prot · G709104 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:104 Förhandlingarnaleddes till en början av andre vice talmannen. 10 §Lönenivån för statsanställda (forts, från prot. Fortsattes överläggningen omarbetsmarknadsutskottets betänkande 1983/84:15 punkt 1. 52 (): Debatten kringarbetsmarknadsutskottets betänkande 15 beträffande den allmänna lönenivån förstatsanställda blev avbruten på grund av middagspausen. Jag skulle nu i korthetbara vilja replikera med att säga att det inte råder någradelade meningar när det gäller den breda personalpolitiska målsättningen inomdet statliga området. Vad jag ville säga med mitt inlägg före middagspausen,och vad i arbetsmarknadsutskottet vill påpeka genom sitt särskildayttrande, är att om vi vill ha och behålla duktigt folk inom den statligasektorn, då måste vi också vara beredda att betala. Överläggningenvar härmed avslutad. 1983/84:21 Anslag tillRiksgäldskontoret: Förvaltningskostnader på tiU-läggsbudget II tillstatsbudgeten för /84 (förs. 1983/84:8 och 1983/84:17 delvis) 1983/84:22 Tilläggsbudget II inom finansdepartementetsverksamhetsområde (prop. 1983/84:101 delvis) betänkande 1983/84:16 om polisens organisation, m. m.(prop. 1983/84:89). När skall ta ställning till frågan om ny organisation förpolisväsendet kan det finnas anledning att erinra om att så sent som för mindreän polisen fortfarande var . Kommunen var poUsensverksamhetsområde. Då hade vi också ett betydligt större antal kommuner . Storabrister förelåg emellertid i polisorganisationen. Denna kunde intemöta den allt hårdare brottsligheten. Det var nödvändigt att göra inte barakraftiga resursförstärkningar utan också organisatoriska förändringar. Dettavar bakgrunden till förstatUgandet och till dagens polisorga-nisaton. Låtmig slå fast att det svenska polisväsendet som ett resultat av dettautbyggnadsarbete står på en hög nivå. Polisarbetet utförs med kunskap ochskicklighet. Polisen har också tillgång till modern materiel och, i aUmänhet,bra lokaler. Menkanske förlorade vi något på vägen. Vi förlorade en del av den regionala ochlokala medborgerliga förankringen. Vi fick en del av byråkratisering och endel av centralstyrning. En sådan utveckling måste kraftfullt motverkas, och dettahar också varit ledstjärnan för det arbete som en rad polisutredningar hargenomfört och som ligger tiU grund för dagens proposition. Genomförslagen i propositionen tar vi till vara styrkan i dagens organisation ochåterför det som var styrkan i gårdagens: bättre lokal och regional förankring,större medborgarinflytande, större handlingsfrihet regionalt och lokalt ochdärmed större möjligheter till lokalt anpassade lösningar.Propositionsförslaget ger ökade befogenheter för de lokala polismyndigheternaoch ett breddat ansvarsområde för lekmannastyrelser-na. Detta, i förening medde reformförslag som regeringen har aviserat till det andra steget och somregeringen är fast föresatt att föra fram till beslut, gör mig övertygad öm attdet svenska polisväsendet bUr väl anpassat till de krav som kanstäUas. De föreslagna åtgärderna bör sammantaget medföra att polisens resurserkommer att användas på det sätt som bäst gynnar medborgarna och står iöverensstämmelse med deras önskemål. Den demokratisering ochdecentraUsering av poUsverksamheten som nu föreslås utgör densjälvklara utgångspunkten för ett modernt och väl Nr 104 Entotal politisk enighet om huvudlinjerna i den nya organisationen blir till enbetydande styrka för polisen. Anf.54 (): Får jag börja med att yrka bifall till hemställan i justitieutskottetsbetänkande nr 16 om polisens organisation med undantag för den detaljfråga sombehandlas i reservation nr 1, som handlar om en tjänst i den regionalaorganisationen i och som jag yrkar bifall till. Mankan vara mer eller mindre tillfredsställd med enskildheter i det organisationsförslagsom justitieutskottet tillstyrker. Man skulle rent av kunna göra gällande attvi borde vänta med att ta ställning i den föreliggande organisationsfrågan tilldess vi har fått