prot · G70956 · 1983-12-31 00:00:00 — Tillsammans medjägarna i andra länder där vår gåspopulation också vistas bidrar de svenskajägarna pä detta sätt till att två tredjedelar av sädgässen - eller i siffrorminst 40 000 av de totalt ca 60 000 sädgässen - inom denna population bär hageli kroppen. Detta är, herr talman, oacceptabelt och uppseendeväckande, inte barafrån jaktetisk synpunkt. Det är också en svårförståelig handlingsbrist frånansvariga myndigheters sida när det gäller att komma till rätta med missförhållandena. Vadkan man då göra? Jo, man kan helt enkelt förbjuda hagelbössan vid gåsjakten.Det vapnet hör helt enkelt inte hemma där. Utskottethänvisar till att på nytt skall utröna hagelförekomsten i våravilda gåsarter. Enligt uppgift skall man med kula skjuta 400 gäss som skallundersökas - detta trots att man redan tidigare gjort sådana undersökningar ochdet därvid har visat sig att två av tre sädgäss har hagel i kroppen fråntidigare skadskjutningar. De kan ha skett här i landet, men de kan naturligtvisockså ha skett i - det gör det ju inte trevligare. Redan1969 slogs det larm om skadskjutningarnas omfattning när det gäller de vildagåsarterna. Det aktualiserades på nytt då ornitologiska förening idecember 1975 hos tog upp ett flertal problem kring gäss ochgåsjakt. Ett av problemen var just skadskjutningarna, om vilka föreningenskrev: En av grundförutsättningarna för att jakt skall få bedrivas är att detjagade djuret inte utsätts för onödigt lidande. Det vore högst intressant attfå denna fråga prövad på den skånska gåsjakten. Var går gränsen för enacceptabel skadskjutningsfrekvens? Kan man med bibehållande av kravet påundvikande av onödigt lidande godta att 10, 20 eller kanske av populationenefter jakten har hagel i kroppen? - I verkligheten berättar svenska ochutländska undersökningar om skadade fåglar. anförde att enigheten i sakfrågan - atten hög skadskjutningsfrekvens är oacceptabel - borde leda till omedelbaraåtgärder, nämligen förbud mot hageljakt på gäss redan fr. o. m. . Sägår det emellertid som bekant inte till i vårt land. utredas först, och det ärväl inget fel i och för sig. Men för varje gång som det här beslutet fördröjsskadskjuts ytterligare 6 000 gäss . Dethar begärts förbud mot jakt med hagelgevär också från sida,men något förbud har inte kunnat genomföras. Iskrivelse till regeringen hemställer ornitologiska förening om förbudmot hageljakt på gäss . Men regeringen fann ingen anledning attvidta någon åtgärd utan vidarebefordrade skrivelsen till den sittande jakt- ochviltvårdsberedningen. Vid förfrågan hos denna utredning svarades det att detvar gott om tid att vidta åtgärder till jakt. Några sådana åtgärdervidtogs inte, med följd att ytterligare 6 000 gäss skadsköts det jaktåret. Imin motion 1982/83:642 framställde jag krav på förbud mot gåsjakt medhagelvapen. Utskottet avstyrker motionen under hänvisning till att det från den1 föreskrivits att man vid jakt efter änder och gäss med slätborradeskjutvapen inte får använda ammunition innehållande hagel vars diameter är över2,. fick man använda större hagel, upp till 4 milhmeter.Nu skall man göra nya undersökningar för att utröna om en övergång till mindrehagelstorlek kommer att minska skadskjutningen. Min uppfattning som gammaljägare är att skadefrekvensen bara ökar i stället för att minska. Jag är väl medveten om att när ett utskott är enhälligt, är detmeningslöst att ställa särskilda yrkanden mot utskottets hemställan. Jagvidhåller emellertid min uppfattning att såväl beslutsfattare som ansvarigamyndigheter i den här frågan har drabbats av en handlingsförlamning. Jag harockså sedan motionen väcktes varit i kontakt med forskare och jägare, vilka sågott som samtliga anser att hageljakt på gäss är grovt djurplågeri och bordeförbjudas. Lantbruksstyrelsen har f. ö. förordat att alla åtgärder som kanhumanisera jakten borde vidtas. Jag kan bara instämma i detta. Menunder tiden fortsätter gåsjakten på ett sätt som gör den till den störstajaktliga