prot · G70949 · 1983-12-31 00:00:00 — Utgångspunkterna för vårt förslag är, som flera redanhar understrukit, att de skall medverka till att snabbt få till stånd deinvesteringar som behövs i de nya energikällor och tekniker som i första handskall ersätta oljan och i ett längre perspektiv skall görakärnkraftsavvecklingen möjlig. En annan utgångspunkt är att vi har vägt samman olikaenergikällors effekter på bytesbalansen, på miljön, på sysselsättningen och påden industriella utvecklingen. Jag vill när det gäller gasen understryka delsatt den faktiskt har fått en miljörabatt med det förslag som vi lägger fram,dels att den skattesats som här föreslås är den som t. ex. Sydgasintressenternaförklarade sig nöjda med i den förhandling som vi förde med dem föratt rädda . Det är alltså den skattesats som de som arbetar med gasintroduktionen i vårt land har begärt föratt gasen skall få sin rättmätiga plats. , Trots mångamotioner och reservafioner i anslutning till vårt förslag kan jag alltsåkonstatera att det finns en betydande samstämmighet när det gäller principernaför energibeskattningen. Det är egentligen bara som avviker genomatt avsäga sig möjligheterna att via beskattningen påverka utformningen av vårtenergisystem. Jag kan, herr talman, återigen konstatera attcentern ju har fått vänta på en socialdemokratisk regering för att få deförslag genomförda som man inte fick sina regeringskamrater med på i tidigareregeringar. Jag tycker att vi skall hålla ihop i de här frågorna. Det är viktigt, herr talman, att vi använder alla destyrmedel som vi härför att forma det energisystem som vi tror på. Likasjälvklart är det - det vill jag tillägga för säkerhet skull - att vi inteskall bygga vårt energisystem för framtiden på energikällor som behöver evigasubventioner. Under introduktionsskedet skall vi vara generösa och ge oUkaenergikällor en ärlig chans att komma in på marknaden, men måste varjeenergikälla och -teknik kunna leva på sina egna meriter. Jag hoppas, herr talman, att behandling avenergiskattefrågorna skall visa att det fortfarande råder en betydande enighetom att fullfölja den energipolifik som samlades kring för två årsedan. Beskattning av energim. 159KARL BJÖRZÉN (m) replik: Det var intressanta upplysningar vi fick avstatsrådet om lagrådsremissen angående tillståndsprövningslagenoch om biobränslegruppens arbete. Det är ju bra att vi inte behöver väntalänge på dessa saker. Jag uppfattade inte riktigt om lämnadenågra närmare upplysningar om vad biobränslegruppens förslag skulle komma attinnehålla. Kanske kan vi få ytterligare upplysningar på den punkten - annarsfår vi vänta tills förslaget kommer. Sedan talade energiministern om,samstämmigheten när detgäller energipolitiken. Jag delar uppfattningen att vi i långa stycken är meröverens än vad som framgår av debatten. Detta gäller bortsett från ett parpunkter, nämligen framför allt när det gäller mervärdeskatten på energiområdet.Birgitta nämnde bara att en majoritet av remissinstanserna hade talat motdetta. Men om man tittar närmare på frågan finner man att många avinvändningarna mot energiskattekommitténs förslag egentligen inte rörmervärdeskattefrågan, utan andra delar av majoritetsförslaget från kommittén.Det gäller bl. a. fördelningen och hanteringen av de relafivt högastyrmedelsskatterna. Oljeersättningsansträngningarna måste fortsätta, sadeenergiministern. Jag tror att alla parfier delar den uppfattningen, varför detinte finns någon anledning till oro på den punkten. Vad som oroar är att detblivit sådana ingrepp som under det sistförflutna året. Man åstadkommer ingenytterligare oljeersättning genom att plötsligt finansieraarbetsmarknadspolitiska åtgärder eller ubåtsbekämpning med energiskattemedel.Man bör avhålla sig från klåfingrighet på detta område. Men det är en sak somenergiministern får Beskattning av energim. klara utmed finansministern och övriga kolleger i regeringen. Energiministern säger att vi nu fått ett klart besked omregeringens syfte med skattepolitiken. Det är bra det. Men förutsättningen föratt det här skall fungera som ett klart besked som håller för framtiden är attni kan avhålla er från att använda energibeskattningen som finansieringskällaför alla möjliga andra saker. 