prot · G70910 · 1983-12-31 00:00:00 — Det måste också handla om etthandgripligt hanterande av konkreta ting. Inledningsvis vill jag också uttrycka stor uppskattningöver jordbruksministern som person och för den vänliga attityd han intar, menjag vill varna dem som låter detta överskugga det faktum att SvanteLundkvist har att bedriva en socialdemokratisk jordbrukspolitik. Den innehållerinte bara vänlighet - det framgår nu allt mer konkret. Visserligen ligger ännuinte sådana handlingar på kammarens bord att vi direkt kan gå in i enkonstruktiv debatt, men ryktet säger oss att det i den allmänna prutningen nuär fråga om att pressa livsmedelssubventionerna tillbaka - kanske med mer än800 miljoner. Det betyder, , dyrare mat och ökade bekymmer förnäringen. Så enkelt är det - tyvärr. Ryktet säger dessutom att skogsvårdsavgiften skall ökas,att skördeska-deavgifterna kommer att belasta näringen hårdare, att ökadeveterinäravgifter kommer att belasta näringen, att avgifterna påväxtnäringsämnen och växtskyddsmedel skall ökas kraftigt och ge ett stortbudgettillskott, att det är fråga om att börja avgiftsfinansiera rådgivningen,osv. Det hjälper inte att uttala sig om sådana åtgärder i envänlig ton. Det är fråga om konkreta och hårda åtgärder som innebär en press pånäringen och som - om nu inte socialdemokratin är beredd att proletarisera demsom sysslar med näringen, och det tror jag inte att man är - i sina ytterstakonsekvenser betyder också dyrare mat. Jag tycker att det är rätt tillfälle att nu kommenteradenna fråga. och jag diskuterade den litet under valrörelsen1982, och då sade , vilket han märkligt nog upprepar även , i litet svepande formuleringar något om det som gått överstyr ochkapsejsat. Men det problemet skall socialdemokratin lösa. Billigare mat åtkonsumenterna och större trygghet i näringen - det löser vi med enlivsmedelsutredning. Det märkliga var att väldigt många tyckte att det lät bra,man nästan trodde att det var möjligt. Jag måste beklaga, , attjag aldrig har bekant mig till dem som trodde att det var möjligt. Det är förmånga oförenliga mål inbakade i den problematiken. Ett första test av vad denna omtalade utredning skullekunna uträtta har vi på bordet, nämligen utredningens första delbetänkande. Detinnehåller, för att summera snabbt, egentligen ingenting mer än en liten udd.Jag vill passa på att bemöta det ganska oväntat småaktiga angrepp somjordbruksministern gjorde på när han sade att kritiken motjordbrukspolitiken skulle bottna i någon sorts besvikelse över vad som händeunder den ickesocialistiska regeringsperioden. Nej, sanningen är den, , att för förstagången lyckades vi att med en icke-socialistisk majoritet i skriva inbestämmelser om att även i jordbruket sysselsatta människor skulle likställasmed andra grupper och ha vissa rättigheter när det gällde inkomstmål. Det äringen nyhet för oss att det har besvärat och hanspartikamrater . Det enda som denna livsmedelsutredninginnehåller är ett angrepp just mot inkomstmålet. Något mer blev det inte avutredningens ståtliga målsättning. Visserligen finns några alternativ till redovisade, mendet framgår tydligt av jordbruksministerns anförande vilket alternativ det ärsom skall förverkligas. Det är det som inte i förväg ger någon garanti förkompensationsersättning för de kostnader man har haft. Det betyder väldigtenkelt att det skall bli mer otrygghet i näringen. Som gammal idrottsman är jagförvånad över att tycks vara beredd att ändra spelreglernamitt i matchen. Det är en ganska märklig inställning. Jag vill i det här sammanhanget också bemöta det underligasättet att försöka stödja sig på LRF. Det kunde nog vara riktigt närutredningen tillkom, för i LRF var man litet blåögd och lyssnade mer till devänliga formuleringarna än till politikens innehåll och välkomnade utredning.Men hur kan det komma sig att inte citerar vad LRF sägeri sitt särskilda yttrande med anledning av livsmedelsutredningens betänkande?Där ger LRF sitt besked om vad det tycker om socialdemokratiskjordbrukspolitik. Det har inget att göra med de citat som i sitt inledningsanförande. Jag skulle önska att man citerade deformuleringarna