prot · G709165 · 1983-12-31 00:00:00 — Ekonomiskt stöd till barnfamiljer Först och främst ställer vi ossfrågan: Vem är det som skall bestämma? Är det familjerna eller är detpolitikerna? Skall vi utgå från individens behov eller skall vi utgå frånkollektivets behov? Här går en klar skiljelinje mellan å ena sidan den moderatapolitiken och å andra sidan den socialdemokratiska. Skall vi ta hänsyn tillfamiljernas valfrihet, eller skall vi säga atf det är i departement ochkanslihus, regering och riksdag som man bäst vet hur de enskilda familjernafungerar? Det handlar med andra ord om tilltron till den enskilde individen,fill de enskilda föräldrarna. Man ställer sig frågan: Varför ärsocialdemokraterna så rädda för valfrihet? Det är faktiskt så, herr talman, att i samband medfamiljebildning, när två unga människor fattar tycke för varandra, då skulledet aldrig falla oss in atf vi här i kammaren skulle besluta om något slagsäktenskapsbyrå som skall lägga sig i vem som skall ha den ena och vem som skallha den andra. Vi ser då ifrån alla partiers sida valfriheten, ansvaret, deenskilda människornas känsla och bedömning som något självklart. Men när dessaunga väl har bildat familj och fått de barn som detta samhälle så väl behöver,då ifrågasätter socialismen helt plötsligt föräldrarnas och familjernasmöjligheter aft bestämma utifrån sina egna förutsättningar. Från moderat sida har vi, utifrån tilltron till familjen,uppfattningen aft det är Hka naturligt atf föräldrarna själva skall få bestämmasin framtid sedan familjen väl är bildad som aft de får göra det . Valfrihet är en trygghet i sig. Valfrihet är i sig grundenför social trygghet. De föräldrar och familjer som väljer etf men tvingas tillett annat, de lever oftast i en socialt sett otrygg situation. Jag måste, herr talman, när det gäller den ideologiskadelen återigen peka på det socialdemokrafiska kvinnoförbundets familjepolitiskaprogram. I moderata samlingspartiet tar vi stor hänsyn till vadvårt kvinnoförbund tycker. Vi får förslag som är positiva, och vi diskuterar ipartiet utifrån en positiv uppläggning. Jag föreställer mig aft det är likadanti det socialdemokrafiska partiet, att man också där far stor hänsyn till vadkvinnoförbundet säger. Jag skall be aft få visa en bild på kammarens bildskärmsom jag tycker är mycket karakteristisk när det gäller socialismens syn påfamiljen, barnens fostran och fosfrarrollen. Som introduktion till bilden vill jagläsa vad som står på s. 51 i kvinnoförbundets familjepolitiska program: "Familjen räcker inte till, varför samhälletmåste ta ett helt annat ansvar för barnens utveckling. När det gäller denemotionella vården har både familjen och samhället en stor betydelse och delatansvar. - Etf barn behöver nära relationer till någon eller några vuxna, detbehöver kärlek och tillgivenhet, vare sig det befinner sig hemma eller t ex iförskolan. När det gäller den sociala, intellektuella och materiella vården böransvaret i första hand" - jag betonar detta - "ligga på samhäHef ochge alla barn möjligheter aft utvecklas efter sina förutsättningar." Vidare skriver man; "Samhällets ansvar när det gällerbarnens iocw/a och intellektuella vård bör vara en obligatorisk uppgift även iförskoleåldrarna. Att alla barn får en god social och intellektuell träningfrån tidig ålder är ett Som komplement till vården och omsorgen i hemmet har en obligatoriskförskola en viktig uppgift som stöd till barnen och dess vårdare." På bilden, som föreställer två barn som jag förmodarbefinner sig på etf daghem, ser man att barnen håller på atf kladda och måla.Den ene ungen säger till den andre: "Så här kul får jag aldrig slabbahemma. Får du?" Den andre svarar: "Nää! Där saknar jag utbildadpersonal, försfår du." Vad säger den här bilden? Jo, den säger helt enkelt attSocialdemokratiska kvinnoförbundet har uppfattningen atf föräldrarna i principinte är utbildade att ta hand om sina barn. De har lagt orden i de här bådaungarnas mun för att demonstrera synen på förskola och daghem