prot · G70953 · 1983-12-31 00:00:00 — Det gemensamma för dessa socialiseringsprogram och allasom jag känner till, fondförslaget undantaget, är att de utifrån en klartsocialistisk grundsyn klargör vilka företag och branscher som man i en ellerannan form vill socialisera. Men det är fråga om en punktsocialisering,omfattande men ändå avgränsad. När de utpekade företagen eller branscherna harförstatligats, är förslaget fullbordat. Förslagen rymmer en klar slutpunkt. 1 detta avseende skiljer löntagarfondsförslaget sig frånalla andra socialiseringsprogram. Fondförslaget säger inte att vissa företagoch branscher skall socialiseras och att det sedan är slut. Fondförslagetsaknar en i förväg given slutpunkt. Socialdemokraternas och kommunisternaskollektiva löntagarfonder öppnar för en gränslös socialism. 37LARS (vpk) replik: Som socialist tycker jag att det är nästanrörande att höra , när han betecknar löntagarfondsförslagetsom det mest grundläggandesocialistiska förslag socialdemokraterna lagt fram. Jag kan rekommenderaWikström någon av våra grundkurser i socialism, så skall han se att det inte ärså farligt. Detta är steget, säger . Inga fler skall följa.Samtidigt ursäktar han sig gentemot de borgerliga med att säga att de rådandemaktförhållandena inte ändras i grunden. Frågan är: Hur skall vi uppfatta det?Skall makt- och förmögenhetsförhållandena förbli som de är ? Skall enhandfull finansfamiljer också i framfiden ha den makt som de har ? Är det inte så att efter det beslut som fattas enderadagen kvarstår den nuvarande makt- och förmögenhetskoncentrationen? Mångauppgifter kvarstår att lösa. Allt fler, inte minst inom socialdemokratin, talarredan om behovet av ytterligare åtgärder för att luckra upp maktkoncentrationenoch för att stärka löntagarinflytandet. Jag vill därför ställa en fråga till statsministern: det enda steget? Eller tänker ni ta något mera steg? Hur skallmaktkoncentrationen annars brytas? Hur skall ni ändra på det förhållandet atten handfull finansfamiljer behärskar produktionen och hela näringslivet?Kan ni inte lätta litet grand på förlåten om vad ni har för idéer om detta?Dagens förslag ändrar ju inte någonting väsentligt, det säger ni själva. Änmindre ändrar det på något avgörande sätt de nuvarande makt- ochägandeförhållandena. Säg någonting mer - eller är detta sista steget? Den här debatten visar att inte har ett endaord att säga om makt- och förmögenhetskoncentrationen. De har inte ett endaförslag om att stärka löntagarnas inflytande. Så fort man diskuterarkapitalägarnas privilegier och makt, säger nej. De säger nej tillfonder på samma sätt som de sade nej till arbetsrättsreformerna, ATP,rösträtten och andra reformer som har utvidgat demokratin och stärktfolkflertalets inflytande. Det är riktigt, som någon sagt tidigare, attmoderaterna ändå är konsekventa i sådana här sammanhang. Jag vill be Adelsohn: Redogör bara för ett enda förslag omhur ni vill genomföra en uppluckring av maktkoncentrationen för att gelöntagarna ett ökat inflytande. Bara ett enda förslag! Att ni försvarar storfinansens intressen vet vi. Niuppträder mer och mer som förlängda arm. Samfidigt försökerni framställa er som en ofarlig och allmänborgerlig folkhöger, men vi vet averfarenhet att ränderna aldrig går ur. är och förblir etthögerparti. "- Högern har alltid betraktat som ett bolag,där de som satsar mest pengar också bör ha mest inflytande", skrev GunnarFredriksson en gång om högern. Jag tycker det är en ganska bra och träffandebeskrivning. ansåg förr att parlamentarismen var främmandeför svensk tradition. Om demokrafin sade den gamle högerledaren att den "undergräverhelhetens intressen och hotar det allmännas bästa". är därförmer naturligt än att man bekämpade införandet av allmän och likarösträtt. Men manbehöver inte gå så långt tillbaka i tiden för att finna lika 7 protokoll 1983/84:53-54 avslöjandeuttalanden från högerpolitiker. skrev man i ett programförslagatt "historien visar, hur massan av egendomslösa alltid hotatdemokratin". Bara