de förslag om polisorganisationen som är aviserade att kommanågon gång på höstkanten. Vi skulle då kanske ha kunnat göra en bättre samladbedömning av polisväsendets framtid i vårt land. Närvi - de som tycker att förslaget är riktigt bra och vi som har anmärkningar påenskilda punkter - ändå har kunnat samlas kring ett betänkande som är enhälligti huvudpunkterna, hänger det nog samman med att vi aUa har uppfattningen attpolisväsendet har varit föremål för utredning att man kanskebehöver en liten paus i den oro som långvarigt utredningsarbete inom ett förvaltningsområde,oavsett om det är skolväsende eller polisväsende, alltid skapar. Somjustitieministern sade är en av huvudtankarna i reformarbetet endecentralisering av beslutsfunktionerna till de lokala polisstyrelserna, somförvandlas från rådgivande till beslutande organ. Deras beslutsområde kommersåvitt jag kan förstå att bli mycket omfattande på det poUsiäraverksamhetsområdet. Man kanske kan säga att det sätts en yttersta gräns förpoUsstyrelsernas verksamhetskompetens, genom att det anges att den operativapolisiära verksamheten i de särskilda fallen är någonting som poUsstyrelseninte skall lägga sig i. Det kan översättas med - naturligtvis litet tillspetsat- att i ett pågående Norrmalmstorgsdrama eUer liknande kan polisstyrelsen ellerdess ordförande inte komma ochförsöka ta ledningen, utan denna ankommer på depolisutbildade krafter som har det som specieUt uppdrag. Jagavundas inte dem som åtar sig uppdrag som ledamöter i de kommandepolisstyrelserna. De kommer att finna att de ställs inför ett mycket omfattandearbete och grannlaga bedömningar i väldigt många fall. Dessbättre har man inom redan planerat för enutbildningsverksamhet som är inriktad på ledamöterna i de blivandepolisstyrelserna. Jag tror att detta är mycket viktigt för att inte det lokalapolisarbetet skall komma att drunkna i detaljfrågor, som kan ha sin grund ialltför omfattande, alltför många lokala intressen och önskemål. Vi villverkligen inte ha tillbaka den tid då poUsarbetet i de olika landsfiskalsdistriktenpräglades av landsfiskalernas varierade intresseområden. Medan man i det enadistriktet kunde konstatera att polisen fick ägna sig åt arbete med att kontrollera att handlarnasmått och vikter var krönta i vederbörlig ordning, kunde man i granndistriktetkonstatera att polisen där mest av allt var intresserad av trafiksäkerhet iform av kontroll av cykeUyktor och nätter. Det vill vi som sagt inteha tiUbaka, utan det får allt vara litet större grepp över verksamheten. Menjag vill också säga att det är en angelägen rättssäkerhetsfråga att lika fallbehandlas lika, oavsett i vilket poUsdistrikt medborgaren råkar befinna sig.Det är därför inte utan vissa bekymrade funderingar som jag har tagit del avoch medverkat tiU förslaget att man i viss utsträckning skall reducerarikspolisstyrelsens verksamhet på en speciell punkt. Efteralla honnörsord om rikspoUsstyrelsen, som förekommer i det förberedandearbetet, om hur väl man har ryktat sitt värv under de som gått, och medtanke på den effektivitet i organisationen som jag själv under harkunnat konstatera, hade man väntat sig att detta väl fungerande centralaämbetsverk obeskuret skulle ha fått fortsätta sin verksamhet. Så har emellertidinte blivit fallet. Man får förgäves söka i förarbetena efter några merhandgripliga motiv för att beskära verksamheten. Några sådana motiv hittar maninte, utan det tycks i stället vara på det sättet att det mer eller mindre harblivit ett axiom att vuxit alltför mycket i personalstorlekoch att detta gör en nedskärning angelägen. Visstkan man hålla med om att all offentiig verksamhet måste ses över och bantas.Det kan också gälla för . Men då är det rationaliseringssyftenoch besparingsmotiv som är det väsentliga, och sådana syften har jag intedirekt funnit i detta sammanhang. Det enda mer påtagliga motiv som man kan fåut är egentligen att styr den lokala verksamheten i aUtförstor utsträckning genom sin produktion av råd och anvisningar. Jag kan