prot · G709129 · 1983-12-31 00:00:00 — Det är också vad jag har trott - vid tidigare behandling i utskottoch i kammaren har socialdemokraterna varit med på att överföra tillbolagsform. Telekommunikationer m. m. Men kan då förklaravarför denna förändring har inträffat både hos kommunikationsministern, som juskriver att framtida verksamhetsform nu inte slutligt bör avgöras, ochhos utskottsmajoriteten som använder ungefär samma skrivning. Är det inte så att ni har ändrat er och inte vill vara medom att verksamhet skall föras över till bolagsform? Det vore mycketbeklagligt om så var fallet. Man har i styrelse i ett beslut varitöverens om att den verksamhetsformen skulle vara den bästa för fortsattaverksamhet. Då bör också fatta beslut om att verksamheten skallbedrivas i bolagsform från, som verket säger, . Anf.98 () replik: säger att vi borde ha avvaktatvad finansministern kommer att säga i kompletteringsbudgeten innan vi tarställning till räntabilitetstal och soliditetstal för . Jag kan jureturnera det och säga: Varför väntade inte moderata samlingspartiet med sittställningstagande? Från vår sida anser vi emellertid att det inte finns någonanledning att göra det. Målsättningen med den nya finansieringssituationen äratt räntabiliteten skall vara tillräckligt hög för att den reala avkastningenpå det egna kapitalet skall uppgå till - det är, som jag tidigare sade,inget ohemult avkastningskrav - och att även i fortsättningen skallhålla en tillräckligt låg skuldsättningsgrad. Som bas för detta har man antagiten inflationstakt på . Vid den inflationstakten uppgår målet för avkastningentill nominellt /85-1986/87. Jag kan inte se attantagandena när det gäller avkastningskraven eller inflationstalen är på någotsätt orealistiska. Sannolikt kan inflationstakten hållas på en något -kanske påen betydligt - lägre nivå: Jag vill också säga att det är fel när att har spjärnat emot när det gäller att successivt anpassasin monopolavgränsning. Så har inte varit fallet. Som en följd av den tekniskautvecklingen har ju släppt vissa nya produkter från monopolområdet.Jag vill här bara erinra om låghastighetsmodem. När det gäller mobiltelefonernahandlar det mindre om monopolavgränsning och mera om tillgång till frekvenserför mobila telefoner, och det tror jag att känner till lika välsom jag: Det var någon som hävdade att socialdemokratin genom attskjuta på ett eventuellt ställningstagande till en bolagsbildning när detgäller skulle syfta till att mala sönder företaget. Utgångspunkten är denrakt motsatta. Vi har sagt att vi principiellt naturligtvis inte kan ha någonnegativ syn på att företaget drivs i bolagsform. Huvudparten av de svenskaindustriföretagen drivs i bolagsform. Men för del handlar det om att fågarantier för att man får del av det utvecklingsarbete och den marknadsföringsom , dess moderföretag, kan stå för. Fråga personalen på om denupplever det här som en förhalning eller som ett led i att mala sönder ! 99 () replik: Jag sade inte att jag ansåg atttrafikutskottet skulle ha väntat på den reviderade finansplanen innan manbehandlade televerksfrågorna. Jag gjorde bara en liten tankelek. Men jag kanockså notera att vi moderater hade en mer realistisk bedömningav inflationsutvecklingen än vad socialdemokratin och regeringen hade. ansåg att upphävandet av monopolet pålåghastighetsmodem var en verkligt stor fråga. Men faktum är ju att televerkethar behållit monopolet på höghastighetsmodem. Det är ett problem, eftersomteleverket inte är särskilt framstående på det området. Dess monopol påhöghastighetsmodem har inneburit att den tekniska utvecklingen på det fältetgår långsammare i än i andra länder, och det är mycket allvarligt. Detillustrerar precis riskerna med ett monopolsystem. Vad så gäller mobiltelefonerna har alldelesrätt i att bråket i första hand stod om frekvenstilldelningen. Men detta är,herr talman, ett exempel på den vansinniga blandning av myndighetsuppgifter ochkommersiell verksamhet som f.n. präglar verksamhet. Slutligen