160 PER (vpk) replik: Energiministern sade att hon var allvarligtbekymrad över att man börjat ifrågasätta oljeersättningsprogrammet, som skullesluta på olja . Jag tror att man här inte behöver hysa någotallvarligt bekymmer utan att det råder rätt stor enighet i denna fråga. Av vadjag sagt tidigare framgår väl att vadvi ifrågasätter är alternativen tilloljan. Vilket alternativ skall vi ha till oljan, vilka miljöeffekter får det,osv.? Blir det en planerad ersättning av oljan? Vi hävdade att när oljan så att säga smög sig in i detsvenska energisystemet vann den terräng helt spontant påekonomiska grunder och utan någon egentlig styrning. Och så satt vi där med ettoljeberoende på när priserna började åka upp. Vad vi vill ha är en kontrollerad övergång, som ärmiljömässigt och samhällsekonomiskt bra. Jag sade också i mitt första anförande att vi rent allmänttycker att regeringen är på väg åt rätt håll. Det finns mycket som är bra i denhär proposifionen. Men på vissa punkter har vi avvikande meningar, och det fårman förstås ha. Får jag först med fillfredsställelsekonstatera den uppslutning kring oljeredukfionsmålet som vi nu fått i kvällensdebatt. Det är mycket vikfiga fillkännagivanden som här getts från debattörerfrån höger till vänster. Jag är tacksam för det och uppfattar det som ett stödför en mycket målmedveten politik framöver. Jag vill sedan säga att anledningen till att jag nu gavbesked om lagrådsremissen när det gäller kol är att den frågan är färdigbereddi så långt att jag kunde informera om den. Biobränslegruppensrapport är inte i alla delar färdigberedd och jag kan inte gå in på den men somjag sade i mitt förra inlägg har vi kommit så långt att vi anser att vi utanatt skada skogsindustrins intressen nu kan ge skattebefrielse för inhemskabränslen och generöst investeringsstöd. Det beror bl. a. på att de olikaintressenterna under detta år har kommit överens om hur man bör arbeta meddetta. Det finns ett flertal grunder till att den alldelesövervägande remissopinionen var emot förslaget om moms på energi. Ett viktigtskäl som inte nämnts förut är det fördelningspolitiska. Om moms hade införtsskulle det i själva verket ha inneburit en övervältring på vanliga svenskahushåll, motsvarande Vi kunde helt enkelt inte lägga fram ettsådant förslag för . Samtidigtskulle det ha varit ineffektivt, och mycket krångligt, när det gäller att styraintrodukfionen av det nya energisystemet. Det skulle inte ha varit bättre förindustrin. Jag vill framhålla att en grund för vårt förslag är att industrinsbehov av billig och säker energi skall gynnas. Därför har ju industrinundantagits från skattehöjningar när det gäller el samt när det gäller kol ochkoks för metallurgiska processer. Det är bara industrins oljeberoende som viinte vill fortsätta att subventionera. Av det skälet gynnas inte industrin närdet gäller olja. Det är fill fördel för industrin att komma bort frånoljeberoendet. Anf.162 () replik: Energiministern tog upp fördelningspolitiska skäl som en viktig orsak fillatt man inte velat gå över till mervärdeskatt på energi. Men remissinstansernahar haft att ta ställning till i första hand kommittémajoritetens förslag, sominnebar utöver mervärdeskatt ganska höga styrmedelsskatter. Det är dessastyrmedelsskatters höjd som också kommer in i bilden. Detmåste vara möjligt att lösa de fördelningspolitiska bekymmer som dyker upp. Detär naturligt att remissinstanserna pekar på olika sådana effekter, men detmåste också finnas möjligheter att vidta åtgärder som begränsar dessa effekter. Energiministernsäger att mervärdeskatt inte skulle gynna industrin. Men industrins företrädarehar ju i remissyttrandena och offentligt gång på gång sagt att en sådan skullevara en betydande fördel för industrin, och de säger detta ävenfortsättningsvis. Detta