prot · G709116 · 1983-12-31 00:00:00 — En annan kommission börenligt vpk;s mening arbeta med en kritisk analys av den offentliga sektornsinnehåll för att det skall kunna frigöras så stora resurser som möjligt för de,enligt vår mening, viktiga delarna av den gemensamma sektorn. Vi kallar dem desocialt och samhällsekonomiskt viktiga delarna. Utskottet avstyrkte den socialdemokratiska motionen medganska lama argument om att regeringen vid utformningen av finansplaner ochlångtidsutredningar förhoppningsvis kommer att beakta motionens synpunkter.Med tanke på de erfarenheter som vi nu har av socialdemokratiskt regeringsinnehavunder är det, enligt min mening, inte alls så självklart attregeringen kommer att göra detta. Vpk-motionen avstyrktes med hänvisning till att man intevill. ha någon centralstyrd planekonomi. Motiveringen är, enligt min mening,helt tagen ur luften, eftersom någon sådan typ av ekonomi inte alls har föreslagitsi motionen. Vi föreslår en planmässig utbyggnad. Enligt vår mening måsteoffentliga investeringar ske planmässigt, långsiktigt och målmedvetet. Om manmenar att den offentliga verksamheten skall byggas ut, kan ju inte detta ske påsamma sätt som vid privatkapitalistisk verksamhet, där man ägnar sig åttuvhoppning från den ena till den andra profitabla verksamheten, eller där manetablerar eller lägger ned verksamheter i snabb takt - beroende på var denhögsta räntan finns. Den offentliga verksamheten måste naturligtvis vara planmässig, medveten och långsiktig. 1 detta krav liggerju ingenting av centralstyrd planekonomi i den mening som jag antar attutskottsmajoriteten hade i tankarna, när den skrev betänkandet. Jag tror att bakom dessa argument och detta avslag liggerinte rädsla för själva planmässigheten i verksamheten, utan rädsla förutbyggnaden. I ett betänkande från finansutskottet törs man inte säga att denoffentliga sektorns socialt och samhällsekonomiskt viktiga delar bör byggas ut.Nu sitter en regering som undan för undan viker för en del av de borgerligaargument och myter som och så bra beskriveri sin motion. Det är där skon klämmer, det är det som är problemet försocialdemokraterna, inte själva planmässigheten. Det passar naturligtvis braatt slippa den debatten, om den offentliga sektorn skall byggas ut eller inte,genom att säga att det blir centralstyrning och byråkrati. Det är ett enkeltsätt att slippa ifrån en offentiig debatt. Jag antar att det är av samma skälsom man inte vill ha någon genomgripande analys av den offentliga sektorns rolli ekonomin. En sådan analys skulle ge klara besked om att den offentligasektorns socialt och samhällsekonomiskt viktiga delar är ett redskap för attbryta den negativa utveckling som är i gång och som ytterst betyder ökadarbetslöshet. Man kan mot bakgrund av vad som framkommit genomden förda politiken efter regeringsskiftet slå fast att socialdemokratinsakta men säkert håller på att ge efter för de nyliberala tendenserna ochanpassa sin politik till de propagandamyter som byggs upp kringbudgetunderskottet osv. Man har tydligen från socialdemokraternas sida intetillräckligt på fötterna för att stå emot den borgerliga offensiven, och manfår därför svårt att föra en politik som skyddar de mest utsatta i samhället.Man klarar inte heller av att föra en politik där den offentliga verksamhetenblir en offensiv del, ett nödvändigt verktyg i en nödvändig utveckling för attskapa fler arbetstillfällen och för att skapa större rättvisa i samhället. I vår motion har vi pekat på det absolut nödvändiga i atten industriell utbyggnad och en utbyggd offentlig sektor går hand i hand ochatt de inte på något vis står i motsättning till varandra utan att de tvärtombetingar varandra. Vi pekar också på att om inte den framtida planeringen förden offentliga sektorn tar sikte på att öka både tjänsteproduktion ochindustriproduktion för social och ekonomisk nytta så kommer arbetslösheten attöka dramatiskt som viktiga behov i samhället förblirotillfredsställda. Vi