skandal som vi f. n. har i vårt land. 35 HANS () replik: Jag vill säga till att jag i mitt anförande har framhållit,precis som , att skadskjutningsfrekvensen inte är tolerabel. Men somläget är på vapenmarknaden kommer ett förbud mot hagel att för mångajägare innebära förbud mot gåsjakt över huvud taget, eftersom vapenförordningentillämpas pä det stelbenta sätt som jag beskrev. Vi bör alltså först och främst få till stånd enändring i vapenförordningen som gör att den kan tillämpas litet mera efterpraktikens krav. Får vi det, kan vi därefter diskutera förbud mothagelammunition. Jag instämmer i vad sade om jaktmetoden - den ärinte acceptabel. 36 (): I motion 1982/83:483 påpekas riskerna med älgjakt vid allmän väg frånuppsatt jakttorn. har avstyrkt motionen. I utskottets motiveringnämns inte med ett enda ord något om jakttornen som finns uppförda vid vägarna,vilket förvånar oss motionärer mycket. Motionenhar uppmärksammats i jaktlagen och lett till att ett stort antal jakttornrivits. Det är vår förhoppning att ännu fler jägare skall inse risken av jaktfrån jakttorn vid allmän väg och att det innebär att de heltförsvinner. Vi anser att vi med den uppmärksamhet som motionen fått i bl. a.jägarkretsar, trots utskottets ställningstagande, har uppnått vårt syfte ochhar därför inget yrkande. Överläggningen var härmedavslutad. Mom. 1 a (översyn avgällande regler om allemansrätten) Utskottetshemställan bifölls med 178 röster mot 129 för reservation 1 av . Mom.1 b (allemansrättens innehåll) Utskottetshemställan bifölls med 225 röster mot 81 för reservation 2 av iLjung m.fl. Mom.2 (grundlagsskydd för nationalparker) Utskottetshemställan bifölls med 290 röster mot 16 för reservation 3 av . Mom.3-5 (skydd för fjällvärlden, nya nationalparker m.m.) Utskottetshemställan bifölls med 286 röster mot 17 för reservation 4 av . 1ledamot avstod från att rösta. Mom.9 (strandskydd) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 5 av i m. fl. -bifölls med acklamation. Mom.10 (våtmarker) Utskottetshemställan bifölls med 273 röster mot 30 för reservation 6 av . Mom.11 (regler om hänsyn till naturvårdens intressen) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 7 av -bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Mom.3 (upplåtelse av jakträtt m. Utskottetshemställan bifölls med 291 röster mot 15 för reservationen av . Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. 1983/84:16 omkonsumentverkets organisation och resurser, 1983/84:17 om ny lagstiftning påkärnenergiområdet (prop. 1983/84:60), 1983/84:18 om import- och exportreglering(prop. 1983/84:61) samt 1983/84:19 om Regioninvestgruppen (prop. 1983/84:25delvis). Kammaren biföll utskottets framställningar om attärendena skulle avgöras efter endast en bordläggning. Näringsutskottetsbetänkanden 16, 17,18 och 19 kommer att debatteras i tur och ordning.Voteringarna äger rum i ett sammanhang efter avslutad debatt. Förstupptas näringsutskottets betänkande 16 om organisation ochresurser. Förstevice talmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar. 38 (): I näringsutskottets betänkande nr 16 behandlas en motion av ErikHovhammar m. fl. med förslag som kan innebära värdefulla besparingar på detkonsumentpolitiska området. I motionen föreslås en sammanläggning av statenspris- och kartellnämnd och . Motionärerna motsätter sig även, iUkhet med vad som anförts i en tidigare motion, att det skall finnas ensärskild budgetpost för forskning. För att öka intäkterna för konsumentverketoch därigenom underlätta besparingar föreslås ökade avgifter. Närvi föreslår detta, sker det i avsikt att ge den enskilde konsumenten godservice och större frihet att välja bland varor och tjänster som vifinner vägar till nödvändiga besparingar. Detta är inte oförenligt. Snararekan, som vi ser det, en viss inskränkning i myndighetsutövningen, i det härfallet beroende på mindre resurser, ge konsumenten en starkare ställning. Varoch en av oss är konsument i den meningen att vi köper och använder