prot · G70998 · 1983-12-31 00:00:00 — Efter ett beslut i nämnden har han dåsitt plank kvar. Nämnden däremot måste ta ut Påföljderoch ingripanden vid olovligt byggande byggnadsavgift, eftersomAndersson utan lov vidtagit en åtgärd som kräver byggnadslov och inte rivit detplank han nu fått tillstånd att uppföra. Dettaär naturligtvis orimligt. Det var därför vi från motionerade om ensnabb ändring av lagen. Ett antal byggnadsnämnder inser också att detta är engalen ordning och har låtit bli att ta ut avgifter. Det ärdärför nödvändigt att vi får en lagändring till stånd. Densnabba ändring vi yrkat på i vår motion har utskottet tillstyrkt, och det ärglädjande. Ett enigt utskott föreslår således att lagändringen skall träda ikraft . Det är av stor vikt att detta förslag bryts ut urplan-och bygglagen och att vi får en ändring. Jag yrkar bifall tillutskottets hemställan i betänkande nr 14. 71 (): Det finns bara ett yrkande från utskottets sida, och det är attriksdagen skall ge regeringen till känna att en lagändring bör ske . Ävenom man kan instämma i den beskrivning gjorde av åtgärder som inteskulle behöva medföra avgifter, har vi tyckt att det är värdefullt att lagrådetfår möjlighet att avge sitt yttrande över remissen som innehåller ungefär sammaförslag. Motiveringenför detta är naturligtvis dels att vi menar att det är riktigt att lagrådet fårmöjlighet att granska lagförslag innan tar ställning till dem, delsatt det fastslogs som en princip när lagen antogs att inteskulle avgöra om det skall bli påföljder av ett brott mot lagstiftningen, utanatt det är de rättsvårdande instansernas sak att klara av det. Dettakan naturligtvis göras på olika sätt. Antingen gör man som motionärerna hartänkt sig eUer också förklarar man helt enkelt att vissa åtgärder inte längreär brott mot byggnadslovsskyldigheten. Därför tycker vi att det är mycketangeläget att lagrådet får avge sitt yttrande innan tar stäUning.Utskottet har enats om den hanteringen. Jag ber att få yrka bifalltill utskottets hemställan. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. 1983/84:10 Godkännande av1959 års fördrag om och 1980 års konvention om bevarande avmarina levande tillgångar i (prop. 1983/84:79) 1983/84:11Beredskapsbudget för totalförsvaret (prop. 1983/84:100 delvis) Onsdaeend 14 mars1984 Vad utskotten hemställt bifölls. Föredrogs försvarsutskottets betänkande 1983/84:12om mark för skjutfält. Anf.72 (): Det är med tillfredsställelse jag noterar försvarsutskottetsställningstagande till motion 351 som berör markfrågor vid Skillingarydsskjutfält. Många människor har varit engagerade i skjutfältsfråganoch varit kritiska till de utvidgningar av skjutfältet som har varit aktuella.Storleken av utvidgningen har varierat meUan olika år. När aktiviteterna föratt utvidga skjutfältet var som störst gjorde fortifikationsförvaltningenunder en del s. k. läglighetsköp. Dessa är nu inte aktueUa förskjutfältsändamål. Det är dessa markområden som berörs i motionen och som vianser bör överlåtas till lantbruksnämnden i länet för att förbättraförhåUandena för det enskilda jord- och skogsbruket. Utskottetdelar vår uppfattning och anser att jordbruks- och skogsmark som ägs av statenför försvarsmaktens räkning och som inte längre behövs bör avyttras. Det ärviktigt att fortifikationsförvaltningen handlar snabbt, så att befintligaboningshus och ekonomibyggnader inte ytterligare behöver förfal la. Vid besökpå platsen har jag konstaterat det tråkiga i att behöva se byggnader somförfaller på grund av att de inte används. För bygdens framtid är det viktigtatt marken överlåts och fördelas till de människor som bor i närheten, så attde får bärkraftiga enheter. Jag utgår ifrån att berörd myndighethandlar snabbt, så att man kommer till rätta med de frågor som vi haraktualiserat i vår motion. Självfallet har jag inte, med tanke på utskottetsställningstagande, något annat yrkande än om bifall till utskottets hemställan. 