prot · G709161 · 1983-12-31 00:00:00 — Staten har ansvaret för attnäringslivet ges goda och rättvisa förutsättningar för sin verksamhet. Det ärmot bakgrund av det här anförda som jag nu kort skall kommentera följandereservationer. 'Reservation 9. Ett flertal regionala utvecklings- och investmentbolag tillkom under1970-talet på statliga och kommunala initiativ. har nyariskkapitalföretag av olika konstruktioner tillkommit. En undersökning somgjorts av statens industriverk visar att resultaten inte motsvararförväntningarna på de regionala bolagen. Mot bakgrund härav anser vi moderaterdet angeläget att frågan om fortsatt statligt engagemang prövas. Förmögenhetsbeskattningen av arbetande kapital i mindre och medelstoraföretag utgör en allvarlig belastning för företagen. En betydande del avföretagens resurser måste i många fall tas i anspråk för att En kapitalbeskattning som allvarligt försvårar för företagatt utvecklas och överleva-går helt stick i stäv mot de, som man tycker,självklara strävandena att skapa anställningstrygghet och bereda möjlighet tillökad sysselsättning. Därför bör beskattningen av arbetande kapital i små ochmedelstora företag avvecklas. Den svenska tekniska kunkskapsnivån inom mikroelektroniken kan höjas genomteknikupphandling i samarbete producenter-beställare. Återinförandet avforskningsavdraget och en ökning av anslagen till forskning kringhalvledartekniken på högskolorna minskar behovet av särskilda medel. När det gäller teknikupphandHng föreligger det inga speciella skäl förstaten att engagera sig. Däremot bör STU inom sina anslagsramar svara för vissinformation och kontaktförmedlande verksamhet. Reservation29.1 konsekvens med vår syn på industripolitiken - att det är med generellaåtgärder man bäst gagnar svenskt näringsliv - anser vi att deåterstående branschprogrammen successivt bör avvecklas. Härav följer också att vi i den moderata kommittémotionen 2644 föreslår enminskning av anslaget till branschfrämjande åtgärder till 10 miljoner. Förslaget om flexibla tillverkningssystem är den typ av selektivt stöd viprincipiellt tar avstånd från. Vi utgår faktiskt ifrån att svenskverkstadsindustri även utan stöd till en del företag skall följa med iteknikutvecklingen. Vi yrkar avslag på regeringens förslag vad avser finansiellt stöd tillföretag. En viss personlig borgen från egenföretagare kan vara nödvändig för attunderstryka hans tro på företaget och dess utveckling. I den mån personligborgen krävs bör den dock endast avse företagaren och ej hans anhöriga. De regionala utveckHngsfondernas målgrupp har kommit attomfatta inte blott de tillverkande företagen utan även tjänsteproducerandeföretag som dessa anlitar. Serviceföretagens antal växer, deras betydelselikaså, och de omfattas, anser vi, naturligt av den verksamhet som i dagbedrivs av utvecklingsfonderna. En utvidgning av målgruppen får emellertid inteleda till ökade anspråk på statliga medel. De regionala utvecklingsfondernas styrelser har tyvärr inte överalltden företagsekonomiska kompetens som vore önskvärt. Vi understryker ännu engång vikten av att huvudmännen verkligen vinnlägger sig om att välja ledamötermed kunskap om och erfarenhet från arbete i företag. Det är angeläget attrepresentanter för arbetstagare och småföretagare ingår i styrelserna. I den moderata motionen 2644 föreslår vi en ändrad inriktning av SIND:sverksamhet. Som en följd härav förordar vi till småföretagsutveckling för nästabudgetår ett i förhållande till regeringens förslag med 43 miljoner minskatanslag. Med detta, herr talman, yrkar jagbifall till samtliga reservationer där moderata samlingspartiets representanterförekommer. I detta anförande instämde (). 