prot · G70976 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:76 § Justerades protokollet för . 2§ Svar på frågorna 1983/84:269 och 274 om föreslagen skattekontroll medbiträde av postverket Mot bakgrund av att 1983 årsfolkbokföringskommitté enligt uppgifter i massmedia föreslagit att brevbärarnaskall samarbeta med folkbokföringsmyndigheten för att kontrollera medborgarnasbostadsadresser har följande frågor ställts till mig. har frågat om jag avser att vidta någonåtgärd för att förhindra att skattemyndigheterna använder sig av utbyggdaangiverisystem av den typ som föreslagits i samarbete med postverket. har frågat om jag är beredd att medverka till att skattemyndigheternainte skall få utnyttja brevbärarna för att registrera postverkets kunder. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Folkbokföringen har stor betydelse för den enskildesrättigheter och skyldigheter i samhället. Var en person är bosatt är t. ex.avgörande när det gäller bostadsbidrag och beskattning. harfelaktiga uppgifter om bosättning utnyttjats i ökande grad i bidrags- ochskattesammanhang. folkbokföringskommitté har till uppgift att bl. a.söka finna lämpliga former för kontrollen av att folkbokföringens uppgifterstämmer överens med den verkliga bosättningen. Kommittén har kommit fram till att man bör genomföra enförsöksverksamhet i för att undersöka om postens uppgifter omtillfälliga eftersändningar är av värde i detta sammanhang. En sådanförsöksverksamhet skulle innebära endast att posten vidarebefordrade uppgifterom tillfälliga eftersändningar till folkbokföringsmyndigheterna. Brevbärarnaskulle således inte medverka i försöksverksamheten. Det finns ett informationsutbyte mellanpostverket och folkbokföringsmyndigheterna i fråga om bosättningsuppgifter. Omföreslagen skattekontroll med biträde av postverket folkbokföringskungörelsenskall nämligen postanstalt sända mottagna anmälningar om permanentaadressändringar på grund av flyttning till folkbokföringsmyndigheten iinflyttningsorten. I fråga om den nu berörda försöksverksamheten är att märkaatt de sekretessbestämmelser som gäller för postverket normalt inte hindrar attuppgifter om enskildas adresser lämnas ut. Var och en som begär det kan alltsåregelmässigt få upplysningar om adresser från posten. Dessa regler omoffentlighet för adressuppgifterna beslutades sä sent som av en enigriksdag med det klart uttalade syftet att uppgifterna skulle få användas iolika verksamheter utanför posten, bl. a. i inkassoverksamhet. Jag ser mot bakgrund av de förhållanden som jag nu harredogjort för ingen anledning att ta initiativ till åtgärder av det slag somfrägeställarna efterlyser. 2 (): Jag är faktiskt djupt förvånad över det svarsom jag fick av finansministern. Jag trodde, när jag kom hit till kammaren, attjag skulle få ett helt annat svar - ett svar som var mycket mera iöverensstämmelse med vad generaldirektören för postverket har sagt. har ju avvisat det här förslaget. Det finns viktiga skäl för det.Registren över tillfälliga eftersändningar är inte alls uppgjorda på samma sättsom de andra registren, och där finns stor risk att det blir fel. var det litet ovisst huruvida det verkligen rördesig om en offentlig handling. Om jag inte minns fel avkunnades av kammarrättenen dom som gick ut på att registren är offentliga. Då frågade man sig också ominte vissa ändringar borde göras i sekretesslagen. Av tidningsartiklar har jag förstått att man kommitöverens om att försöksverksamheten i inte skulle komma i gång. Avfinansministerns svar får jag en helt annan uppfattning. Jag undrar vad somgäller i detta sammanhang. Till slut vill jag bara säga att man kan inrätta ettsamhälle på två sätt. Å ena sidan kan man använda moroten: genom att inte taupp för höga skatter och genom att inte ordna alltför mycket på politisk vägser man till att människor blir lojala. Å andra sidan kan man känna sig tvungenatt använda piskan, t. ex. i form av kontrollinstrument av det aktuella slaget.Jag beklagar om det kommer att gå den vägen. Jag hade, som sagt, hoppats på ett helt annat svar fränfinansministern. 