prot · G709147 · 1983-12-31 00:00:00 — Vi kan inteacceptera de ståndpunkter som utskottets majoritet intog vid behandlingen avdenna fråga under förra , nämligen att elevernas intressen skall vägasmot arbetsmarknadens behov och kommunernas möjligheter att anordna utbildning.Vi anser att elevernas intressen kommer alltför mycket i skymundan och att denuttalade principen speglar en övertro på möjligheterna att förutse utvecklingenpå arbetsmarknaden. Vi föreslår därför att uttalar att statsmakternasbeslut om gymnasieskolans dimensionering i första hand skall grunda sig på detsom är känt om elevernas intresse för skilda utbildningsvägar. Endast väl kändaoch starka arbetsmarknadsskäl och resursskäl bör kunna medge avsteg härifrån. Jaggår efter detta över till att behandla förslagen till elevplatsramar för denärmaste åren. Först några ord om dimensioneringen av lärlingsutbildningen /85. De 5 915 årselevplatser som föreslås i budgetpropositionenär alltför få och innebär i realiteten en nedskärning i förhållande tillinnevarande budgetår. Det kan vi inte acceptera utan föreslår en ökning med 4085 i förhållande till regeringens förslag, dvs. sammanlagt 10 000 årselevplatser. Beträffandegymnasieskolans s. k. stora ram föreslår vi för /85 en ökningmed 2 100 intagningsplatser i förhållande till budgetpropositionens förslag.Dessa platser bör enbart avse de tre- eller fyraåriga teoretiska linjerna.Därigenom kan man undvika de olyckliga konsekvenserna av att elever som iförsta hand önskar en teoretisk utbildning, men som inte kommer in på enteoretisk linje, tränger undan de elever som i första hand vill komma in på deyrkesinriktade linjerna. Av samma skäl vill vi ha en sådan omfördelning avramarna för /86 att 2 100 av de tillkommande 4 000 intagningsplatsernafördelas till de tre- och fyraåriga teoretiska linjerna. De resterande 1 900platserna bör förbehållas en utökning av lärlingsutbildningen. Sammaprincipiella resonemang bör föras, då det gäller planeringsramarna /87,varför den i proposition 116 föreslagna utökningen av VSK-sektorn med ca 1 000intagningsplatser ej bör komma till stånd. Dessa platser bör i stället fördelaspå de tre- och fyraåriga linjerna. Detav regeringen begärda bemyndigandet att medge en utökning av totalramen förgymnasieskolan 1985/86, om marknadsskäl påkallar det, kan vi inte biträda. Omen utökning av totalramen bedöms nödvändig, bör regeringen återkomma tillriksdagen med begäran om erforderliga medel på tilläggsbudget. Ibudgetpropositionen presenteras förslag till reviderade timplaner för de tre-och fyraåriga linjerna. Den genomgående motiveringen för de föreslagnaförändringarna tycks vara att stärka N-linjens ställning. Därvid pekas på denökade flexibilitet som Unjen så väl behöver och kan få även på mindre orter,genom alternativämnen som datakunskap och miljövårdsteknik. Detta i kombinationmed ett förbättrat språkprogram och en minskad ämnessplittring bör enligtföredraganden kunna leda till en förbättrad rekrytering till N-Unjen. Enförbättrad rekrytering till N-Unjen åstadkommer man knappast med de ändringar itimplanen som aviseras. Orsaken till N-linjens sjunkande attraktivitet ärsäkerligen främst att söka i gällande antagningssystem till högre utbildning,som gynnar taktikval i gymnasieskolan. Eleverna väljer helt enkelt en mindrekrävande studieväg. Deföreslagna förändringarna i timplanerna innehåUer ingenting som förbättrarspråkprogrammet eller minskar ämnessplittringen. Omflyttningen mellan de olikaårskurserna skapar i stället problem, exempelvis för ämnet historia, som enligtförslaget skall läsas i årskurs 1 och med fyra eUeftvåveckotimmar i årskurs 3, beroende på vilken linje eller variant man följer.Enligt nu gällande timplan läses historia med sex eller ienbart årskurs 3. Förslaget medför ett för ämnet ur pedagogiska synpunkterbevärligt uppehåll i ämneskursen under årskurs 2. Med omflyttningen försämrasockså samläsningsmöjligheter i ämnet i årskurs 3. Förslagetfill timplaneändring innebär även att