prot · G70977 · 1983-12-31 00:00:00 — har vi i detta betänkande nöjt oss med ett särskilt yttrande,eftersom det i den kommande budgetbehandlingen ges tillfälle att återkomma. Vihar också i vår motion pekat på nödvändigheten av en allmän låg räntenivå.Mycket av de stora problem som många jordbrukare dras med beror pä högaräntekostnader. En lägre räntenivå skulle vara till en mycket stor hjälp förjordbrukssektorn. Huvudförslaget i den här propositionen färväl anses vara förslaget om en obunden ordning vid prisöverläggningen omprisregleringen för jordbruksprodukter. Den föreslagna ordningen avses attgälla fram till statsmakternasställningstagande om den framtida livsmedelspolifiken. Vihar i vår motion sagt att man kan diskutera det nödvändiga i att föreslå enfillfällig förhandlingsordning som kommer att tillämpas under det här året.Skälet till att vi anmäler denna tveksamhet är att livsmedelskommittén underdet här året skall lägga fram sitt slutbetänkande och att man då bör tanödvändig hänsyn till att jordbruks- och livsmedelspolitiken är föremål förutredning. Därför måste väl en viss försikfighet iakttas, eftersomproposifionen är mycket allmänt formulerad och man således kan göra vidatolkningar av vad som sägs. Det är en rad problem och frågeställningar påområdet som är föremål för analys och ställningstagande i livsmedelskommittén.Därför bör rimligen det föreslagna förhandlingsresultatet inte få föregripakommande ställningstagande. Nuhar utskottsmajoriteten klart deklarerat att kommande ställningstagande inteföregrips genom dagens riksdagsbeslut. Vi anser oss därför ha fått ett beskedsom innebär att vi kan ansluta oss till proposifionen i denna del. Vadvi däremot inte kunde ansluta oss till var förslaget att prisregleringen skulleutformas så, att beredskapsmålet, ett starkt och väldifferentierat jordbruk iNorrland, skulle fillgodoses vid prisöverläggningarna. Det har rått politiskenighet om stödet till det norrländska jordbruket, om dess betydelse förberedskapsmålet och även om dess regionalpolitiska betydelse. Detta har bl. a.avspeglats i ett enhälligt antaget förslag från den s. k. Norrlandskommittén.I förra årets budgetproposition företogs ingen uppräkning av Norrlandsstödet,utan jordbruksministern anmälde att han skulle ta ställning fill kommitténsförslag efter genomförd remissbehandling. blev resultatet attNorrlandskommitténs betänkande överlämnades till livsmedelskommittén. Vitycker att det är en mycket märklig, för att inte säga anmärkningsvärd, åtgärdatt utan att livsmedelskommittén har yttrat sig föreslå en annan fingensordning i fråga om Norrlandsstödet och därmed inte heller räkna uppstödet. Så hanterar man väl ändå inte en fråga som dels har en mycket storbetydelse för och för hela landet, dels är föremål för utredning! Nuhar också ett enigt utskott ställt sig bakom ett uppräknande av stödet överbudget. Ordningen kan sägas vara återställd. Denslutsats som utskottet har dragit är naturligtvis bra och beror väl på attutskottet har varit väl medvetet om de problem som Norrlandsjordbruket befinnersig i. har en del jordbrukare i , och även i övriga , storaproblem, och man löser självfallet inte dessa med dagens beslut. Men deneftersläpning som har skett på grund av att stödet inte har uppräknats kommerförhoppningsvis nu att åtgärdas. fillsattes tillgodosågs även de krav pä enutredning som framförts av vårt parti. Det finns mänga problem och förhållandenpå området som måste analyseras för att man skall finna en vettiglivsmedelspolitik till gagn för både producenter och konsumenter. Nuvarandeprisreglering, där avgifter och bidrag går om varandra och åt alla möjliga håll,är en omständlig procedur, som rimligen borde gå att förenkla och göra meraöverskådlig. Vihar en insats- eller förnödenhetsindustri som nästan helt domineras avmonopolföretag. Vi har ett överskott inom jordbruksproduktionen, ett problemsom inte är enkelt att lösa. Det handlar ju om många arbetstillfällen inom bådejordbruket och förädlingsindustrin. Dehär