73 (): Efter berömmande ord till utskottet behöver inte mycketsägas. Jag skall självfallet också yrka bifall till utskottets hemställan. Detär värt att konstatera att utskottet här i klartext har skrivit att det ärangeläget att förvaltningen nu påskyndar försäljningen av de fastigheter sominte behövs för ändamålet, nämUgen att man skall räta ut Skillingarydsskjutfälts östra gräns. Här behövs alltså en ersättningsmark, och den får manfrån de här berörda fastigheterna. Vad som inte behövs för det ändamålet skallså snabbt som möjligt säljas ut så att det kan komma jordbruket till dél. I de här sammanhangen börman också ha klart för sig att skjutfältsärenden oftaär besvärliga men att skjutfält behövs för försvaret och säkerhetspolitiken.Nu har utskottet tillmötesgått motionärerna i högsta grad, och vi väntar frånutskottets sida också att det skall hända positiva ting och att man verkligenpåskyndar den här behandUngen. Jag yrkar bifaU tiU utskottetshemställan. Överläggningenvar härmed avslutad. 1983/84:13 Användning av kraftaggregat inomförsvarsmakten som reservelverk för jordbruket 11§ Översyn av vapenfrilagen betänkande 1983/84:14 om översyn av vapenfrilagen. 74 (): Detta är tredje gången vi från motionerarom en översyn av vapenfrilagen. Resultatetvid utskottsbehandlingen är tyvärr detsamma som de föregående gångerna,nämligen ett yrkande om avslag på vår begäran. Det är beklagligt. Det är vårallvarliga övertygelse att en översyn behövs. Att unga människor sätts ifängelse för sin övertygelses skull kan vi aldrig acceptera, lika litet som attde mot sitt samvete accepterar vapentjänst på grand av avslag på sin begäran. Detär märkligt att man från moderata samlingspartiet, från och frånsocialdemokraterna kan vara så övertygad om att allt är bra att man inte ensvill gå med på en översyn. Låt vara att vårt yrkande, det gamla liberala kravetpå att ett annorlunda prövningsförfarande skall tillämpas, möter motstånd omman har en annan ideologisk grund att stå på. Men det gäller en översyn! Detgäller alltså möjligheten att få belyst om dagens verklighet överensstämmer meddet beslut som fattade 1978. Vi anser att det finns mycket som tyderpå att vi i har i stort sett samma förfarande som man hade under1970-talet, och då är det inte bra. Jaghar en fråga till utskottets talesman: Hur vill man bevisa det som står underrabriken Bakgrand i betänkandet? Det skrivs nämligen så här: "Med den nyalagstiftningen följde också en förenkling av prövningsförfarandet." Harman verkUgen bevis för det? Detfinns också en del andra motiveringar till att man anser att allt är i godordning. Man konstaterar att allt färre prövningar efter avslagsbeslut Detär i alla fall unga pojkar som det gäller. Kanske inte deras första tanke vidavslag är att gå till regeringen. Förhoppningsvis får de hjälp - men ändå! Omde inte är bevandrade i hur man går vidare, så kanske de resignerar. Det ringaantalet överklaganden behöver alltså inte vara något bevis på att ansökan inteär allvarligt menad. Det kan i stället vara ett av de mänskliga problemen - manfinner sig i utslaget, i en känsla av maktlöshet. Kristnafredsrörelsen har i ett brev till utskottet framfört synpunkter som jag villföra vidare till kammaren. Man säger att utredningsförfarandet inte ärkonsekvent från fall till fall. Man säger vidare att detta kanske är en logiskkonsekvens av utformningen av prövningsförfarandet. Vi har i våra motionerframfört samma synpunkter. Manvitsordar också att utredningssamtalen upplevs som pressande. Detta är intekonstigt med tanke på vad ett samtal innebär - det pågår under minst tvåtimmar. Vi har av våra representanter fått höra att det ofta upplevs som ettförhör. Och det var definitivt inte meningen när den nya lagen antogs 1978. Precissom vi anför säger att lagen tillämpas i drygt fem år.Det vore värdefullt att nu utvärdera den och se om dess intentioner ocksåtillämpas i daglig praxis, eller om förfarandet ytterligare behöver bearbetas. Jag tycker att det är viktigt att man fastställer några saker. Det ståri min reservation: "Detsvenska