prot · G70946 · 1983-12-31 00:00:00 — Visserligen är inte den socialdemokratiska politikenriktad mot den lönearbetande klassen på samma sätt som den borgerligapolitiken, men socialdemokraterna kan inte heller beskyllas för att vidtasådana mått och steg att de nuvarande makt- och förmögenhetsförhållandenaändras. De rika, som under borgaråren verkligen har skott sig pä de arbetandesbekostnad, fortsätter att öka sina förmögenheter, medan de arbetande får finnasig i fortsatta reallönesänkningar. Socialdemokraterna har gjort kampen mot budgetunderskottettill huvudmål och har därigenom låtit kampen mot arbetslösheten komma i andrahand. Detta är en förödande politik. Budgetunderskottet kan inte avföras sålänge det finns ett stort överskott av arbetskraft. För vänsterpartietkommunisterna är kampen mot arbetslösheten huvudfrågan i det korta perspektiveti den ekonomiska politiken. Arbetslösheten är vårt allvarligaste problem. Dettaär en realitet som också det socialdemokratiska partiet borde verka utifrån.Målsättningen för en långsiktig ekonomisk polifik, såsom den bör utformas av ettarbetarparti, måste vara att i grunden förändra de ekonomiska maktförhållandenai samhället. Regeringen bedriver en besparingspolitik som också i sinförlängning ökar på arbetslösheten. Detta sker inte minst inom den offentligaverksamheten, såväl när det gäller kommuner och landsting som när det gällerden statliga sektorn. Regeringens polifik mot kommunerna innebär att inte ensden låga målsättning expansion för kommunerna som socialdemokraterna förespråkadeförra året kan upprätthållas, utan kommunernas expansion tangerar detenprocentsmål som borgarregeringarna strävade efter. En av de verkligaorsakerna till detta är att socialdemokraterna inte vill återge kommunerna denfulla rätten att beskatta företagen, dvs. de juridiska personerna. Den rättentog borgarna bort och då mot vpk;s och socialdemo- Vissa ekonomisk-politiska åtgärder m. m. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. Detta orsakar kommunerna ett minskat fillskott på ca 5miljarder kronor. Det är pengar som i stor utsträckning skulle gesysselsättning åt arbetslösa, som detta skulle förbättra denkommunala servicen. Men det är inte enbart inom de kommunala sektorerna somnedskärningar pågår. Sådana görs även inom den statliga sektorns sociala delar,vilket drabbar de mest behövande hårt. Så är det med vallöftet som socialdemokraterna gav tillpensionärerna -det sviks. De får inte den kompensation de blev utlovade. Vpkvänder sig mot detta och föreslår i en motion att den fulla kompensationenskall genomföras. Vi anvisar också medel härför. Så är det också med livsmedelssubventionerna. Dem tar nibort på allt utom mjölk. Det betyder att kött, fläsk, ost, fisk och vissa andracharkuteri-varor har ökat i pris. Så är det vidare med läkemedels- ochpatientavgifterna för sjukvården. De höjs, vilket för många innebär ytterligaresvårigheter. Så är det med stödet till skolan, där man inte vill sätta invikarie när den ordinarie läraren är sjuk. Regeringens inbesparing på detområdet innebär att eleverna i kommer att drabbas av s. k.lärarlösa lektioner. Det är en utveckling som skolfolk, föräldrar och vpk underkänner.Sä är det också vad gäller studiestödet, där dock regeringen fått ge med sigoch helt tvingats till reträtt. På detta sätt skulle jag kunna fortsätta uppräkningen påpunkt efter punkt. Men jag skall avstå från det och bara hänvisa till att dessafrågor kommer att tas upp av andra företrädare för vpk i den fortsattadebatten. Jag har, fru talman, velat peka på dessa åtgärder ochställa dem i relation till hur skattepolitiken förs och hur den borde föras. Vimenar nämligen att dessa besparingar inte hade behövt komma till stånd, omregeringen bedrivit en skattepolitik som inte urgröpt statsfinanserna utan därman i stället tagit in skatter pä områden där det funnits gott om möjligheteratt göra det. Det finns skäl att i denna debatt ta upp flerbeskattningsfrågor till diskussion än just dem som finns i detta