33 (): Herr talman!. Hur mångordigt och vältalandesocialdemokraterna-än försöker försvara sina ställningstaganden och förslag dådet gäller förnyelse av näringslivet, kvarstår helhetsintrycket. Såvälpropositionen som utskottsbetänkandet andas ett stort mått av centralism ochtilltro till centrala organ, exempelvis SIND. Som det har sagts tidigare, stämmer propositionen mycketdåligt överens med förhandsreklamen. Förnyelsen - som det frånsocialdemokratiskt håll talats så mycket om - gör halt vid socialdemokratiskaomvändelser. berörde också detta i sitt inledande anförande . Industriministern har dess värre lämnat kammaren, menden debatt som han tidigare deltog i visade tyvärr att han gav sig själv enormtmycket beröm. Detta självberöm går igen från den regionalpolitiska debattenförra veckan. Jag skall här ta upp några av de reservationer som centernansett sig ha anledning att foga till utskottsbetänkandet. Först gäller detresurserna till STU och industrifonden. Avvägningen mellan dessa organ hargjorts på ett sådant sätt att storföretagen får ökade möjligheter till stöd,medan STU får ett realt minskat stöd med . Detta kan vi för delinte acceptera; Enhgt vår uppfattning bör i stället ytterligare 5 milj. kr.årligen tillföras STU. Den resursökningen till STU genom motsvarandeminskat stöd till industrifonden. När höll sitt anförande noterade jag atthan själv inte var säker på att småföretagen skulle gynnas av hans politik, menhan ställde ut en förhoppning. räcker det inte bara med en förhoppning-lägger man fram förslag måste man också se till att man lever upp till dem. I två motioner har tagit upp stödet till denmanuella glasindustrin. I första hand gäller det stödet till de mindreföretagen, de företag som har begränsade möjligheter att med egna resursersatsa på exportmarknaderna. De glasbruk som finns kvar utgör en viktig livsnerv för enrad mindre orter i och . Det finns därför starkaregionalpolitiska skäl till fortsatt stöd åt en bransch där framför allt demindre bruken annars kommer att drabbas hårt. Vi vet också att om de små brukendrabbas, skulle det komma att medföra ett hot mot sysselsättningen i dessabygder och företag. Vårt krav på ökat stöd till den glasindustrin -som sammanfaller med industriverkets förslag - är i det stora hela ändåblygsamt. I belysningen av de miljardbelopp som satsats påexempelvis varvsindustrin och varvsorterna, ter sig ett ökat anslag på 5 milj.kr. som ett rimligt åtagande för ett bibehållande och en utveckling av enbransch med världsrykte och med mångåriga traditioner och hantverkskunnande. Trots vad sade tidigare påstår jag att centernsförslag om 4 milj. kr. till huvudsakligen exportsatsningar och 1 miljon tilllån för investeringar i den yttre miljön är befogat - även om det skulleåterstå någon enstaka krona på tidigare anslag. Denmanuella glasindustrin är ju en viktig del av hantverksnäringarna, och vibehöver hantverksnäringarna som en viktig del av svensk industri. Men vi behöverockså ett organ som tar fill vara hantverksnäringarnas intressen. Vi kankonstatera att utvecklingsfonderna regionalt har vuxit in i uppgiften att tatiH vara hantverksnäringens och de små industriernas intressen, men det finnsockså ett behov av ett centralt organ. Det behöver finnas en central instansmed uppgift att utveckla hantverksnäringens intressen. , tidigare ledamot av denna kammare, har framlagt förslag ominrättande av en särskild hantverksnämnd. Det förslaget har fått mycket stortstöd av de flesta instanser, dock med undantag för regeringen ochriksdagsmajoriteten. Jag beklagar att socialdemokraterna inte erkänner värdetav en sådan central instans för hantverksnäringen. Hantverksnäringen spelarlångt större roll än vad många tycks inse. Därför bör ge regeringen iuppdrag att inför nästa budgetproposition framlägga förslag i frågan. Sedanvill jag säga några ord om utvecklingsfonderna, som på regional nivå har blivitdet främsta organet för företagsamheten. Betydelsen av råd, information ochservice till företag utanför nuvarande målgrupper har också ökat. I dagföreligger svårigheter att dra gränser mellan olika typer av företag. Attutvecklingsfonderna i första hand skall vända sig till tillverkningsföretagenär bekant, och dessa är också deras huvudsakliga målgrupp. Men jag tycker mankan påstå att serviceföretagen i allt större utsträckning