i stället, då kommer vi närmare sanningen. Här går man ut och förespeglar konsumenterna att de skullekunna få billigare mat, om vi beslutar om ett nytt kompensationssystem förjordbruket. har rätt i den formulering där han säger attjordbrukarna skall hjälpa till att hålla inflationen nere och att det kan händaatt de får kompenseras litet mindre än . Därvid tar man i utredningen fastapå en enda punkt, nämligen att jordbrukarna inte skall kunna känna att de haren trygg kompensation för de räntekostnader de har haft. Ge mig ett rakt svar,: Vad skall jordbrukarna göra för att hålla räntan nere? Deskulle inget högre önska än att räntan hålls nere. Men när räntan är hög och dehar haft kostnaderna, då är det en mycket cynisk polifik att gå ut att säga attdet inte är självklart att de kan få ersättning. Försök att resonera med några andragrupper i samhället och kräva att de utan att knota skall acceptera att manäventyrar av deras inkomster! Det var detta som kommenterade ochsom han så orättvist bemöttes för här. När jordbruksministern började med att tala om lätdet väldigt intressant och bra, för då tänkte jag att jordbruksministern måsteha varit i och kommit överens om att vi skall producera socker för Norge.Det hade varit den logiska konsekvensen, för vi kan ju producera socker iSverige. Vi skulle kunna producera socker på några fiotusental hektar mer änvad vi gör . Så är ingalunda fallet. Vad har hänt i stället? Jo,utrikeshandelsministern åker ner till och säger mot gällandebeslut att regeringens skall sträva till att importera socker i stället för attproducera det hemma. beslut innebär en 95-procentig försörjning, menMats har i lovat att vi skall sträva mot en 85-procentigförsörjning. Det var, , kanske ett par tre tusenarbetstillfällen som ströks i ett enda streck med detta vårdslösa löfte iGeneve. Jag anser att vi skulle kunna vara ett exportland när det gällersocker. Socker kan vi producera, och vi producerar det billigt och dessutom påplatser som har stor regionalpolitisk betydelse. Vi har redan nu både Romasockerbruk på och Karpalunds sockerbruk i . Det ärregeringen som har ett mycket stort ansvar i detta avseende. Det påpekas inteminst i de tio klara punkter där angriper regeringenför den vårdslösa hanteringen av detta viktiga problem. Vi skall se fill att vi bemästrar problemet medöverproduktionen, säger . Är det nu så stort problem att landethar så mycket mat? Enligt vissa beräkningar kostar överskottet 400 milj. kr. Jag vill inte nu diskutera dessa beräkningar. Jag accepterar dem, även omde kan vara diskutabla pä vissa punkter. Säg att det kostar 400 miljoner attstyra ut överskottsproduktionen. Då skulle det ge 20 000 reellaarbetstillfällen på heltid, inte på deltid eller avlönade via AMS. Då blirkostnaden ungefär 50 000 per arbetsplats, och då är det alternativet mycketbilligare. Är det riktigt att i då man har bekymmer med arbetslöshetenplötsligt med anledning av på felaktiga premisser grundade ambitioner äventyraett så stort antal arbetstillfällen? Tyvärr kan vi inte, , förvänta att det gåratt lösa de svåra balansproblemen mellan näringen och konsumenterna genom ettså vårdslöst och enkelt grepp som att säga att detta kan enlivsmedelsutredning klara. Men vi skall ge utredningen en chans att fortsätta.Vad som har hänt under det här året pekar i motsatt riktning. Jag vill inte tatill så stora ord som att säga att det går över styr. Men om framhärda i påståendet att jordbrukspolitiken misslyckats och gått överstyr och att man hade bekymmer då, kan jag medge hade bekymmer, kanske både i näringen och i fråga om konsumenternas förmågaatt betala matpriserna. Det tyder på att man hade balansproblem. Men deproblemen, om de fanns då, kommer att bli etter värre med den politik som nu har aviserats. Det är bara början av eländet. Om detgår över styr-ja, det får vi ta ställning till , om det bliraktuellt. avvaktar vi med intresse vad som skall hända påskogspolitikens område. Där räcker det inte heller med vänliga ord och svepandeformuleringar. De rykten från kanslihuset som hörs tyder på en ökadpress mot de aktiva skogsägarna, fastän rubrikerna talar om motsatsen. Jag tycker att det som slutade sittanförande med här är bra, att man fortsätter det internationella arbetet för enbättre miljö. Det arbetet bedrevs mycket intensivt även i slutet av 1970-talet.Det finns inte anledning att ta upp någon kontroversiell debatt om det. Detgäller mycket viktiga problem som det bör vara möjligt att uppnå en störreenighet om. Men om inte ändrar den kurs som han nu slagit inpå när det gäller jordbrukspolitiken, gardet inte att undvika en kontrovers iframtiden. 