3ELVER (): Jag ställde min fråga efter det att detkommit fram att folkbokföringskommitté tänkt att postverket skulleengageras som ett slags skattepolis. generaldirektör tog avståndfrån den tanken, medan jag, som det påpekas i min fråga, noterade attstatsministern enligt tidningsuppgifter var mera oklar vad gäller regeringensuppfattning i frågan. Jag finner nu att finansministerns svar, för vilket jag ioch för sig tackar, var nog så retoriskt till sin karaktär. Vi lever i en tidnär registrering och kontroll är påmodet, och det finns naturligtvis en rad anledningar till att så är fallet. Mendet ligger en risk i att nästan aningslöst göra sig beroende av kontroll ochangiveri, så mycket mer som vi också lever i av teknisk expansion, somvi ännu inte sett slutet pä. De praktiska frågorna när det gäller attsäkerställa människors legitima krav på integritet är långt ifrån lösta, ochdet gäller att vara särskilt observant. En del tar de här frågorna med en axelryckning, och mankan konstatera att det redan skämtas ganska friskt om postens och brevbärarnasroll i sammanhanget, men detta har en mycket allvarlig sida. Postens uppgiftsom serviceorgan för allmänheten kan komma att ifrågasättas, och det var bl. a.det som generaldirektören påpekade i sin kommentar. Finansministern begränsar sig nu till att kommentera deallmänna bestämmelserna för den rutinmässiga handläggningen av uppgifter omenskildas adresser. Det är dock inget tvivel om att utredningskommittén hadeplaner på betydligt mera aktiva insatser. Jag skulle vilja att finansministernförtydligade sitt svar på den punkten. Instämmer finansministern igeneraldirektörens bedömning att det inte är lämpligt att postverket engagerarsig på det sätt som kommittén angivit? a. har ju postverket ettkundförhållande, och det finns en gräns för s. k. sidoåtaganden som affärsverkav postverkets typ kan ta. Jag menar, herr talman, att det finns anledning att varaobservant på myndigheters kontrolliver. De skall naturligtvis inte förtröttas isina strävanden att se till att lagar och förordningar efterlevs, men vidutformningen av de metoder som tillämpas måste man visa respekt för människorsrätt till personlig integritet. Omföreslagen skattekontroll med biträde av postverket Jag måste först konstatera att år1982 uppenbarligen inte ansåg att integritetsskyddet i något avseende hotadesav att de uppgifter som vi nu diskuterar blev offentliga. Då var det närmastfråga om att privata inkassofirmor skulle snoka i registren för att plocka framuppgifter om adresser, så att de kunde nå människor och få in sina pengar. Dåvar det ingen diskussion om integritetsfrågorna, och någon sådan vill niantagligen inte ha nu heller. Vad beträffar generaldirektör uttalande vetjag inte vilket kunskapsunderlag det byggde på. Jag kan bara konstatera att hanhade fel i två avseenden. För det första trodde han tydligen att brevbärarnaskulle springa runt och leta efter uppgifter på brevlådor och adresskyltar. Fördet andra kände han i varje fall då uppenbarligen inte till att det är fråga omoffentliga uppgifter. Den enda skillnaden i förhållande till nuläget är attfolkbokföringskommittén har tänkt sig att posten skall ställa listorna i frågafill förfogande för folkbokföringsmyndigheten. Jag tycker mig märka, herrtalman, att de båda frägeställarna är något mindre fyllda av rättspatos än närde skrev sina frågor, som uppenbarligen grundade sig på lösa och ganskamissvisande pressuppgifter. 