varor -kläder, mat, husgeråd, böcker, tidningar och, som vi har hört . fastigheter- eller tjänster och service av olika slag. Konsumentpolitiken berör såledesoss alla, inte bara då och då i speciella situationer, utan . Vi fårinte glömma bort eller bortse ifrån att konsumentpolitik är ett omfattandebegrepp. I detta ryms allt det som vi här beslutar om och som påverkarkonkurrens, näringsfrihet, producenters frihet, priser och subventioner,lagstiftning och regleringar. Sist, men inte minst, måste det som vi frånmoderat håll så framfört understrykas, nämligen skatternasbetydelse för människors konsumtion. Vilken skattepolitik vi för ärföljaktligen också en konsumentpolitisk fråga. Det går alltså inte att betrakta konsumentpolitik enbartsom någonting som bedrivs av inom ett ganska begränsat område.Konsumentpolitik har i stället att göra med hela det ekonomiska system vi har.I en marknadsekonomi sådan som vi moderater vill se den utformad har denenskilda människan - konsumenten - en stark ställning. Vi har en stark tro påoch respekt för människors förmåga att själva bestämma vad de behöver av varoroch tjänster. Någon myndighet får inte dra upp riktlinjer för vad som skallproduceras och erbjudas oss. Som konsumenter behöver vi ha tillgång till informationoch rådgivning. Under olika perioder i livet och beroende på om vi ärstorstadsbor eller har slagit ned våra bopålar pä landsbygden och kanske ocksåberoende på inom vilka arbetsområden vi är verksamma kan våra behov ochönskemål vara oUka. Detta är ganska självklart, och information och rådgivningmåste därför ta hänsyn till det. Också producenterna måste göra det. Vilkabehov och önskemål människor fär ha eller inte fär ha skall inte beslutasnågonstans ovanifrån i en myndighet eller av politiker. Regleringar ochprispolitik får inte styra tillverkning, så att vi inte kan finna de varoreller tjänster som vi själva bedömt att vi behöver utan måste nöja oss mednågot som bara på ett ungefär passar, som inte passar alls eller möjligtvispassar någon annan. Vi måste bevara förutsättningarna för en konsumentstyrdekonomi. Att företag kan konkurrera med varandra är nödvändigt för att detskall finnas tillgång till de varor som vi på grund av olika behov och önskemålvill ha och för att vi skall kunna skaffa dem till rimHgt pris. Vi måste alltsåförhindra att fri konkurrens försvåras. Allt detta är som det är en klokkonsumentpolitik också en förutsättning för en på alla områden väl fungerandemarknadsekonomi. Vad vi skall göra är att inom hela det vida område, sorrikonsumentpolifiken i verkligheten omfattar, avstå från att ingripa pä sådantsätt att vi försvårar för konsumenterna att välja fritt mot bakgrund av egnaönskemål. Kan vi dessutom åstadkomma ett bättre skattesystem, som ger var ochen mer pengar i portmonnän att själv bestämma över, har vi på ett påtaghgt sättstärkt konsumentens ställning. Förutom ett orimligt skattetryck finns det mycket som nuinger oro sett frän den enskilde konsumentens utgångspunkt. Nya lagar ochregler som är hinder för en väl fungerande marknadsekonomi fillkommer ständigt.Man måste vara mycket kritisk till att ser som en viktiguppgift att fastställa riktlinjer.Det kan inte betyda annat än begränsade valmöjligheter och kanske ocksåprishöjningar. Beslutetom införande av löntagarfonder är fattat, och utan tvivel kommer det att betydaatt konsumentens frihet inskränks. Det har tydligt sagts frånsocialdemokratiskt håll att då man nu kan påverka besluten på ett helt annatsätt än fidigare vill man också påverka produktionens inriktning. Urvalet,sortimentet av varor, skall bli mindre. Man menar att det då blir lättare attvälja, och att risken för att vilseledas av smarta reklammakare blir mindre. Dettaär en inställning som vi moderater inte kan acceptera. Jag tycker att vi allakan få lov att vänta oss att bli bemötta med respekt och tilltro till vårförmåga att på ett vettigt sätt besluta vad vi skall konsumera och bedöma vadsom för oss är det bästa. Frånsocialdemokrafiskt