prot · G70911 · 1983-12-31 00:00:00 — De grundläggande principerna för flyktingpolitiken innebäratt den skall inriktas främst på att genom att delta i och bidra tillinternationellt arbete söker motverka och förebygga att flyktingproblemuppkommer och, när de uppkommer, i första hand ger bistånd till insatser föratt flyktingarna skall kunna få skydd och omhändertagande i den del av världensom ligger inom den egna språk- och kulturkretsen. Först i andra hand böröverföring till komma i fråga och dä inriktas på flyktingar som är iakut behov av räddning. De främsta medlen för att förebygga flyktingproblemen äratt på allt sätt verka för fred och avspänning och bekämpa avskräcknings-,våld- och konfrontationspolitiken på den internationella arenan. Det är ihägnet av denna vålds- och konfrontationspolitik som militarism och militärkupperhar en gynnsam grogrund. Jag vill här göra en utvikning som gäller deni dag mycket viktiga fredsfrågan. Ju större respekten är för de demokratiskafri- och rättigheterna, desto mer kan människorna kämpa för fred och försoning.Det behövs ettfruktbart växelspel i arbetet för fred och mänskliga rättigheter. Men tilsyvende og sidst är det i kärnvapenåldern som TageDanielsson skrev sin välkända dikt med råd till ett nyfött barn angående ivilken ordning det bör skaffa sig sina övertygelser: Gör deninte det, min vän kommeringet efter den. Det finns nu ingen uppgift som är vikfigare än att stoppautplaceringen av kärnvapenmissiler i och att inleda avvecklingen ochnedskrotningen av dem. NATO:s s. k. dubbelbeslut att placera ut 572kryssningsrobotar och Pershing II vidslutet av detta år får inte verkställas. Det kommer endast att leda till enupptrappad kärnvapenkapprustning. Det är en farlig villfarelse att tro attSovjetunionen kommer att göra eftergifter efter en sådan utplacering avamerikanska kärnvapenmissiler i . Ett annat sätt att förebygga flyktingströmmar är ettförstärkt u-landsbi-stånd till de fattiga länderna. Om uppgerenprocentsmålet för sitt u-landsbistånd skulle detta bli ett farligt prejudikatför många andra länder. Ett aktivt stöd till dem som kämpar för demokrati ochmänskliga rättigheter är också en betydelsefull förebyggande uppgift när detgäller att beivra flyktingskap och förföljelse. Den viktigaste och mest omfattande flyktinghjälpen skerinom ramen för biståndspolitiken. Huvuddelarna utgörs av anslagen till FN:sflyktingkommissarie och FN:s hjälpprogram för Palestinaflyktingar, avbilateralt utvecklingssamarbete inom ramen för hjälpprogrammen Humanitärtbistånd i och Humanitärt bistånd i samt av bidragfrån katastrofanslaget i akuta situationer. Sammanlagt beräknas ca 450 milj.kr. ha använts för olika flyktingändamål. Det är svårt att få någon uppfattning om hur mångaflyktingar som fått del av den svenska flyktinghjälpen inom biståndspolitikensram. Det finns ingen samlad redovisning av den flyktinghjälp som utgår förbiståndspolitiken och den som hör hemma inom invandringspolitiken. Inte hellerredovisas någon avvägning mellan flyktinghjälp i olika former eller hur denskall kanaliseras. Dessa kritiska synpunkter kommer från invandrarpolitiskakommittén, IPOK, och är väl värda att beaktas. Det behövs inte bara ensammanhållen offentlig redovisning av alla former av flyktinghjälp utan ocksåen översyn av den svenska hjälpen inom biståndspolitikens ram. Då det gäller vår egen mottagning av flyktingar är detangeläget att understryka att vi inte bara för flyktingarnas skull, för derassociala anpassning i vårt land, utan även ur besparingssynpunkt koncentrerarvåra mottagningsresurser där vi bäst kan utnyttja den bas som vi byggt upp. Jagtänker särskilt på betydelsen av att vi även i fortsättningen prioriterarflyktingar från . Det är glädjande att vår mottagning av flyktingarnu utvidgats, så att även flyktingar från välkomnas inom ramenför flykfingkvoten. Detta är av betydelse även då det gäller att skapa en merutvecklad internationell ansvarsfördelning. Tyvärr ärdet så att en del länder av politiska skäl