och återigen några ord om . Jag hävdar, herrtalman, att man håller på att mala sönder . Den replik som jag citerade imitt första genmäle kommer faktiskt från en av anställda, med instämmandeav andra anställda. Den är inte hämtad ur min fatabur. Det finns också anledning att påpeka att man, eftersom ettöverförande av till bolagsform förhalas, håller på att bygga upp och byggapå ett annat företag inom den stora televerkskoncernen, nämligen TeleindustrierAB, som ägs av . Detta bolag får mer och mer av den konkurrensutsattaverksamheten. Det har varit enbart ett inköpsbolag men håller nu påatt ombildas till ett försäljnings- och utvecklingsbolag. Detta illustrerar attom inte en överföring av sker tämligen snart, kommer det inteatt finnas något att överföra. Telekommunikationer m. m. 100KURT () replik: Det är inte utan viss förvåning man noteraratt moderata samlingspartiets representanter så kraftfullt angriper televerketsmonopolavgränsning. Principerna för denna monopolavgränsning föreslogsriksdagen 1980 av dåvarande kommunikationsministern, nuvarande moderatledaren,. Vi tyckte att det var en hygglig monopolavgränsning som dåföreslogs. Vi ansåg också att de förändringar som med hänsyn till den tekniskautvecklingen successivt kunde göras borde göras. Det har även skett. De tunga och betydelsefulla bitarna -jag nämnde telefoneroch kan nämna abonnentväxlar - är av så stor vikt, inte minst industripolitisktoch regionalpolitiskt, att frågan huruvida de skall tillhöra monopolet ellerinte är en fråga som skall avgöras inte av utan av regering ochriksdag. När jag säger detta, är det ett uttryck för vår omsorg om det svenskatelesystemet och det svenska . Jag villän en gång säga att det, när vi diskuterar organisationsform. Telekommunikationer m. m. för oss är väldigt väsentligt att vi klarläggerförutsättningarna för det fortsatta samarbetet mellan och svenskteleindustri, innan några organisatoriska förändringar äger rum. Därför tyckervi att det nu inte är lämpligt att ta ställning till hur verksamhet skallorganiseras, innan dessa överläggningar är slutförda. Som jag sade tidigare är vår målsättning när det gällerden organisatoriska formen för verksamhet baserad på en önskan från vårsida att slå vakt om , om sysselsättningen och personalen vid . Det ärledstjärnan för socialdemokratin och: . Det innebärinte att vi på något sätt har ändrat uppfattning från tidigare tillfällen. vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. 101SVEN (vpk): Såsom framgår av det särskilda yttrande somvi har fogat till detta betänkande, har vpk i samband med behandlingen avfrågan om nya finansieringsformer för anmält reservation såväl ifinansutskottet som i . Strävandena från flera statliga verk att självafå gå ut på den privata lånemarknaden och konkurrera om krediterna ökar. som viser det, risken för höjda lånekostnader genom att de olika verken då blirrivaler om krediterna. Då staten har , ett kontor som förfogaröver en betydande finansiell kompetens, bör detta organ få svara föraffärsverkens samlade upplåning och därmed trygga det totala behovet avkrediter. Vår grundinställning är annars att samhället skall hakontroll över kreditväsendet.. Detta är inte' precis någon revolutionärordning. Många borgerliga länder med kapitalistisk ekonomi har för länge sedanställt om så att kreditväsendet är en samhällelig angelägenhet. Vi ser även kommunikationssektorn såsom en samladverksamhet, där de olika delarna griper in i varandra. Därför betonar jag det angelägna i att fåen samlad analys av de framtida utvecklings- och målsättningsfrågorna då det gäller kommunikationssidan. följer vi fortlöpande med vad som håller på att ske i och med att verken får mera lösa tyglar beträffande finansieringsfrå gorna. ' I den diskussion som ägde rum i anslutning tillfinansdebatten här i kammaren framhöll finansutskottetsordförande, , att han för sin del inte var för någon privatisering pådetta område. Han menade att det inte heller är aktuellt med nuvarande