prot · G70941 · 1983-12-31 00:00:00 — Äventyrarvårt statsbidragssystem utbyggnaden för de 88 000 barn som önskar barnomsorg,vilket hävdade? Eller är vi för expansiva och satsar för mycketpå barnomsorgen, som socialministern nu sade? Jag tycker att ni får bestämma erför en bestämd argumentafionslinje i den här frågan. Sanningenär att den totala kostnaden sannolikt är ganska lika i regeringens ochoppositionens förslag, även om det är svårt att helt veta var sanningen ligger,då regeringen inte redovisar någon exakt kostnadsberäkning. Men i vårtstatsbidragssystem utgår bidragen lika för alla olika varianter av daghem ochförskolor, vilket innebär större frihet för både kommunerna och föräldrarna.Vårt statsbidragssystem leder dessutom till bättre resursutnyttjande, eftersomdet ger ökat svängrum för de enskilda daghemmen, som drivs billigare utan ger avkall på kvaliteten. Detvore bra om vi kunde klara ut frågan om skillnaderna och likheterna mellan deenskilda daghemmen och de kommunala. Skillnaden ligger ju inte i att det ärlägre personaltäthet, att personalen har sämre löner eller utbildning eller attdet är sämre pedagogiskt innehåll i de enskilda daghemmen - alltså inte i kvaliteten.Skillnaden ligger i stället i att man i de enskilda daghemmen har störreföräldramedverkan, ofta har en alternafiv pedagogik, att de ofta är mindrekostnadskrävande, därför att man utnyttjar billigare men inte undermåligalokaler, och att mycket arbete, framför allt när det gäller administration ochstädning osv., sker oavlönat. Vari,, ligger risken att stimulera och visa uppskattning av en sådanverksamhet? Kommunerna har ju full kontroll över den. Man kan få den billigareutförd, och man kan dessutom dra nytta av erfarenheter från alternafivpedagogik, som snappas upp fortare i enskild verksamhet. Varför hämma alltdetta goda genom att vara njugg när det gäller statsbidraget? Jag vill inte troatt socialdemokraterna har en lika dogmafisk syn på barnomsorgen som vpk hargett till känna, dvs. att all omsorg skall ske i regi och därmedbastå. Men man sitter fast i en misstänksamhet. Det vore fint omsocialministern nu kunde lägga undan den och klart deklarera att föräldrar somvill starta föräldrakooperativ skall ges stimulans på samma villkor som denkommunala barnomsorgen. Ge ett sådant besked här ! Det skulle väcka allmäntillfredsställelse. 38 ()replik: Socialministern tyckte inte att han genom dimman kunde se om vi frånmoderat sida ansåg att hemhjälp och barnomsorg behövs. Jag tror nog att dimmanganska lätt kan skingras om socialministern tar del av vad vi har skrivit ochvad vi har sagt. Vi har den uppfattningen att både hemhjälp och barnomsorgbehövs, men vi tror också att kusten blir klarare om man är 7Riksdagens protokoll 1983/84:40-41 Barnomsorg och social hemhjälp beredd attvälja alternativ och skapa förutsättningar för valfrihet, både när det gällerbarnomsorg och social hemhjälp. Vi är, fru talman, inte heller okänsliga när det gäller deekonomiska problemen. Socialministern brukar kritisera mitt parfi för att viinom det är alldeles för känsliga på den punkten och tar i alldeles för hårt iolika sammanhang. Debatten om vilken målsättning man skall ha tycker jag ärviktig. Vi måste få klarhet i vilken målsättning regeringen har. Faktum är i olika sammanhang i tal och skrift deklarerar åsikter som måste uppfattassom att regeringen och socialdemokraterna i större utsträckning vill styrafamiljerna. Jag hänvisade till det socialdemokratiska kvinnoförbundetsfamiljepolitiska program, varvid jag frågade socialministern om han har denuppfattningen att alla barn skall in i obligatorisk barnomsorgefter ålder. Det står nämligen så i programmet. Och när man läser desocialdemokratiska ambitionerna är det alldeles uppenbart att vi måste frågavar huvudmålsättningen ligger. När det gäller alternativen och kvinnans frigörelse är detväl ändå pä det sättet att familjens valfrihet inte minskar kvinnansfrigörelse. Om vi får alternativ som är billigare och lika bra socialt