prioriterar flykfingar frän vissaländer och människor vilkas politiska åsikter man sympatiserar med, men vägraratt ta emot flyktingar från andra håll. Detta har lett till att vårprioritering av Latinamerikanska flyktingar fått en betydelse när det gällt deninternationella balansen, och det är angeläget att vi fortsätter på den vägenså länge det finns länder som är mycket restriktiva när det gäller mottagningav flyktingar från denna del av världen. Den svenska flyktingkvoten har under en följd av åruppgått till 1 250 personer räknat. Till detta har kommit några hundratalanknytningsfall där anhöriga redan fått sin i vårt land. Det är viktigt att inte bara slå vakt om dennaflyktingkvot utan även att tillvarata alla möjligheter att successivtutöka den. Det bör finnas möjligheter att nu och göra besparingar påandra områden inom ramen för flykting- och invandringspolitiken. IPOK har isitt senaste betänkande givit exempel på hur besparingar kan göras. Det äremellertid viktigt att besparingar inom detta svåra område också fårtillgodogöras inom ramen för flykting- och invandringspolitiken. För att flyktingpolitiken med rätta skall kunna beskrivassom generös måste den präglas av en politisk vilja att skapa ökade resurser förhela denna politik. Den försämring som inträtt beträffande samhällsekonomi ochsysselsättning får inte leda till att den grundläggande solidaritetstankenöverges. Det gäller att visa generositet mot dem som åberopar flyktingstatus,flyktingliknande eller andra politiska eller humanitära skäl. Detsamma gällerockså då det är fråga om att ta ställning till flyktingkvoter och flyktinghjälpinom ramen för biståndspolitiken. måste - som IPOK framhållit -också ifortsättningen vara generöst i en internationell jämförelse. Det råder fortfarande i huvudsak polifisk enighet om vårflykting- och invandringspolitik. Dissonanserna kommer från moderatasamlingspartiet, som vill upphäva 6 § i utlänningslagen. Den ger skydd åtmänniskor som kommer hit av flyktingliknande skäl. Ett upphävande skulleinnebära en försvagning av vår flyktingpolitik. avvikelse kommer också till uttryck när detgäller flyktingkvoten, som de vill begränsa till närbelägna länder, vilketskulle innebära en ny politik i fråga om vår syn på de latinamerikanskaflyktingarna. Det är inte heller någon tillfällighet att moderaternabeträffande anslagskraven från invandrarverket gjort en reservation, som har enlångt gående verkan när det gäller att minska resurserna för invandrarverket.Minskade resurser för invandrarverket, främst i fråga om fillståndsgivningen,skulle få allvarliga konsekvenser för verkets arbetsmöjligheter. Det skulledessutom vara en kortsynt politik. En av de angelägnaste uppgifterna för verket är att kortaväntetiderna i tillståndsärenden. De är inhumana för de berörda människorna ochkostsamma för samhället. En aktuell beräkning ger vid handen attsocialhjälpskostnaderna för väntande uppgick till omkring 100 milj.kr. Storleken av beloppet understryker, som framhåller, också debesparingsmöjligheter som erbjuds genom åtgärder för att korta väntetiderna,bl. ning av polisens och SIV:s administrativa resurser förhandläggning av tillståndsärenden. 67 PER (): totalförsvarsplanering styrs genomfemåriga försvarsbeslut. Efter ingående utredningar fattade ett sådantbeslut . När socialdemokraterna kom till hösten1982 var en av deras första åtgärder att minska anslagen till försvaret. Ipraktiken har socialdemokraterna genom en rad beslut, som minskatförsvarsmedlens köpkraft, upphävt femåriga försvarsbeslut. Detta ärmycket allvarligt för tilltron fill svensk säkerhets- och neutralitetspolitik. De fyra stora demokratiska partierna har under lång tidvarit överens om att femåriga försvarsramar ger bästa effekt av försvarets pengar.Planeringsperioderna med fastlagda anslag gör att försvaretsutveckling kan ske med beaktande av förändringar i materielbehov och utbildningsamtidigt som försvarets krigsavhållande förmåga blir den bästa. , när har gått av den