håll anser man också, såvitt jag kan förstå, att det skullekomma fram varor av högre kvalitet, om produktionen inriktade sig mot ettbegränsat sortiment, som någon myndighet eller rörelse har bestämt. Jag menaratt det resonemanget inte är rikfigt. DåHga varor faller bort därför attmänniskor i längden inte vill ha saker, som inte håller måttet. Om tillverkarekan inrikta sig på ett begränsat sorfiment, dvs. färre produkter, kan detnaturhgtvis bli sä, att dessa varor i och för sig kan bli billigare, eftersomde kan tillverkas i större serier. Men i det stora, breda urvalet finns förståsbåde billigare och dyrare varor. Vemkan f. ö. veta vilken kvalitet och vilket prisläge som är lämpligast för migvid ett visst tillfälle? Det kan inte någon myndighet eller någon rörelse ivärlden. Tror den det, har den tagit på sig rollen av förmyndare. Detär mot bakgrund av vad jag här har anfört helt naturligt att vi anser, attkonsumentverket inte får vara ett kontrollorgan i samhället. Information ochrådgivning är de uppgifter som verket i första hand skall ägna sig åt.Konsumentverkets arbetsområde skall inte utvidgas. Det är t. ex. inteuteslutande av besparingsskäl som vi inte vill ge anslag till forskning. har liksom en. Även om informationsuppgifterna skiljer sig en hel delfrån varandra bör det ändå vara möjligt att lägga samman SPK ochkonsumentverket, såsom föreslås i den moderata motionen. Betydelsefullabesparingar skulle kunna göras på det sättet. Under alla omständigheter börredan nu förberedande samordningsåtgärder kunna vidtas. Moderaternai näringsutskottet understryker vikten av att alla möjligheter till realistiskabesparingar på område tas till vara. Regeringen bör kunna gedirektiv till verket i den riktningen. Målet för besparingarna måste vara de1,8 milj. kr. som vi föreslår i motionen, även om vi inser att det kanske inteomedelbart kan uppnås. Jag yrkar således bifall till de moderata reservationer som fogats tillutskottets betänkande. 39 (): I näringsutskottets betänkande nr 16 om konsumentverketsorganisation och resurser behandlas två yrkanden i den moderata motionen1983/84:107, som väckts med anledning av propositionen 1983/84:40 om vissaekonomisk-politiska åtgärder. Dessa yrkanden rör dels en sammanslagning av SPKoch , dels en nedskärning av anslaget till med1,8 milj. kr. Exakt samma förslag har tidigare framförtsav och avslagits av . Till näringsutskottets betänkande har fogats två moderatareservationer. Med hänvisning till en del av det som sade påslutet, bl. a. om löntagarfonder, kanske det är värt att påpeka attutskottsmajoriteten i det här fallet består av alla partier utom . 1 reservation nr 1 begärs alltså att regeringen skalllägga fram förslag om sammanslagning av SPK och konsiimentverket samt redovisade besparingar som kan åstadkommas därvidlag. Samma förslag avvisades alltså avriksdagen så sent som pä förra sista dag, den 3 juni förra året.Riksdagen hänvisade då till att statsmakterna genom en organisationsförändring1975 har åstadkommit en klar arbetsfördelning mellan SPK och konsumentverketnär det gäller prisinformation och till att det även i övrigt råder storskillnad mellan de båda myndigheternas aktiviteter. Utskottet fann då ensammanslagning orealistisk. Förslaget framstår inte som mer realistiskt ,och utskottet avstyrker det därför. I reservation nr 2 konstaterar reservanterna själva attdet är omöjligt att göra den besparing på 1,8 milj. kr. som har föreslagits imotionen. Men de vill ändå att skall göra ett uttalande av innebördenatt trots detta skall göra besparingar under innevarandebudgetår. De hänvisar än en gång till de besparingar som de anser att ensammanslagning av SPK och skulle innebära. De anser vidare attkonsumentpohtiska kommittén bör få i uppdrag att se till att kostnaderna reduceraspå verksamhetsområde framöver. framfördes alltså dessa besparingsförslagfrån . ansåg då att en nedskärning avkonsumentverkets resurser vore olycklig. Den vore inte lyckligare . Somframgår