militära försvaret bygger på allmän värnplikt. Enligt 1 §värnpliktslagen (1941:967) är svensk man värnpliktig fr. o. m. det kalenderårunder vilket han fyller t. o. m. det år under vilket han fyller . Skyldighetenatt fullgöra värnpliktstjänstgöring enligt värnpliktslagen är emellertid inteundantagslös. har vi här i landet en lagstiftning som medger attden som hyser samvetsbetänkligheter mot sådan tjänstgöring i stället fårfullgöra vapenfri tjänst. Enligt gällande lag (1966:413) om vapenfri tjänst kanvärnpliktig få tillstånd att fullgöra vapenfri tjänst i stället förvärnpliktstjänstgöring 'om det kan antagas att bruk av vapen mot annan är såoförenligt med den värnpliktiges allvarliga personliga övertygelse att han ickekommer att fullgöra värnplikten'. Den som fått sådant tillstånd kallas vapenfritjänstepliktig (1 §). Vapenfritjänstepliktig skall fullgöra tjänst i verksamhet som är betydelsefull församhället under beredskap och krig. De vapenfria är därmed en betydelsefullresurs för totalförsvaret." Omman bifaller en ansökan om vapenfri tjänst, kommer den sökande att fullgöra sintjänstgöring inom ramen för vårt totalförsvar. Det är inte något svek motlandet, det är inte att undandra sig en plikttjänstgöring. Vianser att aUa delar av totalförsvaret är lika betydelsefulla. De ungavill alltså fullgöra sin tjänst, dock inte som vapenbärare. Om man tar ifråndem den möjligheten genom ett avslag, finns två utvägar: Tjänstenfullgörs inom försvarsmakten. - Vad det betyder för den unga människan kanskevi aldrig får svar på. Den värnpliktige blir totalvägrare.- Det var inte hans önskan. Han ville fullgöra sin tjänst, men samhälletförvägrade honom den möjligheten. Bådalösningarna är dåliga. Vad vibegär från är en översyn av dagens system. Jag yrkar bifaU till reservationen ibetänkande 14 från försvarsutskottet. 75 (): och gör det litetför lätt för sig i den här frågan, både i motionen och i reservationen och,skulle jag också kunna tillägga, i anförandet . ger en bild av propositionens syn påprövningsförfarandet som är ofullständig och som därför blir direktvilseledande. Hon utelämnar nämligen det faktum att lagrådet hade synpunkter påprövningsförfarandet och att försvarsministern därefter gjorde vissapreciseringar. Jag tänker inte ta upp kammarens tid med att i detalj redovisakorrespondensen mellan lagrådet och regeringen, men försvarsutskottet har isitt betänkande 1977/78:28 - det var alltså då ärendet avgjordes - gjort en brasammanfattning. Jag tror att det kan vara bra för debatten om jag läser uppden. "Lagrådet har i anslutning till 1 § vapenfrilagenanfört att osäkerhet vållas av uttalandet att vapenfrinämnden vid prövningenbör utgå från att ansökan är allvarligt menad och att den bör beviljas om intepåtagliga skäl talar mot detta. Skulle därmed avses att sökandens naknapåstående om att bruk av vapen är oförenligt med hans allvarliga personligaövertygelse i allmänhet bör godtas utan någon prövning av påståendetssannolikhet, måste enligt lagrådet uttalandet sägas stå i strid med såvällagtexten i 1 § som den på flera ställen uttryckta tanken att ansökningen skallprövas i sak. Lagrådet anser sig emellertid kunna utgå från att enverklig sakprövning av ansökningen åsyftas och skall komma till stånd, låt varaatt sökandens bevisbörda för styrkan av den övertygelse han hävdar inte börvara tung. Utredaren, som ju skall sammanträffa med sökanden, har möjlighet attskaffa sig ett intryck av om dennes påstådda övertygelse är äkta eller ej. Inteminst på denna väg kan man enligt lagrådet få ett bredare underlag förprövningen. Under förutsättning att 1 § vapenfrilagen är avsedd att haden innebörd som lagrådet angett har lagrådet inte någon erinran mot förslageti denna del. Skulle däremot avsikten vara att binda vapenfrinämndensprövningsfrihet på visst sätt, torde detta enligt lagrådets mening böra kommatill klart uttryck i lagen. Försvarsministern har med anledning av lagrådets yttrandeframhållit (s. 156) att hans uttalande innebär att en