skrev en framträdande moderatdebattör att "man bör behålla så många icke-demokratiska beslutsformer sommöjligt, som maktbalans mot demokratin". Det skullevara intressant att höra Adelsohn förklara någonting av detta. Dagens programförslag, som ni diskuterar inom högern, ärinte lika ohöljt utmanande, men andemeningen och grundtonen är precis densamma.Därför är motståndet mot allt kollektivt ägande som innebär vissa former förökad makt för löntagarna, de egendomslösa, helt följdriktigt. Det skulle juenligt språkbruk innebära ett hot mot demokratin. Därför äregentligen hela denna debatt, inte bara debatten här utan den debatt somförts , på ett sätt klargörande, för att inte säga rättavslöjande, för inställning till i varje fall ekonomisk demokrati. gjorde faktiskt ett slagsförsök att presentera några sakargument i sitt första inlägg. Han sade bl. a.att "löntagarfondsutredningen konstaterar att investeringarna påverkasnegativt av löntagarfonder". Jag har plockat fram det där, och det visar sig att detfaktiskt inte är sant. I denna rapport finns ett stycke där författaren apropåutformningen av företagens kapitalavsättning till fonderna säger; "Valetstår alltså mellan en anpassning, där investeringarna påverkas negativt med pålång sikt en dämpande effekt på reallöneutvecklingen, och en anpassning, därmer utvecklingen av reala disponibla inkomster för olika grupperdämpas." Alltså; Ett hypotetiskt val mellan två olika modellekonomier,som bl. a. omfattar avsättningar i form av obligatoriska aktieemmissioner, däravsättningarna ej var avdragsgilla, där hänsyn ej tagits till attfondavsättningarna kan påverka bokslutsdispositioner i företagen, osv. Dessutomägde detta rum i en teoretisk modell, grundad på antaganden om perfektkonkurrens, där företagen och ekonomin befinner sig på något som författarenkallar steady-state-banan, och där något som heter Eulers ekvationer - som jaginte tänker försöka begripa - spelar en central roll sida upp och sida ned. undrar jag: Hur kan ta en halv mening ur etthypotetiskt resonemang, som behandlar ett fondförslag som på avgörande punkterskiljer sig från det vi debatterar, och använda det som argument mot vårtförslag ? Han har en enda chans nu att rädda sig, och det är att förklaravad Eulers ekvationer är för någonting. Annars bör han nedlägga denargumentationen. Men det här är intressant, därför att det bevisar vilken enormargumentnöd som borgerligheten lider av. Till vill jag dessutom säga att om han tror atthan skall lösa problemet genom enskild vinstdelning, hur skall han då klarade 1,5 miljonernaoffentliganställda, alla som är anställda i småföretag, bönderna? Det är ingenlösning av problemet. Är det det enda ni har? Adelsohn är ett mera svårartat fall. Han talade omoliktänkande och vevade upp sig väldigt mycket. Han sade att han inte hadehittat folk som tycker olika. Men arrangerade ettinformellt möte med ett femtiotal svenska företagare ochnäringslivsrepresentanter, varpå upprepade gånger varnade förvarje antydan till kompromiss från företagarnas sida. När någon av denärvarande förespråkade att näringslivet borde komma med ett motförslag ochsöka kompromissa, attackerade mycket hårt. Allt som kan tolkas somförhandlingsvilja måste bannlysas, hävdade moderatledaren, och fick stöd av bl.a. SAF-chefen och verkställande direktör - hantillverkar kanoner. Nå, de där stackarna fick ju inte säga något. Sedan finns det en fin och snäll man som heter . Han var länge och väl mycket kompromissvillig. Han deltog ilöntagarfondsutredningen med rader av kompromissförslag. Så började det stormaväldigt i SAF-byråkratin mot . Han utpekades som förrädare. Pressenmot honom blev så kraftig att det hela slutade med att näringslivet fick enannan representant i fondutredningen. gick till slut - hårt pressad,förmodar jag - ut och förklarade att de som stannade kvar i närfonderna införts var idioter, varpå han dock tillfogade att han för egen deltänkte stanna kvar. - Det må vara. Men när han kommer utom räckhåll