av utskottsbetänkandet vill utskottsmajoriteten tvärtom understryka hurväsentligt det är med tillräckliga resurser till konsumentpolitiska insatsernär det samhällsekonomiska läget är sådant att många konsumenter utsätts försvåra påfrestningar. Utgångspunkten för vårt ställningstagande nu liksom ivåras är förstås att vi är övertygade om att fyller en viktigfunktion och att det på ett vettigt sätt förvaltar de resurser som vi mäktarställa till dess förfogande. Vi vet att för väldigt mångamänniskor är ett stöd på en marknad som inte i alla lägen uppför sig såexemplariskt som tycks tro. Bland folk i allmänhet uppfattaskonsumentverket som ett stöd, som ett serviceorgan som står på konsumenternassida och hjälper dem till väl grundade, fria egna val. Det är något som vi harall anledning att värna om. Jag tror inte att behöver vara räddför att den konsumentstyrda ekonomin hotas av . Verket är ju,som jag sade, tvärtom till för att stödja och stärka konsumenternas ställning. Jagvill därför, fru talman, yrka bifall till hemställan i näringsutskottetsbetänkande /84:16 och avslag på reservationerna. Anf.40 (): Det är alldeles riktigt att vi moderater också menar attkonsumentverket har en mycket viktig funktion att fylla - det är vi helt ensemed socialdemokraterna om. skall vara ett stöd förkonsumenterna. Men vi vill att det stödet huvudsakligen skall lämnas i form avinformation och rådgivning, och vi blir litet oroliga när vi uppfattar attkonsumentverkets organisation skall utvidgas. Verket får inte styra vare sigproducenter eller konsumenter alltför hårt. Vi tror mer på en dialog mellanproducenter och konsumenter. Vi skall inte lägga oss i alltför mycket - detreglerar sig mycket bra ändå. Och framför allt: 1 då vi måste görabesparingar finner vi skäl att också försöka oss på att sammanslå pris- ochkartellnämnden och . Som jag sade tidigare är vi medvetna om attinformationsuppgifterna skiljer sig rätt mycket, men informationsteknik gårändå att samordna. 41 SYLVIAPETTERSSON (s): Det låter bra attvi skulle vara överens om att värna konsumenternas ställning ochkonsumentverket. Man kunde kanske tro på det om hade gjort som ,när man lade fram ett kärvt besparingsförslag, innan det nya budgetåret hadebörjat. Då kunde man kanske räkna med att det skulle uppfattas som enbart ettutslag av sparnit. Men när ett besparingsförslag av exakt samma storlek läggsfram när halva budgetåret har gått, då kan man inte räkna med att bli trodd påsamma sätt. Då måste det uppfattas mer som en aktion riktad mot konsumentverketän som ett uttryck för allmän besparingsiver. Jagtycker att vi också skall komma ihåg att harutsatts för krav på prutningar. Av den promemoria från somfinns med som bilaga till betänkandet framgår att verkets anslag för budgetåren1981/82 och 1982/83 minskade med närmare 5 milj. kr. utöver huvudalternativet.Vi tror alltså inte att det finns möjligheter att göra ytterligare besparingar,om skall upprätthålla sin ställning som ett stöd ochett serviceorgan för konsumenterna. Anf.42 (); Det är självfallet en besparingsiver från vår sida. Men vi inser heltklart att besparingen på 1,8 milj. kr. inte kan göras . Vi har tagitdel av redogörelse för sin ekonomi. Men vi har sagtatt det bör vara möjligt för regeringen att under löpande period Nr 57 ge verket sådana direktiv att alla möjliga tillfällen till besparingartillvaratas, Onsdagenden *'' ' småningom når upp till summan 1,8 milj. kr. Överläggningen var härmed avslutad. Nvlaestiftnins oå (Beslutet redovisas efter behandlingen avnäringsutskottets betänkande Anf.43 FÖRSTE VICE TALMANNEN; Kammarenövergår nu till att debattera näringsutskottets betänkande 17 om ny lagstiftningpå kärnenergiområdet. 