nämnda och många andra frågor är nu föremål för analys ochställningstagande i livsmedelskom.mittén. Till detta blir det således tillfälleatt återkomma. I tidigare inlägg har det poängterats att jordbruksministern har liditett nederlag då det gäller Norrlandsjordbruket. Jag ämnar inte göra någon storsak om detta, eftersom själva sakfrågan är det viktigaste för mig. Jag ser inteheller förändringen i propositionen som något märkligt. I denna bedömning anserjag mig ha stöd hos självaste statsministern. Jag har här en artikel av OlofPalme, ur vilken jag vill citera några rader: "Underde borgerliga regeringsåren var det tyvärr en regel att riksdagsmajoriteten valde att blint rösta igenom regeringsförslagen i stället för att föra konstruktiva resonemang i utskotten. Denna syn på roll kritiserade vi socialdemokrater med rätta. Såväli den socialdemokratiska riksdagsgruppen som i de övriga grupperna finns det sakkunskap. Ambitiöst arbetande riksdagsledamöter kan om det finns ettöppet klimat i utskottsarbetet ge sina bidrag till att förbättra regeringensförslag. Enligtmin mening är det viktigt att den kunskap som finns i tastillvara." Detta säger alltså . Jag villgärna understryka det . Anf.26 (): När nu kammaren skall ta ställning till jordbruksutskottets betänkande20 angående vissa livsmedelspolitiska frågor som är föranlett av proposition1983/84:76 kanske man ändå kan ha en förhoppning om att, sedan förhandlingarnaom ett nytt jordbruksavtal kan komma i gång, också den fortsatta debatten omhithörande frågor kan få mera nyanserade former än vad som varitfallet. Enmajoritet inom utskottet har ställt sig bakom jordbruksministerns förslag omatt redan nu ta ställning till vissa frågor, som livsmedelskommittén harbehandlat med förtur för att man skall kunna ge riktlinjer och direktiv till dekommande förhandlingarna. Vi får, sedan livsmedelskommittén lagt fram sittslutgilfiga förslag enhgt direktiven, möjlighet att i ett mera samlat grepp taställning till utformningen av den kommande livsmedels- och jordbrukspolifikensom helhet. Somframgår av utskottsbetänkandet är det på fyra punkter som vi nu har att taställning. De borgerliga i utskottet har fogat tre reservationer fillbetänkandet. Närdet gäller punkt 2 b i hemställan beträffande uppräkningen av stödet tilljordbruket i norra , där utskottet delvis har en annan uppfattning änregeringen, kommer att redogöra för den socialdemokratiskautskottsgruppens uppfattning. Därför vill jag koncentrera mig till utskottsmajoritetens uppfattning om de förslag som nuföreligger och till de borgerliga reservationerna. När det gäller målet för jordbrukspolitiken måste detanses vara självklart, eftersom jordbruket till största delen är prisreglerat,att man skall ange riktlinjer inför de kommande förhandlingarna, så att man harett givet utgångsläge redan vid inledningen av förhandlingarna. Beträffande detförslag som föreligger går vi ifrån jordbrukspolitiska beslut i vadgäller målet för jordbrukspolitiken. Där anges att ett huvudsyfte medjordbrukspolitiken är att tillförsäkra dem som är sysselsatta inom jordbruket,och det gäller alla delar av landet, en ekonomisk och social standard som ärlikvärdig med den som jämförbara grupper uppnår, det s. k. inkomstmålet. Vianser att ett inkomstmål aldrig kan bli ett huvudmål för någon näring ellerverksamhet i vårt samhälle. Det måste vara behovet av en viss näring ellerverksamhet som skall vara avgörande för i vilken omfattning näringen ellerverksamheten skall bedrivas. Det måste också vara självklart att de som är sysselsattai näringen skall ha en med andra grupper likvärdig ekonomisk och socialstandardutveckling, liksom också goda arbetsförhållanden. Detta mål kanlikställas med andra mål, men det kan aldrig bli ett huvudmål. Huvudmålet för jordbrukspolitikenmåste vara att i olika situationer tillförsäkra konsumenterna livsmedel. En annan fråga som vållat mycken debatt är frågan om denautomatiska uppräkningen inom prisregleringens ram. Utredningen har