prot · G70922 · 1983-12-31 00:00:00 — Man borde använda depengar som las in för barnomsorgen till barnomsorg. Om man följer debatten finner man ju att just avgifter ochtaxor, och däribland barnomsorgsavgifter, utgör en del av kommunernas spelrumför att finansiera hela deras verksamhet. Detta blir allt viktigare i takt medatt kommunernas skatt höjs och kommer upp i sådana tal att den i princip intelängre går att höja. får kommunerna, som socialministern sade, alltsvårare att klara sina åtaganden, bl. a. beroende på den stora arbetslösheten.Jag tycker inte det är särskilt rättvist att just barnfamiljerna skall tastötarna när kommunerna får sämre ekonomi, men det ligger nära till hands förkommunerna att börja titta på daghemsavgifterna i det sammanhanget. Jag vet inte om jag är lika optimistisk somsocialministern om att man genom att överlägga med skall kunnafå rätsida på dessa orättvisor, som gäller både avgifter och kommunalskatt. Denjämförelse som gjorde mellan söder- och norrförorter talar försig själv -. Jag tror inte man kan kommafram på den vägen, men jag instämmer i att överläggningar måste vara det förstasteget. Jag skulle tro att man sedan tar flera steg av annat slag. Jag flck inte något riktigt svar på varför det när detgäller barnomsorgen skall vara en skillnad i förhållande till skola ochsjukvård, som ju har enhetlig finansiering. Det tas ut en enhetlig avgift inomsjukvården, och skolan är gratis - för föräldrarna. Men att del däremot inteskall gå att röra barnomsorgen på det sättet förstår jag inte riktigt. Överläggningenvar härmed avslutad. 13 §Svar på interpellation 1983/84:28 och fråga 1983/84:91 om prissättningen påprodukter från statliga m. fl. har frågat industriministerndels vilka åtgärder han avser all vidta i avsikt att minska eller eliminerastatligt stödda förelags möjligheter alt konkurrera med prissättning som bästkan beskrivas som dumpning, dels om industriministern är beredd att förordaminskade slalssubvenlioner till företag som använt sig av statsstödet för attmed underpriser konkurrera ut andra företag i samma bransch. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall besvara interpellationen. i har frågat mig dels vilkaåtgärder jag anser vara nödvändiga mot förelaget Trivab, dels om det finns riskför att liknande metoder används inom andra statliga bolag och dels hurupprepningar skall förhindras . Jagbesvarar interpellationen och frågan i ett sammanhang. Bakgrunden till frågorna är att statens pris- ochkartellnämnd (SPK) på uppdrag av näringsfrihelsombudsmannen (NO) gjort enutredning om prissättningen på palienlskjorlor som sålts till vissalandstingskommuner . Utredningen visar enligt SPK att bl.a. Trivab sålt dessa plagg till Landsfingens inköpscentral () till prisersom understeg själv-koslnaden. NO prövar f. n. frågan om förfarandet står iöverensstämmelse med konkurrenslagen. Trivab, som ingår i den av , tillverkar dels sjukvårdskläder, dels skyddskläder för skildayrkeskategorier. Trivab var fram ett lönsamt förelag. Tidendärefter har medfört förluster, bl. a. på grund av den minskade marknaden försjukhuskläder och därav följande kostnader för överkapacitet. Förlusterna harfrämst täckts med koncernbidrag från Eiser. har Trivab dragit nersin tillverkningskapacitet genom att stänga sin fabrik i . Trivabsysselsätter f. n. ca 100 personer i . Eftersom den aktuella frågan om s. k. underprisförsäljningfrån Trivabs sida är föremål för prövning av berörda myndigheter, är jag inteberedd att göra något uttalande om detta fall. De statsägda förelagen arbetar under samma förutsättningarsom privatägda företag. Staten har beslutat om tillskott till statligaföretag, vilket bl. a. medfört all verksamheten övergångsvis har kunnat drivasvidare trots att den medfört förluster. Avsikten har naturligtvis inte varitalt sådana tillskott skall användas så, att andra företag konkurreras ut. Om prissättningen på produkter från statliga m. fl. 49MARGIT (): Jag är frestad alt endast tacka för attstatsrådet har kommit till . Med bästa vilja i världen kan jag intelacka för svar som jag inte har fåll. Minafrågor var entydiga, generella och avsåg inte det speciella fallet 4 protokoll 1983/84:22-26 Om prissättningen på produkter från statliga