ochpedagogiskt minskar inte heller det kvinnans frigörelse, utan snarare tvärtom.Jag har tidigare pekat på att vi kan få ut mera för samma kostnad om vi satsarpå alternativen. Jag måste också fråga socialministern: är ni sånegativa till de enskilda alternativen? Varför kan man inte satsa på enskildaalternativ, som ger kvalitetsförbättringar, som ger ett större utrymme inom desnäva ramar som vi har? Jag måste också, i likhet med utskottets talesman, frågasocialministern: Hur ställer ni er till de nya försök som bl. a. en kommun iStorstockholmsområdet är beredd att pröva? Är ni beredd att verkligen ge kommunernaden chansen, för att tillgodose både valfrihet och andra behov som finnsbeträffande barnomsorgen? 39RUNE () replik: Socialministern har varit inne i kammaren ochlyssnat på debatten i stort sett hela fiden. Jag kan inte förstå att han efterden diskussion som vi har fört kan göra påståendet att vi är okänsliga för denekonomiska situationen. Det är ingalunda fallet. Vad vi har diskuterat är juatt vi på bästa sätt skall utnyttja de resurser som står till förfogande! Detvar med utgångspunkt från det som propositionen 1981 lades fram, när vi togbort en del detaljregleringar som fördyrade och försvårade verksamheten. Vi vill att man skall jämställa de olika omsorgsformernaoch ta bort de skillnader som finns. Det är ändå så, , attalla inkomsttagare betalar barnomsorgsavgift. Alla egenföretagare betalar- trorjag-2,i barnomsorgsavgift på inkomsten och företagarna betalar avinkomsten för de löneanställda. Alla betalar således en avgift tillbarnomsorgen, men endast en del får del av barnomsorgen. Det är detta vireagerar mot. Vi anser att man, genom att jämställa barnomsorgsformerna. får enbättre situation. Sedan till detta med underskotten, . Vi harhört den visan . Men vet lika väl som vi att det hände endel saker -exempelvis oljeprishöjningar - . Jag är medveten omatt inte tror att det lilla , oavsett om vi har socialdemokratiskeller borgerlig regering, kan styra och påverka den ekonomiska situationen utei eller . Vi är i stället beroende av vad som händer där. Det vetäven den socialdemokratiska regeringen. Barnomsorg och social hemhjälp 40INGA (vpk) replik; Först några ord om den sociala hemhjälpen, därSten så fint säger att vi skall se till att äldre människor kan bokvar hemma. Men med det förslag som lagts fram när det gäller den socialahemhjälpen blir det faktiskt försämringar. Jag har kontrollerat olika kommuner. Jag har kontrolleratGöteborgs kommun, som betonar att propositionens förslag innebär - och attdet skall jämföras . Det är samma sak i och Uppsalakommuner. De säger att propositionens förslag ligger under vad man senastbeviljade. Det blir alltså klara försämringar när det gäller attuppfylla de fina målsättningarna att hjälpa äldre människor att bo kvar i sinabostäder. Det är därför vi avstyrker propositionens förslag avseende densociala hemhjälpen och vill att det gamla systemet - som åtminstone täcker 35 %av kostnaderna - skall få vara kvar. sade att detta är en klarläggande debatt.Och trots att vi gör starkt mötstånd mot regeringens förslag när det gällerstatsbidrag fill barnomsorgen'kan jag ändå, konstatera att det går en rågångmellan socialdemokrater och vpk, å ena sidan, och de borgerliga, å andra sidan,som vill satsa på en annan typ av barnomsorg-en individualiserad, enskild form.Den skillnaden har vi här fått klarlagd. Sedan tycker jag att i sitt anförandeegentligen talade för våra reservafioner. Jag blev posifivt överraskad, menpropositionens innehåll talar tvärtemot det. I valrörelsen lovade socialdemokraterna att inte försämrabarnomsorgen. Det var ett av de stora vallöftena! Men det gör man med förslageni den här propositionen. Det blir kraftiga försämringar både när det gällerkvalitet och kvantitet. Vad gäller ekonomin har jag redan varit inne på deorättvisor som finns i vårt samhälle och också visat vägar att göraomfördelningar, så att barnen och deras föräldrar skall slippa betala för vårstandard. Om