gäller framför allt för exportindustrin som då fårmöjlighet att på samma sätt som konkurrenterna i flertalet andra länder avlyftadessa kostnader vid export. Förindustrins del är det också fråga om de favörer som de energi tungaindustrierna har i form av nedsättning av energiskatterna. Det är en konstig ordning när regeringen för varjeår skall bevilja dispenser. Systemet vittnar om att det inte kan vara det bästapå detta område. Det vore väl bättre att söka lösningar som onödiggjorde sådanårlig prövning hos regeringen. Det är inte så att det var styrmedelsskatterna i det kritiseradeförslaget som innebar den stora övervältringen, utan det gjorde systemet med denmomsbefrielse stora delar av industrin skulle få. ISverige har vi ett system som för det första gör att vi har det lägsta elprisetbland industriländerna - det är ett faktum som inte många talar om. Det är enutomordentligt stor konkurrensfördel för svensk industri, som dessutom ärsärskilt förmånligt behandlad när det gäller skatten på el. har vi t. o.m. gått om när det gäller billig el. För det andra har förslaget, som jaganförde , en rad ytterligare inslag som innebär att vi tillgodoserindustrins behov av billig och säker energiförsörjning. Beskattning av energim. Jag vill upplysa kammarensledamöter om att regeringen har beslutat att förbättra systemet förskattenedsättning för den energitunga industrin. Regeringen har fattat beslutom att för en följande tvåårsperiod sänka skatten för den energitunga industrinfill , lika för alla. Det blir alltså ett enklare system, ett mer långsiktigtsystem, och det ger en klar förbättring för pappersindustrin. 164 (): Sfig Josefson har tidigare i debattenredovisat riktlinjer för energibeskattning, och jag skall inte takammarens tid i anspråk med upprepningar. Jag vill i stället mycket kortkommentera utskottsmajoritetens något nedsättande resonemang omenergilikformig beskattning. Energipolitiken har flera mål. Energiskatterna skallhjälpa oss att nå dessa mål. Självfallet kan då inte energiskatterna byggas upppå enbart en princip. Detta faktum minskar inte principens värde. I enkombination av väl underbyggda mofiveringar för undantag är principenenergilikformig beskattning en ryggrad som ger stadga och förståelse för enkonsekvent energibeskattning, såsom föreslår. Att, som utskottsmajoriteten gör, rada upp en mängdmotiveringar utan någon vägning eller rangordning ger möjligen stor frihet fillgodtyckliga förändringar men inte den stabila framtidsinformation som Sverigesenergiproducenter och energianvändare behöver. Det må vara att utskottsmajoritetenkan behöva denna maximala frihet, med tanke på de snabba kast man åstadkommer ienergiskattepolitiken. Vi i tycker det är bra att inhemska bränslenbefrias från moms. Energiministern sade att har fått vänta på ensocialdemokratisk regering för att få vissa av sina förslag genomförda. Vi ärglada att detta förslag nu blir genomfört. Det hade varit ännu bättre om viinte hade behövt vänta till dess att den socialdemokratiskaregeringen hade tänkt om och kommit fram till att momsbefrielse är en riktigåtgärd. Det är ändå fråga om otroligt snabba kast, från det mycknatalet om 25 stora koleldade anläggningar och knappast någon kolskatt, maximaltbidrag fill rökgasrening, ökad byråkrati! fråga om skogsbränsle och en ensidigsatsning på torv, till dagens förslag om momsbefrielse för inhemska bränslen,kraftigt höjda kolskatter - även om vi tycker att de skulle vara ännu högre ochhar goda motiv för det - och lika behandling av skogsbränsle och torv. Det äralltså en helt förändrad bild . Det är rätt förvånande att manmot denna bakgrund kan hävda att det är klara och långsiktiga besked man lämnartill kommuner och energiproducenter. Det finns också anledning att reda ut begreppen i vadgäller oljéersättning-en. Självfallet ställer sig bakom en maximaloljeersättning, men måste jag poängtera att vi inte betalar olja påprocentbasis, utan per kubikmeter. Därför är det inte betydelselöst att dentotala