m. fl. Trivab.Oberoende av om fallet'Trivab prövas av NO eller inte borde kunnat svara på mina principiella, allmänt hållna frågor. Vad avser industriministern vidta för åtgärder i avsiktatt minska eller eliminera statligt stödda förelags möjligheter alt konkurreramed en prissättning som bäst kan beskrivas med termen dumpning? Är industriministern beredd att förorda minskadesubventioner till företag som använt statsstödet för all med underpriserkonkurrera ut andra företag inom samma bransch, dvs. Del som skall föreställa svar på mina frågor hittar jag påde sex sista raderna i interpellationssvaret. Men del är svar på helt andrafrågor. Jag har inte frågat om statsägda företag arbetar på lika eller olikavillkor jämfört med privatägda förelag, men jag skall komma tillbaka till det.Jag har inte heller frågat vilka avsikter eller icke-avsikter som regeringenhar haft när den har beviljat industristöd. En av mina frågor var alltså: Vad avser industriministernvidta för åtgärder för att stoppa den myckel skadliga verksamhet som detinnebär att företag som får stöd kan konkurrera ut företag som får salsa egnapengar och ofta har varit lönsamma tidigare? Detta är inget nytt förtekobranschen - jag har själv varit verksam där. Jag vet alt är känd för tystlåtenhet ochknapphändiga svar. Därför vill jag använda en litet annorlunda väg för att ommöjligt klarlägga om och jag tänker på samma sätt och har ungefärsamma uppfattningar i de här frågorna. Först och främst bortser jag från vad som är giltigt frånkonkurrenssynpunkt enligt konkurrenslagarna. Jag ser detta bara i relationtill statsbidrag, dvs. vad man kan göra för att hindra företag alt missbrukastatsbidrag. Är vi eniga om att subventioner till företag är av ondo?De förstör ofta -myckel ofta - överlevnadsmöjligheterna för andra, effektivareförelag, som på egen hand måste få debet och kredit att gå ihop. Är vi eniga om alt statsunderstödda eller statsägdaföretag under inga förhållanden får konkurrera med priser som inte ger täckningför företagets kostnader eller, än värre, inte ger täckning för desssärkoslnader? Del är viktigt att göra klart för de förelag som får dessasubventioner, att om de utnyttjar prissättningen på ett sådant sätt att degenom att inte täcka sina kostnader kan konkurrera ut andra företag bordebidragen dras in. Jag tror att hotet, bara den varning som är uttalad innanföretagen får statsstöd, skulle avhålla de flesta företag från all arbeta meddenna typ av prissättning. Om förelagsledningarna skulle fortsätta denna verksamhetmed illojal konkurrens, skall de också veta att de äventyrar förelagensöverlevnad. Delta måste slå helt klart för dem. Jag hoppas att jag får besked om detta. Jag utgår från attherr tycker exakt likadant som jag. Eller är det så, som säger i slutet avsvaret, att regeringen ursprungligen inte har avsett att statsstöd skulle kunnafå de konsekvenser som jag har talat om? Men om så sker, bryr man sig inte omatt vidta åtgärder. Man hängersig i stället åt socialistisk laissez-faire-politik, låt-gå-politik. Jag vill ha ett om möjligt uttömmande svar på mina frågori interpellationen, men kän jag inte få del vill jag i alla fall ha ett jaeller ett nej på de förmodanden jag nu har anfört. Får jag inget svar på fråganom statsrådet instämrner i min beskrivning av hur illojal konkurrens medstatsstöd skall beivras, anser jag att del är lika med ett samtycke. ett litet påpekande. Statsägda förelag arbetarinte under samma förhållanden som privatägda förelag. De statsägda företagenfår alltför ofta grafis pengar från staten när del går dåligt. Del existerar nämligen - och det tycker jag att vi borde haklart för oss - en skillnad mellan socialism och kapitalism. Del är därför de kapitalistiskaländerna är så myckel rikare än de socialistiska. Det är också därför konsumenternahar en så myckel bättre ställning i de kapitalistiska länderna än de har i desocialistiska. Om prissättningen på produkter från statliga m. fl. 50INGVAR i Benglsfors (c): Jag vill framföra ett tack fill statsrådetför svaret på min fråga, ett svar som inte innehöll speciellt myckel avsubstans. Min fråga gällde Trivab, som bl. a. tillverkarpalienlskjorlor fill Landslingens inköpscentral. har enligt avtalensamrätt till marknadsföring