3 protokoU 1983/84:74-78 Om beskattningen av kulturarbetarnas stipendier 5MARGIT (): Jag försöker alltid, herr finansminister, attvara moderat då jag talar om saker och ting. Det var därför som jag inte togtill brösttoner. Jag tycker att det är fel att denna typ av listor, som ärsammanställda för ett helt annat ändamål, nämligen för postutbärning tillmänniskorna, skall användas i de hänseenden som är aktuella. Som jag sade var det inte helt klart vad lagstiftningensyftade till. Jag satt inte i 1982, så jag vet inte hur tankegångarnadå gick. Jag tror att det även kan vara fel att inkassofirmor får orikfigaadresser. Det är skillnad på om man har flyttat permanent eller om man har entillfällig adress. En tillfällig adressändring tas emot på ett helt annat sättoch kontrolleras mindre noggrant. Det är därför som vi skall akta oss för dennatyp av system. Det är andra saker som är av betydelse - och som ledertill fusk. Vi har gått alldeles för långt när det gäller att bygga ut denpolitiska sektorn. Vi har helt enkelt fått för höga skatter. Jag tror att viskall försöka reformera på helt andra vägar än genom att att bygga ut denna typav system för kontroll av enskilda människor. Det vore bra också för vårtanseende utomlands. 6 (); Finansministerns påstående att postensgeneraldirektör inte visste vad han talade om får naturligtvis stå förfinansministern själv. Jag tror att det här finns stor anledning att varaobservant. Visserligen har vi ett riksdagsbeslut om hur långt kompetensen kansträckas när det gäller denna typ av uppgifter, men var nog inte heltpå det klara med den ambition som vi kan spåra i 1983 årsfolkbokföringskommittés fortsatta utredningsarbete. Det är viktigt att vi har en klar gränsdragning. Vi måsteockså mycket noga se till att nya och mer expansiva uppdrag inte skall kunnaverkställas. Därför är det angeläget att dels begränsa verksamheten enligtgällande bestämmelser, dels framhålla att postens uppgift är att vara ettserviceorgan för allmänheten. Vi får inte, som jag sade i mitt tidigareanförande, ålägga posten sidouppgifter som gör att denna roll kommer attifrågasättas. Överläggningen var härmed avslutad. 3§ Svar på fråga 1983/84:288 om beskattningen av kulturarbetarnas stipendier har frågat mig om jag är bereddatt föreslå en förändring i skattereglerna för kulturarbetarnas stipendier,exempelvis genom särbeskattning även av B-inkomster. Kulturarbetares stipendier kan vara av många slag.Beträffande nuvarande ordning kan helt kortfattat sägas att rena stipendier,dvs. stipendier som inte är ersättning för något arbete, är skattefria om deinte utgårunder så att de blir skattepliktiga som periodisk inkomst. I praxishar gränsen satts till tre är. Beskattas de som periodisk inkomst utgör de - ilikhet med andra sådana inkomster - B-inkomst. Vissa av stipendierna är ävenpensionsgrundande. Den nuvarande ordningen för beskattning av stipendier ärinte helt tillfredsställande. Frågan har tagits upp av kulturskattekommittén,som föreslagit att de pensionsgrundande stipendierna och bidragen skallbehandlas som A-inkomst. Kommitténs betänkande är f. n. ute på remiss. Jag hyser förståelse för dem som reagerar mot attstipendier och bidrag generellt behandlas som arbetsfria inkomster. Jag villemellertid avvakta remissinstansernas yttranden innan jag tar ställning tillhur beskattningen skall ändras. Om beskattningen av kulturarbetarnas stipendier 8RUNE (); Jag tackar finansministern för svaret på minfråga. Svaret ger mig dock anledning att fundera över om finansministern harförstått den vidd som frågan har ur både praktisk och principiell synpunkt. Jagskall först ta upp de principiella synpunkterna. Det aktuella fallet gäller en författarinna som fått ettarbetsstipendium på . Hon är gift, och maken tjänar ca . Makarna har tre barn, och det mesta av hustruns tid går åt för attsköta barn och hushåll. Trots denna arbetsbörda har hon skrivit ett paruppmärksammade böcker, som givit mera ära än pengar: Det arbetsstipendium somhon fått och som gäller skulle hjälpa henne att betala förbarnpassning, tvätt och annat jobb i hemmet, och hon skulle kunna få någratimmars arbetsro. Författarfonden är inte en institution som ger någraallmosor från det allmänna - det vill jag ha klarlagt. Den är uppbyggd genomvad som kommer in via boklänen från biblioteken. Denna författarinna får bara . kvar av stipendiettrots att hon inte har någon annan egen inkomst. Arbetsstipendiet klassasnämligen, av någon outgrundlig anledning, som B-inkomst. Därigenom