har kommit att behövautvecklingsfondernas service och tjänster. Mot den bakgrimden finns detanledning att inför det kommande avtalet, som skall slutas mellan huvudmännenför utveckHngsfonderna, pröva möjligheterna att låta serviceföretagen bli nymålgrupp. Närdet sedan gäller utvecklingsfondernas styrelse och organisation börjarorosmolnen torna upp sig. Signalerna om att man skall se över utvecklingsfondernasorganisation och därmed styrelserna med anledning av att avtalet mellanhuvudmännen löper ut inger farhågor. Utvecklingsfondernahar nu börjat finna sin form, efter att ha varit i funkfion . Detfinns all anledning att säga att utvecklingsfonderna nu behöver arbetsro ochinte skall utsättas för olika organisationsförändringar. Det gäller t. ex.styrelsens sammansättning. Vi kan från sida aldrig acceptera att mangör sådana förändringar av styrelsens sammansättning att nuvarande principerför valet av styrelser förändras. Bakom den uppfattningen står inte enbartcenterpartiet och reservanterna i reservation 47, utan samtliga landsting ochLandstingsförbundet delar denna uppfattning. Detta har ocksåLandstingsförbundet i kontakter med industriministern klart och tydligt getttill känna. Jag beklagar att man från socialdemokraternas sida nu tycks varaberedd att ifrågasätta organisationen för utvecklingsfonderna. När det gäller den kompetenssom behöver finnas i fondernas styrelser kan landstingen och ytterst de politiska partierna tillse attden finns hos dem.som blir valda till fonderna. Vi a-wisar också dekorporativistiska tankegångar som av och till kommer fram hossocialdemokraterna. När det sedan gäller anslaget till industridesign är detett av många anslag som visar regeringens intresse för centrala och selektivastöd samt för en centralisering till och tilltro tiH industriverket. Vi ställerinte upp på detta synsätt. Låt i stället utvecklingsfonderna handha stödet tillindustridesign i enskilda företag. Medlen för detta skulle kunna anvisas överanslaget till småföretagsutveckHng och inte sotn ett särskilt anslag tillindustriverket. De regionala insatserna och organen binds på det sätt somregeringen har föreslagit upp och detaljstyrs av industriverket om det får handom anslagen. Byråkrati och omvägar främjas i stället för snabba och närakontakter mellan fonderna och företagen. , herr talman, vill jag beröra Investeringsbankenoch den förändrade roll som banken skall få. Utan tvivel harInvesteringsbanken - sedan den . bildades - haft en viktig roll att spelanär det gällt att dels medverka tHl nödvändiga omstruktureringar avnäringslivet, dels vara en viktig samverkanspart för utvecklingsfonderna. har vi gått in i en ny fas. har utbudetav olika andra finansieringstjänster blivit stort, och Investeringsbankens rollhar därvid kommit i skymundan, med viss rätt. Den nya kostym som regeringen nu vill sätta påInvesteringsbanken stämmer dåligt överens med ursprungstanken bakom banken, ochden förändrar helt bankens roll och arbetsuppgifter. Vi ställer frånreservanternas sida inte upp på denna förändring. I stället börInvesteringsbankens verksamhet i sin helhet tas upp till en ingående prövning.I avvaktan på en sådan prövning bör bankens karaktär inte ändras. Vi tar också, herr talman, avstånd från förslaget om encentral småföretagsfond, som en del av löntagarfondssystemet. Detta vill jagbeteckna som politisk kosmetika, i avsikt att framställa löntagarfonderna i enbättre dager. Vi har sagt nej till löntagarfonderna - vi säger nej även tillsmåföretagsfonden. I avvaktan på en avveckling av löntagarfonderna bör demedel som är avsedda för småföretagsfonden förvaltas inom allmännapensionsfondens ram. Därför yrkar jag bifall till vår reservafion på dennapunkt. Jag yrkar också bifall till alla dereservationer som har undertecknat och fogat till detta betänkande. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 34BERTIL MÅBRINK (vpk): Jag har i motion 2478 föreslagit att regeringoch riksdag skall ta initiafiv fill att förlägga ett träkemiskt centrum tillSöderhamns kommun. Vidare finns det i nämnda motion ett yrkande om att de tvåstatliga företagen i och , som båda tillverkar jämvägsmateriel,skulle utvecklas fill centra för avanceradtransportteknik. Bakgrundentill mina förslag är att man i och för sig inte bara skall redovisa hur storarbetslöshet som finns i utan också kunna komma med konstruktivaförslag. Förraveckan behandlades två andra yrkanden i samma motion - att man skulle flyttaupp samtliga länets kommuner i en högre stödområdesklass, samt att ,och i första hand skulle komma i fråga vid utlokaliséring avstatlig verksamhet. Situationenpå arbetsmarknaden i är alltså mycket dålig, och arbetslöshetenär bland de största i landet. Jag behöver inte redovisa siffror - dessa kännerbåde riksdag och regering till. Men det görs inte mycket åt situationen frånregeringens sida. Den statliga verksamhet som finns i länet håller man på attbanta ner. Detta gäller inte minst i . Ministernför statsföretagen talar om lönsamhet. Men han glömmer tydligen bortatt staten får betala kostnaden för dem som placeras i redan långaarbetslöshetskö. Några siffror när det gäller i Söderhamn:Åren 1975-1983 minskade man antalet anställda med 225 personer. liggerytterligare ett varsel som gäller 85 personer. Detta är ingen bra utvecklingnär det gäller de statliga företagen. Detfinns som sagt också siffror i protokoll över hur hårt Söderhamnskommun drabbats när det gäller arbetslöshet och industrinedläggningar. Detfinns även siffror i protokoll på hur ytterligare kommeratt drabbas av industrinedläggningar och arbetslöshet. är det Korsnäs-Marmasom ansöker om att få bygga ut sin massaindustri i . Ansökan ligger hosregeringen. Man skall alltså överföra virkesråvara från befintHg industri iSöderhamn till en utbyggnad av industrin i . Det är byggnadslagens 136 a §som skall gälla. Ger regeringen detta tillstånd innebär det att exempelvismassaindustrin i , också i , kommer att läggasned. Detta betyder ytterligare flera hundra arbetslösa människor. Storfinansenhar tappat på industrier och arbeten.Några ersättningsjobb för de förlorade har inte kapitalisterna intresserat sigför. De talar precis som ministern för statsföretagen om lönsamhet. Visst harlönsamheten varit god för aktieägarna i , Korsnäs-Marma m. fl.Men inte har man investerat i utan i så fall i andra länder. Nuhar Korsnäs-Marma och skogen och vattenkraften kvar, och visstär detta lönsamt, men inte för några av de många arbetslösa i . Jaghar tidigare i flera debatter hävdat att det är helt möjligt attutveckla i stället för att avveckla den industriella verksamheten i Söderhamn.Där finns råvaran skogen, där finns en skicklig yrkeskunskap, och där finnsockså ett litet embryo till träkemisk industri. Varför inte ta till vara alltdetta? Varför inte satsa på forskning och utveckling av träkemin i Söderhamnskommun? Det finns oändligt många produkter som skulle kunna utvinnas 4Riksdagens protokoll 1983/84:161-162 frånskogen och inte minst ur restprodukterna från den befintliga massaindustrin iSandarne, och .Vallvik. Här bör samhället ta initiativet.Storfinansen har visat att den inte är intresserad av att utveckla industrin iSöderhamns kommun. Utskottetsäger beträffande frågan om träkemiskt centrum att goda förutsättningar för enökad vidareförädling och för en ökad satsning på forskning och utveckling inomskilda sektorer av skogsindustrin borde ha skapats, bl. a. genom devalveringenoch andra åtgärder av generell natur. Javisst,det borde naturligtvis vara så, men det är det inte. Majoriteten i utskottetöverlämnar frågan om att satsa på forskning och utveckling när det gällerträkemin åt storfinansen, samma storfinans som har föröttSöderhamns kommun på industrier och ställt tusentals människor i arbetslöshet.Hur kan utskottet skriva så? Jag tycker att utskottet borde ha kunnat vara sågeneröst att det slagit fast dels att detta är ett viktigt område, dels att detbör vara samhället som tar initiativet för att utveckla denna produktion. F. n.importerar