betänkande.Orsaken är att det är den samlade skattepolitiken och dess utformning sornutgör ramarna för statens och kommunernas verksamhet, och det är ju just dettasom berörs i regeringens "besparingsproposition". Den socialdemokratiska skattepolitiken har tyvärr inte denutformning som en arbetarrörelsens skattepolitik bör ha. Den visar alltför storundfallenhet mot de kapitalstarka och förmögna i samhället. Det skall emellertid inte förnekas att vissa förslag somregeringen lagt fram har en profil som riktar sig mot störrekapital. Dock är det mer s. k. kosmetika, dvs. marginella effekter, än verkligaförslag till utjämning av beskattningen mellan dem som gjort stora förmögenhetsökningarpå spekulation och dem som förtjänar sitt uppehälle pä hederligt lönarbete. Beskattningen föreslås av regeringen höjd för detförmögenhetsinnehav som finns . Det är en tillfällighöjning som enbart gäller . återgår beskattningentill nuvarande låga nivå. Deborgerliga partierna har följdenligt vänt sig emot varje förslag till För dessa partier finns en grundlinje, att interöra kapitalet eller att beskatta de stora förmögenhetsöverföringar som ägtrum under framför allt senare år. Enligt SCB:s finansstatistik har förmögenhetsinnehavetomfördelats från samhället och hushållssparandet till i huvudsak finansbolagoch utiändska intressenter och fram till . Förrinnehades den s. k. riksförmögenheten, dvs. kapitalbildningen i samhället, avsamhället och hushållssparandet och till relativt liten del av den s. k.finansiella sektorn. De senaste sex årens förändringar har inneburit att dennariksförmögenhet privatiserats och till övervägande del innehas avfinansbolag, banker, storföretag, utländska spekulanter och långivare. Det är ur denna verklighet som förslaget till förmögenhetsbeskattningskall ses. Då kan man klart konstatera att regeringens förslag till engångsskattpå förmögenheter inte griper in mot - eller ens till liten del attackerar -justdessa förmögenhetsöverföringar. Denna extra skatt beräknas nämligen bara ge ca900 milj. kr. i ökade skatteinkomster. Det skall ses mot att riksförmögenhetenför beräknas uppgå till närmare 600 000 milj. kr., dvs. För att i någon mån kunna vända denna utveckling måstekraftfullare åtgärder sättas in bl. a. på förmögenhetsbeskattningens område.Vänsterpartiet kommunisterna föreslår att extraskatten på stora förmögenhetergörs väsentligen större. I vårt förslag ligger dels en dryg dubblering avregeringens förslag, dels att den nivå som uppnås genom regeringens förslagtill engångsskatt - eller extraskatt - bör vara den förmögenhetsskattenivå somskall gälla efter denna extra uttaxering. Det är i högsta grad stötande och oacceptabelt att de medstora förmögenheter har kunnat öka sina förmögenheter som vanligamänniskor som arbetat och lagt grunden för dessa förmögenheter under samma tidfått vidkännas kraftiga reallönesänkningar. Därför måste en rad av åtgärdersättas in. Enbart en skärpning av förmögenhetsbeskattningen räcker alltså intetill. kommunisterna, har under en rad av årföreslagit att en omsättningsskatt på aktiehandeln skall införas och attbeskattningen på realisationsvinster vid handel med aktier skall skärpas.Därför är det bra när regeringen äntligen anammar vpk;s förslag pä dettaområde. Det är bara synd att socialdemokraterna inte tar i sä pass att ettåterställande av förmögenhetsinnehavet kan påbörjas. Den kanske största orsakentill att förmögenheterna har kunnat omfördelas på sätt som skett är nämligenuppgången på den svenska börsen. Uppgången är inte en effekt av att företagenunder dessa år har satsat kapital i produktiva investeringar, utan enbart eneffekt av ökad spekulation. Investeringarna har som bekant minskat. Enligt regeringens proposition beräknas omsättningen påbörsen uppgå till mellan 70 och 80 miljarder. Detta skall ses motbakgrund av att omsättningen på samma börs 1979, , uppgicktill . Det har alltså skett en ca 4 000-procentigökning av Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. Vissaekonomisk-politiska