läggs denovanpå makens inkomst och drabbas av en marginalskatt på . Dettaskatteförfarande förvandlar i det här fallet vad författarinnan själv tjänartill ett mycket litet belopp. Det är egentligen en ganska makaber fars, men dethar en mycket stor principiell betydelse. är det mannen som har denstörre inkomsten, och det är alltså nästan undantagslöst kvinnorna som drabbasav denna åtgärd. Denna skattebestämmelse innebär ett hån motjämlikhetstanken och en könsdiskriminering som helt bryter motsärbeskattningens principer. Den får en effekt som inte bara drabbar författareoch andra kulturarbetare, utan den drabbar också alla småföretagare. Men finansministern hänvisar till kulturskattekommitténskommande förslag, och jag vill fråga: År finansministern beredd att förändrahela B-skattesystemets regler så att det omfattas av särbeskattningensprinciper? Ser finansministern detta som en angelägen jämlikhetsfråga? Om den nya omsättningsskatten på aktier frågestunder utvecklas alltförofta, tycker jag mig märka, till överläggningar där det framförs krav på attregeringens ledamöter skall stå i talarstolen och lagstifta. Det kan icke varameningen att frågestunderna skall ge sådana resultat. Det är nu så, och jag hoppas att är medvetenom detta, att kulturskattekommittén redan är klar med sitt arbete och att dessbetänkande är under remissbehandling. Jag har sagt att vi skall ändrabeskattningen, men jag inser - det kan jag försäkra - både den principiella ochden praktiska räckvidden av att särbehandla olika slag av inkomster. Därför görjag bara den enkla reservationen att jag vill se remissutfallet, innan jag tarställning till hur långt vi skall gå i fråga om förändring av beskattningen pädetta område. Det finns också en rad andra förslag till reformering avkulturarbetarnas skatteförhållanden i kommittébetänkandet, vilka regeringenmåste ta ställning till. För att nu inte skall kunna gä härifrån ochsäga att finansministern är ointresserad av kulturarbetarnasskatteförhållanden, på grund av att jag inte lägger lagförslagframför näsan på frågeställaren, har jag velat göra denna principiella deklaration. 10 (): Jag är helt på det klara med att det inte ärregeringen som suftar lagar-det gör . Det finns ibland skäl attfastslå den principen utifrån synpunkt. Detta råder det alltså ingettvivel om från min sida. Jag frågade finansministern om han ansåg att det var enklar jämlikhetsfråga och om han var beredd att ta initiativ till att föreslå enändrad lagstiftning. Han hänvisade till kulturarbetarnas situation och denutredning som just behandlar detta avsnitt. Jag har gjort en vidare tolkningoch har frågat om finansministern var beredd att över huvud taget ta upp dennajämlikhetsfråga då det gäller B-inkomsterna och deras beskattning. Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på fråga 1983/84:299 om den nya omsättningsskatten på aktier har uttalat att den nyaomsättningsskatten på aktier har medfört att utländska köpare av svenskaaktier nu i betydligt större utsträckning förefaller göra dessa köp viautländska mäklare och att det förefaller som om skatten långt ifrån kommer attinbringa de ca 750 milj. kr. som angetts i propositionen (prop. 1983/84:48).Knut har frågat mig om jag med anledning härav avser vidta någraåtgärder för att återställa denna tjänsteexport. Den nya omsättningsskatten på aktier har varit ikraft i drygt en månad. Enligt min uppfattning är det alldeles för tidigt attdra några slutsatser om skattens effekter i olika avseenden. Än mindre kanbehovet av ändringar i beskattningen bedömas. När det gäller intäkterna av den nya skatten är detriktigt att siffran 750 milj. kr. nämndes i propositionen. Uppgiften angavs dåsom osäker och gällde endast under förutsättning att omsättningen avvärdepapper i fortsättningen blev av samma omfattning som år 1983.1budgetpropositionen har intäkterna beräknats fill 540 milj. kr. för budgetåret1984/85. Om den nya omsättningsskatten på aktier 12KNUT (): Jag skall be att få tacka finansministern försvaret