energianvändningen minskar, då av den totala energiförbrukningendärmed blir färre kubikmeter. Det innebär en lägre kostnad för landet. Sedansäger energiministern, med sträng blick, till oss centerpartister: Ni ställer er väl ändå bakom den kolintroduktion som ni iregeringsställning var med och fattade beslut om? Jag har sagt det tidigarefrån denna talarstol, men det är tydligt att det behöver upprepas: Man kan intevara så erbarmligt låst vid den kortsikfiga målsättningen som regeringen är.Man måste kunna lyfta blicken och se vad det var för grundläggande långsiktigmålsättning i det energibeslut som vi var helt eniga om. Den målsättningen var att vi successivt skulle bygga uppett energisystem som i huvudsak var baserat på varaktiga, helst inhemska,förnybara energikällor med minsta möljiga miljöpåverkan. I denna långsiktigamålsättning finns det icke plats för kol. Ingen kan vid det här laget vara ovetande om att detlyckliga nu har hänt att vi har fått en betydligt lägre total energiförbrukningän vad vi vågade räkna med i energipropositionen - även om vi talade om en sålåg förbrukning men inte fick majoritet för den. Dessutom harvärmepumpstekniken - som också arbetade för- utvecklats mycketpositivt, t. o. m. positivare än vad vi vågade förutsätta. Detta gör att vi närvi ser på det totala energibehovet inte kan plocka in de olika delar somenergiministern hävdar att vi är bundna till. Vi kan inte plocka in 4-5miljoner ton kol, utan att skjuta undan inhemska bränslen och avsägaoss möjligheten att opfimalt utnyttja värmepumpstekniken och de mycket bättreoch betydligt, miljövänligare och lönsammare energikällorna. Vi får inte i ett kortsiktigt perspektiv satsa pengar påinvesteringar som binder oss vid kol. Jag vädjar tillenergiministern och socialdemokraterna att försöka att fatta detta. Det ärviktigt att vi bromsar investeringarna i koleldningsanläggningar. Miljöfrågorna tränger sig på oss med förnyadkraft. Larmrapporterna om skogsdöden i har fått oss att se närmare påproblemen även på hemmaplan. Den bild som möter oss är skrämmande. I delar avVästsverige kan vi konstatera att hälften av den äldre granskogen uppvisarallvarliga skador. Vi vet inte hela orsakssammanhanget, men försurningen är enviktig del av detta problemkomplex. Ingen kan ha någon säker uppfattningom vilka förluster som vi kommer att göra på grund av skogsdöden. Lika litetgår det att bedöma reparationskostnaderna för dessa skador på miljö och natur. Vad vi med stor säkerhet kan säga är dock följande: Om viminskar de försurande utsläppen, bidrar det till att reducera problemen.Sannolikt är detta det i särklass billigaste och säkraste sättet att ge naturenen chans fill självläkning. Det är detta som är de tunga motiven när vill genaturgasen en bättre miljörabatt och främja blyfri bensin med en skatterabatt.Kväveoxiden i bilavgaserna är en mycket betydande försurningsorsak. Vi kaninte komma åt den med katalytisk rening utan måste ha blyfri bensin. Vi icentern tror att ett fritt näringsliv, om det får rimliga ekonomiskamöjligheter, bäst och till lägsta kostnad kan utveckla förutsättningarna att fåfram såväl ökad naturgasanvändning som blyfri bensin. Sammamotiv har vi i när vi föreslår skattefrihet för etanol baserad Beskattning av energim. Beskattning av energim. på inhemska råvaror. En låginblandning av etanol ibensinen kan väsentligt minska behovet av blyinblandning. Skattefrihet utgör enekonomiskt god grund för inhemsk etanolproduktion. Den lägre skattebelastningen på naturgas kan möjliggörautvidgning av fill i första hand södra , där t. ex.Halmstads och är mycket intressanta kunder. På detta sättkan vi minska svavelutsläppen i våra mest utsatta skogsområden. Nog borde väl i varje fall socialdemokraterna, som då ochdå vill framstå som verkligt miljöintresserade, kunna ställa upp på dettaresonemang och rösta på reservation nr 8. Här finns ett tillfälle attövergå från tal fill handling. Energiministern säger att det måste finnas stabilitet ochlångsiktighet i energipolitiken. Jag