väl gottsäga att när jag som nybliven ledamot av fick fem böckerfyllda med anvisningar från och kunde konstatera att det imin brevlåda en gång och kanske ibland kom nyaanvisningar, så tyckte också jag till en början att det var Utet väl mycket. Såsmåningom har jag insett vad dessa föreskrifter och anvisningar förpolisväsendet har betytt för en enhetlig rättstillämpning ute i de olikapoUsdistriktern alltså för medborgarnas rättssäkerhet. Därför menar jag att omman nu vill beskära denna råd- och anvisningsverksamhet, måste det ske medmycket stor försiktighet, och det är med en viss tillfredsställelse jagkonstaterar att det ingalunda är meningen att man skall ta bort dennaverksamhet helt och hållet. Jag tror att man måste vara mycket försiktig ochhellre ha en anvisning för mycket än en för litet. Låg mig avsluta med att säga att det beslut som vi nu kommer att fattainnehåller en del frågetecken, och det är angeläget att man var och en på sitthåll försöker följa utvecklingen. Ett väl fungerande, väl balanseratpolisväsende är en av grundpelarna i vårt samhälle. 55 (): skall, som vi har hört, om fatta beslut om ettförsta steg i en organisationsförändring inom polisen. Det gäller dock inga stora,omvälvande förändringar. Den organisation som fastställdes när poUsenförstatligades var en bra organisation. Den har därför inte behövtförändras särskilt mycket, vilket också redan har framhållits. Som alltid vid organisationsförändringar förekommer detnaturligtvis röster för och emot. Till dem som i detta avseende har varitkritiska kan man säga: På samma sätt som samhället förändras behöver enorganisation som poUsen förändras och anpassas till de nya förhållandena. Den stora förändringen 1965 är fortfarande grunden förpolisens organisation. Det har utskottets ordförande också tryckt på. Det gerett högt betyg till dem som då förberedde och genomförde polisorganisationen. Framtidenfår visa hur de reformer som är aktuella blir mottagna och om de klarar siglika länge, dvs. ett tjugotal år, innan nya förändringar åter aktualiseras. Den svenska polisen är inte bara kunnig, somjustitieministern sade, utan också lojal mot det samhälle som den är satt atttjäna. Polisen har en skyddande uppgift gentemot medborgarna, men även enhjälpande. Därför är det mycket bra att det beslut som om skall fattaskommer att fastslå att den hjälpande verksamheten skall vara en självständiguppgift för poUsen vid sidan av det brottsförebyggande och det brottsbeivrandearbetet. Närkontakten är viktig, och förhållandet mellan polis och allmänhetmåste vara naturligt och öppet genom en ömsesidig och förstående dialog. Jag skall inte gå in på alla detaljer i det aktuellaförslaget. Det har redan presenterats, främst i propositionen och ibetänkandet. Den intresserade kan läsa om det där. Jag skall bara peka på vissafrågor och något kommentera reservationerna. föreslås få delvis andra funktioner,främst på grund av ett ökat krav på en förskjutning av ledningsfunktionen fråncentral till regional och lokal nivå. Behovet av en central styrning är kanskeinte så stort nu som det var under inledningskedet reform. Dåfanns det ett mycket stort behov av att skapa likartade rutiner och regler förall polispersonal, var verksamheten än bedrevs. har målsättningen om enlikriktning av rutinerna i viss grad uppnåtts. Då blir i ställetmetodutveckling en större uppgift för . Den lokala ochregionala styrningen kan i och med detta göras mer självständig.Polisstyrelserna skall nu också ges ökade befogenheter att själva fatta beslutrörande en stor del av polisens verksamhet. Jag ser inte denna förskjutning av ledningsfunktionen somnågon kritik mot hittillsvarande verksamhet. Det är merafråga om en anpassning till den verklighet som vi lever i. 1 stället finns detanledning att här ge en eloge för det lednings- ochutvecklingsarbete som styrelsen har haft ansvaret för under de gångna 20 åren. Det blir nu klarare uttalat vad polisstyrelserna skall haför uppgifter och befogenheter. Det gäller