på min fråga. Tyvärr saknades - jag säger detta trots att jag inte hadeväntat mig annat - den öppenhet i fråga om att ta bort oformligheter ilagstiftningen som finansministern visat i andra sammanhang. Låt mig sedan säga att omsättningsskatten på aktiehandelninte bara är olycklig utan också ovanligt hafsigt tillkommen. Så sent som den17 avstyrkte ett enigt skatteutskott en vpk-motion omomsättningsskatt på akfier. Mindre än ligger en propositionom en sådan skatt på bord. Någon remissomgång besvärade man sig inte med, och inteheller med att höra lagrådet. De sakliga invändningar från branschens sida somframfördes vid uppvaktning inför skatteutskottet föreföll först vinna gehör,men i slutändan ändrade majoriteten sig, och allt blev i stort sett somföreslagits i propositionen. Dennaosäkerhet från utskottsmajoritetens sida återspeglas i utskottets betänkande,där det heter: " att man i vart fall inledningsvis och tills närmareerfarenhet vunnits av den nya lagstiftningen bör begränsa skattefriheten- ". Detta har utgjort bakgrunden till min fråga. Man har mycket snabbt vunnit den erfarenheten, att handelnmed aktier då det gäller utländska kunder drastiskt minskar. Det är väl ganskagivet, att när man skattebelägger de transakfioner som via svenska mäklare görsmellan svenska säljare och utländska köpare eller tvärtom, sä kommer dessaaffärer i stället att göras via utländska mäklare. Därigenom förlorar man intebara värdefull valuta och värdet av tjänsteexporten, utan man minskar också denviktiga internationella kontakten. För en regering som annars säger sig vilja värna om vårexport kan det väl knappast vara något intresse att på detta sätt favoriserautländska mäklare i förhållande fill svenska. Börsens totalvolym harvarit oförändrad, vilket innebär en dämpning av börsomsättningen med närmare50%, då börsindex i jämförelse med förra årets siffror gått upp 60%.Beträffande nedgången i utlandsaffärerna avseende svenska aktier under sammatid synes minskningen bli . Minaföljdfrågor blir då: Anser finansministern att dessa uppgifter inger Om den nya omsättningsskatten på aktier Hurlänge bör man enligt finansministerns uppfattning i så fall vänta, innan manvidtar några åtgärder? Det andra avsnittet som jag berörde gällde hur mycketomsättningsskatten skulle ge i statliga intäkter. Här har finansdepartementetsuppfattning svängt ordentligt, vilket motiverar ett klarläggande frånfinansministerns sida. I proposition 48 anges som bekant beloppet 750 miljoner. Iproposition 40 om ekonomisk-politiska åtgärder tror man på 600 miljoner, ibudgetpropositionen har summan prutats till 540 miljoner och i denallmänpolitiska debatten tippade finansministern att den skullebli 900 miljoner. Vilken är den summa som är aktuell och som vi skall tro på? försöker blygsamt döljasina historiska kunskaper. För det första är den här skatten inte något principielltnytt i . Vi hade en stämpelskatt på aktier under många årtionden. Denavskaffades under den borgerliga regeringsperioden som en bland många presentertill aktieägarna. Till vad nytta? har ofta frågats. Vi har alltså haft en skattav den här typen, även om den var något annorlunda konstruerad än denomsättningsskatt som införs. För det andra måste tillfälligt ha liditav minnesförlust när han sade att skatteutskottet enhälligt avstyrkte envpk-motion i denna fråga. Ja, men skatteutskottet gjorde dettaställningstagande som man föreslog en omsättningsskatt på -vilket uppenbarligen är någonting annat än en skatt pä . Beträffande de inkomster som detta kan ge har vi intevelat göra några glädjeprognoser. Vi har precis lika små eller lika storaförutsättningar som vid det tidigare tillfället att bedöma vilken omsättningdet blir på . Jag har inte velat komma medprognoser som sedan visar sig ligga alltför högt. Vad jag sade i den aktuelladebatten var att det lika gärna kan vara en omsättning på 90 som på 70 eller 60miljarder. Därför har vi valt att ligga i underkant i våra bedömningar. Även om vi skulle gå miste om vissaskatteinkomster