förSAF-byråkratin och talar allvar om sitt eget företag, låter det annorlunda. För någon tid sedan var i för attintroducera på den franska börsen. "Pengarna frånlöntagarfonderna går till pensionsfonderna, och de behöver mer inkomster. Fårde inte pengar den här vägen, måste man troligen öka företagens pensionskostnadtill AP-fonderna", säger enligt , som tillägger atthan uppenbarligen tycker det är hugget som stucket varifrån pengarna tillAP-fonderna tas. Utomräckhåll för Adelsohn och andra kan de säga ett ord av uppriktighet. Det värsta är egentligen att en högt uppsatt person,politisk redaktör på och anställd i moderatasamlingspartiet och i näringslivet, säger i : "Det bör möjligt göras klart för alla, bådeför och för borgerliga personer, hugade att acceptera hedrande och kanskeockså välbetalda uppdrag, att inga icke-socialistiska personer kommer att ståtill förfogande för att sitta i någon löntagarfondsstyrelse. Varjeicke-socialistisk person som överväger att acceptera ett sådant erbjudandemåste då vara på det klara med att han i så fall kommer att ha förverkat sittförtroende inom näringslivet och de icke-socialistiska partierna." Detta är, såvitt jag kan förstå, ett öppet uttalat hot omrepressalier, som gränsar till yrkesförbud för dem som samverkar. förtjust - han är kanske van vid att verkligheten skall vara sådan -men det är just vad det är fråga om. Den här typen av hot har inte förekommitpå något Jag vill fråga: Ställer sig bakom den tankevärld som härfinns representerad? Det har kommit och gått såmånga folkpartiledare att det inte är så lätt att hålla reda på dem. Men jaghåller mig till en av folkpartiregeringen framlagd proposition, där man sägeratt "en stark koncentration av kapitalet får betydande återverkningar påmaktförhållandena i näringslivet och ökar svårigheterna att klara ansvarsfullalönerörelser. Rätt utformade löntagarfonder eller medborgarfonder kanvara en väg att minska konflikten mellan lönsamhets- och utjämningskraven.Genom att bredda ägandet skulle man lättare kunna få tolerans för en stabilthögre lönsamhet och ett ökat företagssparande, vilket i sin tur stärkermarknadsekonomin." Längre fram sägs: "Enligt min mening måste man ocksåräkna med att tillskott av riskvilligt kapital från AP-fonden kommer att krävasunder de år som följer. Mot dennabakgrund anser jag det motiverat att inrätta en femte delfond." Man skriver vidare; "Rösträtten för en viss del av deaktier fonden äger i ett företag skulle kunna utövas av lokala fackliga organisationer . Genom att bredda ägandet i näringslivet skulle en sådanfemte AP-fond kunna bidra till att öka toleransen för höjd lönsamhet inäringslivet och även på det sättet öka företagens riskkapital. Självfalletmåste medlen förvaltas med utgångspunkt i de krav som bör ställas påpensionsmedlens långsiktiga användning." Detta var alltså inte något förfluget uttalande av någonav alla de folkpartiledare som har passerat revy, utan det sadesnär i regeringsställning skulle samla sig till en proposition tillSveriges riksdag i ämnet. Då framförde man dessa i och för sig kloka synpunkterom att vi måste försöka underlätta stabiliseringspolitiken. Det gör vi, om vi ger löntagarna delaktighet i deförmögenheter och vinster som skapas. Det gör vi, om vi försöker skapa ettslags balans mellan kapitalkraven, lönsamhetskraven och lönekraven. Det gör vigenom att bredda ägandet och minska den privata maktkoncentrationen. Dessa ärde ledande tankarna bakom det förslag som ligger på bord. Det ärdetta vi vill. Vi vill skapa möjligheter för en utveckling där vi kan hahög lönsamhet, som löntagarna får delaktighet i, och där löntagarna kan få ettord med i laget om hur pengarna skall användas. Dessa grundläggande tankegångar förstod 1979,så pass att folkpartiregeringen t. o. m. lade fram en proposition på riksdagensbord. Vid precis skrev industriminister ett förslagdär han sade att löntagarfonderna är nödvändiga för att vi skall klaraproblemen i . Varför har ni ändrat er? Har verkligheten ändrats? Nej,sparandet