femårigabeslutsperioden, har den socialdemokratiska regeringen rivit sönder planeringenför försvaret. Lägre anslag, devalvering med bristfällig kompensation,valutaförändringar och hot om ett indextak på ställer försvarets olikagrenar utan möjlighet att fullfölja riksdagsbeslut. Detta kan ingakäcka socialistiska paroller förhindra. Utan tillräckliga anslag uttunnasförsvarsförmågan. Tyvärr var det endast vi moderater som vid höll fast vid det femåriga beslut som tog 1982.Socialdemokraterna och röstade för en minskning med hundratalsmiljoner , och föreslog på mycket lösa boliner enanslagsnivå som låg ungefär mitt emellan försvarsbeslut och densocialdemokratiska regeringens förslag, och detta i ett läge när praktiskttaget alla var överens om att säkerhetspolitiska läge gradvisförsämrats och att detta ställer ökade krav på vårttotalförsvar. Den stora utbyggnaden av militära anläggningar påKolahalvön har medfört ett påtagligt ökat intresse för den norra delen avNorden. Lagring av materiel har efter norska önskemål beslutats för icke norskaNATO-förband i . har stor strategisk betydelse, bl. a. sombasområde för de sovjetiska sjöstridskrafterna. betydelse somövningsområde för marin och flyg har ökat. och har fått ökad vikt för bl. a. NATO:staktiska flygstridskrafter med tilltagande betydelse för operationer inom såvälnorra som Östersjöutloppen. Införandet av nya vapensystem, som t. ex.kryssningsrobotar, medför ökad risk för att det nordiska området kommer attberöras i händelse av en konflikt mellan maktblocken. Dessa exempel visar den ökande militärpolitiska betydelse somsupermakterna fillmäter det nordiska området. För oss svenskar är ett särskiltoroande tecken på denna utveckling de omfattande och mot känsliga kustavsnitt riktade ubåtskränkningar av svenskt territorium som ägtrum under senare fid. Förhållandet mellan maktblocken i äralltjämt av avgörande betydelse för vår säkerhetspolitik. Motsättningar mellansupermakterna utgör ett latent hot mot freden. Supermakternas inblandning ilokala konflikter i olika delar av världen skapar risker för spridning avkonflikter också till . Militära framstötar som syftar till att nå kontroll överför supermakterna viktiga områden kring och på norra och kringÖresund kan komma att ske även innan krig har utbrutit i centrala delar avEuropa. Respekten för integritet i såväl fred som underneutralitet måste grundläggas redan i fredstid genom att det militära försvarethar resurser att upptäcka och avvisa kränkningar. är det kränkningarav ubåtar som påkallar den kraftigaste förbättringen. Men kommande år kanluftförsvaret och gränsskyddet också "testas" av främmande makt. läge gör att vi måste ha ett bra luftförsvar. Detär därför illavarslande med den minskning av flygstridskrafterna som bedömsmåste ske om det reella innehållet försvarsbeslut överges. Det är lättsinnigt att bortse från riskerna för att detredan vid inledningen av ett stormaktskrig i kan bli en kamp omstrategiska posifioner i och kring och att det då kan framstå somlockande att utnyttja svensk mark, svensk skärgård och svenskt luftrum.Frestelsen blir starkare ju svagare det svenska militära försvaret är. Försvaret är i en besvärlig ekonomisk kris. Den är iallt väsentligt ett resultat av den socialdemokrafiska regeringens politik.Sänkta försvarsanslag, momshöjning, devalvering och hot om ett indextak om 4 %slår hårt på vårt försvars framtida styrka. Det finns inga säkerhetspolitiskamofiv till att vi dramatiskt skulle sänka våra försvarsambitioner i förhållandetill vad vi samfällt i försvarsutskottet bedömde som nödvändigt . Det är regeringen som bär ansvaret för säkerhetspolitiken.Men det är också angeläget med ett brett politiskt samförstånd om det försvarvårt land behöver. Det politiska läget växlar. Ingen kan med säkerhet säga vemsom har regeringsansvaret i . Enligt min mening krävs det åtgärder på grund avförsvarets starkt försämrade köpkraft. Om inte regeringen snabbt ger förslagdärom bör en snabbutredning ske med medverkan av de partier som