presenterattre alternafiv, som alla skulle kunna fillämpas vid jordbruksöverenskommelseravseende priser på jordbruksprodukter. Det första alternativet innebär ettbibehållande av det nuvarande systemet med automatiska indexuppräkningar,varvid jordbrukarna skall ha kompensafion för prisökningar vid inköp av demedel som används i produktionen. Det innebär vidare en kompensafion förkapitalkostnadsökningar. För att göra automatiken fullständig skalljordbrukarna också fä inkomstföljsamhet i förhållande till andra grupper. presenterar också ett alternafiv,innebärande delvis automatiska kostnadsuppräkningar. Kostriadsuppräkningarnaskulle gälla inkomster och inköp av produktionsmedel. tredje alternativ innebär attförhandlingar bör kunna ske utan några som helst bindningar tillindexuppräkning. Förhandlingarna skall enbart grundas på det underlag förprisberäkningar som föreligger. Man behöver inte vara jordbruksexpert för att kunnakonstatera att det nuvarande förhandlingssystemet inte fungerar. Mångajordbrukare har drabbats av stora ekonomiska svårigheter. Detär framför allt dessa jordbrukare som vi har anledning att hjälpa för att äveni framtiden ha en yrkeskunnig jordbmkarkår. Det är de unga och nyetableradejordbrukarna som drabbats hårdast. Trots ett heltäckande kompensafions-systemför prisökningar har samhället varit tvingat att tillgripa andra stödåtgärdersåsom uppskjutna räntor, räntestöd och kreditsanering m. m. Det är möjligt att ett automatiskt system skulle kunnafungera , om man samfidigt har en stabilprisutveckling och en ärlig ökning av den ekonomiska standarden. Men detta är intemöjligt med den ekonomiska politik som reservanterna i utskottet stod bakomunder . Med en sådan ekonomisk politik får vi de problem som vi nu medall kraft försöker lösa. Vi ställer oss bakom propositionens förslag om att införnästa avtalsperiod för jordbruket pröva ett system med helt fria förhandlingar.Då kan vi ta särskilda hänsyn fill de mest utsatta jordbrukarna. Om vi skulleanvända det nuvarande systemet till att lösa alla de svårigheter som finns förvissa jordbrukargrupper, skulle vi fä sä stora kostnadsökningar på livsmedelatt konsumtionen skulle minska avsevärt. Inte heller detta kan vara till gagnför någon - allra minst för de i jordbruket sysselsatta. Att vi har ett överskott på alla jordbruksprodukter inomprisregleringsområdet är välkänt. När vi därför fattadebeslut om förbud mot investeringar som innebar en ökning avanimalieproduktionen, gjorde vi detta som en temporär lösning under det attlivsmedelskommittén arbetade för att hitta lösningar pä problemen med detalltmer ökande livsmedelsöverskottet. Det skulle vara olyckhgt om lantbrukarnagenom kostsamma investeringar skulle bindas för en viss produktion under enlång fid framöver. Det finns en tendens att enskilda jordbrukare försöker klarasin svåra situation med ökade djuruppsättningar och ökad produkfion avanimalieprodukter. Men detta löser inte helhetsproblemen - tvärtom förvärrasproblemen med överskottet. Utskottsmajoriteten anser därför att investeringsförbudetbör förlängas i avvaktan pä livsmedelskommitténs slutliga ställningstagandetill livsmedelsöverskottet. Beträffande särskilda yttrande när detgäller livsmedelssubventionerna vill jag påpeka att han själv i sitt yttrandeframhållit att denna fråga inte bör tas upp i detta sammanhang. Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall filljordbruksutskottets hemställan. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 27 i () replik: Med hänvisning till att det förekommer tresocialdemokratiska talare i rad skall jag begränsa mig till att replikeraHåkan på en enda punkt. Han sade inledningsvis att alla de frågor somär föremål för behandling i denna proposition skall återkomma och behandlas avhvsmedelskommittén, där "ett mera samlat grepp skall åstadkommas".Det är en mycket förnäm formulering, , och jag vet varifrån denär hämtad, nämligen från reservationen av de tre borgerliga partierna, där vianvände just samma formulering för att försöka klargöra för en majoritet ihvsmedelskommittén och möjligen för jordbruksministern att det inte behövsnågon proposition just . Det var för den skull som jag i mitt anförande fören stund sedan tog mig friheten att kalla propositionen för en Proposifionen har drivit ut bönderna och ställt till trassel helt ionödan. Det hade, som jag uttryckte det, inte varit till nackdel för vare sigkonsumenter eller producenter, om vi som livsmedelskommitténarbetar hade förlängt nu gällande jordbruksavtal. HåkanStrömbergs formulering var förnäm. Men om den hade tillägnatssocialdemokraterna , hade vi inte behövt diskutera här . Det hade väl varit en underbar lösning, ? Anf.28 () replik: Bara pä en enda punkt vill jag av samma skäl som anfördeställa en fråga till . Manhör gång på gäng socialdemokratiska talare i jordbrukspolitiska debatter sägaatt det är den ekonomiska politiken under den borgerliga regeringsfiden som harvållat svårigheter för jordbruket. Men är det annorlunda, för nu förs en nyekonomisk politik. Jag förstår att det är en centraldirigerad slogan. Den låteralltid likadant och återkommer gång på gång. Jagär normalt väldigt tåhg, men jag är nu trött på denna slogan. Jag måste fråga:Vad är det för märkvärdigt som har hänt i den ekonomiska politiken? Jag villgöra en enkel konklusion och säga att vad som har hänt är attbudgetunderskottet har ökat med som man harövervältrat en hel miljard mer i kostnader på jordbruksnäringen. Är det dennaekonomiska politik som man har såsom universalmedel för att hjälpa jordbruket? Jagförstår inte riktigt detta resonemang. Det är för vårdslöst för att få ståoemotsagt i så många fall. Anf.29 () replik; Vi står inför nya förhandlingar. Skulle man nu gå efter sammariktlinjer som tidigare, vet vi att problemen kommer att förvärras. Därför ärdet angeläget att man ger en annan inriktning ät de förhandlingar som skalllösa de problem som vi står inför. Vi kan inte bara vänta. är trött på vad som gjordes under desex borgerliga åren. Ja, det är många i detta samhälle som är det. Det finnsett uttryck som lyder: Den som inte kan se bakåt och inte heller framåt, denfår se upp. De problem som vi nu måste lösa uppstod under senare delen av1970-talet och av 1980rtalet. Vi kan inte blunda för den verklighetsom ligger bakom oss, . Jag tror att vi kan lösa de problem somuppkommer , men det tar tid. Det gäller även att försöka få ettsamlat grepp över de frågor och problem som föreligger. 30 iLjung (m) replik: säger att problemen skulle förvärras under det löpandeåret om vi inte åstadkommer en kort och krypfisk förhandling ilivsmedelskommittén, skrivande av proposition, behandling i , brevfill statens jordbruksnämnd, förhandling med förhoppningsvis ett förhandlingsresultat,brev tillbaka till regeringen samt proposition till . Och allt dettaskall vara gjort före mitten av april månad. Var det så rasande enkelt, var detså åtråvärt och var vinsterna så förnäma att det var värt detta? Jag påstår, , att detta icke är genomtänktpolitik, och det är det vi har vänt oss emot. Tidsutdräkten var , ochunder skulle det förnäma, samlade grepp som självnyss åstundade ha kunnat åstadkommas. blir det inte vare sig det ena ellerdet andra. Det kallar vi en hafsig politik. Den är onödig, den är provocerandeoch den är dålig för jordbruket. 31EINAR () replik: får inte göra det så enkeltför sig. Han uppfattade mycket väl att jag talade om att jag är trött på atthöra de där förenklingarna i svepande formuleringar om att det var en dåligekonomisk politik tidigare - underförstått att den nu skulle vara bra. Det somHåkan menar är de bra lösningarna kan uttryckas i siffror, i ettkraftigt ökat budgetunderskott och en kraftig övervältring av kostnader pånäringen. Är det en medicin för att hjälpa näringen? Det är detta märkligahyckleri som jag reagerar mot. 32 () replik; Ja, i , även om tidenibland är knapp får vi inte bara låta den gä ifrån oss. Det kan självfalletvara en utmaning att även försöka klara av de problem som vi haratt lösa . anser, i sin konservafiva anda, attallt kan vara som det har varit fidigare, och så låter man problemen vara. Jag kommer tillbaka till vad som händeunder . Det är väl knappast någon som kan påstå att den periodenvar framgångsrik, när man ser de problem som vi nu har att lösa. Jag skall integöra en uppräkning av alla de problem som vi har ställts inför, förutomstigande budgetunderskott, ökade priser, minskad livsmedelskonsumtion och ökatantal konkurser inom jordbruket. 