matematikämnet på N-, NT- och T-linjernaminskar med en halv veckotimme och samhällskunskapen med en veckotimme.Samtidigt ökar idrotten med en halv veckotimme. Att minska matematikämnet på N-och T-linjerna synes inte vara särskilt välbetänkt, i all synnerhet sommatematiken är det viktigaste basämnet för datalära. Vi måste fråga oss om manstärker N-linjens stäUning med sådana ändringar. Minskningen av samhällskunskapsämnetgör att elever på N- och T-linjerna utestängs från särskild behörighet i ämnetvid högre studier. Budgetpropositionensförslag innebär vidare att de nuvarande lika totaltimtalen för Unjerna i varoch en av de tre årskurserna rubbas, vilket måste leda till kostnadsökningar,vilka inte redovisas. Denökade flexibiliteten på N-linjen genom införande av möjligheten att läsaalternativämnen även inom ramen för alternativa eller samordnade timplanerkräver enligt vår uppfattning ingen omfattande revidering av nu gällandetimplaner utan kan redan nu genomföras efter samma riktiinjer som gällerbeträffande normaltimplanen. Enhelt enig riksdag fattade beslut om betydande förändringar igymansieskolans timplaner. Dessa förändringar har gäUt under ochalltså ännu inte tillämpats genom hela den treåriga studiegången. Det ärsålunda inte möjligt att dra några slutsatser av de beslutadetimplaneförändringarnas utfall. Enligt vår mening måste det vara rimligt att nugällande timplaner ges möjlighet att verka genom hela utbildningsgången och att en utvärdering görs innan man vidtar nya Anslag till gymnasiala skolor m. m. Anslagtill gymnasialaskolor m. m. förändringar.Förslaget i budgetpropositionen måste av dessa skäl a-wisas. Ibudgetpropositionen föreslås försöksverksamhet med ämnet kulturkunskap. Ämnetkulturkunskap föreslås syfta till att hos alla elever väcka medvetenhet om detegna kulturmönstret, för att därigenom också öka förståelsen för andra kultureroch öppna vägar för internationell solidaritet. Uppsåtet är förvisso vällovUgt,men förslagets utformning är diffus och motsägelsefull. Vill utbildningsministernmed sitt förslag uttala ett underkännande av vad lärare i ämnen somsvenska, historia, samhällskunskap, religionskunskap samt konst- ochmusikhistoria bibringar eleverna om svenskt och internationellt kulturmönster?Om det enbart gäller invandrargruppernas behov i detta avseende, hur skall mani en klass med exempelvis fem olika nationaliteter på en eller två veckotimmarkunna klara det uppställda målet? Skall ämnet läsas med angivet timtal i en,två eller tre årskurser? Vilket eller vilka ämnen skall lämna veckotimmar tillkulturkunskapen? Vem eller vilka skall bedriva undervisningen? Propositionensförslag måste bedömas som mycket dåligt underbyggt och bör alltså avslås. Våruppfattning är att frågor av hithörande slag bäst löses om de grundläggandemomenten behandlas inom resp. fackämne. YtterUgare viktiga insatser kan görasav t. ex. folkrörelserna, studieförbunden och invandrarorganisationerna. /80 bedrivs försöksverksamhet med ramtimplaner med obligatoriskaoch valbara timtal. Enligt lokala beslut inom ramen för SÖ;s föreskrifter harvissa ämnen i normaltimplanerna per årskursbytts ut mot de ämnen som ingått i försöksverksamheten. Vi accepterarutbildningsministerns förslag till förlängning av försöksverksamheten, men vianser att den bör utvidgas till att omfatta möjligheter till ytterligarefördjupning i ämnen, som redan tidigare finns på timplanen för ifrågavarandelinje. Sådana ämnen kan förslagsvis vara moderna språk på H-linjen, historiaoch samhällskunskap på H- och S-Unjerna, matematik, fysik, kemi och biologi påN- och T-linjerna. Vadslutiigen gäller budgetpropositionens förslag till ändrade grunder förstatsbidrag till undervisningsmateriel i gymnasieskolan kan vi inte accepteradessa. Enligt vår mening bör samma regler gälla för gymnasieskolan somför , nämligen att kommunerna själva i princip skall ha ansvaret förinvesteringar i skolbyggnader och undervisningsmateriel. För det kommandebudgetåret bör dock ett mindre förnyelsebidrag kunna utgå för att underlättaåteranskaffning av försliten materiel. Meddet anförda, herr talman, yrkar jag bifall till dé 23 reservationerna sommoderata företrädare står bakom. 