planeringen, verksamhetsinriktningenoch utnyttjandet av resurserna - de ekonomiska ramarna - för verksamheten.Detta kommer att ställa höga krav på de förtroendevalda ledamöterna ipolisstyrelserna. De kraven behöver mötas med en viss form av utbildning avledamöterna. Detta bör dock kunna ske utan att resurser tas från den reguljära polisutbildningen, vilket det har framförtsfarhågor för. Vidare är det bra att det nu är utsagt vad man egentligen menarmed "polisledning i särskilt fall". Jag tror nämligen att det harfunnits olika meningar om detta. När det gäller den regionala organisationen har riksdagenår 1981 beslutat att den skall behålla sin anknytning til! länsstyrelserna ochatt länspoUsche-ferna skall förbli tjänstemän i länsstyrelserna.Länspolischefernas ställning där skall också förstärkas. Av rationella skälförordas emellertid en annan organisationsform för storstadslänen - ochGöteborg - och för . I det sistnämnda länet finns bara tvåpolisdistrikt - annars hade väl detta knappast blivit aktuellt just . genomför polisberedningen en intervjuundersökning isamtliga län för att bl. a. utröna om den föreslagna organisationen för de trelänen kan anpassas till övriga län eller till en del av dem. Till årets riksdaghar motionerat om att inte gå längre när det gäller förändringeni den regionala organisationen än man gör beträffande de tre här angivna länen.Att i samtliga län förena tjänsten som chef med tjänsten som polismästare iresidensortens polisdistrikt tror vi inte är en bra lösning för samtliga län.Jävs- och konkurrensförhållanden kan uppkomma eller åberopas från andrapolisdistrikt än residensortens, särskilt om det finns i storlek UkvärdigapoUsdistrikt i länet. Därför har vi i reservation nr 2 yrkat attde förändringar i den regionala polisorganisationen i övriga län som kan behövagöras skall genomföras med utgångspunkt i de riktlinjer för den framtidaregionala poUsorganisationen som beslutade om . Jag ber därföratt få yrka bifall till reservation nr 2. Beträffande , som föreslås bli en byrå vidrikspolisstyrelsen, har i en motion förordat att den i ställetskall bilda en egen enhet inom direkt under verksledningen.Detta krav framförs dels för att man anser att behöver varafristående från avdelnings- och byråindelningen vid styrelsen, dels för att ökamöjligheterna att främja skolans samverkan med andra högskolor och med andraenheter inom . Jag erkänner gärna att jag inte såg situationen så när vidiskuterade i polisberedningen. Jag ansluter mig emellertid nutill den syn vi har framfört i motionen. Av den anledningen yrkar jag ocksåbifall till reservation nr 3. När det sedan gäller rekryteringsorganisationen har vi ien centermotion följt upp polisberedningens förslag om att de 11rekryteringskonsulenterna skulle dras i n och i stället ingå ibasorganisationen eller i de fria resurserna för att i första hand förstärkautredningar angående ekonomiska brott och narkotikabrott, alternativt vid behovingå som inspektörer vid polismästarens kansli. Rekryteringsläget är och har sedan ett bra tag varitgynnsamt inom polisen. Det finns enligt uppgift f. n. ett tiotal sökande tillvarje ny tjänst. Då bör det knappast behöva satsas några resurser på att fåytterligare ett antal sökande till polisyrket. I stället behövs det resursertill urvalsarbetet, som också är mycket betydelsefullt. Detta arbete bordeemellertid kunna av polisinspektörernavid polismästarnas kanslier. Det är flera av de härbefattningshavarna som i polisdistrikten under polismästaren handläggerrekryteringsärendena, dvs. den del av arbetet som redan nu faller påpolisdistrikten. I en valsituation där man har att välja mellan att bibehållade här konsulenttjänsterna - eventuellt besatta med sociologer, vilket ocksåhar diskuterats - eller att i stället utnyttja tjänsterna för utredningar avekonomiska brott och narkotikabrott, tror jag många polisdistrikt väljer attförstärka utredningssidan. Även departementschefen säger att rekryteringskonsulenternasursprungliga uppgifter numera inte motsvaras av några egentliga behov.Centerpartiet står därför fast vid polisberedningens förslag. Jag ber att fåyrka bifall till reservation nr 4. Jag vill yrka bifall även till reservationnr 1, som utskottets ordförande har talat för och yrkat bifall till. I övrigtyrkar jag bifall till utskottets hemställan i betänkandet nr 16. 