och försäljning av produkterna. Dessutom äger LIC5 % av Trivab. Ett annat förelag, AB Bronzella i , tillverkar ochsäljer liknande palienlskjorlor. Bronzella har NO-anmält Landsfingensinköpscentral för att de säljer till förluslbringande priser. Även andraförelag har gjort samma sak i fråga om andra produkter. Statens pris- ochkarlellnämnd konstaterar i sin utredning att "LIC:s bidrag frånförsäljningen av skjortor låg 1982 klart under den nivå som genomsnittligt settbehövdes för att täcka LIC:s kostnader vid försäljning av texfilapersedlar". Om man kastar en blick på producenten av LIC:s skjortor,Trivab, finner man att priserna låg på en sådan nivå attföretaget inte fick täckning för sina totala kostnader utan endast för dedirekta tillverkningskostnaderna. Endast ett finansiellt starkt förelag kanfillfälligt-vis föra en sådan prispolitik. Trivab kan inte hänföras till denkategorin förelag. års resultat pekar i annan riktning. fickTrivab ett koncernbidrag från Eiser med 6,5 milj. kr. Småföretag som skall konkurrera på marknaden under dessaomständigheter har myckel svårt att hålla ut i längden. De riskerar heltenkelt att gå i konkurs eller att bli tvungna all kraftigt inskränka sinverksamhet. All som i det nu nämnda konkreta fallet Landstingensinköpscentral och Trivab med hjälp av skallemedel försökt att bli av medkonkurrenter måste från statsrådets sida klart fördömas. Sker inte detta, kandet inträffade tydas som en tillåten handling. Statsrådet säger sig inte nu vara beredd att svara,eftersom frågan prövas av berörda myndigheter. Vad kan då bli följden av ensådan prövning? Troligen kommer någon form av reprimand. I bästa fall drasärendet inför . Men - och del tycker jag är vikfigt - delmåste vara Om prissättningen på produkter från statliga m. fl. politikernasom säger ifrån och som gör klart att de inte accepterar sådana här saker. Vi lever i ett samhälle med undersysselsättning. Vårhögsta önskan är att öka antalet arbetstillfällen. Vi behöver företagare somkan skapa nya produkter och arbetstillfällen. Därför är det viktigt attpolitikerna ser upp och kraftigt tar avstånd från de tendenser som ochTrivab här har visat upp. Jag vill återkomma till Bronzella i , som harNO-anmält har kämpat länge för den här frågan. Hade det häftenannan företagsledning, hade det förmodligen inte funnits till , ochfallet hade aldrig uppdagats. Jag tror det är viktigt att industridepartementettar mycket allvarligt på sådana här frågor. Hur förhindrar vi då upprepningar av händelsersom dessa? Det finns företagare som vill få till stånd någon form avregelsamling för statliga och kommunala bolag som leder till att konkurrensensker på lika villkor. Det kan vara en möjlig väg. Jag vill avslutningsvis frågaom statsrådet är villig att medverka till att någon form av regler införs somförhindrar alt konkurrensen sätts ur spel på det sätt som har skett. För att det inte skall råda några som helstmissförstånd vill jag säga till att hon och jag inte är ense pådenna punkt. Innan jag går vidare och kommenterar , vill jag - eftersom hon nu tog upp socialism och socialisering avföretag - bara som information meddela kammaren att socialiseringstakten varhögst under de sex borgerliga åren. Detta borde ju ha givit henne rikligatillfällen att diskutera den frågan med sina egna partivänner. Av detta skällägger jag den frågan åt sidan. När det sedan gäller funderingarna beträffande om man kanta tillhaka pengar som Statsförelag har fått, vill jag säga att de kapitaltillskottsom har behandlat och godkänt inte kan tas tillbaka frånStatsföretag. Jag är alldeles övertygad om att är väl förtrogenmed att detta icke låter sig göras. Ett exempel beträffande äldreslödel: Hur skulle det se utom hade beviljat äldreslöd till ett företag och det sedan heltplötsligt dyker upp någon annan part på arenan och säger till företaget att detinte skall få något stöd. Jag tror alt dessa tankar inte är särskilt välförankrade i verkligheten. Till i vill jag säga att jagkan förstå hans oro, och jag kan också förstå hans mycket berättigade frågor.Men trots detta kommer jag att invänta NO:s granskning på denna punkt. Förindustridepartementets del är del viktigt all få ta del av och studera NO:sslutsatser. Med tanke på detta är