prövning av ansökningenskall ske men att sökandens bevisbörda för styrkande av den övertygelse hanhävdar inte bör vara tung. Som även lagrådet anfört ligger det enligtförsvarsministern i sakens natur att man, när det gäller att bedöma en sådjupt personlig fråga som någons inställning till bruk av vapen mot andramänniskor, i allmänhet är hänvisad till att bygga på vad den enskilde självuppger. prövningsförfarandesom försvarsministern föreslår utgår från denna grundläggandeförutsättning." "Utskottet godtar den ordning för prövning somförsvarsministern har angett. Lagrådet har också funnit sig kunna lämna denutan erinran. Den föreslagna ordningen innebär att prövningsförfarandetförenklas så långt detta är möjligt" - och jag betonar följande -"utan att man avstår från ett underlag för vapenfrinämndensprövning." Detta är det väsentliga. Lagrådet och regeringen säger atten prövning skall ske i sak av varje ansökan. hävdar nu attförhållandet att utredaren tillstyrker eller avstyrker innebär att man"inte genomfört den Uberalisering som var avsedd i propositionen". Till detta vill jag bara säga att jag har hört starkareargument. Regeringen, lagrådet och gav alltså klart besked i dennafråga. skall göra en prövning i sak av varje ansökan. Lagrådetgav också beskedet, att vill man binda vapenfrinämnden i viss riktning, måstedet komma till uttryck i lagen. I folkpartimotionen och reservationen syftar manegentligen längre än vad man ger sig ut för att göra. Konsekvenserna därav blirfaktiskt en ändring av lagen. Det är rejälare att säga detta klart ut. anför att vapenfrinämnden med olikasammansättningar av ledamöter kan fatta skilda beslut. Vi har domstolar överhela detta land, och man kan inte med tumstock mäta om varje enskild domstolfattar ett korrekt beslut. Därför finns möjligheten att överklaga besluten,, och besluten i vapenfrinämnden kan överklagas hos regeringen. Jag anser att drar litet förstora växlar på statistiken när hon i sin reservation skriver: "Felaktigabeslut fattas därför, vilket framgår av att personer som har vägrats vapenfritjänst själva efteråt visat sin övertygelse genom att vägra värnplikt ochdärmed dömts till fängelse." Låt mig bara anföra ett enda exempel, behandlar också ansökningar där de sökande vidutredningssamtalet klart och tydligt säger ifrån att de vägrar ställa upp i ettförsvar för det samhällssystem som vi har. Däremot skulle de mycket väl kunnatänka sig att ställa upp i ett försvar, om vi hade ett enligt deras uppfattningbättre samhällssystem. Sådana ansökningar måste leda till avslag, även om desökande hävdar att de i så fall kommer att totalvägra. Avgörande för att fåvapenfri tjänst är ju respekten för människolivet. Den finns inte hos dessasökande. Jag skulle kunna anföra fler, Uknande exempel. Tabellen på s. 2 i försvarsutskottets betänkande visarockså att antalet fall av värnpliktsvägran vid avslag i vapenfrinämnden harminskat på ett mycket positivt sätt. Självfallet hoppas vi att inget beslut ivapenfrinämnden skall leda tiU totalvägran. Ingen domstol är fullständig, menför den skull behöver man inte göra en utredning om hela prövningsförfarandet. Än en gång, : Motionen och reservationensyftar till någonting annat, nämligen en ändring av lagen. Begär då det i enmotion! Jag yrkar bifall tillhemstäUan i försvarsutskottetsbetänkan-de och avslag på reservationen. 76 (): De unga svenska män som har en allvarligövertygelse och söker vapenfri tjänst är värda en bättre behandling här ikammaren än den ger i sina exempel. Vi har inte seglat under någon falsk flagg när vi harväckt våra motioner. Vad vi har sagt är att vi vill ha ett annatprövningsförfarande, och det är i linje med det som vi förde fram i samband medöversynen av vapenfrilagen. Det var från vårt parti som ställdeett sådant yrkande. Att man sedan kom överens om en annan utformning av lagenär en sak för sig. Men vi anser att lagen skall fungera som den var tänkt attfungera, och det gör den enligt vår mening inte . Jag sade i mitt