kontra familjen.Jag tycker också att här finns något av ett motsatsförhållande mellan denfosfrarroll som föräldrarna ikläder sig, och som måste vara den primära, ochden samhälleliga fosfrarrollen som vi känner till och sominnebär "slabba gärna på" för det är friheten i utvecklingen. Det är här vi ser konflikten mellan å ena sidan familjenoch å andra sidan samhället. Vem skall vi i första hand ta hänsyn till - är detfamiljen eller samhället och politikerna? Enligt moderat uppfattning är detsjälvklart föräldrarna som har huvudansvaret för barnens fostran. Vi lever iden föresfällningen atf föräldrarna av naturen är utbildade aft ta hand om sinabarn. Det är inte som tydligen anser, attföräldrarnas möjlighet att ta hand om barnen ger barnen en sämre isifuafion änden de har på daghemmet. Jag visar inte den här bilden för att kritiseradaghemspersonalen, tvärtom. Den är duktig. Den har en ansvarsfull uppgift. Menatf presentera föräldrarollen och de kollektiva daghemmen på detta sätt tyckerjag är en tydlig nedvärdering av föräldrarnas och familjens fosfrarroll. I konsekvens med den moderata familjepolitiken anser viaft hemarbetet måste uppvärderas. Vi måste skapa valfrihet för föräldrarnasjälva att bedöma om båda makarna vill förvärvsarbeta eller om någon villstanna hemma och ta hand om barnen när de är små. I det sammanhanget möter viofta det klassiska argumentet atf den moderata familjepolitiken vill fjättrakvinnan vid spisen och kastrullen. Det är det inte fråga om. Men det är frågaom hänsyn till varje familjemedlems egen önskan och vilja. Vi lever i den fastaövertygelsen att det är makarna själva som bäst kan förutse sin situation, sombäst kan komma överens om hur de vill fördela arbetet utom och inom hemmet ochhur de vill lösa sin barnomsorg. Jag tycker aft det är mycket intressant aftnotera att vi i detta betänkande, när vi diskuterar familjepolitiken- vi har haft flera familjepolitiska diskussioner tidigare - har en gemensamborgerlig reservafion som slår fast en klar inriktning när det gäller viljanatt förbättra barnfamiljernas situation . har tidigareredovisat innehållet i reservationen. Jag skall därför.inte gå in ytterligare iden diskussionen. Om vi ser regeringens handlande i relation till en ökadvalfrihet för barnfamiljerna märker vi en klar splittring inom regeringspartiet.Jag skall Ekonomiskt stöd till barnfamiljer Ekonomiskt stöd till barnfamiljer inte redovisa vad har sagt. Han harvalsat i spalterna över hövan. Jag skall redovisa vad folk ute i de svenskabygderna tycker och tänker- även de socialdemokrater man möter. Jag umgåsmycket gärna även med socialdemokrater hemma i . De delar ofta denmoderata synen på familjepolifiken. Visst skall jag få behålla så mycket avmina pengar aft jag kan försörja min familj - det är den naturligainställningen hos den svenske hederlige jobbaren och tjänstemannen. Man ställersig frågan: Varför skall man ta så mycket skaft från mig aft jag inte harmöjlighet atf försörja min familj? Den här diskussionen förs inomsocialdemokratin. Jag tror på bredden. Man märker också i behandlingen av familjepolitiken iSveriges riksdag att socialdemokratin är osäker. Det innebär tyvärr entidsutdräkt när det gäller viktiga politiska beslut. Låt mig hänvisa tillsocialutskottets betänkande 1982/83:12. Där krävde majoriteten en helhetssyn påfamiljepolitiken: Det har snart gått , men vi har infe fått någonhelhetssyn på familjepolitiken. Man arbetar vidare på ett gammalt lapptäcke,med hänvisning till aft frågorna inte är beredda, med hänvisning till atf viinte vet vad vi skall göra och med hänvisning till att vi inte vet vilkaeffekter en ny inriktning av familjepolitiken får. Den svenska mannen och kvinnan, som lever i den aktuellasituationen, vet att problemet är skaften, men regeringen måste fortsättaatt.utreda självklarheter. Detta visar på en handlingsförlamning, som ärödesdige , lyssna på TV-familjen, som ställde justden frågan! Läs artikel i tidningen , där hon menar att detär löjligt att tro atf