nämner med tydlig hänvisning till den ekonomiskapolitiken i stort att resurser bör överföras från den privata sektorn till denallmänna för att skapa ett ekonomiskt utrymme och för att skapa deinvesteringar som behövs. Så måste ske om vi skall kunna förhindra enutveckling mot ökad privatisering. De samhälleliga behoven finns ju kvar, mengenom åtstramningar och nedskärningar från regeringens sida lämnas det utrymmeför privata initiativ och privata satsningar i den offentliga sektorn. Det ärså det går till. Uppenbarligen finns det inom den privata sektorn pengar attanvända för den offentliga verksamheten. Den borgerliga sidan vill ju så gärnaöppna för Då måste det finnas en massa ledigtkapital som kan användas. Det är alltså inte kapital som saknas. kommer arbetskraftsutbudetatt öka med kanske 30 000-40 000 personer . Förmodligen skapas det intenågra nya arbeten i den privata sektorn. Under exempelvis 1982 försvann 46 000arbetstillfällen inom industrin, medan den offentliga sektorn ökade med bara 12000. Detta är ett resultat av den åtstramningspolitik som fördes av denborgerliga regeringen. förmådde man ungefär hålla jämna stegoch kompensera bortfallet av arbetstillfällen inom industrin med en ökning avden offentliga sektorn. 1984 beräknas den offentliga sektorn anställa bara 5000-10 000 personer trots att tillskottet av ny arbetskraft är så stort. Sammantaget betyder detta, om utvecklingen fortsätter somden har gjort, att arbetslösheten kommer att öka dramatiskt. En ökandearbetslöshet är ett direkt slag mot varje försök till ekonomisk utveckling. Omden offentliga sektorn tvingas hålla igen sin expansion hårt eller minska sinaåtaganden är man inne i ett ekorrhjul, eftersom arbetslösheten ändå till sistdrabbar statskassan via arbetslöshetsersättningar, AMS-åtgärder och genomminskad ekonomisk aktivitet. Regeringen borde ha insett att de enorma vinster som harskapats genom devalveringar, återhållsamma avtal och nedskärningar över huvudtaget inte ger några nya arbeten. har det gjorts enorma vinster iindustrin och det talas stort och brett om att det går bra för . Mensamtidigt ökar arbetslösheten. Det visar att de hittillsvarande ekonomiskainstrumenten är otillräckliga. Den offentliga sektorn måste helt enkelt byggasut för att problemen skall av. Det vore bra om socialdemokratin lyssnademera på den radikala opinion som finns främst inom fackföreningsrörelsen ochinom vpk i stället för att avfärda seriösa förslag med tomma argument - att maninte vill ha en centralstyrd planekonomi. 23ROLAND (): I den här debatten, som handlar om denoffentliga sektorns roll i svensk ekonomi, skall jag till att börja med göranågra markeringar för att understryka hur viktig vi socialdemokrater anser denoffentiiga sektorn vara. För det första svarar den offentliga sektorn för en stordel av den välfärd som är grundläggande för alla människor i vårt land ochdärför också rättvist måste komma alla människor till del. Det ärbetydelsefulla sociala områden såsom sjukvård, äldrevård, barnomsorg,miljövård, stadsplanering och mycket annat. Det är viktigt att dessa områden ärlösgjorda från de ekonomiska marknadskrafterna, som har till mål att ge störstamöjliga vinst till dem som driver verksamheten. Dessa områden passar inte föralltför mycket av kommersiella intressen, eftersom det rör sig om centralamänskliga behov, som är så angelägna för alla medborgare. De bör därför varaföremål för demokratisk insyn och demokratiska beslut. Enskilda människor börockså ha möjUghet att engagera sig i och påverka innehållet i verksamheten. För det andra spelar den offentligasektorn en viktig rolldå det gäller att skapa en jämnare fördelning av de föralla så angelägna sociala behoven och därmed också rättvisare levnadsvillkormellan medborgarna. För det tredje är en omfattande offentlig sektor ett av debästa medlen att motverka arbetslöshet. har, som tidigaresagts, den offentiiga verksamheten varit den expansiva kraften då det gällt attöka sysselsättningen i vårt land. säger i attsocialdemokraterna "går på" en hel del propagandamyter och därmedinte vill vara med om att bygga ut den offentliga sektorn. Men detta är ju ändåen verklighet som vi lever i, och jag kan i sammanhanget peka på hur det ser utmed statsfinanserna. 