inledningsanförande att jag kunde förståatt den som hade en annan ideologisk grund än vi möjligen hade svårt för attställa sig bakom det liberala kravet. Däremot kan jag inte förstå hur man kanneka att låta göra en översyn av lagen. Det finns ingenting som hindrarutskottet att i så fall göra en sådan skrivning att man kan bifalla detta yrkande. Beträffande hur det fungerar vill jag bara ta ett exempel.Jag tänker på det som sade om hur man skall arbeta. I detbrev från som jag förut talade om säger man att man genomkontakt med pojkarna har fått reda på att vapenfrinämnden och utredarna sällantar kontakt med de referenspersoner som den sökande uppger, och det är tyvärrtråkigt. Det kunde hjälpa till att förtydliga bilden av den sökande. Jag tyckeratt människor som ber att få göra vapenfri tjänst skall ha den möjligheten.Därför yrkar jag bifall till vår motion. 77 (): tillför inte debatten någontingnytt. Hon åberopar brevet från . Jag har det brevetframför mig. bad om ett sammanträffande med utskottet,men man gjorde det när utskottet hade slutbehandlat ärendet, dock inteslutjusterat det. Efter slutbehandlingen ansåg kanslichefen och ordföranden iutskottet att det inte fanns möjlighet att ta upp ärendet på nytt. Jag tyckeratt vi bör hålla på den handläggningen. Självfallet finns det enskildaexempel på människor som hanterats fel. Men det har ju i och för sig inte medutredningsförfarandet och prövningsförfarandet att göra. Detprövningsförfarande som föreslår innebär ju, om man drar utkonsekvenserna av det, en friviUig värnplikt, och då är det lika bra att honsäger det rätt ut. 78KERSTIN (): Jag har inte kritiserat hur utskottet harbehandlat motionen när det gäller förfarandet att inte låta representanter förKristna fredsrörelsen träffa utskottetsledamöterna. Jag talade bara om vadKristna fredsrörel- sen har sagt i ett brev.Det är ett exempel på vad unga människor får uppleva när de konfronteras meddet här som vi tycker är tokigt. Detfinns ingenting som säger a« vi skulle vara motståndare till eller på någotsätt ifrågasätta den s. k. allmänna värnplikten, , det ärinte fråga om det. Vi säger, att om svenska unga män viU fullgöra sinpUkttjänstgöring som vapenfria, skall man inte förvägra dem den rätten. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med 284 röster mot 30för reservationen av . 2 ledamöter avstod från att rösta. Statligtreglerade tjänster för syo-funktionärer, m. m. 12§ Statligt reglerade tjänster för syo-funktionärer, m. m. betänkande 1983/84:13 om tjänstekonstruktion för studie-och yrkesorientering i skolväsendet m. m. 1983/84:86). 79 (): beslutade att det för syo-funktionen i grundskolanoch gymnasieskolan samt för vuxenutbildning skulle inrättas statligtreglerade tjänster och att undervisning i ett läroämne skulle införas som enreguljär del av syo-tjänsten. Den nya organisationen skulle börja tillämpasfrån den 1 juU 1983. Men beslutade i enlighet medden socialdemokratiska regeringens proposition 1982/83:69 ätt förslaget skulledras tillbaka. Mot beslutet reserverade sig de borgerliga partierna. Närförslaget om studie- och yrkesorientering i skolan behandlades av riksdagen1981 beslöts, utöver att tjänsterna skulle vara statligt reglerade och att ettundervisningsämne skulle ingå i tjänsten, att ett förslag skulle framläggas omen ny utbildning för syo-funktionärer. Allt detta upphävdes av densocialdemokratiska regeringen. Den8 presenterade den socialdemokratiska regeringen en ny proposition omsyon, i vilken föreslogs att syo-funktionärer i grandskolan, gymnasieskolan ochkommunal vuxenutbildning skulle få statligt reglerade tjänster från den 1 juli1984. Vi moderater tycker det är tillfredsställande att enighet nu har uppnåttsom detta och att socialdemokraterna kommit till klarhet, även om turneringarnahar varit underliga och det tagit tid. Bättre sent än aldrig brakar man säga. Däremotkan vi moderater inte acceptera den utbildning om 120 poäng försyo-funktionärer som föreslås i den nu liggande propositionen. För