en höjning av barnbidraget på , där . gåråf för att finansiera det hela via höjd skaft, skall lösa barnfamiljernassituation. Hon pekar på att det helt klart måste vidtas andra och mera radikalaåtgärder. bygger regeringen vidare på det här systemet med ökadeskatter, ökade bidrag, ökad rundgång - ja, vi har fått en rikfigkarusellregering när det gäller familjepolitiken. Här kommer ökade marginaleffekter in. Ta bara detta nu skall höja bostadsbidraget och finansiera detta på ett sådant sätt såatt den som får ökat bostadsbidrag inte får det fuHt ut, utan att det samfidigtsjunker därför aft det ger en ny marginaleffekt genom finansieringssystemet. Vi har ju hamnat i renaomöjlighetennärdefgälleratt bygga vidare på detta familjepolitiska system. Upptill 175 000 kr.sitter man i princip fasf, beroende på etf politiskt system. Det är därför somvi har lagt fram förslag om grundavdrag i beskattning och även andrakonkreta förslag, för aft förbättra och för att lösa familjernas situation. Jag måste också något berörabarnomsorgen.-Även här måste vi slå vakt om valfriheten, valfriheten förföräldrarna att välja mellan arbete eller vård av barn. Det är lika vikfigt attvårda egna barn som aft vårda andras. Bidraget till den kommunala barnomsorgenmotsvarar . för alla barn mellan ett och . Om vi skullebygga i kapp kön på sammasätt, genom att ensidigt satsa på barnomsorg, som är den dyrasteformen, skulle defta innebära en kostnad som motsvarar . per svensktbarn upp fill . Defta, herr falman, och ärade socialminister, har vi interåd med. Men vi vet att vi har en lång kö bland familjer som vill ha barnomsorgen.Vad är då naturligare än att satsa på billigare alternafiv? Vad är dånaturligare än att låta familjerna själva få bestämma? Men se det går, infealls,, för det strider emot handbok. Därför får man inte driva daghem påaffärsmässiga grunder eller i uppenbart vinstsyfte - eller vad det nu heter. Vem skall tolka affärsmässigheten eller det uppenbaravinstsyftet? Jo, det måste ju något statiigt verk göra, ellernågot annat, och blir det för besvärligt får man gå fill regeringen. , och anser att något av deras barn passarväldigt bra i det och det daghemmet, så säger och i sista handregeringen, aft det gör det inte alls, för det daghemmet drivs i uppenbartvinstsyfte, och det där begriper inte du. Detta visar, herr talman, hur en bunden dogmatisk politikpå barnomsorgsområdet är direkt negativ för familjerna och för barnen själva.Jag skulle också vilja säga att det visar att socialismens grundidé inte passari det moderna svenska demokratiska samhället, utifrån den möjlighet att bedömaoch välja som varje svensk har . Jag förnekar inte socialismens rätt atfverka - tvärtom - men jag konstaterar att effekterna är oerhört negativa för deenskilda människorna. Låt mig sammanfattningsvis bara konstateraaft regeringen vill säkert väldigt gärna, men man tycks infe orka. Man befinnersig i en brytningstid, och det är bara att hoppas aft utbrottet sker åt rätthåll. Från moderat sida har vi lagt fast vikfiga grunder förfamiljepolifiken. Vi säger: Det är familjen som är grunden i samhället. Vimåste utgå från familjens och barnens behov. Det är i första hand föräldrarnasom har ansvaret för barnen och barnens fostran. Vi måste få till stånd enpolitik som innebär respekt för familjen och som skapar valfrihet. Det här göraft vi skall bygga upp ett skattesystem som ger skatt efter försörjningsbörda.Det innebär aft vi måste bygga upp ett skatte- och bidragssystem som motverkarmarginaleffekter i stället för att skapa nya. Vidare innebär det aft vi måsteåstadkomma rättvisa i barnomsorgen genom att bl. a. införa en vårdnadsersättning,som i första hand utgår för alla barn mellan ett och med . Vi vill ha avdragsrätt för styrkta barnomsorgskostnader upp fill enviss nivå, och det måste finnas tilltro fill alternafiven i barnomsorgen genomatf det skapas etf statsbidragssystem som är neutralt ur konkurrenssynpunkt. Allra sist vill jag peka på en av de punkter i propositionendär