det inte möjligt alt för dagen konkretbesvara frågor om huruvida det behövs någon regelkatalog förstatliga och kommunala företag från vilkas sida man kan befara att konkurrensenhar satts ur spel. Jag överväger f. n. inte några sådana åtgärder. Jag vill slutligen betona alt det även i de statsägdaföretagen är styrelse och ledning som har ansvar för företagens åtgärder. Detkan inte vara meningen alt jag som regeringsmedlem skall sätta offentliga betygpå dessa företags Nr 22 handlande. Jag har också inhämtat att det tydligen är nödvändigt attprisni- Fredaeen den vån på sjukhustextilier höjs om inte företag i branschen skall slås ut. 52MARGIT (): Jo då, , jag är heltmedveten om att det hände en rad olyckor efter 1976, eftersom man hade utarmatföretagen långt fidigare. Jag har fortfarande den inställningen, och kommerantagligen att ha den mycket länge, att företag inte skall leva påsubventioner. Man måste helt enkelt acceptera nedläggningar när de kommer. Jaghar själv, som jag sade, suttit i ledningen för ett textilföretag, och jag troratt det för alla parter bästa beslutet som vi fattade var när vi lade ner ickekonkurrensduglig tillverkning. Det var en nedläggning som klarades av utanstatligt stöd. Vad man gör med äldrestöd, subventioner osv. är att manflyttar arbetslöshet från en kommun till en annan, från ett företag till ettannat. Det är ett lotteri om vilket företag som skall överleva. Jag tror attdetta är fel. Jag är helt övertygad om alt del kommer alt leda till att vi fåren mycket sämre ekonomisk utveckling än vad vi skulle kunna ha. sade alt han inte kunde lägga sig istyrelsernas och företagsledningarnas handlande. Men kom dock ihåg att statenställer upp med pengar och alltför många nya pengar också när det inte gått såbra. Ägarintresset, som man har i privatföretag, är just att se till attresurser används på ett vettigt sätt. Jag tycker alltså att man kan göra en hel del. Bara detatt man, innan man ger ut pengar, uttalar att man inte vill ha den här typen avillojal konkurrens tror jag skulle betyda väldigt myckel. Även om man intedirekt tar tillbaka de pengar som de fått, så bör del vara sä alt de nästa gångde kommer inte får några pengar. Om dessa företag kalkylerar och sätter priserbara med hänsyn till särkoslnader och i vissa fall inte med hänsyn till allasärkoslnader, måste de komma tillbaka och begära nya pengar. Då finns chansenatt tala om alt så skall man inte konkurrera. Jag tror att del är väldigt viktigt alt vi tänker om i dethär läget. Vi har ju sett industripolitik från regeringar av olika partifärg.Vad har vi fått? Jo, vi har fått ett underskott på 90 miljarder och mycketstora skulder i utlandet. Jag tror alltså inte all man bara kan bita sig fast vidatt arbeta på det sätt som vi gör. Jag tycker all fallen med Trivab och Bronzella- och många andra - är förfärliga; - man slår sönder de bättre delarna, medande sämre får stå kvar. Om prissättningen på produkter från statliga m. fl. 53INGVAR i (c): Först litet om det som sades om attsocialiseringen var så stor under de sex icke-socialistiska åren. Det var mångastora strukturproblem under dessa år som gjorde alt samhället tvingades alt gåin och hjälpa till. Hade man inte gjort det, hade vi förmodligen fått enotroligt stor arbetslöshet under dessa år. Men dessa åtgärder framtvingades avdet som hade åstad- Om prissättningen på produkter från statliga m. fl. kommits avregeringar som vi hade . Om nu socialiseringen var så stor , kanvi nu trösta oss med att vi får löntagarfonder när socialdemokraterna nu kommittillbaka. Del tror jag inte någon tycker är bättre. Statsrådet delar den oro i dessa frågor som jag har gettuttryck för. Det hälsar jag med tillfredsställelse. Det kan då tyckas som omstatsrådet verkligen lar sig an dessa frågor på allvar. I och med att del är Statsföretag och dess styrelse somhar ansvaret för Trivab och Eiser tycker jag alt det är statsrådet som är dendirekt ansvarige för de förelagen. Del skulle inte skada om statsrådet sadeifrån på skärpen. Jag tror att del skulle hjälpa. Överläggningenvar härmed avslutad. 