man gör de omfördelningar vi föreslår får man resurser att klaraen bra utbyggd barnomsorg. Jag tycker att det i propositioiien finns sådanaskrivningar att man häpnar! Barnomsorgen skall utformas så att de lokalaförutsättningarna kan tas till vara ute i kommunerna, och de befintligaresurserna skall utnyttjas effektivt. Men det finns inga marginaler för dettaute i kommunerna. Barnomsorg och social hemhjälp är redan för låg, grupperna är redan för stora. Någramarginaler till att förändra detta finns inte, om man inte mycket kraftigtskall försämra barnomsorgen. Jag läser vidare på s. 10 att bidragssystemet bör"medge en ökning av antalet barn i barnomsorgen fill en lägre kommunalkostnad utan att de pedagogiska kraven eftersatts". Det är ju rentstruntprat. Det kommer aldrig att kunna förverkligas - om man inte satsar päbättre personal, mer personal och mindre barngruppsstorlekar. 41 () replik: sade att det i den allmännadebatten ofta påstås att samhällets barnomsorg är en kollektivistisk lösningoch ett hot mot föräldrarnas valfrihet, vilket skulle vara en vanföreställning.Men så upplevs det ju, när man från socialdemokratiskt håll säger nej tillvarje alternativ och vägrar att värdera den barnomsorg som utförs i hemmet närdet gäller små barn. Skälet till att vi i behandlar olika former avbarnomsorg på ett neutralt sätt - daghem, familjedaghem, deltidsförskola, öppenförskola och alternativa förskolor - och stöder dem alla lika mycket, är att vianser att de olika alternativen är lika bra. Man kan också uttrycka det så, attvi reser kravet att de alla skall vara lika bra. Vi hyser alltså tilltro tillalla alternativen - att de skall kunna nå samma nivå. Att socialdemokraternahar ett system som ger mer stöd åt en bestämd form, nämligen institutioner,tyder på att de inte har denna tilltro till de olika formerna utan vill gynnaen form. Då kan man fråga sig vad socialdemokraterna har för skälatt misstro föräldraledda daghem, Waldorf- eller , kristnaförskolor eller barnomsorg i det egna hemmet. Vi i.centern vill i alla fall habort förmyndarmentalitetens pekpinnar. kan det sägas att den heltomedgörliga attityden från socialdemokater-na har mjukats upp en del i dettabetänkande. Man kan hoppas på att våra argument för ett mer jämliktstatsbidragssystem kommer att urholka stenen. 42ANN-CATHRINE () replik; Statsrådets inlägg andas inställningen att detär genom samhällets åtgärder som man åstadkommer frigörelse och jämställdhet.Samhället skall på något sätt stå för åtgärder och institutioner som garanterarjämställdheten, och samhället måste stå för barnomsorgen för att man skall fåfrigörelse och jämställdhet. Men i stället är det fråga om något djupare än så.Det är fråga om respekt för individen, respekt för det arbete som individenutför - om det nu gäller arbete i hemmet eller arbete utanför hemmet. Jag kan inte inse att om man ökar valfriheten för familjenpå det sätt som vi vill göra genom en reformering av skattesystemet, genomvårdnadsersättning och genom ett rättvist stöd till olika former av barnomsorg,så skulle det inte innebära jämställdhet och bidrag till frigörelse. Detförhåller sig ju tvärtom: Ökar man familjens valfrihet, så ökar man ocksåvalfriheten för de människor som finns i familjen, och man ökar möjligheternatill frigörelse och jämställdhet. Det statsbidrag som vi föreslår- ett neutralt statsbidragtill olika former av barnomsorg - ser jag som den bästa förutsättningen för attöka jämställdheten mellan kvinnor och män. Jag skall inte falla för frestelsen att startaen ekonomisk debatt. och jag har ju blivit fillrättavisade förutav talmannen när vi har kommit vid sidan om ämnet. Jag har aldrig - varken i den här kammareneller i någon valrörelse - gjort gällande att allt elände som drabbade Sverigeunder de borgerliga åren skulle bero på de borgerliga regeringarna. Men nog ärdet htet egendomligt när nästan med stolthet talar omresultaten. Det var ju ändå så att industriproduktionen, som ni skulle öka,sjönk fill nivå medan den ökade i