har rasat ned. Maktkoncentrationen har ökat. Det privataaktieägandets andel har gått ned dramatiskt. Spänningen i lönerörelsen och destabiliseringspoli- tiskasträvandena finns kvar. Vad som har hänt är att högern tränger på. Våldsammareklamkampanjer och propagandakampanjer med allt från ballonger tillbikinibrudar har rasat över landet, och ni har blivit skrämda. Det är synd. är alltid välkomna fillbaka. När ljudet från reklamtrummorna har dämpatslitet grand, är ni välkomna tillbaka för att resonera förnuftigt. Att Adelsohnskulle kunna förmås att resonera förnuftigt har jag inte stora förhoppningarom. 39ULF ADELSOHN (m) replik; Jag vill gärna ge statsministern ett erkännandeför ett omväxlande språkbruk. 1 vår senaste debatt talade han öm babianhannar,om bikinibrudar. Jag föredrar det senare, så jag tycker attstatsministern går i rätt riktning . I statsministerns tal står det att jag, partiet ochallting annat fullkomligt domineras av SAF. Vi heter för resten inte högern,. Vi bytte namn till moderata samlingspartiet ungefär somstatsministern tillträdde. Jag har inte kallat för ,men jag bör kanske börja göra det. Ena sekunden dominerar vi SAF. Andra sekunden är det SAFsom dominerar oss. I själva verket varken styr jag eller har jag intresse avatt styra näringslivets direktörer. Jag tror att och vi alla skallvara tacksamma för att exempelvis Electroluxchefen när han ärutomlands försöker tala så väl om som det är möjligt. Vi skall varaglada för att han inte lägger fram alla de vansinnigheter denna regeringföreslår, för då skulle det vara problem för oss i kontakterna utomlands. Vartacksam för den solidariteten, ! Ni talar om att bredda ägandet. Det är fullständigtomöjligt att få en socialdemokrat att förstå, att för oss är breddat ägande detatt vanliga människor skall få äga. För er är breddat ägande att ett antal fackligaledare sitter i styrelser och beslutar om människornas pengar. Det är det somskiljer oss. Låt oss acceptera skillnaden, ! Jag tror inte att detgår att få en socialist att förstå, att för oss är breddat ägande attmänniskorna själva äger akfier, äger besparingar, äger hus och bostäder m. m.,och vi vill stimulera detta. Att skall nå dithän räknar jag intemed. När han skäller påmig tar jag det som ett utpräglat beröm, så fortsätt meddet, ! Åter till socialdemokratin. , ordförande ifinansutskottet, sade apropå era löften,, att om vi kommer att få till ståndett normalt diskussionsklimat i igen kommer ingen att vararädd för att ta bort begränsningsregeln om max , då kommer man att krävadet. Men vi är tyvärr inte där , sade han. Det är intressant, ,apropå löftet . Det andra löftet gällde det breda samförståndet. I dagensanförande säger att vi nu mest krifiserar LO, och förut var det TCO.Ja, det är självklart. Innan fick sin upphöjelse underkristallkronorna i Arvfurstens palats, där han berett sitt parti sådan storglädje, var han ju ordförande i . Och han har fått belöningen för sin idogakamp att emot en kompaktmedlemsmajoritet i TCO driva fondfrågan. Men när han väl lyfts in i Arvfurstenspalats har ni ju inte längre stöd av tjänstemannarörelsen. Det finns etttjänstemannaförbund som stöder er , Statstjänstemannaför-bundet, medanalla andra är endera kritiska eller neutrala. Handelstjänste-mannaförbundetskriver med adress till föredragande statsrådet att man beklagar att man idepartementet inte givits möjlighet att behandla detta demokratiska ämne idemokratisk ordning. Så bråttom har ni haft . Ett av era främsta argument har varit att vi skall få lugnoch ro på arbetsmarknaden och att löntagarna nu skall få sin del. hördejag att de strejkar på . Varför gör de det? är ju i full färd medatt besluta om införandet av löntagarfonder. skall jobbarna på fåinflytande och delägarskap - varför strejkar de? Tillåt mig uttrycka denförmodan till den socialistiska hälften av denna kammare, att det är för att desannolikt vill ha en del av vinsten, att de själva vill ha litet betalt, att deinte anser att de summor som skall avstå