åtgärder m. m. omsättningen på börsen -och detta enbart i form av ökad spekulation. Närvpk under en rad av år har krävt att en 10-procentig omsättningsskatt skallinföras har socialdemokraterna och borgarna gått emot detta krav. De harmotiverat det med att en sådan skatt är omöjlig. Därför är det glädjande attsocialdemokraterna äntligen har vaknat, insett föreliggande realitet, ochföreslagit en omsättningsskatt på aktiehandeln. Visserligen stannade den på , men det är förhoppningsvis i alla fall en början. , som vänsterpartietkommunisterna föreslagit, är en bättre avvägd nivå. Men vi får hoppas attsocialdemokraterna i fortsättningen är lika benägna att höja denna omsättningsskattsom de varit att öka mervärdeskatten, momsen, på mat som dennaskatt har funnits. Realisationsvinstsbeskattningenpå aktier är f. n. så liberal att den är nästan lika med noll. Vpkhar föreslagit att den skall skärpas och att beskattningen av aktier inte skallvara lindrigare än beskattningen av vanliga löneinkomster. Denu gällande reglerna har gett oanade effekter. Ett paradexempel ärfinansbolaget . De som på spekulation köpte aktier i detta företag år1980 har kunnat erhålla en ren vinst på ca 1 , och fördetta har de behövt skatta för enbart . En del har sannoliktinte erlagt ett öre i skatt, då de genom s. k. skatteplanering är nolltaxerare. Närregeringen nu ändrar en del av reglerna för denna beskattning hade det varit påsin plats att den också sett till att jämställa denna med beskattningen avarbetsinkomster. Så har dock inte skett, allt med hänsyn tillaktiespekulanterna och börsen; det hörde vi yttra sig om härför . Deförslag som regeringen lagt fram orsakade för en stagnation påbörsen, men det var bara så länge som förslagen var rykten. Så fort det stodklart för spekulanterna att ändringarna inte var "värre", sattekarusellen i gång igen. Börsen började göra nya rekordnoteringar. iaktieoms och den föreslagna skärpningen av förmögenhets- ochreavinstbeskattningen rubbade på intet sätt börsspekulationerna. Slutligenvill jag i detta sammanhang också något beröra förslaget till inkomstskatt för1984 års inkomster. Socialdemokraterna fortsätter här att sänka den statliga inkomstskattenfrämst för dem med höga inkomster. För en vanlig normalinkomsttagare stannarskattesänkningen vid en knapp tusenlapp, medan höginkomsttagare kan få 10 000kr. Till det bör också läggas att dessa höginkomsttagaresannolikt även har tjänat en del på förmögenhetsomfördelningen, som jagtidigare varit inne på. Förvpk är denna skattepolitik inte acceptabel. Vi har i stället föreslagit attskattesänkningarna skall ske i inkomstlägen upp till maximalt . Därefter skulle ingen som helst skattesänkning äga rum. 36 FÖRSTE VICETALMANNEN: Fråganom inkomstskatten kommer att behandlas i ett senare betänkande. 37TOMMY (vpk); I min inledning anförde jag att när man talarom budgetpropositionen, som innebär besparingar på en mängd områden, måste mansätta in skattepolitiken i dess helhet i detta förlopp och inte hålla sigenbart till förmögenhetsskatten. Därför tänker jag också avsluta anförandet mednågra synpunkter på detta sammanhang. Vi har alltså den uppfattningen att de grupper som harhögre inkomster väl så bra klarar sig utan skattesänkningar, medan folk med vanligaarbetsinkomster behöver skattesänkningar för att i någon mån kunna hålla denredan svårt ansatta levnadsstandarden. Ungefär en fjärdedel av barnfamiljerna lever under ellernära existensminimum. Det är dessa familjer som behöver stöd i form av skattesänkningaroch inte höginkomsttagarna, som lever på en nivå fjärran från den låga nivå somexistensminimum innebär. Jag har, som jag sagt, funnit detangeläget att ta upp skattepolitiken i ett större perspektiv än vad somåterfinns just i det här betänkandet. Det är nämligen sä, att helaskattepolitiken måste läggas som grund för att man skall kunna bedömaeventuella behov av besparingsåtgärder. Därför har vi från vänsterpartietkommunisterna också lagt fram förslag om skärpt beskattning av storaförmögenheter och aktiespekulation för att finansiera de besparingsåtgärder somregeringen föreslår och som vi inte ställer upp på. Vi menar att pengarna skalltas där de finns, och att de finns har jag redan påvisat. Jag ber att få yrka bifall till vpk:s motion i dettabetänkande. Att vi inte har kunnat utforma en reservation beror på att vi intetilldelats någon ordinarie representation i detta viktiga utskott. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. 38ANITA (): Jag kommer att hålla mig fill det betänkandesom vi just nu behandlar här i kammaren. De förslag som behandlas i skatteutskottets betänkande 12beträffande förmögenhetsskatten, försäljningsskatt på fordon samtskogsvårdsavgiften har tillkommit för att något komma till rätta med desamhällsekonomiska problemen. Jag kommer att prata om förmögenhetsskatten ochbegränsningsregeln. kommer min partikamrat att behandladen övriga delen av detta betänkande. Jag kan, fru talman, bara konstatera att det, så fort detgäller att ta från de välbeställda, kommer ett rungande nej från borgerlighetenhär i kammaren. ekonomi har raserats under de borgerliga åren. Därförär det nu nödvändigt att finna nya inkomstkällor. Det är precis som Kjell-OlofFeldt sade i debatten : vi fick överta en ekonomi i spillror. Det är därförnödvändigt att de som har förmögenheter nu får ta sin del av eländigaekonomi. Den föreslagna höjningen av förmögenhetsskatten vid 1984års taxering i alla skikt jämte den föreslagna sänkningen avskattepliktsgränsen ger enligt propositionen ett tillskott på 900 milj. kr. 6 protokoll 1983/84:46-47 Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. skärpning,som skall gälla . Utvecklingen på förmögenhetssidan under desenaste åren inom vissa grupper gör det befogat med en skärpning. Inte minst avfördelningspohtiska skäl är det angeläget. De borgerliga reservanternasvälkända argument att det blir negativa verkningar, särskilt försmåföretagarna, kan inte rimligen anföras mot en tillfällig skärpning avförmögenhetsskatten. De borgerliga reservanterna finner detanmärkningsvärt att regeringen anser det lämpligt att med knappt ett årsmellanrum komma med förslag om två förmögenhetsskatteskärpningar avseende enoch samma taxering. , en gång till! I likhet med vårfinansminister tycker vi i majoriteten att det inte minst avfördelningspolitiska skäl är angeläget att den som har en förmögenhet får avståen del av de stora förmögenhetsökningar som har uppstått . Vi avstyrker därför bifall till alla motioner som innebäravslag på förslaget om skärpt förmögenhetsskatt och även till yrkandet i motion60 om en återgång till den skatteskala som gällde vid taxering. Viavstyrker också yrkandet i motion 60 att skatten på arbetande kapital i mindreoch medelstora företag bör slopas. Yrkanden av samma innebörd har avstyrkts avutskottet vid upprepade tillfällen med hänvisning bl. a. tillföretagsskattekommitténs arbete. Den tillfälliga lagen om förmögenhetsskattehöjning börenligt vår mening kompletteras med en regel om skyldighet att avlämnasjälvdeklaration. Denna skyldighet skall föreligga när den skattskyldigestillgångar har ett värde överstigande . Vi avstyrker också det förslag om ytterligareförmögenhetsskatteskärpning som framställs i vpk:s partimotion. Att gå sålångt som till att förlänga perioden till mer än ett är kan inte ansesrealistiskt. Låt oss ta och se vad effekterna blir av detta förslag. Jag kan bara, fru talman, konstatera att en klarskiljelinje här går mellan blocken i kammaren. Borgerhgheten säger alltid nejnär det gäller att ta från de rika. Jag tycker att förmögenhetsägarna bör kunnabära en större del av bördorna. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall tillskatteutskottets hemställan och avslag på reservation och motioner. 