vi nämligen kemiska produkter i stor utsträckning, somdet är fullt möjligt att tillverka dessa produkter ur den råvara som vi har ivårt eget land. Det skulle vara en mycket god samhällsekonomi. Jag yrkar bifall tillreservation 57. Tillsist, herr talman, vill jag säga några ord om de två järnvägsverkstäderna iBollnäs och . I reservation 58 av och i motionen framhållesatt järnvägen är det mest utvecklingsbara alternativet på landtransportområdet.Därför är det viktigt att goda utgångsläge inom järnvägsteknikenutnyttjas på aktivaste möjliga sätt. Det är då naturligtvis viktigt attforsknings- och utvecklingsarbetet direkt kan knytas till produktionen. Vimofionärer menar att en sådan inriktning talar för att till transportmaterialindustriernai och knyts kvalificerad forskningsverksamhet påjärnvägsteknikens område. Debåda nämnda industrierna har lång prakfisk erfarenhet i fråga om utformning avtransportmaterial liksom av de problem som vidlåder denna material i driften.Både i och i finns risk för nedbantning av verksamheten inom detvå nämnda industrierna. Visserligen har detta hot just nu avvärjts, men därmedinte sagt att man räddat sysselsättningen. Risk finns fortfarande för att manbantar ner verksamheten, som det också här finns oerhört storamöjligheter att utveckla och skapa nya ' produkter, modernisera helajärnvägsnätet osv. Vad vore mer naturligt än att nu satsa på forskning och utvecklingvid dessa två nämnda industrier? Jag yrkar bifall tillreservation 58. 35 () replik: Jag tycker att borde ha kostat på sig att läsa litet längrei det stycke i utskottsbetänkandet som han hänvisade fill. Där framgår detnämligen tydligt att utskottet anser att detta är ett viktigt område. Vihänvisar till att träteknik faktiskt är ett prioriterat område när det gällerSTy:s stöd till tekniskt forsknings- och utvecklingsarbete. inte i utskottsbetänkandenpeka ut särskilda orter för utvecklingscentrum eller andra anläggningscentra.Jag yrkar ytterligare en gång avslag på reservationen. Anf.36 (vpk) replik: Beträffande det sista i föregående anförande vill jag säga att det iviss mån är en undanflykt att uttala sig som man gör, för visst har välutskottet pekat ut särskilda områden. Det är på det sättet, !Det förda resonemanget stämmer således inte riktigt. När det passar utskottettar man till argumentet att man inte vill peka ut speciella områden. Men visstskall man göra det, inte minst i fråga om de områden där problemen bevisligenär stora och svåra när det gäller den industriella verksamheten, och därmedockså arbetslösheten. Detär riktigt, som här säger, att träkemin är ett prioriteratområde och att STU fått vissa uppdrag. Men faktum är, , attdet jag citerat ur utskottsbetänkandet är riktigt. Från utskottsmajoritetenssida säger man ju att det är de privata företagen som skall åta sig att avgöraom man skaH göra en satsning eller inte i detta avseende. Det anser jag varafel, därför att man från det hållet visat att man inte alls är intresserad avatt satsa på någon industriell utveckling i . Detta vetWivi-Anne Radesjö. Därmed kan man inte tala om att överlåta ansvaret på nämndaföretag och hänvisa till devalveringen och vissa andra generösa förmåner somde privata storföretagen fått och hoppas att de kommer att göra någonting påträkemins område. Jag kan bara säga att manverkligen är en aning blåögd. 37 iGävle (c): I näringsutskottets betänkande nr 42 behandlas en rad frågor som är avstort intresse för . Imotionerna 2039 och 2356 har och jag tagit upp några, som vitycker, väldigt viktiga frågor. Förstgäller det frågan om etablering i av ett regionalt utvecklingscentrumför industriell elektronik. Här säger utskottet att en principöverenskommelsenåtts om finansieringen för en treårsperiod. Därmed är vårt krav vältillgodosett. Vi motionärer är således nöjda. Vadsom dock återstår är att försäkra projektets fortlevnad efter nämndatreårsperiod samt att, om möjligt, vidareutveckla idén i fråga. Enligtpressuppgifter kommer projektet att ge ca 15 