det förstaberörs innehållet i utbildningen bara i mycket allmänna ordalag, och för detandra är det enligt vår uppfattning så väsentligt att syo-funktionärerna i sintjänst har en kombination av syo-verksamhet och undervisning att utbildningenmåste utformas efter det kravet. Vi håller alltså fast vid vår 11Riksdagens protokoll 1983/84:95-98 Statligt reglerade tjänster för sy Or funktionärer, m. m. uppfattning.Den förtrogenhet med skolans övriga arbete och den kännedom om eleverna som ensyo-funktionär får genom att jämte syo-verksamheten också undervisa i ett ämneär enligt vår uppfattning så viktig att nya tjänster med enbart syo-verksamhetinte bör inrättas. Vi förordar i stället stor flexibilitet i fråga ommöjligheterna att kombinera skilda undervisningsämnen med syo-verksamhet. Genomatt syo-tjänsterna kompletteras med undervisningsuppgifter är möjligheternabetydligt större än f. n. att tillräckligt tjänstgöringsunderlag för hel tjänstkan uppnås genom tjänstgöring vid endast en skolenhet. Därmed motverkas denofrivilliga deltidstjänstgöring som många syo-funktionärer nu tvingats till.Detta kan åstadkommas utan ytterligare kostnader, eftersomtjänstgöringsunderlaget redan finns på skolorna, om undervisningsämne kan fåingå som en del i syo-tjänsten. Propositionens förslag att ta bort ofrivilligdeltidstjänstgöring medför emellertid ytterligare kostnader för 60-85heltidstjänster. De problem som funnits under den tioåriga försöksperiodeni form av bl. a. ofrivillig deltidstjänstgöring, tjänstgöring vid flera skolor,splittrade tjänster på flera stadier eller verksamheter samt otillräckligpedagogisk förankring får tyvärr ingen tillfredsställande lösning i detsocialdemokratiska förslaget. Vi moderater och folkpartisten i utskottet harframfört de synpunkterna i reservationerna nr 1 och 2, vilka jag yrkar bifalltill. På den nuvarande syo-Unjen ingår 40 poäng samhäUskunskap.Vi anser att möjligheten att studera samhällskunskap skall finnas kvar iframtiden, så att syo-funktionären kan undervisa i samhällsorienterande ämnenpå . Men flera andra ämneskombinationer är enUgt vår uppfattningtänkbara. Den ämnesteoretiska delen bör omfatta 40 poäng i något läroämne, ochdessutom bör en speciell ämnesmetodisk utbildning om 10 poäng ingå. Detta börtillsammans med de ämnen som behövs för syo-verksamheten vara fullt möjligt attrymmas inom en 120-poängsutbildning, vilket jag klart visade i debatten den 17mars 1983. Genom att bygga på syo-utbildningen med ytterligare 20poäng ämnesteori kan de som går på en syo-utbildning skaffa sig ämnesteoretiskbehörighet för undervisning i bl. a. samhällskunskap på gymnasial nivå. Istället för regeringens förslag vill vi därför att UHÄ får i uppdrag attskyndsamt lägga fram ett förslag enligt de riktiinjer som jag här harpresenterat. Med det anförda yrkar jag än en gång bifalltill de båda reservationerna i utbildningsutskottets betänkande nr 13. 80JÖRGEN (): Som framgick av inlägg beslutaderiksdagen på förslag av den dåvarande icke-socialistiska regeringen attdet för syo-funktionen i och gymnasieskolan samt för uppföljandesyo skulle inrättas statligt reglerade tjänster och att undervisning i ämnetskulle införas som en reguljär del av syo-tjänsten. Den nytiUträdande socialdemokratiska regeringen villeupphäva det riksdagsbeslutet och behålla dåvarande syo-konsulent- ochyrkesvalslärartjänster t. v. Regeringen,som uppenbarUgen hade glömt att den var en minoritetsregering, fick inteigenom sitt förslag. Genom samskrivning med vpk fick man tillbaka frågan ikanslihuset. Det vi nu diskuterar är resultatet av ytteriigare tänkande sompresenteras i den proposition som vi behandlar. De nya förslagen frånregeringen innebär en reträtt och på de flesta punkter ett accepterande av denicke-sociaUstiska propositionens förslag. Det är naturUgtvis bra. Påen mycket viktig punkt frångår man dock den tidigare målsättningen att isyo-tjänsterna också skall ingå undervisning. Förslaget om en sådantjänstekonstruktion hade två syften.