130 (); Efter att ha hört inledningsanförande finns det anledningatt göra några reflektioner om den moderata skolpolitiken och det sätt påvilken den presenteras. Frågan är om man inte skulle kunna hävda att densaluförs under falsk vambeteckning! vill gärnaframstå som det parti som representerar ett klart alternativtill den socialdemokratiska skolpolitiken, och det torgför man på allehandasätt med stora ord och åthävor. Men när det kommer till de viktiga sakfrågorna,de som verkligen påverkar utvecklingen i skolan, delar man regeringensuppfattning och röstar snällt med socialdemokraterna. Så har det varit beträffandegrundskolan, där , trots allt vackert tal om kunskapskrav ochkvalitet i undervisningen, röstade med den socialdemokratiska regeringen närdet gällde att spara på anslaget till skolans vikarier, och därigenom delarmoderaterna ansvaret för att ha infört lärarlösa dagar i . Såhar det också varit när fattade beslut om högskolan, där moderaternamycket aktivt har hjälpt den socialdemokratiska regeringen att lägga nerförskollärar- och fritidspedagogutbildningarna i och för att nuinte tala om sabotaget mot tandläkamtbildningen i . Såär det också , när vi skall besluta om viktiga frågor som rör gymnasieskolan.Regeringen vill här bl. a. ändra principerna för intagning till gymnasieskolan,så att man prioriterar sökande som är . Dennauppfattning får stöd av . Därmed skriver under på enändring i skollagen från den nuvarande lydelsen; "Inträdesfordringar måbetingas endast av utbildningens syfte." Det ändras tUl följande lydelse;"Om inträdesfordringar, urvalsgrunder och ytterUgare villkor för rätt tillundervisning i gymnasieskolan gälla föreskrifter som regeringen eller, efterregeringens bemyndigande, annan myndighet meddelar." Härger moderatema regeringen en obegränsad frihet att lägga fast villkor förantagningen till gymnasieskolan. Dethär kan jämföras med den rädsla givit uttryck för i reservation 16,som berörde. Där vill man av principiella skäl inte ge regeringenett bemyndigande att öka totalramen för gymnasieskolan om arbetsmarknadsskälskulle påkalla detta. Tala om att sila mygg och svälja kameler! Vidarevill regeringen göra det svårare för dem som redan har en minst tvååriggymnasial utbildning att åter söka till gymnasieskolan. Men då sägermoderaterna nej, omedvetna om att den som har en tvåårig gymnasial utbildning iregel också har hunnit bli ! Det innebär i realiteten att moderaternaanser att det är viktigare att den som fyllt och redan har en utbildningges möjlighet att få en till, än att andra ungdomar i samma ålder som ingenutbildning har ges möjlighet att söka till gymnasieskolan. Detinnebär också att nu anslutit sig till den uppfattning somsocialdemokraterna har, att det är bättre att erbjuda en arbetslös 18-åringfyra timmars arbete per dag i ett ungdomslag än att erbjuda utbildning. Att somGöran Allmér gjorde hänvisa till Komvux är närmast skrattretande, närmoderaterna vill skära ned anslagen till Komvux till hälften, med motiveringenatt man i första hand skall satsa på ungdomsskolan. Innanvi kommer in på gymnasieskolans dimensionering lägger fast enannan princip. Elevernas intresse för olika utbildningsvägar skall i förstahand utgöra gmnden för statsmakternas beslut om dimensioneringen av ohkautbildningsvägar. Om en sådan princip hade tillämpats tidigare Anslagtill gymnasiala skolor m. m. Anslag till gymnasiala skolor m. m. skulleförmodligen halva gymnasieskolan vid det här laget bestå av vårdutbildningar! Hursåg förresten på den principen , när regeringenskar ned planeringsramarna för JST-sektorn, dvs. jord, skog och trädgård? Dåfanns det ett stort och väl uttalat el vevintresse, det fanns bevisligen en godarbetsmarknad, det fanns resurser, och det fanns ett centerförslag om en utökaddimensionering. Men valde att