regeringoch riksdagsmajoritet. Det var ett mycket klart uttalande att man från ledandehåll inom socialdemokratin inte är benägen att ge sig in på alltför vidlyftigaturer när det gäller lössläppande av de olika verken. Låt mig i det här sammanhanget också fåkommentera de moderata kraven på att roll skall inskränkas till attvara enbart linjebärare, dvs. att skall begränsa sin uppgift tillatt i princip vara ansvarigt fram till kontakten i väggen, medan övrigteleutrustning skall släppas fri på marknaden. En sådan ordning skulle säkertupplevas som bra av demultinationella jättarna-IBM, ITT, , och andra-men det skulle gåut över svensk teleindustri och de svenska konsumenterna. Skulle det i egentligmening bli någon riktigt fri konkurrens, om man släppte in sådana giganter, sombetraktar vår egen nationella teleindustri som en liten mygga då de själva ärelefanter? Det finns både regionalpolitiska skäl och beredskapsskälsom talar för att vi skall ha en egen svensk teleindustri, som kan tryggalandets försörjning med telematerial även i svåra situationer. Hur skulle detse ut, , om vi i en avspärrningssituation skulle vara beroende avförsörjning med teleutrustning från ett land som kanske befinner sig på andrasidan ? Man har haft liknande erfarenheter i moderna krigssituationer,t. ex. i det krig som förs mellan och . Där var man väldigtberoende av amerikansk teleutrustning - det moderna kriget är ju etthögteknologiskt krig- men man blev faktiskt blockerad i sin verksamhet på grundav uteblivna leveranser från det land som försörjde med teleutrustning. Jag vill fråga er moderater: ni beredda att släppa inde utländska giganterna över hela fältet? Är det ett svenskt intresse? Är detinte i stället ett svenskt intresse att försöka slå vakt om och utveckla enegen, nationell teleindustri? Och vi är inte särskilt dåliga, enligt vad mankan förstå av de referenser som finns. I själva verket har , som ordföranden i utskottettidigare framhållit, , då de här frågorna behandlades här ikammaren, gjort en monopolavgränsning, som i princip skall gälla. Den innebäratt grundtjänsterna på telesidan skall skyddas. Jag är medveten om att här finns intentioner att luckraupp denna ordning, men vi måste se till att det inte blir för myckensläpphänthet emot de krafter som jobbar i den riktningen. Jag tycker att de moderata intentionerna att i ökadutsträckning kommersialisera teleservicen är ett ganska stort hot också emotregional rättvisa. Om vi får en strikt kommersialisering, så vet vi hur detblir i avlägset belägna bygder. Skall man också där använda en rent kommersiellkalkylering, blir det väldigt dyrt att där anordna teleservice. Så vill vi inteha det. I reservation 5 har de borgerliga partierna tillsammansånyo krävt att skall överföras till bolagsform. Jag vill då erinra om attSAP i en motion med anledning av proposition 1980/81:66, då det här. var uppe,ansåg departementschefens uttalande om bolagsbildning - och departementschefvar då nuvarande ordföranden i moderata samlingspartiet - som dogmatiskt. Jagvill upprepa denna värdering. Man kan åstadkomma förvaltningsformer som ärsmidigare än de statliga verken utan att precis behöva anamma de gamlaaktiebolagslagarna. Här har ställts frågan till ordföranden i utskottet omsocialdemokraterna håller på att retirera. Jag tror att det finns anledning attse på vad som händer inom . Kanske har funnit att man kanmed andra medel än-precis anammande av bolagsbildning forma'om till ettbra och effektivt och skall vi säga säljmässigt framgångsrikt företag. Telekommunikationer m. m. Telekommunikationer m. m. Jag besökte för sedan Telisverkstad i . Det var en mycket intressant upplevelse. De anställda däruttalade en väldigt stor oro över att företaget skulle ombildas till bolag ochatt deras trygghetssituation skulle försämras. Dessutom kunde jag lyssna på enföredragning av chefen för verkstaden, som själv hade varit chef inom en privatteleindustri. Han förklarade att var minst lika effektivt som företag