ingår iförsvarsutskottet. Den minskade köpkraften i förhållande till beslutmedför att angelägen försvarsmateriel inte kan anskaffas. Även det militärabyggandet måste minska. Detta sammantaget beräknas minska antalet årsanställdainom industri och byggande med 4 000. I nuvarande arbetslöshetstid måste mångaav dessa ges annan sysselsättning eller understöd av staten. Även detta talarför att anslagen höjs så att de motsvarar innehållet försvarsbeslut. Försvarets anslag har under en följd av årminskat såväl i förhållande till penningvärdets utveckling som i förhållandetill statens Det är för landet angeläget att fullfölja deambitioner som fanns försvarsbeslut och i ubåtsskyddskommissionensrapport. Försvarets främsta uppgift är att trygga vårt lands frihetoch fred. Det är de säkerhetspolitiska kraven som skall ge bakgrund tillförsvarsanslagen. Misskötta statsfinanser får aldrig leda till ett risktagandeför framtida frihet och fred. Försvars- och säkerhetspolitiken kräver fasthet ochkonsekvens. Den får aldrig bli ett slagträ i inrikes taktikspel. Den måsteföras med sådan klarhet och fasthet att omvärlden inser vår vilja och vårförmåga att slå vakt om oberoende och vårt folks frihet. 68KERSTIN (): I de allra flesta avseenden fanns det en storsamstämmighet mellan de politiska partierna försvarskommitté.Särskilt värdefullt var att kommittén var helt enig i fråga om desäkerhetspolitiska övervägandena. När försvarsbesluten sedan togs i kammarenkvarstod den enigheten. Försvarsbeslutet underströk också vikten av långsiktigplanering. Det här är naturligtvis viktigt att komma ihåg då man diskuterarförsvarspolitik. . Försvaret har kanske mer än någon annan del av vårstatsförvaltning en planering som ligger långt fram i tiden. Genom detta kanman rationellt utnyttja de anslagna medlen. På grund av den ekonomiska utvecklingen har försvarsbeslutetifrågasatts. En del av de markeringar och ställningstaganden som gjordes sägsej kunna uppfyllas. En del av den urholkning av försvarets köpkraft som dettalas om är en följd av att fastställde en något lägre ramför militärt försvar. godtog den gången den något lägre ram sombeslutet innebar. Vi hade dock en mycket klar markering och ett klartställningstagande i fråga om hur förändringarna skulle genomföras. Vi sade den gången att minskningarna skulle tas ut i formav minskat byggande, hårdare rationaliseringar och andra besparingar ifredsorganisationen. Vi ville däremot upprätthålla effektiviteten ikrigsorganisationen. Vi måste spara i . Det finns mycketstarka skäl för att hålla uppe försvar och dess förmåga att mötakränkningar och anfall. Den enighet som råder vad gäller målet för varsäkerhetspolitik ger inte utrymme för någon försvagning av vårkrigsorganisation. Som det ser ut , tycks risken vara överhängande att denförsämrade försvarsekonomin till stor del drabbar materielen. Detta fär inteske. Vi måste spara på ett sådant sätt att det inte drabbarkrigsorganisationen. Det är bara att beklaga att en del av de besparingar somfördes fram av den s. k. dödspatrullen ej blev genomförda. Även om det blirkännbart för kommuner och landsting, län och först och främst enskildamänniskor, måste man troligen återigen diskutera förändringar och eventuellanedläggningar av förband. Om man gör det i samarbete med personalen, och detstår helt klart att de besparingar som genomförs stärker krigsorganisationen,tror jag att man får en mycket större förståelse bland försvaretsanställda för de här förändringarna. Vi har också från pekat på möjligheterna attdifferentiera normerna för kasernutrymme med hänsyn till hur stor del avfredsförbandets värnpliktiga som bor i kasern. Även andra normer i fråga omfredsförbandens byggnader bör kunna differentieras. Detta blir särskiltaktuellt om man gör förflyttningar och sammanslår olika förband. Vid en ytligbetraktelse kan detta verka som marginella beparingar, men det är det inte. Vi förde också från fram förslag omdirektrekrytering till civilförsvaret. Vi talade om ungefär 2 000 