1976 var underskottet istatens budget 3,7 miljarder. är det över 80 miljarder. Detta harinneburit snabbt växande statsskuldsräntor, som naturligt nog begränsarutrymmet för en annars nödvändig utbyggnad av den offentliga sektorn. Dessa frågor tar också civilministern upp. Han pekar på desnäva ekonomiska ramar som vi har att arbeta inom och hur viktigt det är att påolika sätt ändå ta initiativ för att utveckla och förnya den offentligasektorn. Man arbetar med program som skall färdigställas , och manvidtar successivt olika åtgärder. Det innebär också att de analyser som socialdemokraterna isin motion 372 vill få till stånd är analyser som redan görs i departementet. frågan delar utskottsmajoriteten helt motionärernas uppfattning. Det härbygger på behandlingen av en motion , och gav då regeringentill känna vad som beslutats. Dessa analyser kommer att beaktas i departementetsfortsatta arbete med finansplaner och långtidsbudgetar. Regeringen kommer ocksåatt undan för undan vidta olika åtgärder. Då arbetet således pågår för fullt i departementet, ser viinget behov av den parlamentariska utredning som vpk önskar få till stånd. Viavstyrker därför reservationerna 1 och 3. sade att det alternativ som egentiigen finnstill det arbete som pågår i departementet är det som tas upp i de båda moderatamotionerna. Jag vill verkligen understryka att de utgör alternativ, även om jaginte alls tycker om dem. De går ut på en privatisering och det man kallar fören systemförändring av den offentliga sektorn. vill ersätta så mycket som möjligt avoffentlig verksamhet med privata marknadslösningar. Det skall till att börjamed ske genom en avkommunalisering och genom att man övergår frånskattefinansiering till mer av avgiftsfinansiering. Sedan skall barnomsorgen,åldringsvården, äldreomsorgen, missbrukarvården m.m. privatiseras och utsättasför ökad konkurrens. Statliga lönsamma företag skall utförsäljas till privatakapitalintressen. , posten, luftfartsverket och SJ skall omvandlastill aktiebolag. Privatskolor skall uppmuntras. , brandförsvaroch gatuunderhåll skall utföras i privat regi, osv. sade också att de motsättningar som finnsspeglas bra i detta betänkande. Det vill jag verkligen understryka. Frånmoderat håll har man ju gåttså långt - det har framgått både av och av inlägghär - att såväl som i sin reservation 5 känner sigföranledda att klart ta avstånd från de moderata motionerna. De gör det med följandemarkering: "De krav på systemförändringar som framförs i motionerna 1433och 2031 skulle leda till en alltför långtgående omvandling av den offentligasektorn." och säger sig därför inte kunna tillstyrkadessa motioner. Detär bra med denna klara markering från mittenpartierna i denna politiskt såviktiga fråga. Jag tycker att denna markering är värd att ordentligtuppmärksammas, eftersom den ändå ger uttryck för en viktig skiljelinje inom detborgerliga blocket. Med det sagda yrkar jag avslag på de moderata reservationerna 2,4 och7 samt även på mittenpartiernas reservation 5, som, även om den uttrycker enklar markering åt höger, ändå uttalar sig, som vi ser det, alltför positivt fören ökad konkurrens och privatisering av den offentliga verksamheten. Vidareyrkar jag avslag på reservation 6, där de tre borgerliga partierna har enat sigom en tillfällig kampanj mot krångel och byråkrati, något som vi anser bättreåtgärdas med de handlingar som man nu arbetar med i departementet och deriktlinjer som statsrådet har dragit upp i propositionen. Slutligen yrkar jagbifall till utskottets hemställan på alla punkter. 