arbetstillfällen. Det är dock,herr talman, ganska långt ifrån det hundratal arbetstillfällen som högtuppsatta företrädare för socialdemokratin i ställt i utsikt. Detär viktigt att vi får reda på när resten av de här arbetstillfällena kommervårt län till godo. Vidarehar vi från centerhåll begärt att man utreder möjligheterna att lokalisera ettutvecklingscentrum för kemiverksamhet till . är ju, somBertil Måbrink tidigare framhållit, en lämplig ort för Där finns nämligen flera kemiska industrier, och det talar fillSöderhamns fördel. Utskottethänvisar till att devalveringen gett exportindustrin sådana fördelar att mananser att det får räcka. Det tycker jag är en väldigt märklig motivering. Ävenom devalveringen inneburit vissa fördelar för exportindustrin, har ju denhitfiHs förda socialdemokrafiska politiken för inte inneburitsärskilt mycket posifivt i övrigt. Efter är , somframhölls , landets mest tyngda län när det gäller arbetslösheten.När vi från hör ett sådant anförande som det industriministernnyss höll här, måste vi konstatera att detta storvulna tal inte satt någrasärskilda spår i . F.ö. var det ganska intressant att notera att många av de uppräkningar somindustriministern gjorde och det som han nu tillskrev sig förtjänsten av varsådana förslag som han var motståndare till. En hel delav det han läste upp är resultatet av centerpoHtik och icke-socialistiskpolitik som genomdrevs mot socialdemokraternas vilja. Här försökte han nuinhösta detta som en poäng, och det kan kanske vara förklarligt med tanke påden handlingssvaghet som den nuvarande industriministern lider av. Jagtycker nog att socialdemokraterna borde ha rodnat vid en punkt iindustriministerns tal. Han nämnde JAS som exempel på de offensiva satsningarsom han står bakom. Om jag minns rätt var socialdemokraterna motståndare tillJAS när vi behandlade den frågan. Och i valrörelsen gick man ut med valmaterialdär man direkt sade nej till JAS. Det tycker jag nog att utskottets talesman bordekunna upplysa industriministern om. Åtminstone i de skolor i som jagbesökte, delade socialdemokraterna ut material där man sade nej till JAS.Därför är det anmärkningsvärt att industriministern nu försöker inhösta dettasom en poäng. Jagvill slutligen kommentera reservationen om att knyta ett forsknings-ochutvecklingsarbete till transportmaterielindustrierna i och , dvs.till AGV i och SJ i . Såvitt jag förstår är det förslaget ipraktiken inriktat på att forsknings- och utvecklingsverksamhet skallomlo-kaliseras till och-Gävle. Jag tycker att en sådan lokalisering ären intressant idé, och jag tycker att den borde utredas vidare. Jag avser för min del,herr talman, att stödja reservationerna 57 och 58. 38 WIVI-ANNECEDERQVIST (s) replik: Det är naturligtvis glädjande att kunna notera att både vpk och centernnär det gäller nu börjar engagera sig för ett utvecklingscentrumför industriell elektronik i . Men intresset är något sent påkommet,eftersom ett utvecklingscentrum i börjar ta form och är välförankrat i verkligheten. STUfick i uppdrag av regeringen att göra ett program. Detta program blevfärdigt , och det har varit föremål för ingående diskussioner medregionens industrier för att säkerställa stöd och samverkan. Genomgående har enmycket positiv inställning kommit till uttryck. Konkreta samarbetsprojekt harlagts fram, och resultaten från företagsbesöken pekar på att dettautvecklingscentrum skulle spela en konstruktiv roll för teknikspridningen. Manhar konfinuerligt haft samråd med olika regionala myndigheter, t. ex. länsstyrelseni , utvecklingsfonden i , landsfinget och högskolan. Manhar också haft samråd med och har vidare diskuterat med länsstyrelserna i , och Uppsalalän. Iöstra , ett område starkt präglat av basindustrier, finns en unikblandning av stål-, cellulosa- och verkstadsföretag. Utveckling av ny teknik ärav central betydelse för dessa företag. Men för att motivera denna strukturmåste man bredda med småföretagssatsningar, och i dessa strävanden utgör nyteknik ett väsentligt inslag.