instämmer helt i det, men kan inte påståatt den socialdemokratiska energipolitiken präglas härav. Vi har goda möjligheter att minimera användningen av kol.Det finns många mofiv för att maximalt utnyttja dessa möjligheter. Oavsett vadSind och säger om att kol inte konkurrerar med inhemska bränslenkommer det snart att vara ett faktum på en krympande energimarknad att koletskjuter undan de bättre alternafiven. Det finns alltså starka motiv för attminimera och kanske helt avbryta investeringarna i kol. Detta stämmer till med det energibeslut som vi enigt har fattat. yrkande att kolskattinte skall återbetalas vid elproduktion motiveras just av vår vilja attmaximalt utnyttja de bättre energialternativen. Utskottsmajoritetens farhågoratt detta skulle försvåra kärnkraftsavvecklingen tror vi bygger på enmissuppfattning om vårt framtida totala energibehov och om alternativens godamöjligheter. En något högre investering i vattenkraft, vindkraft ochmottrycksbaserad kraft på inhemska bränslen kommer att i ett något längreperspektiv vara en långt bättre investering än kol. Denna prioritering måste viklart deklarera och inte när energiproducenterna har börjat binda kapitali fel investeringar. Jag skall med hänsyn till kammarensansträngda arbetssituation inte förlänga debatten utan vill bara uppmana allasom verkligen vill värna om vår miljö och främja en effektiv och framåtsyftandeenergianvändning att rösta på reservationer nr 2, 4, 5, 7, 8, 9,10och 11, till vilka jag yrkar bifall. 165ROLF CLARKSON (m): Propositionens förslag om skatt på flygbensinsom används för fritidsändamål är dåligt, och det är grundat på okunnighet närdet gäller de verkliga förhållandena och på nonchalans när det gäller följdernaför flygsäkerhet och rättvisa. Privatflyget är icke en "de besuttnas" hobby.Tvärtom utvecklas här en fritidsverksamhet, i vilken alla samhällsgrupper tardel. Inom flygklubbarna bedrivs en enorm aktivitet, präglad av snåla ekonomiskaförhållanden och en gränslös entusiasm och offervilja från medlemmarnas sida.Nu ökas kostna- dernaför flygklubbarna drastiskt, med ytterst menliga följder på en rad områden. Flygsäkerhetenkommer att sjunka på grund av minskat flygande. När flygbensinen kraffigt stegi pris , kunde det lätt utläsas i form av ett kraftigtminskat antal flygtimmar. Härav följde, vilket är lika lätt att fastslå, ettökat antal olyckor. Om landets privatflygare fortsättningsvis bara flygerminimum antal timmar för att hålla certifikaten giltiga, blir effektensäkerligen en ökning av antalet haverier. När det gäller flygsäkerhet ärövningsflygning av största betydelse. Samhället borde därför underlätta ochinte försvåra den verksamheten. Jämförelsenmed andra frifidsaktiviteter, t. ex. båtsporten, är också baserad påokunnighet. Privatflyget bidrar till samhällets kostnader för flyget genom attbetala bl. a. landnings- och undervägsavgiftér. Klubbar och enskilda får förvarje flygplan betala . i dessa undervägsavgiftér och 4 000kr. i landningsavgifter och drar därmed sitt strå till stacken förluftfartsverkets kostnader i dessa avseenden. Omskatten införs, betyder detta en ökning av flygtimpriset med ca , vilketi sin tur ökar kostnaderna för att ta flygcertifikat med . Vi får dåfärre flygare och mindre flygverksamhet, vilket negativt påverkar ett områdesom är av stor samhällsekonomisk betydelse. Inteheller är det lätt att beräkna skatteuttaget. Samma plan som används förprivatflygning används av ekonomiska skäl också för yrkesmässig flygning, ochdetta med bensin som tas från samma tank. Skönsmässig beräkning avskatteuttaget blir följden, och frestelsen att göra oriktiga bedömningar kanbli för stor. Skatten är ett utslag av klåfingrighet och fördomsfullhet.Luftfartsverket har inte ens fillfrågats - långt mindre flygklubbarna ellerderas organisationer. Den tråkigaste effekten av denna flygbensinskatt ligger dock på detsociala området. Jag tänker på det dråpslag den innebär för alla de tusentalsungdomar som med liv och lust ägnar fritiden åt sitt flygintresse, sompraktiskt taget bor på sina flygklubbar, putsar och "mekar" medplanen, utbildar sig teoretiskt och praktiskt - ofta med målet att bli flygaretill yrket -och vars hela verksamhet präglas av offervilja och hängivenhet. Detär fina ungdomar, som samhället nu av kortsynt gnidenhet kastar ut på gatan. Jag yrkar bifall fill reservation nr 12 i skatteutskottets betänkandenr 9. 