24 ()replik; Jag villtill och den socialdemokratiska sidan helt kortsäga att det alternativ som beskrivs i de bägge moderata motionerna framförallt tar sikte på att man skall pröva sig fram. Den motsättning som herrSundgren vill spela upp mellan de tre borgerliga partierna är faktiskt mycketblygsam. Den gäller inte rörelseriktningen, möjligen takten. Vad som ärväsentligt - det är i detta avseende som meningsmotsättningarna framför alltföreligger - är att socialdemokratin är ovillig att över h uvud taget utsättaden offentliga sektorn för den naturliga, nödvändiga och nyttiga konkurrens somdet skulle innebära att man fick pröva privata lösningar. Såsom illustrationräcker det med att nämna CityAkuten och Pysslingen. Även utvecklingen påskolområdet drivs numera planmässigt under socialdemokratisk ledning i denriktningen att utbudet skall bli ännu mindre. Även den lilla privata sektor somfinns skall ytterligare begränsas. Här har vi alldeles uppenbart olikameningar. HerrSundgren framhåller ätt man inte kan påverka innehållet i en verksamhet, om maninte har en demokratisk insyn. Det finns dock en alldeles utomordentligmöjlighet till påverkan inom ramen för en marknadshushållning. Det är heltenkelt att låta bli att utnyttja tjänsterna. moderata reservationen sägs det att om man ersätter den offentligaverksamheten med privata marknadslösningar, innebär det inte bara möjlighetertill en effektivare och billigare produktion utan också en störrevariationsrikedom i tjänsteutbudet, vilket främjar valfriheten för bådekonsumenter och näringsidkare. Där ligger alltså vår grundläggande värde- 3Riksdagens protokoll 1983/84:116-117 ring, och jag vill bara uttrycka den förhoppningen att detskall bli ett utrymme för en mindre rigid inställning på det här området.Mellan de borgerliga partierna är vi eniga om rörelseriktningen men förmodligent. v. oense om takten. Till slut vill jag konstatera att det är ettgrundläggande, underliggande misstag i den socialdemokratiskaföreställningsvärlden att på något sätt skulle vara bäst på det socialaområdet. Nurriera är andra länder ikapp oss, och de är det genom en blandningav privat och offentlig verksamhet. De misslyckanden som vi här registrerar närvi sjunker tillbaka beror på att i det här landet har den offentliga sektorntillåtits bli större än överallt eljest. Det är bara ett land som kankonkurrera med oss i fråga om vikande standard, och det är - det landsom har näst störst offentlig sektor. 25HANS i (vpk) replik; Utskottstalesmannen sade att den offentligasektorn skulle komma alla till del och att det var viktigt att den var lösgjordfrån marknadskrafterna. Det fick inte vara utrymme för alltför mycket kommersiellaintressen, sade han. Det är väldigt fina ord, men när man ser tillbaka på dens. k. tredje vägen, som socialdemokraterna presenterar, finner man att den harmycket gemensamt med de nyliberala vanföreställningarna. Här finns ennedskärningspolitik i fråga om socialt nödvändiga offentliga utgifter, härfinns formuleringar i finansplaner som säger att först när den industriellasektorn har fått växa kan vi få råd att investera i den offentliga sektorn osv.Det vackra, litet nostalgiska talet från socialdemokratin gäller nog socialdemokratinsframväxt och uppbyggnadstid under den kapitalism som gav utrymme för reformer,men det stämmer väldigt dåligt med den konkreta politik som förs . Så hänvisar man till budgetunderskottet. Om man skall gåtillbaka litet till finanspolitiken i stort, så har vi i våra förslag välmotiverade inkomstförstärkningar som skulle kunna betala satsningarna inomoffentlig sektor. Om man avstår från att utveckla den offentliga sektorn ochanvända detta instrument för fördelningspolitik och positiv utveckling isamhället och det fortfarande finns stora behov, vilket det finns - och jagtror inte att behoven blir mindre i och med att arbetstakten, utsugningen ocharbetslösheten ökar -så lämnar man utrymme för att fylla de här behoven frånprivat sida. Jag tycker att man skall notera att propagandan mot den offentligasektorn och propagandan för privata investeringar inom