vi i princip är överens om att något måste göras, men där det saknadeslagtext, varför regeringen måste återkomma med förslag. Vad jag särskilt villberöra är barnbidragen när det gäller dem som arbetar utomlands. Jagunderstryker vad sade, aft vi vill infe till ha ettnytt förslag som innebär att man placerar missionärer, u-landsarbefare ochpersoner som Ekonomiskt stöd till barnfamiljer Ekonomiskt stöd till barnfamiljer arbetar i företag utomlands i en besvärlig situation genomatt begränsa tiderna för barnbidragen. Jag hoppas och tror att vi pa denpunkten skall kunna uppnå enighet. I övrigt, herr falman, ber jag att få yrka bifall till dereservationer där vi moderater finns med, nämligen reservationerna 1, 2, 4, 9,12, 14 och 17. 5 (): Efter många egendomliga turer är vi nu frammevid den tidpunkt då vi snart skall fatta beslut om delar av familjepolitiken.När budgetpropositionen lämnades var regeringen helt tomhänt, men vi frånoppositionspartierna tvingade socialministern att fa sig samman och lägga framett förslag om familjepolitiken. Socialministern bör känna en visstillfredsställelse över oppositionspartiernas agerande, för det är på grund avdet trycket som socialministern har lyckats få sin regering med sig och läggafram ett förslag. Men när förslaget kom var det hastigt hopkommet och dåligtgenomtänkt, vilket framgår av socialutskottets betänkande, där vi har behandlatpropositionen. Vi har inte kunnat ta stäHning fill en del vikfiga punkter pågrund av, som har sagts förut, aft det saknades lagtext. Detta är egentligen en unik handläggning av en så viktigfråga som familjepolitiken. Jag måste säga att jag aldrig har upplevt detfidigare i , trots att jag har varit med . När propositionen kom fann vi att det, trots alla stoltadeklarationer från socialministerns sida, inte anslås en krona tillbarnfamiljerna under detta år, och det är beklagHgt. Det framgår av propositionen liksom av utskottsbetänkandet- det har också framgått vid många fidigare tillfällen - aft det i vissa delarav familjepolifiken går en principiell skiljelinje mellan socialdemokraternaoch . Jag har tidigare i ställt frågan; Vad blev det av destolta frihetsparollerna, som spelade ut påsken 1983? Ja, intehar vi märkt någonfing av detta i familjepolifiken. Det är inte första gången i partimotioner ochreservationer har slagit fast att samhällets familjepolitik måste sätta barnenoch deras bästa i centrum, att det är föräldrarna som i första hand haransvaret för sina barn och deras uppväxtvillkor. Familjen är samhälletshörnsten, och ufifrån den inställningen måste vi också utformafamiljepolitiken. Familjepolitiken måste utgå från den, självklaraförutsättningen att alla barn behöver omsorg. Detta innebär enligt våruppfattning atf all omsorg måste värderas och ersättas. Barnfamiljerna måstegaranteras en ekonomisk grundtrygghet. I familjepolitik är valfriheten grundläggande.Samhällets familjepolitiska uppgifter måste vara att skapa förutsättningar förbarn och föräldrar att fillsammans och ufifrån egna förutsättningar formatillvaron på det sätt som bäst passar familjen. Ingen familj är den andra lik,vare sig när det gäller villkor eller när det gäller önskemål, och behovenskiftar. Därför är det självklart atf det är familjen som måste avgöra valet avomsorgsform för barnen,oavsett om det gäller vård i hemmet,, familjedaghem, fritidshem, förskola,föräldraledda daghem, kommunala eller andra daghem. Men barnens välfärd har en djupare dimension än enbart detrent materiella. I välfärdsbegreppef ingår också en mycket vikfig emotionelldel, och i det perspektivet är det många barn som inte mår riktigt bra i vårtsamhälle . Det finns en stor grupp - det framgår av rapporter från läkare,skolkuratorer och andra - som har psykiska störningar, barn som känner sigensamma, ger uttryck för att ingen tycker om dem eller bryr sig om dem. Det här är problem som måste bearbetas. Det är, anser jag,en mycket viktig del i det familjepolitiska arbetet. Dessa problem löser viinte enbart