värnpliktigasom ett möjligt antal. Vi anser att man skulle vinna två saker genom en sådandirektrekrytering: Civilförsvaret skulle få en välbehövlig föryngring, ochutbildningskostnaderna skulle bli lägre - det räcker nämligen med enutbildning som är avsevärt mycket kortare för tjänstgöring inom civilförsvaretän inom försvaret. Vi skulle också leva upp till de stolta ord vi använder, närvi talar om totalförsvaret som en enhet. finns det också än kraftigare skäl att granska vårtförslag än det fanns . Försvarsekonomin är långt mer ansträngd än vadman beräknade när försvarsbeslutet fattades. Det överskott av värnpliktiga som vi visste skulle kommaunder blir större än vad man angav i försvarsbeslutet. De årskullarman nu efter nya beräkningar anger som troliga kommer att kosta mycket pengarför försvaret. Genom att ta upp förslag om direktrekrytering tillcivilförsvaret kan man reducera de extrakostnader som blir fallet. Vi får ocksåen början på det som med all sannolikhet måste bli lösningen , nämligenen övergång till totalförsvarsplikt. Denna tanke om att helasvenska folket skall engageras inom alla delar av vårt totalförsvar måste tastill vara. De beräkningar som visar att försvarets ekonomi ärlångt sämre än vad man förutsåg måste naturligtvis ge anledning till åtgärder.Till den del som försämringen beror på ramminskning, och därför är medveten,bör den mötas med ökade rationaliseringar. Vi har också andra beslutade förändringarsom skall genomföras. I den mån försämringarna beror på tre faktorer, nämligendevalveringen, den höga dollarkursen och momshöjningen, måste andra åtgärderövervägas. Man kan inte förneka att devalveringen och den höjda dollarkurseninneburit en kraftig fördyring. Man måste då diskutera akuta insatser. Man får dock inteta den höga dollarkursen som intäkt . Det är inte sannolikt attden kommer att vara för evigt bestående. Vi får naturligtvis möjlighet att vidare diskutera hur vi skallavhjälpa de brister som finns och hotet mot att redan beslutad upprustning ejkommer till stånd. Jag vill bara framhäva de brister vi har vad gällerövervakning av havsytan och luftrummet på låg höjd. Denna övervakning har storbetydelse både för vår insatsberedskap och för befolkningsskyddet. Dediskussioner som också förs om att ta bort ytterligare tre Draken- divisioner är utomordentligt allvarliga. Ett sådant beslutskulle inte bara innebära att vår jaktkapacitet reduceras med en tredjedel iförhållande till försvarsbeslutet. Vi skulle också få en dramatisk minskning avförsvarsförmågan i . När de gäller ubåtskyddet bör vi få en välbehövligambitionshöjning i förhållande till försvarsbeslutet genom det extra tillskottpå 280 miljoner som blev följden av överenskommelsen mellan regeringen och mittenpartiernai våras. Detta för mig tillbaka till den enighet somfanns om målet för vår säkerhetspolitik. försvarskommitté uttalade idet betänkande man framlade 1979 att "vårt militära försvar bör ha ensådan styrka och uthållighet att de krigförande parterna avhålles frän att drain i striden om kontrollen över det nämnda området". Man uttalade senare i det betänkande som fick namnetTotalförsvaret och säkerhetspolitiken, som kom 1981, att försvaret borde kunnaverka i olika militärpolitiska lägen. Man sade där att "därvid böreftersträvas förmåga till tidig närvaro och snabb styrketillväxt i områden somkan bli särskilt betydelsefulla för en eventuell angripare, dvs. områdena kringNordkalotten och Östersjöutloppen". Det är mot den bakgrunden som de funderingar somframkommer på marinstaben om indragningar på framstår som mycketförvånande. Möjligheterna att försvara vår västkust och ha en marin närvaro iVästerhavet måste ligga till grund för planeringen. Efter de neddragningar somredan har skett inom fredsorganisationen på är det nukrigsorganisationen det gäller. Det är möjligheten till tidig närvaro, det ärmöjlighet till snabb mobilisering, det är möjlighet att försvara landet motöverraskande angrepp. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 69SIRI HÄGGMARK (m): I av tilltagande spänning mellansupermakterna och där det nordiska området alltmer kommit i blickpunkten stårvårt svenska försvar i sin besvärligaste likviditetssituation sedan lång tid.Larmrapporterna duggar också tätt. ÖB har uttalat att om den nuvarandeutvecklingen fortsätter står försvaret inför dramatiska förändringar. Försvarethar fått genomgå hårda prövningar under en följd av år. Statsutgifterna för försvaret har nära nog halverats underen tioårsperiod. års försvarsbeslut innebar en sänkning av ramarna,och beslöt riksdagsmajoriteten om en ytterligare sänkning. Räknar vi så in effekterna av devalveringen, momshöjningenoch den höjda dollarkursen, har anslaget urholkats med en och en halv miljardkronor på bara . Likväl påstår regeringen att innehållet i 1982 årsförsvarsbeslut skall fullföljas, visserligen med ett litet tillägg: "medden inriktning som angavs i årets budgetförslag". Inga tillägg i världenkan dock undanta regering och riksdag från sitt ansvar för vårtförsvar. Skall innehållet beslut gälla, måste försvaret tilldelasmera pengar - åtminstone måste vi återställa värdesäkringen. Gardet att bevilja1,i form av skatterabatt för fackföreningsavgifterna, föratt infria ett löfte till LO, bör det även gå att tilldela försvaret de medelsom behövs. Jag är övertygad om att skattebetalarna skulle vara bättremotiverade för det senare alternativet, om de hade haft en chans att välja. Moderata samlingspartiet fortsätter att föreslåbesparingar inom alla områden, men vi har undantagit försvaret. Vi anser att viinte kan nedrusta ytterligare, om vi vill ha ett försvar värt namnet. Jag vetatt en majoritet av svenska folket delar denna uppfattning. Jag är förvisso ingen försvarsexpert, men jagkan höra och se. När man då hör och ser att vårt försvar på nära nogskall försvinna, blir man minst sagt upprörd. Skall man tro påtidningsuppgifter så återstår nu "rena slakten på västkustförsvaret". Militärkommando Väst/KA 4, som alltsedan tillkomsten ijanuari 1981 har ägnat mycket tid åt att åstadkomma indragningar ochrationaliseringar, skall enligt uppgift nära nog försvinna. Om planerna fullföljs ligger rikets andra stad, ,vår största och viktigaste importhamn, öppen för inkräktare, likaså vår 35 millånga kust med viktiga hamnar och skyddsområden. Detta kan inte vara möjligt!Västkustområdet utgör ju en viktig del av Östersjöutloppen. Vad händerom de ärstängda och västkustområdet måste förstärkas med sjöstridskrafter? Visst måsteäven försvaret undersöka möjligheter till rationalisering, men det måste finnasresurser för insatsberedskap och skydd av mobilisering på . Vi får nu hoppas att "",som skall granska "konsekvenserna" av de föreslagna indragningarna,kan lämna ett bra förslag till ÖB . Regering och riksdag står nu inför ett viktigt vägval.Vilket försvar skall vi ha? Är vi beredda att ge mera pengar? Vi moderater ärdet. 70ROLF (): Bostadspolitiken befinner sig i en djupkris. Runt om i landet står lägenheter och småhus outnyttjade som detfinns en viss efterfrågan på bostäder. Boendekostnaden upplevs av allt flerasom mycket betungande, trots att staten står för av den verkligakapitalkostnaden. Vi har moderna bostäder som ingen efterfrågar, därför attfel bostäder bar byggts. Denna situation har uppkommit genom attbostadsproduktionen har styrts av politiska beslut på olikanivåer. Regering, riksdag, departement, bostadsstyrelse, planverk,länsbostadsnämnder, kommunstyrelser, byggnadsnämnder m. fl. har beslutat var,hur och i vilka bostäder som svenskarna skall bo. På så sätt harmarknadskrafterna helt satts ur spel. Ingen har frågat vad konsumenternaönskar. Detta gäller såväl upplåtelseformer som hustyper, standard,bostadsmiljö, lägenhetstyper och storlekar. I ett bristläge finns naturligtvisavsättning även för en på politiskt konstlad väg producerad vara. På en balanserad marknadblir situationen helt förändrad. Människornas önskningar och efterfrågan kommerfram. Man tar inte första bästa anvisade lägenhet.