somdetta privata företag där han hade varit verksam - ett betydande svensktföretag. Han försäkrade att mycket av den kritik som framförts mot var ovederhäftigt. I själva verket bedrev en effektiv verksamhetnär det gäller produktion av sådan här utrustning. Skulle det inte vara bättre att vi lämnadebolagstänkandets dogmatiska stil och försökte skapa en ny form av statligverksamhet, gärna genom att ta det bästa ur bolagsform och det bästa urverksform och på det sättet få fram någonting nytt som vore till nytta fördemsom är verksamma i företaget. Vi behöver inte anamma bolagsformen, som jag serdet. F. ö. har det enligt RRV:s utredningar varit en klartendens till att det bildats en hel rad bolag inom den statliga sektorn, ochverken har även förvärvat sådana bolag, varför dotterbolag till de statligaverken har totalt en omsättning på 19,4 miljarder eller av de 37,7miljarder som de statliga verken omsätter. Det här betyder, herr talman, att destatliga verkens affärsverksamhet till övervägande del omsättningsmässigt redanär en bolagsverksamhet. Då de borgerliga nu ofta hårt kritiserar statlig verksamhetsom dålig, är det viktigt att hålla i minnet att större delen av den härverksamheten ju redan drivs i bolagsform. Nej, som vi ser det skall man haka på den idé som fanns iden socialdemokratiska motionen /81, där det sades att vi skall se uppför en dogmatisk syn på den verksamhetsform som de statliga verken skall ha.Låt oss arbeta utan förutfattade meningar för att åstadkomma en verksamhetsformsom är modern och ändå inte behöver ha bolagskaraktär. Med dethär vill jag yrka avslag på de borgerliga reservationerna. 102BENGT (): Jag skall kort beröra en fråga som är väldigtviktig för mig, nämligen frågan om ansvar för sina kunder. Har ett lika ansvar för samtliga sina kunder?Jag förmodar att alla gärna vill svara ja på den frågan - så skall det vara.Ändå tycker jag att det här betänkandet ger uttryck för en delvis annorlundasyn. Jag tänker framför allt på hur motionerna om merkostnaderna för dövastelefonerande behandlas i betänkandet. är ju ett affärsdrivande verk och skall därmedtäcka kostnaderna för den service man ger sina kunder genom att ta utavgifter. Och det gör man. I det avgiftssystem som tillämpas finns det dock ettstort mått av en solidarisk finansiering. Det kostar lika mycket att få entelefon installerad i en lägenhet som någonstans uppe i den norrländskaglesbygden, eller varför inte ute i skärgården. Vi vet att kostnaderna för deinstallationerna är oerhört olika, men variationerna slås ut i en solidariskfinansiering. I betänkandet behandlas som sagtdövas telefonerande, något som har blivit möjligt tack vare s. k.texttelefoner. Själva apparaterna, texttelefonerna, är dyrare än vanligatelefoner, och installationerna är dyrare. Det tar för döva atttelefonera, och följaktligen är även det dyrare. Merkostnaderna som förekommer när döva. telefonerar täcksinte av , utan det sker via socialhuvudtiteln i litet olika former.Televerket har ett direkt bidrag för apparatanskaffningen, och döva får självabetala merkostnaderna för abonnemang och samtal - man hänvisar då till att dehar handikappersättningen som kan hjälpa till. Jag konstaterar alltså än en gång att i det härsammanhanget tillämpas ingen solidarisk finansiering inom . På sammasätt är det dess värre också med andra affärsdrivande verk när det gällerfunktioner på handikappområdet. sanktioneras det synsättet uppenbarligen av utskottet.Jag skall be att få citera en mening: "Även om utskottet delarmotionärernas uppfattning att texttelefonen är ett angeläget hjälpmedel förhörselskadade personer kan det ändå inte vara rimligt att som ettaffärsverk ges i uppgift att pröva frågor av detta slag." Jag anser attdet är gott och väl rimligt och att det skulle stämma mycket väl med densolidariska finansiering som redan tillämpas av verket när det gäller kostnadertill följd av olika geografiska avstånd. tror jag att utskottets bedömning, som ju inte ärnågonting annat än instämmande