genom att bygga fler daghem. Att göra det är också en viktig del iarbetet, men jag tycker att det här är någonting som måste särskiltuppmärksammas och bearbetas. Annars kommer vi att få en allt större grupp avbarn, som när de kommer upp i tonåren hamnar i en riskzon. , och har, som förutframhållits, utformat en gemensam reservafion med principiella utgångspunkterför det fortsatta familjepolitiska arbetet . Vi har sammanfattat det i sexpunkter. För oss är tre områden viktiga. Det första ärbarnbidragen, som tillkom . hade vi skatteavdrag, menväldigt många familjer med små inkomster och många barn kunde inte utnyttjadenna förmån. Då infördes barnbidraget, på förslag av dåvarande bondeförbundet. Barnbidraget har sedan blivit och är, som vi ser det,stommen i det familjepolitiska stödet. Därför har vi också krävt en höjning avbarnbidraget från . Jag skall inte närmare gå in på reservationerna,därför att kommer aft göra det senare i debatten. Barnbidraget är ett konsumtionsstöd. Jag tycker atf det ärmycket viktigt att klara ut detta i den familjepolitiska debatten. Det äravsett att utjämna mellan barnfamiljer och icke barnfamiljer. Vårdnadsersättningen är en ersättning för utfört arbete ihemmet. Om vi värdesätter arbetet med vård av barn i hemmet, måste dennaersättning betraktas såsom lön för detta arbete. Vi har inte frångått den linjesom trepartiregeringen lade fast 1980 i fråga om vårdnadsersätfningens konstruktion. Skattefrågan ser vi också som en viktig del.Skattesystemefs konstruktion måste ta hänsyn till barnfamiljerna, och vi måstefå en utveckling på defta område som förbättrar ensamförsörjarnas situation.Den konstruktion som vi har lagt fram förslag om utjämnar mellan familjer meden eller två inkomsttagare. kommer senare att ta upp den saken. Beskattningen måste bygga på bärkraffsprincipen, I detsammanhanget vill jag ställa en fråga till . Jag har lyssnat på UlfAdelsohn , och jag anser att det är mycket viktigt för detfortsatta arbetet att vi får ett klarläggande: Är det meningen atf detskatteavdrag som föreslår skall ersätta barnbidragen? Jag vill gärna ha svar på den frågan, antingen av GöteJonsson eller av . Det är viktigt för den fortsatta diskussionen. Detfamiljepolitiska arbetet och de stödformer som, det skall inrymma Ekonomiskt stöd till barnfamiljer 2 protokoll 1983/84:165 Ekonomiskt stöd till barnfamiljer måste grundas på en helhetssyn på barnfamiljernassituation, där barnfamiljernas olika behov tillgodoses. Frågan om atf.görafamiljesfödet mera rättvist och mera effektivt måste då ha mycket högprioritet. Vi har från sida arbetat för detta som- gått,och det kommer också att vara riktmärket för vårt arbete i fortsättningen. Slutligen vill jag deklarera beträffande denkommande voteringen, att om reservation när det gäller höjningen avbarnbidraget skulle slås ut i den förberedande voteringen kommer vi att stödjautskottsmajoritetens förslag. Det finns kanske ledamöter av utskottet som kommer ihågatt vi hade en något animerad debatt orri den fråga som berörs i reservation10, och vi sade då att vi hade diskuterat den frågan med vår grupp. Vi hargjort det, och det innebär atfcenterns ledamöter i voteringen kommer att stödjareservafion 10 av . Jag ber aft få yrka bifall fillreservafionerna 1,5,7,13,15 och 17 och i övrigt fill utskottets förslag. 6 () replik; Jag tycker att frågar omsjälvklarheter. Det står ju klart i våra parfimotioner atf vi inte skall slopadet nuvarande barnbidraget. Vad vi har sagt är aft vi inte kan bygga vidare påett system som låser fasf barnfamiljer i en skatte- och bidragskaruséll, utanatt vi måste gå in och ändra skattesystemet. De som inte kan tillgodogöra sigskatteavdraget skall i stället få étt motsvarande bidrag. Det är alltså ganskaklart och logiskt. Vi har också sagt aft vi fillfälligt skall ha en höjning avflerbarnstillägget, vilket sedan successivt skall avtrappas' i och med. att vifår det nya skattesystemet i som ger mer direkt ekonomiskt än bidragssystemet. 