, måsteförsurningsproblemen lösas genom internationell samverkan. Det internationellaarbetet har drivits aktivt både inom internationella organisationer och genombilaterala kontakter. Detfinns en växande insikt hos allt fler länder om att det är nödvändigt medkonkreta och effektiva åtgärder beträffande försurande luftföroreningar. Viddét avhållna ministermötet i om försurningen åtog sig de tio ländersom deltog i mötet att reducera svavelutsläppen fram . Detio länderna kom också överens om att verka för att övriga länder somundertecknat om långväga gränsöverskridande luftföroreningarskall vidta liknande åtgärder. tillhör de länder som harratificerat konventionen. Sverigeingick ett samarbetsavtal med på miljövårdens område. Idetta avtal stadgas att resp. land skall vidta åtgärder för att minskaluftföroreningar, däribland svavelutsläpp, och att verka internationellt fördetsamma. Inomramen för detta avtal pågår ett löpande samarbetsprogram, där försurningenutgör den största frågan. Från svensk sida har vi härigenom vid fleratillfällen till framfört angelägenheten av att åtgärder vidtas föratt minska utsläppen av försurande luftföroreningar. Anf.20 (): Jag villtacka jordbruksministern för svaret. Detär en grannlaga uppgift för ett land eller en grapp länder att uttrycka sin oroöver luftföroreningar från ett annat land. Det gäller ju att verkligenåstadkomma en förändring tiU det bättre och få fram ett ökat hänsynstagandetill gränsöverskridande luftföroreningar. Mankan då fråga sig om den förslag i att riktaen uppmaning till den engelska regeringen att ta sitt ansvar och minskautsläppen var av den karaktären att den kunde tänkas få framgång. Uppmaningengrundade sig på en engelsk kommissionsrapport. Enligtmin mening finns det en betydande risk att politiska utspel med stortmassmediagenomslag upplevs som sårande för den utpekade nationen, i detta faUEngland. Man kan t. o. m. fråga sig om avsikten inte i första hand var att geintryck av dådkraft på ett område där den politiska dådkraften inte varit såstor.