till fonderna är särskiltintressanta för dem själva. Föreställ er hur dessa människortänkerj hur de reagerar och vad det beror på att de strejkar, trots att de nuskall få denna fantastiska undermedicin, dvs. Men vinstdelning är juen otänkbarhet för er. Ni kan aldrig tänka er att man skall få del av den vinstman jobbar ihop. Nej, kollektivt och fackligt skall det beslutas. Detta är min sista replik i denna debatt, och jagförväntar mig inte att statsministern i all älskvärdhet bara kommer att varavänlig när han har sista ordet. Jag vill trots detta önska statsministern enGod Jul. Jag vill göra det med en hälsning från en av dagens skribenter iDagens Nyheter, ett socialdemokratiskt kommunalråd och förutvarandelandstingsman. är det han - en socialdemokrat, - som säger;"Partiet tycks alltmer dra åt det kommunistiska och icke-demokratiskahållet och manifesterar detta den20 december." Är socialdemokraterna inte längre sociala demokrater,utan makthungriga elitister?" När vi nu var och en går hem till julhelgen, kan vi välfundera över om detta socialdemokratiska kommunalråd har något fog för sinvarning till dagens socialdemokrati. Ni kanske skulle fundera över detta, överatt 75 000 människor vandrar på våra gator, över att motståndet är så starktsom det är, för en gångs skull fundera över om det inte kan vara så att detligger en hel del i vad motståndarna tänker. Kanske skulle det, ,vara det bästa statsministern kunde ge i nyårslöfte , att fundera överom inte motståndarna faktiskt kan ha rätt. 40THORBJÖRN () replik: Beträffande den expertrapport frånlöntagarfondsutredningen som jag åberopade säger att jag skullebehöva förklara Eulers ekvation - eUer vad det nu var för någonting - för attöver huvud taget klara mig i den här debatten. Nej, inte alls, !Fortsätt och läs i rapporten, och stanna inte upp inför de där konstigheterna!Men egentligen behöver man inga "ekvatorer" i de här sammanhangen,utan man kan klara sig med en portion sunt förnuft. Det är nämligen ganska självklart,att om man drar miljoner, ja, t. o. m. miljarder kronor ur investeringsvilligaföretag och lägger ut dem på börsen, blir huvudresultatet enbart attbörskurserna stiger. Nettoresultatet blir- det är min övertygelse - minskadeinvesteringar. Detta hänger enligt min mening direkt samman med detresonemang ni för om tryggade pensioner. Vi har inte fått något svar på fråganom varför regeringen inte går raka vägen och tar ut en begränsad avgift för atttrygga pensionerna i stället för en mångdubbelt högre avgift för att införalöntagarfonder. Man vill ta pengar från löntagare och företagare för attgenomföra ett kollektivt övertagande av näringslivet. Att det finns sådanasignaler har framför allt den fackliga rörelsens företrädare, t. ex. LO:sföreträdare, aldrig stuckit under stol med - det har inte kunnatbestrida. Vi har heller inte fått något besked om varförsocialdemokraterna kastade löftet om direkta val över bord. Det tar jag som enbekräftelse på att det jag kommit fram till är det enda som kan gälla, nämhgenatt socialdemokraterna inte vågar sig på det, för då blir det engrundlagsfråga. Då blir det en huvudfråga i nästa val, och då skullesocialdemokraterna aldrig få en möjlighet att införa de kollekfivalöntagarfonderna. I den här frågan vill socialdemokraterna inte ta en direktuppgörelse med svenska folket i en valrörelse - ni har aldrig drivit fråganoffensivt i någon valrörelse tidigare. Här har tagits upp diskussioner om vad som har sagts underden tid löntagarfondsutredningen arbetade. Det man kan konstatera - och det ärklart belagt vid det här laget - är att det under hela den långa tid som utredningenarbetade inte fanns något som helst intresse från socialdemokraternas sida attsläppa tanken på kollekfiva löntagarfonder, att släppa tanken på att överförabetydande delar av svenskt näringsliv i allmän ägo. Undra då på att resultatetblir som det blir: Ni står där alldeles ensamma! De enda ni har med er ärkommunisterna, som inte gör någon hemlighet av utan frimodigt