14 § Föredrogs och hänvisades Propositionerna 1983/84:52till utbildningsutskottet /84:66 fill socialförsäkringsulskottet 1983/84:68och 69 fill skafteutskottet /84:70 till näringsulskoltet 15 § Föredrogs och hänvisades Motionerna 1983/84:56fill jordbruksutskoftet /84:57 fill kullurulskoftel 16 § Anmäldes och bordlades - Proposifion 1983/84:63 Förlustavdrag efter ägarskifte 17 § Anmäldes och bordlades Motionerna 1983/84:58av m. fl. Åtgärder för elever med handikapp idel allmänna skolväsendet m. m. 1983/84:27) 1983/84:59 av m. fl. 1983/84:60av förste vice talman m. fl. Vissaekonomisk-politiska åtgärder, m. m. 1983/84:40) 1983/84:61 av m. fl. Fortsatt giltighet av lagen(1974:922) om kreditpolifiska medel (prop. 1983/ 84:43) 1983/84:62 av m. fl. Arbete i ungdomslag hos offentliga arbetsgivare (prop.1983/84:46) 1983/84:63 av förste vice talman ochKnut 22 Ändring i beskattningen av realisationsvinster på börsaktier, m. m (prop. 1983/84:48) 18 §Anmäldes och bordlades 1983/84:1Vissa frågor ang. beredning av regeringsärenden m. m. 1983/84:2Justitieombudsmännens redovisning av sin verksamhet till 1983/84 års riksdag 1983/84:4 Ändring i lagen om församlingar ochkyrkliga samfälligheter (prop.1983/84:12) betänkanden /84:1 Statligpersonalpolitik 1983/84:2 Ledighetslagstiftningen 19 § Meddelande om interpellation Meddelades att följandeinterpellation framställts 1983/84:47av () fill statsrådet om omhändertaganden avbarn och ungdom: träddesocialtjänstlagen (SoL) och lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga(LVU) i kraft. Del rådde stor politisk enighet vid genomförandel av dennalagstiftning, som bygger på såväl ett samhälls-som ett individperspektiv.Socialtjänstlagen utgår ifrån alt varje människa har inneboende resurser förutveckling, handlingsmöjligheter och ansvar. uppgift är därförbl. a. att förslärka och komplettera människans egna resurser. Socialtjänstlagenger också betydande utrymme för en rad åtgärder som kan garantera att barn ochungdomar får växa upp under tillfredsställande förhållanden. I vissa fall kanemellertid tvångsåtgärder inte undvikas. Det är i det sammanhanget som lagen omvård av unga (LVU) kommer in. Den kritik som riklats mot de svenska socialvårdandemyndigheterna är ingalunda ny. Den har med vissa avbrott pågått i decennier.Under senare tid tycks den dock ha förstärkts. En del kritiker anser all omhändertagande av barn -framför allt sådana som sker på grund av missförhållanden i barnels hem - skerallt för lättvindigt, utan att det finns tillräckliga skäl. Denna kritik har framförts framför allt i massmedia,främst av journalister som engagerat sig i enstaka familjer, där föräldrarnaanser att det inte fanns skäl att la barnet ifrån dern. Också klienlrörelsenhar riktal kritik mot myndighetens handlande. Andra kritiker menar att barn somfar illa omhändertas i alltför liten utsträckning och ofta alldeles för sent.Barnet har redan hunnit få lida alltför länge, och skador för livet kan hauppstått. Den uppfattningen företräds främst av människor som i sittdagliga arbete har kontakt med barn som far illa, t. ex. läkare, kuratorer,daghemspersonal, skolpersonal, polis m. fl. Min egen erfarenhet från arbete på förlroendemannanivå äratt ingen möda sparas för alt barnet skall vara kvar i det egna hemmet. Det äri yttersta nödfall man skiljer barnet från föräldrarna. Den ofta ensidiga och onyanserade beskrivning som skettnär det gäller tvångsomhänderlagande av barn kan allvarligt skada förtroendetför de sociala myndigheterna och försvåra socialarbetarnas arbete. Del ärdärför viktigt att få fram uppgifter som klarlägger de verkliga förhållandena. Mot den bakgrunden vill jag ställa följande frågor tillstatsrådet : Har antalet tvångsomhänderlaganden av barn sedan den 1januari 1982, då den nya lagen trädde i kraft, minskat, ökat eller varit istort oförändrat? Finns det någon analys av huruvida denna utvecklingpåverkats av att omhändertaganden ersatts med tidiga förebyggande insatser isocialtjänstlagens anda och inte av all sociala myndigheter av olika skäl drarsig för att ingripa när det behövs? 20 §Meddelande om fråga Meddeladesatt följande fråga framställts 1983/84:150 av () till försvarsministernom upprustning av Rommehedslägrel: beslutade altRommehedslägrel av kulturhistoriska skäl skall bevaras. Är försvarsministernberedd att la initiativ för att få en upprustning av lägret till stånd? 21 § Kammaren åtskildes .