de här områdena går handi hand. När man har lyckats komma så långt att regeringen skär ned tillräckligtmycket har man ju möjlighet att investera i offentlig sektor och göra profit påmänniskors behov på ett sätt söm säger sig inte vilja vara medom. Jag vet inte att det har hänt i någon församling,och jag har inte hört det här heller , att t. ex. uttalarsig för en utbyggnad av barnomsorg eller ställer sig positiva till bygger ut kommunala daghem. Men så fort det finns en kö, så fort det finns ettstort behov, då är de där och propagerar för sin "Pyssling". Då villde göra profit på barnens behov. Det är så det går till. Menarman att man skall mota marknadskrafterna, menar man att man skall bygga etträttvist samhälle och använda den offentiiga sektorn som ett verktygför att mota arbetslösheten, då måste man utveckla den offentliga sektorn ochinte avveckla den. Anf.26 () replik; säger att man skall kunna pröva sig fram när det gällerolika privata lösningar. Från socialdemokratiskt håll talar vi om - det tyckerjag framgår av de många sidor som statsrådet har skrivit i inledningentill del av budgetpropositionen - att det är viktigt att vipå olika sätt effektiviserar den offentiiga sektorn, att vi försöker få bortineffektiva och invecklade regler och föreskrifter m. m. Men jag villunderstryka den markering som jag gjorde inledningsvis, nämligen att det ändåfinns områden som vi anser är så centrala och viktiga för alla människor att deicke lämpar sig för privata lösningar. Med privata lösningar menar jag sådanasom man vill ha statsbidrag till. Det hindrar naturligtvis inte att Akuten m. fl. driver en privat verksamhet. Men att göra det med bidragfrån staten är inte riktigt. När staten ger bidrag skall man också ha ettdemokratiskt inflytande och en insyn och kunna påverka innehållet i verksamheten. Mankan också påverka de privata alternativen, säger , genom att låtabU att utnyttja dem. Det är också så det går till. Det finns en stor gruppmänniskor som inte har råd att utnyttja dessa alternativ. Vi kan se exempel pådetta i länder där man har gått ganska långt när det gäller privata lösningarinom sjukvården: De som inte har privata försäkringar som täcker kostnadernaför denna vård får inte den vård de är i akut behov av. Jagnoterar att anser att de borgerliga är överens omrörelseriktningen men inte om takten. Det skulle vara intressant att få vissamarkeringar från och på den punkten - även om det redanföreligger ganska klara markeringar. Till i viU jag säga inom vpk ofta bortser från den ekonomiska verkligheten - och det ärnaturligtvis ganska skönt att göra det. Man säger att socialdemokraterna anseratt vi inte har råd att låta den offentliga sektorn växa. Det finns emellertidi inledningen till bilaga till budgetpropositionen klarauttryck för att vi anser att det är viktigt att se till att den offentligasektorn växer. I långtidsutredningen ges också uttryck för detta. 27 ()replik: Får jag bara helt kort tillrättalägga något som väl är ettmissförstånd. När opponerar sig mot att man skulle ha valfrihet -som är särskilt viktig om man har en privat sektor - hänvisar han tillutländska erfarenheter. Vad jag syftade på var enbart det, att om man har enenskild verksamhet som inte fungerar därför att den är dålig, så utnyttjas den helt enkelt inte. Den valfrihet som skulle finnas omman finge en enskild sektor i konkurrens med den offentliga - även på deområden som vi har talat om - tror vi vore utomordentligt värdefull. Om man nupå socialistisk sida är så övertygad om att allting är bra ställt inom denoffentliga sektorn kan man knappast vara rädd för att släppa in ettkonkurrensmoment, så jag tycker att man skall göra det. 28 HANS i (vpk) replik: Frutalman! kommunisterna bortser inte frånfinansieringen. Vi gör det inte bekvämt för oss. Vi tar varje gång tillfälleges en hård debatt med socialdemokratin om hur finansieringen skall ske. Attdet sedan ligger utanför socialdemokraternas sinnevärld eller deras vildaste tankaratt man skulle kunna göra ingrepp mot kapital och förmögenheter i denomfattningen att man finansierade rättvisa reformer är ett problem försocialdemokratin och inte för oss. När socialdemokraterna säger att man kan släppa in privataalternativ bara de inte får statsbidrag, undrar jag om man har tänkt färdigt.