7 () replik: Jag sade i mittanförande atf jag vid olika tillfällen har lyssnat på då han harsagt ungefär så, att barnfamiljerna måste ha ett sådant skatteavdrag atf de kanleva på sin inkomst och inte behöver ha något bidrag. Det är alltså frågan omhur det blir på litet jag vill ha klarlagd. 8INGA (vpk): Äntligen debatteras frågan om barnfamiljernasekonomiska situation här i kammaren. De borgerliga partierna brötförhandlingarna med regeringen efter många överläggningar. Vänsterpartietkommunisterna fortsatte att diskutera både åtgärder och finansiering. Resultatet av överläggningarna är de förslag som återfinnsi regeringens proposifion. Barnbidraget höjs med . per barn och år, ochbostadsbidragen kommer att förbättras. Dessutom föreslås vissa förbättringarför familjer med ungdomar i gymnasieskoleåldrarna. Man kan se åtgärderna som ett sätt att klara det akutaläge barnfamiljerna har hamnat i som en följd av minskade reallöner,ökade matkostna- deroch ökade hyreskostnader. Månadskostnaderna för en fvåbarnsfamilj har ökat med900 kr. enligt en rapport från . Det betyderökade levnadsomkostnader med . Fram fill november i årberäknas kostnaderna sfiga med ytterligare . Mångautredningar och undersökningar har påvisat att barnfamiljerna fått vidkännasstora ekonomiska påfrestningar . Men det finns också andragrupper som drabbats av olika regeringars ekonomiska politik. Vänsterpartietkommunisternas ursprungliga förslag när det gäller att förbättra förbarnfamiljerna är följande. Vi har föreslagit en barnbidragshöjning på 760 kr.per år. Vi har föreslagit att bostadsbidragen höjs med mellan 1 000 och 1 500kr. Vi har föreslagit att matsubventionerna skallåterställas, vilket skulle betyda . mindre i matkostnader förbarnfamiljerna. Vi har också föreslagit att matmomsen skall slopas med en tredjedel,vilket betyder . mer i inkomst för en fvåbarnsfamilj. Dessutom har viföreslagit en skatterabatt på . för låg- ochmellaninkomsttagare. Sammantaget skulle de här förslagen innebära ett plus på . för alla barnfamiljer och på . för barnfamiljer med låg-ochmellaninkomster. Idet förslag som föreligger efter överläggningar och propositionsskrivningär det framför allt familjer med låga inkomster och familjer med många barn somgynnas. För familjer med höga inkomster och bara ett barn innebär förslagetplus minus noll. Det är familjer utan barn som får betala. Vänsterpartietkommiinisterna har fört fram alternativa finansieringsförslag för att betalavad t. ex. barnbidragshöjningen kostar. Vpk har föreslagit aft resurser tasfrån de människor som har råd att betala. förhandlingarna påfinansieringssidan är en kompromiss som inte motsvarar de fördelningspolitiskakrav som kommunisterna framfört, men som helhet innebärförslaget en förbättring för barnfamiljerna. Detta har fått vara avgörande närvi kommit överens rned socialdemokraterna. Eftersom åtgärderna kommer attfinansieras genom omfördelning inom lönfagarkollekfivef, är det viktigt aftunderstryka att de inte rubbar de grundläggande fördelningsmässiga orättvisorsom har tillspetsats . Dessa orättvisor måste aktualiserasi ett nästa steg, där målsättningen måste vara att bygga ut och konsolidera denoffentHga sektorn - barnomsorg, skola, omvårdnad och tryggad rätt tHl arbete.Detta bör finansieras genom att stora privata företagsvinster och förmögenheferförs in under samhällelig kontroll. Vänsterpartietkommunisterna har två reservafioner i socialutskottets betänkande. Denena handlar om indexreglering av barnbidraget. Även om höjningen avbarnbidraget är stor - har en så stor höjning föreslagits - ärdet viktigt att barnbidragen framgent inte urholkas såsom varitfallet. Vårt.krav om indexreglering står därför kvar för att få en garanti attbarnbidragen följer med i kostnadsutvecklingen. Den andra reservationenhandlar om ikraftträdandet. kommunisternavidhåller att barnbidragen bör höjas redan från med 500 kr.Många barnfamiljer behöver redan nu etf ekonomiskt tillskott inför sommaren.Med det här yrkar jag bifall till vpk-reservationerna.