rösta med den socialdemokratiskaregeringens förslag! Varför tyckte man inte då att elevernas visade intresseskulle tillmätas stor vikt, ? Sånågra ord om dimensioneringen. Här föreslår regeringen en utökning av storaramen med 2 000 intagningsplater. för sin del vräker till med 2100, dvs. 100 platser fler! Det är inte dåligt på en planeringsram som omfattaröver 121 000 platser! Men för att inte bli beskylld för överbud lägger man sigpå 1 000 platser färre när det gäller den lilla ramen och nöjer sig där med enfrom förhoppning att eventuella problem skaU lösas genom omfördelning.Omfördelning från vad och till vem, ? Dentotala ram som regeringen föreslår är otillräcklig, och jag återkommer tilldetta, men är 900 platser mindre. Trots detta föreslår man enkraftig utökning av lärlingsutbildningen - det är i och för sig bra; det tyckervi också att man skall göra, men resonemanget håller inte. Om menarallvar med sitt tal om en utökad lärlingsutbildning och om man menar allvar medsitt tal om en större ökning än den regeringen föreslår, bör man ansluta sigtill krav när det gäller gymnasieskolans dimensionering. Jag har intefått några bärande skäl däremot, endast ett vagt uttalande om att man påmoderat håll inte kan befria sig från misstanken att det eventuellt kostarpengar. Självfalletkostar fler platser i gymnasieskolan pengar! Men det är lika självklart attalla andra åtgärder som eljest kan bli aktuella inom uppföljningsansvarets ramkostar mer pengar. Denna sanning har accepterats också av regeringen och t.o. m. av , eftersom finansieringen i gymnasiepropositionenbygger på denna princip. Även moderatema borde kunna inse denna enkla sanningatt anslagen till gymnasieskolan å ena sidan och anslagen tillungdomsuppföljning och ungdomslag å andra sidan fungerar såsom kommunicerandekärl. ModeratenRune har ställt en fråga till utbildningsministern och vädjat om fleragymnasieplatser till Lunds gymnasieregion. Ett gott råd till ; Röstapå centerreservationen. Låtmig så övergå till centerförslagen- satta i relation till regeringens förslag.Redan i höstas när vi debatterade propositionen om sysselsättnings-skapandeåtgärder föreslog vi en kraftig utökning av gymnasieskolans dimensioneringsåsom ett medel att erbjuda ungdomar utbildning i stället för arbetslöshet. Vifick då inte gehör för våra synpunkter, men därefter meddeladeregeringen att man ökade ramen med drygt 1 000 platser. Isamband med budgetpropositionen återkom vi med våra krav och föreslog dessutomatt besluten om gymnasieskolans ramar skulle tidigareläg-gas för att förbättraplaneringssituationen för kommunerna och länsskol- nämnderna.Vi får naturligtvis inte bifall till våra förslag nu heller, i varje fall intedirekt i betänkandet, men regeringen har i sin proposition om gymnasieskolansförnyelse lagt in ett avsnitt, där man ökar ramarna med ytterligare 2 000platser på den stora ramen och 1 000 platser på den lilla ramen till högrespecialkurser. I samma proposition föreslår man också att besluten skalltidigareläggas. Som jag förut har nämnt har man också accepterat vårtresonemang om finansiering och återger det nu nästan ordagrant i propositionen. Alltdet här är bra, och vi baxar regeringen frarriför oss bit för bit, men ännu harvi inte fått den ända dit vi viU komma, dvs. fill en dimensionering, som ärtillräcklig både för de ungdomar som söker direkt från och föräldre sökande med eller utan tidigare utbildning. Vårt förslag ger dessutomutrymme för de högre specialkurser som tidig3re har beslutat om. Jagsyftar då på stimulansbidraget till högre specialkurser inom områdenadatateknik och mikroelektronik och den försöksverksamhet med regionaltbeslutade högre specialkurser som pågår i fem län. Det är märkligt attriksdagens majoritet inte är beredd att anvisa ramar för högre specialkurser,som räcker till de behov som har uppstått därför att tidigarebeslut skaU fyllas med konkret innehåll. Detomedelbara behovet är ca 2 000 platser. Det vet även utskottsmajoriteten,eftersom vi tillkallade