Även om en läkarmottagning är privat eller om en barnstuga är privat och utanstatsbidrag, innebär det att viktiga resurser i form av utbildad personal,pedagogiska tillgångar m. m. dras undan från den litet vidare tanken omomfördelningspolitik, dvs. att var och en skall få stöd efter sina behov isamhället osv. Det blir naturligtvis fritt att plocka de välbetalande kunderna,som kan komma före köerna, som snabbare kan få den bästa vården osv. Borde intesocialdemokratin vara mera på sin vakt mot privatiseringstenden-serna, så verkligen ser till att de resurser som skapas med samhällets hjälp ocksåanvänds genom en rättvis fördelning? Är det ett vill ha, medprivata sjukförsäkringar och stora sjukhus som konkurrerar med varandra om denförnämsta data- och röntgenutrustningen för att värva kunder, eller är det enfördelning av de samlade resurserna för att nå den breda massan och dessproblem? 29ROLAND () replik: säger att allt inte är bra ställtoch frågar varför vi inte är mera beredda att släppa in privata intressen. Vimenar att detta för alla människor är så centrala och viktiga områden att de sålångt som möjligt bör lösgöras från marknadskrafterna. Det finns alltså andravägar, och föredragande statsrådet pekar på dem i bilagatill budgetpropositionen. Det finns verkligen anledning att se över en del avbyråkratin och undersöka hur servicen fungerar inom den offentliga sektorn, menvi anser inte att privata lösningar är den väg man bör gå. i säger att vpk inte allsbortser från finansieringen. Jag sade att vpk gör det - det har viupptäckt. Men jag tog också upp detta att vi måste ta hänsyn till detstatsfinansiella läget. Vi har inte en isolerad ekonomi i , utan enekonomi som är beroende av ganska mycket, inte minst av omvärlden. Det gör inte utan vidare kan vifta bort sådant som stora budgetunderskott och storautlandslån. Viuttalar oss ändå för en ökad offentlig sektor, och vi är klart medvetna om destora behov som finns. ger också uttryck för behovet av enökning av den offentliga sektorn. Vi får kanske återkomma mera till det när viskall behandla de frågorna. JagSer på inget sätt ett framför mig. är väl medveten om hur vigenom vissa ramar och regler här i samhället fördelar resurserna, inte minst pådetta område, på ett sådant sätt att vi ser till att alla människor får en braomsorg och en bra vård. Det visas inte minst av den överenskommelse somnyligen har träffats mellan regeringen och när det gällersjukvården. Förstevice talmannen anmälde att i anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 30 iVärmdö (m): Jag har begärt ordet för att säga något om kommittéanslaget icivildepartementets huvudtitel. Där återfanns nämligen överraskande- för att inte säga överrumplande - anslaget till . Eftersomjag är den ende av fyra "politiskt" utseddaledamöter som f. n. tillhör , har jag ansett mig skyldig att göra enmarkering här. Det är nämligen under den huvudtitel, som vi nu behandlar, somden finansiella grunden för den fortsatta nyöversättningen av Gamla Testamentetåterfinns. 1kulturutskottets betänkande 1983/84:14, som kommer att behandlas i kammaren , kommer förmodligen en sakdebatt i frågan att föras. Men den kommer dåatt föras på grundval av dagens fait accompli. Jag vill därför till kammarensprotokoll på denna punkt läsa in relevanta delar av vad bibelkommissionensstyrelse uttalade inför beskedet att kommissionenförflyttats från kulturenhet till civildepartementetskyrkoenhet; "Bibelkommissionenhar tillhört kulturenhet. Dennaordning har både av kommissionen själv och inte minst av utomstående uppfattatssom en tydlig markering av översättningsarbetets allmänkulturella betydelse.