56HANS i (fp): har vi haft den nuvarandepolisorganisationen. Under hälften av har organisationen . Förde anställda inom polisväsendet har detta inneburit av oro inför deframtida arbetsuppgifterna. I utredningssammanhanget har det rått stor samstämmighetmellan de olika partiernas representanter, liksom det råttsamstämmighet i de propositioner som framlagts av dels en borgerlig regering,dels en socialdemokratisk. Om det samlade resultatet är får framtidenutvisa. Men är det förmodligen åter dags för en ny utredning. I ettföränderligt samhälle är ju varken polisens uppgifter eller dess organisationen gång för alla given. Från sida ställer vi oss bakom föreliggandeförslag på ett undantag när, och det gäller den uteblivna tjänsten sombiträdande polischef i . Frågan kan kanske betraktas som en petitess iett stort komplex, men den regionala ledningsfunktionen för de flesta av länenär fortfarande under översyn, och Göteborgsexemplet kan här bilda mönster förledningsfunktionen i dessa län. Vi blir med andra ord uppbundna i ett system.Övrig motivering finns i reservation nr 1, till vilken jag hänvisar och tillvilken jag yrkar bifall. Det medborgerliga inflytandet - och då särskiltinflytandet på lokal nivå -förstärks . Ett gammalt önskemål, ochdessutom ett gammalt löfte, infrias därmed. Detta framgår t. ex. av justitieutskottetsbetänkande . Med anledning av motionskrav i syfte att stärkalekmännens inflytande i de lokala polisdistrikten uttalade utskottet då attdessa frågor borde behandlas skyndsamt, om möjligt med förtur, av denpolisutredning som just hade aviserats. Om behandlingen varit särskilt skyndsamkan diskuteras - den tog , vilket inte är särskilt skyndsamt. Somutredningsledamot och därefter är jag naturligtvis medskyldig tillatt ordet skyndsamhet fått denna betydelse. Men det gäller en omdaning av helapolisväsendet, och behandlingen har därför måst få ta denna långa tid. Beklagligtvishar frågan om den regionala poUsorganisationen kommit litet i otakt. och får ett system meden länspolismästare. - det tredje storstadsdistriktet - kommer attha kvar länspolischefen, och går över till ett system medlänspolismästare. fortsätter emellertid polisberedningen sitt arbete genomatt undersöka hur den framtida regionala polisorganisationen skall se ut iövriga län. Representanter från de olika länen erbjuds möjligheter att läggafram sina synpunkter. Om polisbéredning, regering och riksdag tar hänsyn tillde framförda önskemålen, kan vi få regionala polisorganisationersom ömsom leds av en länspolischef, ömsom av en länspolismästare. är ju intedetta aktuellt , men personligen anser jag- och jag tycker att det ärganska viktigt att deklarera den saken - att vi så långt möjligt bör ha ettenhetligt system, gärna med en länspolismästare i ledningen. Vid sin sida börhan i regel ha en ställföreträdande chef, eftersom arbetsuppgifterna självfalletkommer att bli mer omfattande. Med denna grundsyn har jag svårt att accepteradepartementschefens förslag att inte behöver någon biträdandelänspOUsmästare. I detta sammanhang vill jag ta upp en underlighet somuppkommit under ärendets behandling. principbeslut innebar attlänspolischeferna fick ökade befogenheter. De skulle fortsättningsvis varatjänstemän i . En ny justitieminister gav polisberedningendirektiv, som skulle kunna innebära att systemet med länspolischefer avskaffas.Därefter kom det återigen en ny justitieminister, som anser att den regionalaledningsfrågan kan reduceras till en departementsfråga, som inte kräverriksdagens hörande. Glädjande nog har i detta fall ett enhälligt utskott gåttemot departementschefen. I anledning av några motioner föreslår utskottet attriksdagen själv och