för att få besked. Utskottetfömtsätter att i görligaste mån tar hänsyn till de särskildabehoven i de fem länen, skriver man. Jo, vi tackar och tar emot, men det bUrinte flera platser av detta. Hur många utbildningsplatser tror kommit till såsom en följd av de stimulansbidrag som vi beslöt om ?Rätt svar är noll, eftersom inte har haft några platser attfördela. Detkan då vara intressant att citera ur utskottets betänkande . Därsägs att utskottet som delar regeringens uppfattning att det är av stor viktatt det snabbt anordnas utbildningar i ny teknik föreslår att riksdagenbifaller förslaget om stimulansbidrag. Men några platser för att detta skallkunna bli verklighet är man inte beredd att ställa till förfogande. Änmärkligare blir detta ställningstagande, då man vet att propositionen om enförändrad gymnasieskola innehåller förslag om att utöka försöksverksamheten medregionalt beslutade högre specialkurser till att omfatta hela landet. Då kommerdet att behövas betydUgt fler platser inom den lilla ramen, men det verkar interegeringen och utskottsmajoriteten ha insett. Var tycker att manskall ta de platserna? Vidarehar vi i vår reservation pekat på möjligheten att skullekunna göra omfördelningar mellan ramarna och att länsskolnämnder-na skullekunna göra motsvarande omfördelningar inom sina resp. länsramar. Varför är niså negativa till det, ? Sånågra ord om lärlingsutbildningen. Alla säger sig nu ha insett att dennautbildningsform har ett betydande värde, men man hanterar den insikten litetolika. Socialdemokraterna vill endast se lärlingsutbildningen som ettkomplement till den reguljära yrkesutbildningen i gymnasieskolan och har Anslagtill gymnasialaskolor m. m. Anslagtill gymnasiala skolor m. m. försöktatt lägga ut en lång rad snubbeltrådar för den fortsatta utvecklingen. Devärsta attackerna när det gäller formalisering, byråkratisering och fackligtveto har vi lyckats avvärja, men kvar står den njugga inställningen tillutbildningsformen som sådan och att man nu tar bort statsbidraget till dettredje lärlingsåret, det s. k. färdigutbildningsåret. Vivill se lärlingsutbildningen, liksom annan företagsförlagd utbildning, som ettfullvärdigt alternativ till yrkesutbildningen i gymnasieskolan. Eleverna skallha rätt och möjlighet att välja mellan olika utbildningsalternativ. För att detskall gälla på så många orter som möjligt krävs ett nytt statsbidragssys-terri,som gör det lättare för småföretagare och hantverkare att ta emot lärlingar.Vidare måste statsbidraget finnas kvar för det tredje utbildningsåret. Förstmed dessa fömtsättningar, plus en tillräcklig dimensionering av gymnasieskolanselevplatsramar, skapas möjligheter att ge lärUngsutbild-ningen den omfattningden förtjänar. Närdet gäller annan företagsförlagd utbildning återkommer vi till den frågan isamband med behandlingen av propositionen om gymnasieskolans förändring. Ävenpå denna punkt kan vi konstatera att regeringen tagit intryck av våra tidigaremotioner och av vad vi sagt i kammardebatten. Vissa avsnitt om denföretagsförlagda utbildningen återger på ett förtjänstfullt sätt tidigare kändacenterståndpunkter. Ävennär det gäller förslagen till elevplatsramar för budgetåren 1985/86 och 1986/87ligger våra förslag ett gott stycke över den nivå socialdemokra-tema ochmoderaterna har enats om, men jag är övertygad om att våra förslag liggernärmare det verkliga behovet. Och fortsätter socialdemokra-tema att närma sigoss i den nuvarande takten - ca 1 000 platser -finns det ett vissthopp även för . anser ju att regeringens bedömningav gymnasieskolans omfattning under dessa år är väl avvägd, så de hänger välmed i vanlig ordning. Såtill den gamla bekanta frågan om självstudietid i gymnasieskolan. Regeringensäger sig uppfylla sitt vallöfte att avskaffa de lärarlösa lektionerna genomatt ta pengar från en annan del av gymnasieskolan och föra över dem till dettaändamål. passar man på att göra en rejäl besparing. Likafullt finnsen betydande del av självstudietiden kvar, så