166 (): Jag skall i denna sena fimme försöka undvika att uppkalla många tillkommentarer, men jag tycker att jag som ledamot i energiskattekommittén haranledning att framföra några synpunkter som inte riktigt har kommit fram idebatten. Denförsta är en allmän synpunkt. För dem som är anhängare av styrmedel vill jagbara påpeka att vi har fått en utomordentligt kraftig oljereduktion utanstyrmedel. Det kan kanske vara en tankeställare. Vad som har skett är attoljeskatterna har höjts så att de kommit i nivå med elskatterna, som 11 protokoll 1983/84:48-49 Beskattning av energim. tidigare var högre. Vi hyser inte samma starka tilltrotill styrmedel, och det är motivet bakom reservafionerna. Jag vill här konstatera att det är ett mycket ungefärligtenergiskattesystem man inför. Man utgår inte från någon energilikformighet påannat sätt än att man avviker ifrån den. Vid beräkningen avenergiskattenivåerna har man tagit tre fjärdedelar, hälften eller noll procent,beroende på vilket argument som passar i olika sammanhang. Jag tycker att manlöper en utomordentligt stor risk genom denna löslighet, som man skapar genomatt avstå från en fast princip för hur energiskattenivåerna skall fixeras. Utanatt precis dra olämpliga paralleller konstaterar jag att man är på väg in i enreglering på energiområdet, som naturligtvis kan byggas ut mer ochmer och leda till den fullständiga anarki som man nått på andra områden som ärdetaljreglerade, t. ex. bostadsområdet. De här synpunkterna får vi säkert tillfälle att återkommatill. kommer ju att presentera ett underlagsom blir basis för ett framtida energibeslut. Jag skall begränsa mig till ettpar påpekanden. sade att det inte finns något behov avkol. Det är naturligtvis en fillspetsning. Men det hade inte varit ur vägen omdet också hade konstaterats att anledningen till att behovet är litet är att vifakfiskt har en utomordentligt väl fungerande kärnkraft. Den skulle vi inte hahaft, om linje 3 till all olycka hade vunnit i folkomröstningen. När man bedömer energiskatterna skall man inte enbart talaom skatternas höjd, för det kan leda en vilse. Skatten är bara en mindre del avdet totala priset. Det är just det totala priset som sådant som är avgörande.En fråga som naturligtvis måste ställas är denna: Om nu oljepriset heltplötsligt skulle sjunka till , anser man sig då tvungen att lägga påen extra svensk skatt som motsvarar , eller kommer man inteatt göra det? Konsekvensen borde kräva att man gör det. Jag kan inte säga annatän att det i och för sig också vore en stor olycka, för det skulle innebära attvi fick en alldeles exceptionell skattebelastning på en god del av denenergiförbrukning som under alla omständigheter måste hänföras till oljan,särskilt till transportsektorn. Jag tycker att man över huvud taget skall lita väsentligtmer på marknaden och väsentligt mindre på styrmedel på energiområdet. Jagåterkommer fill ett påpekande som jag gjorde inledningsvis. Vi har fått enanpassning som överensstämmer med våra önskemål. Vi är på god väg att utanstyrmedel nå fram till en god balans mellan olika energikällor. Statsrådet har rätt när hon säger att det inte kanbli tal om någon evig subvention. Man kan tänka sig en introduktionssubventionoch undantagsåtgärder av skilda slag. Jag delar den principiellauppfattningen, och det gör också moderata samlingspartiet. Vi är beredda att gestöd på en rad områden, men vi vill ha dem öppet redovisade. Det skall vara avinitialkaraktär. Däremot är vi tveksamma till all form av subventionering påskatteområdet, vare sig den nu gynnar naturgas, inhemska bränslen eller vaddet nu är fråga om.