våra konkurrentländer.Sverige klarade sig med andra ord mycket sämre på grund av att man hade enborgerlig regering. Detta finns närmare beskrivet i memoarer,som jag rekommenderar till läsning. Så till frågan om bristerna i barnomsorgsverksamheten, somjag började att tala om när jag inte hade rätt att fortsätta mitt inlägg. Denstörsta bristen är naturligtvis obalansen mellan fillgång och efterfrågan påomsorgsplatser. Utskottet har sagt att den plan som vi en gång har bestämt ossför nu skall fram. Jag vill gärna instämma i det och tillägga att målet förverksamheten -full behovstäckning - ligger fast. Vilka möjligheter har vi då att påskyndadaghemsutbyggnaden? Ja, detta budgetår satsar vi istatsbidrag till kommunernas barnomsorg. Jag vill bara i all stillhet, RuneGustavsson och , peka på att barnomsorgen med ert förslag hadefått 575 milj. kr. Det kan vara bra att ha den siffran framför sig närvi diskuterar den här frågan. Vi betraktar inte en ytterligare ökning av statsbidragetsom möjlig i dagens hårda och ansträngda budgetläge. Men tvärtemot vad som hargjorts gällande i den här debatten stimulerar det föreslagna bidragssystemettill en utbyggnad. Om de nuvarande reglerna skulle fillämpas 1984 fick kommunerna24 . De nya reglerna innebär att de får ca . m. något mer per inskrivet barn. Förmår alltså kommunerna att organiserabarnomsorgen så att de uppnår en något större överensstämmelse mellan antaletplatser och antalet inskrivna barn, så innebär de nya reglerna en ekonomiskfördel för kommunerna och därmed en stimulans till fortsatt utbyggnad. Detmedför också att de resurser som finns i form av daghemsplatser,lokaler och personal gör att många arbetslösa förskollärare och barnvårdare fårjobb. Låt mig sedan få säga något om folkparti- ochcenterparfiförslaget utöver det som redan har sagts. Jag skall gärna erkännaatt det har en fördel - det är enkelt. Det innebär i bidrag fill allaomsorgsformer. Barnomsorg och social hemhjälp Barnomsorg och social hemhjälp Till att börja med hejdar förslaget; om detgenomförs, inte alls den automatiska utgiftsökningen. Utöver de 575 milj. kr. ineddragning som jag nämnde innebär det också en kraftig minskning avdaghemsbyggandet. Detta drabbar hårdast de kommuner som har de längstabarnomsorgsköerna, och det leder fill orimliga omfördelningar mellankommunerna. Dessutom innebär ert förslag, vare sig barnen vistas iföräldrakooperativ eller privata daghem på hel- eller halvtid, att dessainstitutioner får mindre pengar än de får med vårt förslag. Ert förslagmissgynnar således föräldrakooperativ och privata daghem. Vpk-förslaget skall jag inte närmare gå in på. Det ärmöjligt att en del synpunkter i grunden sammanfaller med våra. Men jag villändå påstå att era reservationer är orealistiska. Ni tar inte särskilt storhänsyn till den ekonomiska verklighet som vi lever i eller sådana futilitetersom budgetunderskott, utlandsskulder o. d. Ert förslag är dessutom ganskastelt och byråkratiskt. Jag talade om ordridåer med valfrihet,mångfald och allt vad det är. Låt mig säga följande för att det skall ståalldeles klart: I propositionen föreslås som bekant att medel skall avsättasför försöksverksamhet inom barnomsorgen. Vi är öppna för att pröva nya formerför att förbättra föräldrasamverkan, stödja föräldrakooperativ och olika sammanslutningarsansträngningar för att göra insatser inom barnomsorgen. Den verksamheten böruppmuntras, om den nämligen uppfyller kraven på rättvisa och god kvalitet. Det är en helt annan sak - tror jag i vilket fall - med dekrav på privatisering som har sin grund i marknadsekonomiska resonemang ochlönsamhetsresonemang och där man talar om producenter och barnen såsom varor.Jag känner - men det är kanske obefogat - en stark oro, när iSollentuna med och stöd planerar att bjuda utbarnomsorgen till privat entreprenad. Jag tycker att argumenteringen äravskräckande och ganska avslöjande. Så här låter det: Kan man köpa sophantering och städning, kan man på sammasätt köpa barnomsorg. Priskonkurrens