33 (): Jag kommer i mitt anförande att i huvudsakhålla mig till den del i betänkandet som omfattar Norrlandsstödet. Låt migförst få teckna en liten bakgrund. Stödet till jordbruket i norra infördes av dendåvarande socialdemokratiska regeringen . Men stödet till jordbruket i denorra delarna av vårt land härrör egentligen . Justeringar hargjorts vid många olika fillfällen efter införandet. Syftet med Norrlandsstödet är att utjämna skillnaden iproduktionskostnader mellan norra och södra delarna av vårt land.Betingelserna att driva jordbruk i norra är betydligt ogynnsammare än ide södra delarna av Det handlar bl. a. om sämre klimatologiskabetingelser och högre investeringskostnader. Den nuvarande formen av Norrlandsstödet har varit tillstor nytta, men också en nödvändighet för det norrländska jordbruket - dettaråder det inget som helst tvivel om, och här är vi väl alla överens. Jordbruket i norra andades optimism ochframtidstro ; det byggdes, det satsades ganska friskt,nya företag kom till -detta fill gagn för landsbygden och sysselsättningen, ochdet tycktes gå ganska hyggligt. Men vi vet att saker sedan började hända. fickvi en borgerlig regering, och den ekonomiska politiken fick en annan kurs.Under 1979 och 1980, inom loppet av 18 månader, höjdes räntan , och vifick då även en i övrigt ogynnsam kostnadsutveckling. Detta kom att skapaytterst besvärliga problem. En nyetablerad jordbrukare fick kännas vid enhöjning av räntebetalningarna om ca /är. Detförekom t. o. m. atthöjningen uppgick till /år. Det ledde till att många nyetablerade,unga, entusiasfiska människor fick se sin tillvaro formligen slås i spillror.Det är inte svårt att förstå att problemen skulle komma att hopa sig undersådana förhållanden. För att lappa över de värsta problemen har man satt in lånmed uppskjuten ränta och räntestöd, ett sätt att kortsiktigt lösa de värstaproblemen men samfidigt att skjuta problemen på framfiden. skallmånga börja att amortera och betala ränta på lånen, och de är dä i principtillbaka i samma situation. I mitt arbete i lantbruksnämnden hemma i blirjag ständigt påmind om de stora problem som många har. De allt sämre ekonomiskaförhållandena leder ofta fill sociala problem inom familjerna. De som tvingasgå i konkurs hamnar dessutom i den situationen att ekonomin är raserad i stortsett för resten av livet. Problemen är många, men det vore kanske inte riktigt attsäga att alla jordbruksföretagare har problem. Det vore inte heller riktigt attsäga att alla problemen är samlade till , men där är de störst och mestpåfallande. Det finns väl knappast någon näring som ur lönsamhetssynpunkt harså stor spännvidd som jordbruksnäringen. Jag vill dessutom peka på attlivsmedelskommittén arbetar med frågan hur livsmedelssituationen skall iframtiden. Som bekant kommer den att lägga fram ett slutbetänkande iår. Mot denna bakgrund skulle jag som jordbrukare och somledamot av verkligen välkommna en debatt där sakfrågorna fick stå icentrum. Jag är övertygad om att lösningarna skulle gå att hitta om en sådandebatt fördes. har debatten varit minstsagt intensiv, som det gärna blir när människor känner oro. Men det har ocksågjorts en del felaktiga påståenden, t. ex. att Norrlandsstödet helt skulle överlämnastill prisförhandlingar. Detta är naturligtvis ett oriktigt påstående. Det voreorimligt, och det är inte heller avsikten att så skall ske. Den uppräkning som vi nu står inför att besluta omkommer inte att lösa problemen för dem som har det besvärligast. På den punktenfår vi säkerligen anledning att återkomma. Uppräkningen kommer dock att hållatillbaka en skara av nu växande problem. Ipropositionen lyfts de problemfyllda företagen fram, men när det gällerNorrlandsstödet har utskottet haft en avvikande uppfattning och enats om attuppräkningen skall ske med budgetmedel. Den frågan får väl återkomma vidbehandlingen av budgetpropositionen. Avslutningsvisvill jag yrka bifall till jordbruksutskottets hemställan i betänkandet nr 20. 