i ett sammanhang skall besluta om den regionalapolisorganisationen. Det är skönt att ledamöter reagerar och att deinte avhänder sig beslutanderätten som faktiskt tillkommer . Polisreformen innebär alltså en decentralisering avbeslutsfunktionerna från den centrala nivån till de regionala och lokalanivåerna. Detta betyder en stor omställning för bl. a. , ettomställningsarbete som innebär dels en minskning av personalorganisationen,dels förändrade uppgifter. Vissa av ledningsfunktionerbegränsas eller upphör helt. Vidare begränsas styrelsens möjligheter attutfärda centrala föreskrifter till de regionala och lokala polismyndigheterna.I stället blir styrelsens kanske viktigaste uppgift arbetet med metodutvecklingpå det poUsiära området. Självfallet är detta en oerhört viktig uppgift. Jag tycker, liksom andra som talat före mig, att det ärviktigt att framhålla hittillsvarande arbete föruppbyggnaden av vårt polisväsende efter förstatligandet. Styrelsen harmedverkat till att vi har fått en enhetlig polisorganisation i landet. har alltså gjort en stor insats ochkommer även , i den nya organisationen och med en något annanmålinriktning, att ha stor betydelse för polisväsendet över huvud taget. Med dessa reflexioner om polisväsendets framtida inriktning berjag att få yrka bifall till reservation nr 1 och f. ö. tillbetänkandets hemställan i dess helhet. Anf.57 (): Jag har liksom i varit engagerad iutredandet om polisverksamheten, först som ledamot i polisutredningen, sedansom ledamot - som ordförande - i polisberedningen. Dethar varit ett mycket intressant arbete. De övergripande målsättningarna iutredningsarbetet har varit att stärka lekmannainflytan-det, att minskabyråkratin och att flytta ner beslutanderätten så långt som möjligt på lokalnivå. Dessa målsättningar har i stort varit i god överensstämmelse med detreformarbete i vårt samhälle som har aktualiserats av regeringen efter valet1982. Dethinner hända mycket på en tioårsperiod. När utredandet började hade Sverigealltjämt en stabil samhällsekonomi. Den gjorde det möjligt för den dåvarandesocialdemokratiska regeringen att i budgetpropositionerna i början ochi mitten av föreslå att besluta om inrättandet av flerahundra nya tjänster inom polisen och att stärka polisens resurser medutrustning och mycket annat. Närvi nu är framme i finalen av utredandet är läget i samhällsekonomin ett heltannat. Statsbudgeten medger numera i bästa fall att befintliga tjänsterbibehålls. I detta läge är det ännu viktigare än vad det har varit underframför allt början av utredningsarbetet att polisens resurser används på bästatänkbara sätt, att målsättningarna är de rätta, att den administrativaverksamheten minskas ned så långt det är möjligt, att en del arbetsuppgifteravlastas från polisen och att omdisponeringar inom befintliga resurser sker.Inte minst när det gäller att på bästa sätt nyttja resurserna är den lokalaanpassningen och den lokala hushållningen mycket viktiga. Där kan detförstärkta lokala inflytandet få stor betydelse. Regeringenhar i stort sett följt polisberedningens förslag, som också fick starkt stöd iremissomgången. De förslag som vi nu skall fatta beslut om är, somjustitieministern påpekade, första etappen av poUsreformen. Jag vet att man bl.a. från polishåll har kritiserat att inte hela reformen genomförs på en gång.Herr var inne på samma sak i sitt anförande. Jagär övertygad om att man på många håU i genomförandekedjan, inte minst i delokala lekmannastyrelserna, hälsar uppdelningen med tillfredsställelse. a. behövligt utrymme för den informations- och kursverksamhet förlekmän som vi har understrukit angelägenheten av. Dedelar av reformen som vi nu skall ta ställning till gäller främst frågor ompolisorganisationen på central nivå, vissa särskilda frågor om den regionalaoch lokala polisorganisationen, och det utbyggda lekmannainflytandet.Polisstyrelserna förändras genom reformen från att ha varit i huvudsakrådgivande organ till att bli i egentiig mening styrande organ för svenskpolis.