84BÖRJE (): När livsmedelskommittén tillsattes före jul1982 var talet om ett besvärande överskott inom svenskt jordbruk mycketaktuellt. Två mycket goda skördeår 1981 och 1982 var viss bakgrundtill det debattläge som rådde. I skilda debatter har jag, och många andra, betonatatt mycket goda skördeår inte alltid kan påräknas. Lätt glöms bort att produktion ur åkermarken är, trotsmånga tekniska framsteg som är ägnade att bemästra naturkrafterna, ytterstberoende av väder och vind. Jag vill citera ur livsmedelsutredningen: "Vidden tidpunkt då direktiven gavs tenderade överskotten att öka. bedömning synes läget just nu på såväl produktions- somkonsumtionssidan i vart fall tillfälligt ha förbättrats något." har i uppdrag att ge förslag tillutformning av en livsmedelspolitik. Uppdraget omfattar således såväl en översynav nuvarande jordbrukspolitik som utformningen av en politik rörande samtligaled i livsmedelskedjan. Mycket brådskande anses vara att få fram nya metoderatt beräkna ersättningen till jordbrukarna för de insatsvaror som erfordras ijordbruksdriften, drivmedel, kraftfoder m. m. Vidare anser man frånjordbruksdepartementets sida att s. k. överproduktion är kostnadsdrivande närdet gäller livsmedlen. Nedskärning av svensk jordbruksproduktion skulle dåkunna ge lägre livsmedelspriser. Det är väl vad man försöker förespegla svenskafolket och oss alla som konsumenter. Genom att bönderna pressas på ersättningen förprishöjningarna på insatsvarorna, olja, utsäde, maskiner, gödning m. m. skalljordbruksnäringen hjälpa regeringen att hålla nere inflationen. Liksomersättningen för arbetsinsatsen, bondens lön, nu är en förhandlingsfråga skulleproduktionsmedelskostnaderna också bli det. Det är i varje fall ganska tydligtatt regeringens önskan är att komma bort från nuvarande system, och det såsnabbt att de förhandlingar som börjar på nyåret inför ny period fr. o. m. den1 kan föras från jordbruksnämndens sida utan bindningar av denuvarande reglerna. Ensärskild arbetsgrupp inom livsmedelsutredningen har utrett hur det nuvarande systemet fungerar. Objektivt sett tycks man inteha kommit fill annan slutsats än att systemet har fungerat bra. Men är detju så att regeringen nära nog beställt ett nytt system. I det läget går inte desocialdemokrafiska ledamöterna emot intentionerna från regeringen, och det kankanske vara förklarligt. Kommitténs behandling av denna fråga ger ingen vägledningför framtiden. Man konstaterar att överskotten är lägre än tidigare.Överskottet av jordbruksprodukter 1982 uttryckt i antal djur och hektar åkerberäknas enligt utredningen till 50 000 mjölkkor, 58 000 köttdjur, 457 000slaktsvin och ca åker. Dessa tal representerar i den direktajordbruksdriften 12 000 sysselsatta. Samhällskostnaden beräknas enligt vad mankan läsa sig till i utredningen till mellan 350 och 400 milj. kr. Siffran ytterligare 12 000 i arbetslöshet ijordbruksdriften tycker jag är skrämmande. De direkta kostnaderna för samhället att skapaarbetstillfällen rör sig om miljardbelopp. Det är också ur denna synpunkt enoförsvarlig politik att genom prispress tvinga, särskilt då unga nyetableradejordbrukare, att överge jordbruksnäringen. Om denna jordbrukspolitik skallgenomföras frågar jag mig: Vilka jordbruksenheter skall slås ut? Var i landetär de belägna? Det finns såväl regionalpolitiska skäl som säkerhetsskäl att gåvarsamt fram, för att inte nämna de sociala skälen. Från sida brukar vi framhålla att en minskadanvändning av kemikalier i jordbruket något decennium framöver ger mindrehektarskördar. Av den anledningen torde våra nuvarande tre miljoner hektarodlad jord behövas. Det