34 iLjung (m) replik; Alldeles oberoende av den utgång frågan om Norrlandsstödet fick vidutskottsbehandlingen hade väckt en motion där han faktiskt inteinvände mot den avgörande svagheten i regeringens proposition, nämligen fråganom en systemförändring. I stället pekade han på att man skulle preciserabeloppet. Dettager mig anledning att ställa en fråga till . Tycker att det är rikfigt att jordbruket skall stå för regionalpolitiskainsatser, eller är det en sådan samhällets angelägenhet att dessa pengar medfördel skall tas via statsbudgeten? Anf.35 () replik: har tillsammans med haft ett avgörandeinflytande på den fråga som vi hade uppe i jordbruksutskottet, nämligen omstödet till Norrlandsjordbruket skall regleras inom prisförhandhngarna eller omdet skall bli fråga om budgetmedel - och det är bra. ÅkeSelberg uppehöll sig, i likhet med , vid den annorlundaekonomiska situation som uppstod vid regeringsskiftet . Han lät antyda attregeringsskiftet i sig skulle ha inneburit att räntan steg med 5,och attnyetablerade jordbrukare fick alldeles speciella problem på grund av detta. Vimåste ändå i sanningens namn påminna oss om att vi har haft en besvärliglågkonjunktur med en stor arbetslöshet och att detta krävde speciella åtgärderfrån de olika borgerliga regeringarnas sida. De fick ta hand om mycket storaindustriproblem. Eftersom har varit uppe i talarstolen kan jagju påminna om alla kostnader för varvskriser och avvecklingen av 80.Dessutom beslöt vi om mänga reformer som gav automatiskautgiftsökningar utan att man fick motsvarandeinkomstförstärkningar pä grund av lågkonjunkturens verkningar påarbetsinkomster, löner och därmed skatter. 36 () replik: Med anledning av påståendeskall jag direkt säga att jag inte kan - och inte heller kommer att - skyllahela denna problemafik på regeringsskiftet. Men en sak är ju säker, nämligenatt de borgerliga företrädarna efter regeringsskiftet stod i talarstolarna ochsade att jordbrukarna kunde se framtiden an med tillförsikt. Naturligtvislyssnade jordbrukarna - det är helt förståeligt. Jordbrukarna trodde också pådetta. De satsade pengar och det tillkom nya företag. Detta kan man fä en bildav om man tittar pä lantbruksnämndernas diagram. När jordbrukarna fick den härräntechocken efter att ha satsat pengar hamnade de i en besvärlig situation. Till i kan jag säga att jag i minmotion också skrev att jag mycket väl kunde tänka mig att man skulle användabudgetmedel, men att man då också måste finansiera det. Vi befinner oss i ensådan situation att vi varken kan eller får fortsätta att ökabudgetunderskottet hur som helst. Därför tog jag inte med detta i min motion. 37 i () rephk: Det är utomordentligt intressant att ÅkeSelberg är så oroad över budgetunderskottet. Jag tillåter mig att säga attuppräkningen gällde 30 miljoner eller 35 miljoner. Jag förbehåller mig rättenatt tycka att detta innebär en viktig principförändring och dessutom är detbeloppsmässigt förhållandevis underordnat den ökning av budgetunderskottet somden regering stöder har lagt fram förslag . Jag tycker inteatt det är ett övertygande motiv. Sedan finns det ingen anledning att pressa pä den punkten av det enkla skälet att jag mycket väl förstår attom finansministern gett honom och hans partivänner möjlighet att vara med på endiskussion om budgetfinansieringen från början, så hade det varit skojigt. Dethar varit ännu skojigare om hade gått på sin flnansminister,så att han kunnat göra på det sättet och inte behövt hatta omkring med en nyprincip, som fick ett sådant snöpligt slut.