är nyttig, och man kan ställa högre kravpå en entreprenör än på en ibland igengrodd och stagnerad egen verksamhet.Fungerar den inte, kan kommunen säga upp avtalet. För det första tror jag inte att barnomsorgspersonalen iSollentuna upplever sig såsom igengrodd eller stagnerad. För det andra anserjag såsom socialminister det rätt stötande att jämföra omsorg om våra barn medsophantering och städning, utan att för den skull förringa deyrkena. Men det är fakfiskt en viss skillnad mellan arbete med människor, barn,gamla, handikappade och sjuka och yrken, där man arbetar med en maskin, medtransporter, vid ett ritbord osv. Syftet med privatiseringskampanj är,misstänker jag, att man i ett kärvt ekonomiskt läge vill ta pengar från denkommunala barnomsorgen och slussa över dem till privata daghem för högavlönade.Det stämmer nämligen väldigt väl överens - jag skall återkomma fill detta - medmoderaternas allmänna politik, där man lättar bördorna för de välbeställda menökar dem för dem som redan har det knapert. Jaghar fått en rapport om hur tilltänkta privata producenter påbarnomsorgsområdet går in i kommunernas daghemsköer i avsikt att välja ut demest lönsamma barnen. Jag vet inte om det är så, men ärrapporten riktig, är detverkligen illavarslande. Så mycket kan jag försäkra er att den sortensprivatisering som ger de välbeställdas barn förtur i daghemsköerna kommer vimed all kraft att bekämpa. Jagvill sedan säga några ord om överinskrivningen. Finns det i en sådan ekonomisksituation som vi lever i inom barnomsorgen resurser, som kan omfördelasså att verksamheten kommer flera barn till godo, vilket då skulle medföra attflera av de arbetslösa barnvårdarna och förskollärarna kunde få ett jobb? Jaghävdar med bestämdhet att kvaliteten på ett daghem inte mäts bara ikvadratmeter, hygienisk standard eller andra fysiska mått. Den är ocksåberoende av kvaliteten på personalen, samverkan med föräldrarna och vilkasociala problem som barnen har med sig hemifrån till daghemmet. Vadjag vill komma fram till är egentligen följande. Är det i en situafion medlånga daghemsköer, med hundratals arbetslösa, välutbildade barnvårdare ochförskollärare samt med ytterligt begränsade möjligheter till en snabb utbyggnadmöjligt att på en del av daghemmen med den högsta kvaliteten bereda flera barnplats, om man anställer mer personal? Vad jag vill ha fill stånd ären noggrann kvalitativ prövning daghem för daghem. En sådan prövning kan aldrigske utan personalens eller föräldrarnas medverkan. Jagmåste säga att jag fill min besvikelse har fått rapporter om att man på sinahåll inte gör denna omfattande kvalitetsbedömning utan nöjer sig med att utgåfrån de ensidiga och ofullständiga mått som bl. a. vpk rekommenderar, nämligenyta per barn. 44 () replik: I det första inlägget anklagade socialministern oss på den borgerligakanten för att vara omedvetna om den ekonomiska situafionen. I det här inläggetanklagar han oss för att spara för mycket. är som farmors lillakråka; än slant han hit och än slant han dit. får ni bestämma er för vilkenargumentationslinje ni skall välja, vilken krifik ni egentligen vill rikta motoss. InnanSten har presenterat vad det här statsbidragssystemet egentligenkostar är det över huvud taget svårt att göra en riktig jämförelse. Vad vi kankonstatera är att vårt statsbidragssystem är rättvisare, sfimulerar alternafivoch förbättrar resursutnyttjandet. Jagtycker också att det vore bra, om ville ta upp Inga Lantzuttalande om "rågången". Om det står oemotsagt, betyder det attsocialdemokraterna i sin polifik på det här området har samma avoga inställningtill enskilda och ideella insatser, till föräldramedverkan osv. som vpk har. Detär ju ett utmärkt arbete som utförs av personalen i den kommunala barnomsorgen,men varför inte på lika villkor uppskatta det arbete som utförs inom deenskilda och ideella omsorgsformerna? Vårtstatsbidragssystem missgynnar de föräldrakooperativa daghemmen, sägersocialministern. Jag har försökt bena ut det här förut, men om