berömmer sig avatt de vill åstadkomma ett socialistiskt samhälle. Det kan inte vara någon överraskning för ellerför någon annan att jag på vägnar vid vår riksstämma 1976 och ivalrörelserna 1979 och 1982 har gett besked av samma karaktär som jag ger här : Vi är rriotståndare till kollektiva löntagarfonder. sätter uppett förvånat ansikte när jag instämmer i vad har sagt i dennafråga. Är det verkligen så att landets regeringschef ännu.i denna dag inte harfattat att han i den här frågan har en fullständigt enhällig icke-socialistiskopposition emot sig? Har landets regeringschef inte fattat att det finns enfullständig enighet om att motarbeta införandet av kollektiva löntagarfonder,att det finns en enighet om att vi ser det som en samfälld uppgift att verkaför en opinionsbildning i , så att det efter nästa val skall vara andramajoritetsförhållanden, så att det beslut som ni nu är beredd att tvinga påsvenska folket då skall kunna rivas upp? Regeringschefen borde ha insett denna enighet tidigare ochvalt att lägga fondförslaget åt sidan och i stället satsat på att försöka enanafionen i den vikfiga kampen mot arbetslösheten, mot budgetunderskott och fören ordnad ekonomi.Tyvärr har regeringschefen missat den möjligheten i svensk pohtik. 41 () replik: är så underhållande när han läserur gamla propositioner och tidningslägg att han borde kunna få jobbet somvikarie för riksrondsredaktören i . Citatet ur en proposition 1979 handlade ju om "rättutformade" fonder. Jag tycker att borde fundera ett ögonblicköver vad det kan betyda. "Rätt utformning" 1979 lika väl som 1983 äratt låta den enskilde spararen äga sitt sparande. Vad är det för fel på dentanken? Det system som alltid har förordat har byggtpå många fonder med ohka ägare som konkurrerar med varandra om sparandet,vidare att de enskilda äger andelarna, dvs. sitt sparande, och bestämmer ivilka fonder de skall placeras, och slufligen att de enskilda får ta ut sittsparande efter en spärrfid. har både finansministern och statsministern uppehållitsig väldigt mycket vid det som har varit. Jag förstår att socialdemokraternahelst vill uppehålla sig vid det förflutna. Framfiden med kollektivalöntagarfonder ter sig ganska avskräckande. Men det är väl ändå, herr talman,om framtiden vi borde diskutera . Fonderna kan ju inte vara avsedda attlösa gårdagens problem. Av den diskussion som både och till har dragit några slutsatser.Den viktigaste av dessa är att kollekfiva löntagarfonder av den modell somsocialdemokraterna pläderar för inte uppfyller de önskade målen och syftena. Dekollektiva fonderna är skadliga. Marknadsekonomin kan man inte upprätthållagenom väl valda ord här i kammaren. Marknadsekonomin förutsätter att de beslutom åtgärder som fattas inte betyder så stora offentliga ingrepp när det gällerprisbildning och investeringar, att det decentraliserade beslutsfattandet hosenskilda företag och konsumenter förstörs. Men det är tyvärr vad som kommer atthända, om de kollektiva fonderna införs. De leder till socialism. Ochsjälvfallet säger vi nej till det. Den framtid som socialdemokraterna inte vill diskutera kanman ändå läsa om i LO:s och socialdemokraternas kongressbeslut . Omman läser vad som står i de besluten, finner man att det handlar om långtgåendesystemförändringar. LO och socialdemokratin har mycket långtgående avsikter medfonderna. Jag försökte påvisa i mitt första anförande att det enda hållbaramotivet för att införa fonderna är att ta över makten över produktionsmedlen,en överföring av det enskilda ägandet till kollektiva fonder. Finns det någon som verkligen tror att socialdemokraternaskulle avveckla eller frysa fondsystemet 1990? Jag gör det inte. Naturligtviskommer LO att fortsätta att driva på. Detta är bara första steget, har bådeStig och förklarat. Socialdemokraterna säger motsatsen.Men socialdemokraternas löften är som såpbubblor - de skimrar vackert när man ser pådem, men de blir en våt fläck vid beröring. ,herr talman, för att ändå blicka bakåt; Är det någon Tisdaeen den