eller vissa exportinkomster är ändå 540 milj. kr., eller låtmig säga en halv miljard i ökade skatteintäkter som kan användas för viktigautgifter, inte att rynka på näsan åt. 14KNUT (): Det förhållandet att den borgerligaregeringen avskaffade stämpelskatterna 1979 har knappast med saken att göra.Det visar bara att vi då från borgerligt håll tyckte att de var olämpliga. Det rör sig inte alls om någon minnesförlust när jag sägeratt vpk-motionen gick ut på en 10-procentig omsättningsskatt på aktier.Skatteutskottet avstyrkte enhälligt och sade inte alls att man skulle kunnatänka sig en lägre beskattning. Det var ett klart och entydigt avstyrkande frånutskottets sida. Det var alltså ingalunda fråga om någon minnesförlust från minsida. Jag är fullt medveten om att finansministern intekan stifta lagar här från talarstolen. Jag förstår också att finansministerninte avser att avskaffa omsättningsskatten på aktier. Den oformlighet sompåtalades från branschens sida och som vi också diskuterade i skatteutskottet -det gick t. o. m. så långt att kammaren återremitterade ärendet till utskottetför att få rätsida pä det - har inte finansministern sagt någonting om. Dettabetyder alltså att utländska mäklare gynnas på de svenskas bekostnad. Vi förlorarintäkter och valuta, och vi förlorar också de internationella kontakter som ärså värdefulla för svenskt näringsliv. Närfinansdepartementet angav fyra olika belopp - 750 miljoner, 600 miljoner, 540miljoner och 900 miljoner - var det väl fullt befogat att fråga vad som gällde.Jag kan också fylla på med att fråga om finansministern har tagit hänsyn tillatt den här omsättningsskatten på aktier får dras av vid beräkningen avreavinsten på aktier. Överläggningenvar härmed avslutad. 5§ Svar på fråga 1983/84:291 om har frågat mig om regeringen avser att ta några särskildainitiativ under säkerhetskonferensen för att få klarhet i ödeoch kräva hans frigivning. Regeringenförsitter inget lämpligt fillfälle att få klarhet i öde. Ifrämsta hand föredrar vi därvid direkta framställningar till den sovjefiskaregeringen pä sätt och som vi avgör på grundval av en konfinuerliglägesbedömning. Denna påverkas naturligtvis i hög grad av i vad mån ny,tillförlitlig information inkommer. Någon sådan information har vi sedan längeinte erhållit. Även om vi föredrar bilaterala kontakter ärmöjligheten att ta upp frågan i ett multilateralt sammanhang naturiigtvis inteutesluten. är dock, till skillnad från iMadrid, knappast ett lägligt tillfälle. Den senares mandat omfattade mänskligarättigheter och familjeåterföreningsfrågor. är som bekantbegränsad till säkerhets- och förtroendeskapande åtgärder i . 16 (): Jag tackarutrikesministern för svaret. Fråganom öde är naturligtvis inte ett ämne som hör hemma päStockholmskonferensen. Det var således inte ett missförstånd som gjorde att jagframställde min fråga. Men har medfört att vi i Sverigefått visit av höga herrar frän . Enligt min och många andras uppfattningerbjöds därmed den ett utmärkt tillfälle att påminna Sovjetsledare om att vi inte har glömt och om att vi fortfarande intefått någon tillfredsställande förklaring när det gäller hans öde. Det är inte rätta fillfället att här hålla ett högtidligttal om stora humanitära insatser. De bör vara väl kända såväl förutrikesministern som för . Kunskapen om hans insatser växer också utei världen. Här hemma brukar debatten om öde flamma upp med jämnamellanrum - åtminstone så snart ett nytt vittnesmål blir bekant. Det väsentligaär kanske ändå inte att vi ständigt talar om honom, om vad han har uträttat ochom hur vi skall få klarhet i hans öde, utan det är att vi aldrig glömmer honomoch, herr talman, inte försummar att vid lämpligt tillfälle ta upp den frågan -oavsett, tycker jag, om vi, som sade, fått "någonny, tillförlitlig information" eller inte. Om "någon ny,tillförlitlig information" inte föreligger, finns det säkert ännu starkareskäl att fråga dem som möjligen känner till hur det förhåller sig. Vi hadenågra sädana gäster i för sedan.