kommer att odlas mer proteinrika grödor föratt minska kraftfoderimporten till de mjölkproducerande enheterna ellerkött-djursuppfödningen. Energigrödor kommer att bli aktuella i högre grad än f.n. Vi menar också att vårt land har ett ansvar för den globala livsmedelssituationen.När EG-marknaden nu tycks dra ner subventioner till jordbruksnäringen blirexportpriserna säkerligen något högre för den export vi kan behöva placera påannat håll. Vår begynnande export av högförädlade livsmedel kan utvecklasvidare. Detta är synpunkter som säger att den jordbruksnäring vi har bör visöka behålla och göra det allra bästa av. Kommittén föreslår förlängning av förbudet motinvesteringar i stallbyggnader på jordbruket. Förbudet infördes motfolkpartiets uttalade vilja. Det innebär ett långtgående ingrepp i den enskildejordbrukarens handlingsfrihet. Risk finns att man på t. ex. familjejordbruket,som skall vara den viktiga basen för svenskt jordbruk, inte kan göra deinvesteringar som är nödvändiga för gårdens bärkraft. Risk finns att enheteronödigtvis slås samman. Jag vill delge några synpunkter på arbetetinom för ytterligare tvångsåtgärder i skogspolitiken. Regeringen har inte tagit ställning till några nyatvångsåtgärder i skogen, säger jordbruksminister närjordbruksdepartementets planering för nya tvångsåtgärder av och till ventilerasi pressen. dock vad jag förstått att lagstiftning planeras för att fåfram mer virke. En arbetsgrupp prövar olika lösningar, sägs det. Avsikten tycksvara att söka styra virkestillförseln med något slags förfogandelag. Iblandantyds att jordbruksministern avser att lägga fram en proposition så attriksdagsbeslut skulle kunna styra prisförhandlingarna 1984/85. när avverkningarna har ökat markant är ändå interegeringen nöjd utan vill gå in med nya regleringar. Det är uttryck för enregleringslusta utan hämningar. När råvarutillförseln är fillfredsställande ärdet fel på priset på denna råvara. Tvångsåtgärder skall lösa alla problem. Frånfolkpartiets sida hävdar vi att regleringar och tvångsåtgärder i stället föratt lösa problem skapar nya. Nuvarande skogsvårdslag, i huvudsak , efterförslag av dåvarande jordbruksminister , är något som de flestaskogsägare kan och vill rätta sig efter. av de privata skogsägarnaföljer skogsvårdslagen. Det är uppgifter jag kan få från skogsvårdstjänstemäninom både och skogsvårdsstyrelser på olika håll i landet.Ytterligare 10 %, säger man, ställer upp när de har fått en påminnelse om vilkaåtgärder som bör vidtas i deras skog. Det är alltså ett fåtal som är lagbrytare, och talet omett stort antal passiva skogsägare är, mot bakgrund av dessa uppgifter,överdrivet. Låt skogsvårdsmyndigheterna få arbetsro! Låt skogsägarna,som kan och följer nuvarande skogsvårdslag, visa sin kompetens! Avstå frånytterligare reglerande ingrepp i skogsnäringen! Vi kan gärna låtaskogsstyrelsen bevisa att nuvarande lagstiftning också kan pressa passiva skogsägaretill ökande avverkning. F. ö. är det intressant att studera skogsstyrelsensuppgifter om anmälningar om slutavverkning för åren 1976/77-1982/83. Det är juslutavverkningarna som ger tyngden i virkesutbudet. /83 anmäldes till slutavverkning för domänverket , för övriga allmänna skogar , för bolag och för privatskogar , sammanlagt . Beträffande domänverket var förändringen från föregående år minus och jämförtmed föregående femårsmedeltal minus . Beträffande övriga allmänna skogarvar förändringen från föregående år plus och jämfört med femårsmedeltaletplus . Beträffande bolag var förändringen minus från föregående år ochminus om man tar ett medeltal för femårsperioden. Beträffande privatskogarvar förändringen från föregående år plus och i förhållande tillfemårsperioden plus . För samtliga ägare var det en ökning från föregåendeår på och jämfört med föregående femårsmedeltal en ökning på . Det är alltså en påtaglig ökning, och det har också jordbruksministernantytt i debatten. Detta säger också att det finns möjligheter att få framvirke när bara marknaden får fungera på ett bra sätt. Kammaren beslöt attförhandlingarna skulle fortsättas vid morgondagens Nr 10 16 § Kammaren åtskildes .