44 (): Med den talarordning som råder fär jag inleda denna debatt medanledning av tvä moderata reservationer, nr9 och nr 12. Jag vill därförinledningsvis yrka bifall till dessa båda reservationer. Mensituationen är den att ett stort antal reservationer föreligger fråncenterpartiet och från vpk - de flesta gemensamma - berörande centrala avsnitti det föreliggande lagförslaget. På samtliga de punkterna ansluter sig moderatasamlingspartiet till utskottets majoritetsskrivning. Somledamot av atomlagstiftningskommittén konstaterar jag naturligtvis medtillfredsställelse att kommitténs förslag i stort sett överflyttats tillpropositionen och tillstyrkts av näringsutskottet. De partipolitiskt färgademotsättningarna i kommittén, som åtminstone till en del kan hänföras tillskilda meningar om energifrågan i folkomröstningen, har emellertid närmastskärpts i samband med utskottsbehandhngen. Lagförslagetinnebär en förtjänstfull sammansmältning av främst atomenergilagen ochanvändbara delar av villkorslagen. Redan i kommittén rådde enighet om att denolycksaliga formuleringen "helt säker" inte borde bibehållas, och idet nu föreliggande förslaget talas om en metod för slutlig förvaring som kangodtas med hänsyn till säkerhet och strålskydd. Dessutom krävs ett program förforsknings- och utvecklingsverksamhet beträffande avfallshanteringen, vilketframstår som rimligt och välmotiverat. Under den något upprörda debatten förnågra år sedan föreföll det som om många trodde att avfallshanteringsfråganslutligt måste lösas praktiskt taget från den ena dagen till den andra. Beträffandede båda reservationerna från moderat håll kan jag i det här sammanhanget fattamig relativt kort. Frågan om kärnvärmens eventuella framtid i haraktualiserats i en vpk-motion. Vi kan för vår del inte biträdamajoritetsskrivningen som innebär att detta alternativ för del nuförklaras sakna aktualitet. De allvarliga skadeverkningar av fossileldningensom så gott som blir allt uppenbarare talar enligt vår mening för attbl. a. det alternativ som kärnvärmeverk av typen Secure representerar bordekunna seriöst prövas. I utredningen förelåg enreservation från mig för moderata samlingspartiets räkning som tog sikte påatt en ersättningsrätt i lag borde tillerkännas reaktorinnehavare som av andraorsaker än säkerhetsskäl fick sitt tillstånd återkallat. Utredningen hänvisadetill att det borde vara tillräckligt om dylika eventuella framtidaersättningsanspråk avgjordes enligt vanliga skadeståndsrättsliga principer ochgrundsatser. Det talades i utredningen i välvilliga ordalag om att billighetborde råda. Bakgrunden, vilket antyds i reservationen och även i övrigt, fillden ståndpunkt som intogs på den här inte så stora men i praktiken kanske allsicke betydelselösa punkten var den olikartade behandling som staten tidigareutsatt Forsmarksbolaget för jämfört med när det gälldeersättningen för förseningskostnaderna. De berodde på helt andra saker änsäkerhetsöverväganden. Det gynnande av det statligt domineradeForsmarksbolaget som skedde och det missgynnande av det privat-kommunalt ägdaOskarshamnsverket, som i samband därmed också tog form, framstår som klartofillfredsställande. Det bör i görligaste mån - mutatis mutandis, som det heter- tillses att ett upprepande görs praktiskt taget omöjligt. I denna fråga förelåg f. ö. en betydande förståelse frånsocialdemokrafiskt håll för den ståndpunkt som förfäktades från några enstakariksdagsledamöter på den dåvarande regeringssidan. Jag måste med beklagandekonstatera att regeringen nu i sin proposition i praktiken avstår från att tanågon utpräglad ställning i frågan. Och utskottet åberopar lagrådet, somnärmast passar, utan att i sak i det här sammanhanget diskutera debakomliggande motiven för yrkandet. Jag avstår från att ta upp de större ochkontroversiella frågorna om eventuellt förbud mot upparbetning, om lagfästbegränsning av antalet reaktorer etc. Det lär bli utrymme för diskussion om depunkterna litet senare under den här debatten. Vi kan från vårt håll givetvisinte biträda det ursprungligen kommunistiska yrkandet om avslag på helalagförslaget, till vilket av någon anledning har anslutit sig. Jag har förstått att detta inte är avsett att bli enallmän energipolitisk debatt, även om energipolitiska frågor ligger ganska näratill.