i den policy som råder, sker utan någon närmareanalys av ett sådant synsätts konsekvenser. Det är nämligen på det viset, ochdet tycker jag är ett viktigt påpekande, att i förlängningen kommer detsynsättet att leda till orimliga svårigheter. Jag tänker på att informationsteknologin nu ger oss detena nya mediet efter det andra. Det är då oerhört viktigt att dessa medier blirtillgängliga även för handikappade redan från början. Då måste hasamma ansvar för sina handikappade kunder som för andra. Jag har inget yrkande. Jag ville bara med dethär inlägget anmäla att jag har ett annorlunda synsätt när det gäller de härfrågorna. Jag menar följaktligen att , liksom andra affärsdrivandeverk, skall ha samma ansvar för sina handikappade kunder som förandra kunder. Jag kommer att på olika sätt återkomma i den här frågan. Telekommunikationer m. m. 103KURT (): frågade om harsamma ansvar för alla sina kunder. Frågan gäller alltså huruvida isin verksamhet tillgodoser handikappades intressen. Låt mig säga atttexttelefon är ett utmärkt hjälpmedel för hörselskadade personer och attteleverket tillhandahåller nödvändig service vid installation och underhåll avtexttelefonapparater. Jag vill också säga att kostnaderna för de hörselskadadeför att få en texttelefon installerad inte är högre än motsvarande utgifter fören vanlig telefon. De merkostnader som drabbar den hörselskadade för abonnemangoch samtal skall täckas på annat sätt, genom handikappersättning och över Telekommunikationer m. m. Det här är en fräga som har varitföremal för diskussion i många sammanhang när det gäller affärsverkens ansvarför att tillgodose olika handikappgruppers behov. Utskottet och harunder alla år ansett att det inte är affärsverkens uppgift att svara för deextra kostnaderna: Å andra sidan innebär detta inte att affärsverken icke harett ansvar för att fillgodose de handikappades krav och svara för denteknologiska utveckling som behövs för att tillgodose dessa önskemål. Vi anser att man skall se till att de här hjälpmedlenställs till de handikappades förfogande, det må vara texttelefon eller någotannat handikapphjälpmedel. Affärsverken skall ha ett ansvar för att se till attalla dessa hjälpmedel kommer de handikappade till hända, men merkostnaderna fördessa hjälpmedel skall icke täckas av affärsverken utan täckas översocialhuvudtiteln. När utskottet i sin skrivning i anledning av motionen omtexttelefon anger att man delar motionärernas uppfattning att texttelefon ärett angeläget hjälpmedel, så menar naturligtvis utskottet detta. Det är ocksåen fingervisning till de sociala myndigheterna att se till att ersättningengenom handikappersättning och genom speciella ersättningsregler gör det möjligtför de handikappade att få del av dessa tekniska hjälpmedel. 104BENGT (): Får jag bara kort säga att jag tycker att ettav de viktigaste uttrycken för att man tar ansvar för en kundkrets är att ocksåta kostnaderna. Jag kan inte acceptera att det skulle vara någon grundläggande,principiell skillnad mellan att täcka de merkostnader som en döv person har försitt telefonerande och att täcka de merkostnader som uppstår för att en personsom är bosatt långt ute på landsbygden vill utnyttja service. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 3 (finansiell styrning av , m.m.) Först biträddes reservation 1 av m.fl.- somställdes mot reservation 2 av och - med acklamation. Härefter bifölls utskottets hemställan med 197 röster mot75 för reservation 1 av m.fl. 39 ledamöter avstod från attrösta. Mom. 8 (ett nytt statskapital) Utskottets hemställan bifölls med 260 röster mot 50 förreservation 3 av och . Mom. 12 b (monopolområde) Utskottets hemställan bifölls med 216 röster mot 95 förreservation 4 av m.fl. Mom. 15 (överförande fill bolagsform) Utskottets hemställan bifölls med 168 röster mot 142 förreservation 5 av m. fl. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Regeringens befattning med besvärsärenden 14 § Regeringens befattning med besvärsärenden Föredrogs konstitufionsutskottetsbetänkande /84:23 om regeringens befattning med besvärsärenden (prop.1983/84:120). Utskottets hemställan om att betänkandet skulleavgöras.efter endast en bordläggning bifölls av kammaren. 105ANDERS (): Det ärende vi nu skall behandla kommer inteatt väcka någon större massmedial uppmärksamhet, och de ärade ledamöter avkammaren som kommer att följa behandlingen av detta ärende kommer kanske hellerinte att tycka att det tillhör de viktigaste som har behandlats under det här . Men jag vill komma med ett litet varningens ord. Många avde ledamöter som kommer att rösta för propositionen kommer säkerligen omnågra år att utsättas för kritik för detta och möta upprörda människor, somundrar varför de har stött ett förslag, som innebär att den urgamla rätten attgå till kungs, att föra ärenden till regeringens slutliga prövning, harbegränsats. Jag är övertygad om, herr talman, att jag kommer att bli sannspåddpå den här punkten även om, som jag sade, det här ärendet inte har väckt någonstörre massmedial uppmärksamhet. Vad konstitufionsutskottet har behandlat och vad vi nuskall ta ställning till handlar om en mycket viktig princip i Sverigesoffentliga liv, nämligen rätten att överklaga förvaltningsbeslut till regeringen.Den proposition som regeringen har lagt fram innebär att en månghundraårigtradifion förändras, nämligen rätten att gå till kungs. Den kommer att blibegränsad på en rad viktiga områden. Endast moderata samlingspartiet har reserverat sig motregeringens förslag. Det finns skäl, och , att hålla detta iminnet. Moderata samlingspartiet har reserverat sig helt enkelt därför att vitycker att det finns väldigt starka skäl för att bibehålla den nuvarandeordningen eller för att gå mycket försiktigt fram när det gäller dessaförändringar. Det är riktigt, herr talman, att besvärsärendena i dagutgör en stor ärendegrupp inom . De är säkert betungande förarbetet där. Men vi kan från moderata samlingsparfiets sida icke acceptera attbekvämlighetssynpunkter blir styrande för reformer av detta slag. Rättssäkerhetsaspekternamåste ta över och bli styrande. Vidare är det viktigt att 9 protokoll 1983/84:128-129 Regeringens befattning med besvärsärenden besvärsärendenav politisk karaktär i sista hand avgörs av ett organ som är ansvarigt införriksdagen, dvs. Detta är två viktiga skäl att gå emot propositionen. Denenskildes rättstrygghet är avgörande för moderata samlingspartiets inställningi detta ärende. Rättstryggheten bygger på att beslut kan överklagas i flerainstanser och att man har en strävan efter en enhetlig rättstillämpning. Men har, herr talman, som jag sade, också enkontrollmakt att utöva. Vi som arbetar t. ex. inom vethur svårt det är att kontrollera ämbetsverk och myndigheter. Det är ettbedrövligt faktum att de i växande utsträckning skapar en egen rättstillämpning,som ibland strider mot intentionerna från , mot beslut som har fattatshär. Möjligheterna att komma åt denna förändring av rättstillämpningen ärtyvärr mycket begränsade för . Vi tvingas acceptera att beslut som harfattats i denna kammare förändras undan för undan, utan att vi får ett ord medi laget. Därför ligger det stor makt uppå att vi kan utkräva ettansvar av regeringen, också för dess handläggning av besvärsärenden. Såväl ipraxis när det gäller utvecklingen på detta område som i enstaka fall kan detfaktiskt ibland behövas en parlamentarisk kontroll, en ordentlig granskning medjämna mellanrum, för att se vart utvecklingen är på väg på detta område. Vimåste från sida då och då kunna säga ifrån: är man inne på felväg. Här måste det bli ett slut, ett stopp, vi måste kunna få en ändring fillstånd. Propositionen utgör ett exempel på en sortsramlagstiftning. Vi skall , vill regeringen, ge klartecken för att starta ettarbete som innebär att man inom kanslihuset skall se över vilka ärendegruppersom kan tas bort från rätten att överklaga myndighetsbeslut till regeringen. Vi anser från moderata samlingspartiets sida att detta ären felaktig väg.