socialdemokraterna har underlagför ett nytt vallöfte 1985. Moderater och folkpartister gör samma operation medpengar som inte finns. Det kände de väl till när de skrev sin reservation, menlät sig ändå inte avskräckas. Vihar sagt att det är rimligare att kräva självständiga arbetsinsatser av vuxnaelever på gymnasiet under ett begränsat antal timmar än att införalärarlösa dagar för små barn på gmndskolenivå. Alltså föreslår vi att detillgängliga 40 miljonerna förs över till den undervisningsbundna delen avförstärkningsresursen på grundskoleanslaget. Tillsist, herr talman, några ord om en liten fråga som dock är principiellt viktig.Det gäller det särskilda verksamhetsstödet till dansamtbildningen i Stockholmskommun. Det är ett särskilt bidrag som utgår ovanpå det reguljära statsbidragsom gäller för all gymnasieutbildning. Det enda skäl utskottsmajoritetenåberopar för att bibehålla anslaget är; Så här har vi alltid Låt mig därför ställa frågan till utskottets företrädare: det någotgodtagbart skäl att i besparingstider, när både och gymnasieskolandrabbas av kraftiga besparingar, bibehålla ett extra driftbidrag till en avlandets rikaste kommuner? Jag ber att få yrka bifall till reservationerna 1, 3,4,7,13,17, 19, 22,32, 35 och 39. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Anf.131 () replik: När man lyssnar på får man en känsla av antingen att hantror att han befinner sig i en frågestund eller att han på något sätt ärgrälsjuk och måste göra sig av med sin grälsjuka - eller också att han gripitsav något slags moderatkomplex. Efter vad jag kunde förstå använde han cirka entredjedel av sin tid för anförandet fill att ägna sig åt moderat skolpolitik.Det är intressant att vår verksamhet på det här området får en sådanuppmärksamhet från sida. Men jag är säker på att om LarzJohansson hade använt sin tid bättre, nämUgen till att läsa igenom innehållet ide moderata motionerna och reservationerna och till att lyssna på mittanförande, skulle han ha funnit svar på alla de frågor han ställde. Anf,132 () replik: Oavsett vilket mitt syfte var fick mitt anförande i alla fall deneffekten för en gångs skull, att någon av de moderata representanterna gick upptill replik. Under det senaste årets skoldebatter har vi nämligen erfarit attså snart vi har velat diskutera sakinnehållet i politiken med , harde hukat i bänkarna och vägrat att svara. Egentligen gör likadantnu. Han lämnar inte några konkreta svar, utan han hänvisar bara till sittanförande och till sina reservationer. Menjag kan återupprepa en del av det jag sade tidigare: Det är bara att konstateraatt när vi skall fatta beslut i konkreta frågor, sådana frågor som påverkarskolväsendet, då röstar med regeringen och för regeringens förslag.Det är detta som räknas, . Man kan hålla hur många storordigaanföranden som helst och avge hur många reservationer som helst, men det ärdet faktiska resultatet av politiken som räknas. Jag har redovisat ett antalexempel på moderatemas agerande, och jag misstänker att vi kommer att fåuppleva ytterligare ett sådant exempel , när vi kommer till frågan omgymnasieskolans dimensionering. Det kan nämligen inträffa att moderaternakommer att ställas inför valet att rösta endera med den socialdemokratiskaregeringen eller för centerreservationen. Då får tillfälle attbekänna färg när det gäller utbildningspolitiken. Anslagtill gymnasiala skolor m. m. 133 (); bmkar vi ha ont om tid i kammaren, och jag skall därförförsöka att så kortfattat som möjligt behandla utbildningsutskottets Anslag till gymnasiala skolor m. m. betänkandenr 19 och då huvudsakligen endast de punkter där uppfattningskiljer sig från utskottsmajoritetens. Kvalitetoch valfrihet är begrepp som enligt mening är väsentliga när detgäller att forma en gymnasial skola för framtiden. Samhället ställer höga kravpå kunskaper och anpassningsförmåga hos sina medborgare. Varje människa är enunik varelse med sin personliga utrustning, som hon också strävar att fåutveckla efter sitt individuella mönster.