socialministernvill lyssna en sekund skall jag försöka igen. Devistelsetider som regeringen föreslår, där helt statsbidrag utgår bara ombarnen är på daghem i princip, kommer att innebära att ettmycket stort antal barn kommer att skrivas in för halv tid. I stället för . per barn kommer det att utgå . Med vårt förslag, där det räckermed att vara på daghem och med tvåtredjedelsregeln ännu ,utgår av bruttokostnaden, dvs. Så slår det när man börjarräkna på det. Det har man uppenbarhgen inte gjort i departementet, och det ärdet som är problemet. Omvi nu till slut går från principer till praktik visar det sig att det kommeratt bli en hel mängd problem. Enligt uppgifter pågår just nu i endiskussion mellan och förskolor i enskild regi ochkommunen, där man har svårt att klara ut hur statsbidraget egentligen kommeratt fungera. Kommunen har full kontroll över den verksamhet som bedrivs i dessadaghem och förskolor men vet ändå inte om man kan fortsätta, eftersomstatsbidragssystemet har försämrat villkoren. Det vore bra om socialministernen gång för alla kunde klara ut detta. Kan - bland mångaandra - räkna med samma ekonomiska villkor för daghem som man låter driva ienskild regi som för daghem i regi? 45 ()replik: Jag kritiserar inte socialmi.iistern för minskningen när det gällerstatsbidragens ökningstakt. Men samfidigt måste jag konstatera att det tordekännas knepigt för att efter valrörelsen med dess huvudlöften nuändå tvingas erkänna att man här får svika ännu ett löfte. Jagkänner igen resonemang när det gäller argumenteringen för attslå omkull argumenten beträffande enskilda alternativ. Då kommer de svepandeskälen: Här är det de rika, här är det de välsituerade som slårvakt om. Jaguppmanade socialministern att åka ut till dessa daghem och tala med dem somfinns där. Det är samma barn där som på andra daghem, det är samma föräldrar. Närvi kräver likställighet i fråga om statsbidrag, oaktat vem som är huvudman, ärdet just för att alla barn, oavsett vilken inkomst föräldrarna har, skall hamöjlighet att välja alternafiv. Genom den socialdemokratiska politiken är detde som har de minsta resurserna som drabbas av bristen av valfrihet. Vadär det för fel med vårdnadsersättning, ? Vad är det för fel, omföräldrarna väljer att stanna hemma och ta hand om barnen när de är små? Är detockså högerpolitik för de rika? Vilka familjer är det som iförsta hand stannar hemma och tar hand om barnen? Vi har tidigare haft uppeLO-resonemangen i den här debatten. Som jag sade förut kan gå tillbaka ochläsa moderatmotionerna och familjepolifiska rapport. Där står detockså klart angivet att den socialdemokratiska familjepolifiken i första handdrabbar de sämst ställda. Varförfår vi inte ett rimligt skattesystem, som gör det möjligt för föräldrarna attvälja? Sedansäger : Vi är välvilliga till alternativ, för vi pekar på att viskall ge statsbidrag fill försöksverksamhet. Men det behövs inga statsbidragtill försöksverksamhet. Utforma i stället statsbidragen på ett vetfigt sätt.Det finns redan alternafiv som har verkat - som inte i och för siginnebär försöksverksamhet utan kämpar mot en socialdemokrafisk byråkrati ochideologi för att få forfleva. Det är detta frågan gäller, socialministern. Omdet är så att socialministern är så välvillig till de enskilda alternativen,varför lade då socialministern fram en proposition som socialdemokraterna iutskottet var tvungna att ändra under galgen för att över huvud taget räddaansiktet gentemot de daghem som redan finns? Hade det inte funnits anledningför socialministern att redan vid beredningen av propositionen slå vakt om deenskilda daghemmen? Jagvill fråga: Vilken är socialministerns ambition när det gäller deenskilda daghemmen, med tanke på den försöksverksamhet som han nu så välvilligttalar om? 46 () replik; Hur skall ha det egentligen? I stället för att tala omvad det egna förslaget till statsbidrag kostar och ger kommunerna, talar StenAndersson om den sjunkande industriproduktionen under den borgerligaregeringsperioden.