39KNUT () replik: Jag delar uppfattningbeträffande det hon först sade, nämligen att det är lämpligt att man talar baraom det betänkande som behandlas just och inte om inkomstbeskattningeneller reavinstbeskattningen som skall behandlas i ett annat sammanhang. I mitt inledningsanförande frågade jag om någon av minameddebattörer ansåg det vara moraliskt tillfredsställande att någon endamänniska i vårt land skulle betala i skatt. Före beslutet var detkanske inte så många som behövde göra detta, men efteråt kommer det att varamellan 800 och 1 000 personer. Det är en liten grupp röstmässigt och kanskeointressant i Men ni kan vara förvissade om att långtfler människor tycker att det är moraliskt förkastligt att man på detta sättlönar dem som arbetar här i landet och tvingar dem att flytta utomlands. Jagefterlyser därför för hur ni ser på det förhållandet att en personär tvungen att betala av sin inkomst i skatt. viftade bort hotet om att den högreförmögenhetsskatten skulle drabba småföretagen. Men kan inte med om det orättvisa i att, som jag sade inledningsvis, fabrikör som har tillgångar i det egnaföretaget men ingalunda i börsaktier drabbas av skatteskärpningen utan att hafått någon förmögenhetstillväxt i form av innehav av börsaktier? Jag skulle också vilja veta hur ser påproblemet med den av mig berörda retroaktiviteten. Det gäller alltså detusentals företagare som har bokslutsdag . De har då avslutatsitt bokslut och vidtagit de bokslutsdispositioner som de anser lämpliga förjust det bokslutsåret. Företagarna får alltså en höjning av förmögenhetsskattensom skall gälla förmögenhetens storlek med tillägg och avdragför icke resultatpåverkade transaktioner under detta tertial. Jag vore tacksamom jag också kunde få ett svar på den frågan. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. 40STIG JOSEFSON (c) replik: Jag trodde att hadeuppmärksammat att vi yrkat avslag på alla punkter. Även vid det förratillfället underströk jag angelägenheten av att motarbeta dettahöjningsförslag. Beträffande anförande vill jag fråga;Anser att det är tillfredsställande att föreslå en höjning avförmögenhetsskatten när det återstår endast ? Kan det varatillfredsställande att på detta sätt underminera detskattesystem som vi har - att också förmögenhetsskatten skall betalas under löpande år - genom att införa en sådan här höjning? talade också om de storaförmögenhetsökningar som har skett . Men det är väl ändåså, att inte alla har fått en ökning. Bara en liten grupp har kunnat komma iåtnjutande av stora förmögenhetsökningar. Förslaget i fråga kommer ju attdrabba alla som har en förmögenhet som överstiger . Därför anser jagatt det resonemang som ligger bakom förslaget är felaktigt. Är det inte det,? Sedan talades det också ganska mycket om att vara rik. Jagmåste ställa frågan; Vem är rik? Är det företagaren som har sin förmögenhetlåst i ett företag, som kanhända ger en mycket låg avkastning? Vad är dettakapital annat än själva förutsättningen för att sysselsättningen skall kunnaupprätthållas? Företagarens huvudsakliga inkomst av företaget inkl.förmögenheten är hans arbetsinkomst. Jag tror att det råder mycket stor okunnighet om hur detegentligen förhåller sig med förmögenhetsvärdena. Bland småföretagarna liksomockså bland jordbrukarna är det närmast så, att kapitalet ligger låst, ochunder den tid då vederbörande driver sitt företag rör det sig till stor del omen Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. arbetsinkomstsom vederbörande får från sitt företag. Den rena avkastningen av det bundnakapitalet är ytterst låg. 41 () replik: sade att den här propositionenhade kommit till för att vi skulle komma till rätta med problem, ochdå borde de som har haft förmögenhetsökningar kunna avstå litet. Men i mittinlägg tog jag ju upp frågan varför de skall ha höjda förmögenhetsskatter sominte har haft någon ökning av sina förmögenheter. Varför skall t. ex.villaägarna ha en höjd förmögenhetsskatt? Låt oss vända tillbaka till detta med småföretagarna.Anledningen till att vi går emot förslaget är helt enkelt att vi tror att detfår så negativa effekter för' landet att man inte får in de där 900 miljonerna somAnita talar om. Jag vill något beröra ett exempel som vi har i vår motionför att belysa hur det kan vara. Vi säger att effekterna av förmögenhetsskattenkan bli särskilt negativa för småföretagen. Det är ju så, att småföretagarenhar sin förmögenhet bunden i maskiner och anläggningar. Man kan rimligtvis intesälja maskinerna för att klara av en förmögenhetsskatt - då har man ju sedaningenting att jobba med. Den här skattehöjningen låter väldigt oskyldig-en höjningmed . Men låt oss säga att man har en beskattningsbar förmögenhet på 1 milj.kr. i ett företag. Det innebär då att skatten höjs med . På dettabelopp skall arbetsgivaravgifter betalas. Sedan skall också skatt betalas påhela summan. Det innebär att en företagare i ganska rimligt inkomstläge kommeratt behöva ta ut ca . för att klara den här biten. Och detta är ändåinte hela förmögenhetsskatten. Eftersom det i det förmögenhetsläge som jagtalar om sker en dryg fördubbling, är det totala uttaget som småföretagaren-eller den medelstora företagaren - behöver göra ur företaget, för att hanskall kunna erlägga förmögenhetsskatt, långt . Vi tror inte attdetta är lyckligt vare sig för småföretagaren, för hans anställda, förföretagets fortbestånd eller för landet. Det är huvudanledningen till vårtställningstagande. Vi tycker att det är mycket egendomligt att ni inte gårmed på att göra något åt detta. Att och vpk vill höja skatten kanjag mycket väl förstå - han har sin inställning. Men ni socialdemokrater sägerändå att ni slår vakt om småföretagsamheten. Slutligen frågar jag på nytt; Vad kan det finnas förrimlig anledning att straffbeskatta dem som har ställt sitt kapital tillsamhällets förfogande i form av produktionsmedel, och låta dem som satsar pårena spekulationsobjekt gå fria? 42TOMMY (vpk) replik: Med anledning av inlägg av m.fl. hoppas jag att det är sista gången jag skall behöva säga att alldenstundregeringen har lagt fram en proposition av den här storleken, där man tar uppvissa ekonomisk-politiskaåtgärder av mycket stor omfattning och i proposifionen talar om skatter iavsevärt högre grad än vad jag har gjort, så finner jag också anledning att taupp hela skattepolitiken, sedd i relation till dessa ekonomiskpolitiskaåtgärder. Men jag skall nu i min replik enbart nöja mig medförmögenhetsbeskattningen. Socialdemokraternaföreslår att den tillfälliga förmögenhetsbeskattningen skall tas ut så, att mani princip lägger på bara en procentenhet rakt över i de nu gällandeförmögenhetsskikten - plus att man sänker gränsen från 400 000 till 300 000 närdet gäller förmögenhet där man tar ut . Förvår del har vi accepterat den lägre nivån. Vi har gjort det med en vissskepsis, för vi är rädda för att en del pensionärer som sitter i gamla huskanske kan få förmögenhetsskatt i den mån de inte har kvar lån på husen. Mankan däremot ställa sig litet fundersam till varför regeringen inte har gåtthårdare fram i de högre förmögenhetsskikten. Vad vi har gjort är att i ställetför att landa vid förmögenhetsskatt för de högsta förmögenhetsskikten, desom har över 1,8 milj. kr. i förmögenhet, välja att lägga oss på . Vitycker nämligen, som jag också framförde i mitt huvudanförande, attförmögenhetsökningarna har varit så pass kraftiga att för de verkligt storaförmögenhetsinnehavarna kan det knappast vara något problem att betala tillbakabara en liten del av den oerhörda förmögenhetsökning de har lyckats skapa ätsig under alla år i form av förmögenhetsskatt. Varför har regeringen nöjtsig med att stanna på en sä låg nivå? Vissaekonomiskpolitiska åtgärder m. m. Anf.43 () replik: Jag kan hålla med om det önskvärda i att förslag om skatteskärpningarpresenteras före ikraftträdandet för undvikande av de särskildaproblem som en snabb omställning innebär. Men förslaget måste bedömas motbakgrund av den åtstramning som är nödvändig för att vi något så när skallkunna komma till rätta med den dåliga ekonomi som vi har här i landet. Jagär inte alls förvånad över den samlade borgerlighetens inställning till dennaform av skatteskärpningar. De gäller ju de välbeställda i samhället, en gruppsom ni alltid har slagits för.