prot · G70946 · 1983-12-31 00:00:00 — Om mittansiktsuttryck förändrades berodde det på att jag häpnade över fräckhet när han mot bättre vetande hävdade att det förslaget varavsett att träffa just dem som är i behov av mentalvård. Vi har sagt - även i debatter här i kammarenmed - att det är fråga om en teknisk metod att minskabidragsöverföringen från staten till landstingen. Avsikten är ingalunda attlandstingen skall använda sin därigenom förminskade ram till att vidta åtgärderpå just detta område. Att vi väljer denna metod beror på att det är det endasättet att åstadkomma en neddragning som även träffar det rika länslandsting. Det skulle inte gå om vi gick den andra möjliga väg som står tillbuds, nämligen att dra ned på den kommunala skatteutjämningen. Jag har velat ge detta klarläggande, därför att jag tyckeratt det ger en god belysning av halten i argumentation. Jag skulleönska att han mer talade om framtiden och om vad vi nu skall göra för att kommaåt den kris som vi alla har ett ansvar för att ta oss ur. 9NILS ÅSLING (c) replik: ordförande svingar sig somvanligt upp till oanade intellektuella höjder i sin polemik. Om jag försökersålla fram vad han här har anfört å utskottsmajoritetens vägnar finner jag fördet första att den nuvarande regeringen består av en samling heroer. Jaggratulerar herr finansministern till detta stöd; det kan behövas. Jag konstaterarför det andra att det enda som regeringen har gjort är devalveringen. Den varden undermedicin som skulle lösa alla problem. Det återkommer ArneGadd till i otaliga sammanhang. Själv tycker jag nog att det finns anledningatt föra en något mer analyfisk debatt när vi diskuterar en så allvarlig frågasom samhällsekonomin och budgetsituationen. Låt oss först stanna vid denna heroiska regering med dendokumenterade handlingskraften. Vad är det vi kan notera med metodatt skriva historia? Ja, handlingskraften har tagit sig uttryck i ett antalsvikna vallöften. Det kan klart fastslås av regeringens handlande, och detbehövs kanske inga närmare exemplifieringar. Vi har 20 000 flerarbetslösa än när mittenregeringen avgick och budgetunderskottet fortsätter attväxa. Löntagarfonderna är på väg i stark konfrontation med svenskt näringsliv. Det förefaller mig som om småföretagarpolitiken, som hadeutvecklats och fått till följd en blomstring och tillförsikt ismåföretagarle-den, är nedlagd. Den småföretagarvänliga politiken har förbyttsi sin motsats - det är rent företagarfientliga insatser som görs. Regionalpolitiken ligger för fäfot. Man glömmer denövergripande målsättningen om regional balans och ett decentraliserat samhälle.Det finns många exempel på detta. Om man börjar analysera den av omtaladehandlingskraften, finner man att vi verkligen kan föra en diskussion om vad deninnebär. I varje fall innebär den inte att man här i landet nu med tillförsiktser framtiden an och satsar på de tillväxtskapande krafter som vi så välbehöver. , ; Den centrala formuleringen iutskottsmajoritetens betänkande fanns, som jag sade, med i Fälldinregeringensfinansplan. Men då bekämpade socialdemokratin den. Och socialdemokraterna gicki valrörelsen till kamp mot de målsättningar som de , när de haransvaret, är beredda att ta en match för. Det är verkligen en helomvändning.Men jag skall vara generös - jag gratulerar till att ni sent omsider inserallvaret i situationen. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. 10BJÖRN () replik: Om finansutskottets ordförande hadelyssnat noga på debatten tror jag inte att han hade inlett sitt anförande medatt försöka skylla dagens ekonomiska problem på vad som hände under åren1976-1982. Budgetunderskottet har ju tvärtom ökat snabbare . Detär en myt att socialdemokraterna skulle ha brutit trenden mot stigandebudgetunderskott. De har tvärtom låfit det öka i snabbare takt. Jag tror inte heller att , om han hade lyssnat pådebatten, skulle ha påstått.att den devalvering som ägde rum efter valet 1982var framtvingad Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. av en valutaspekulation som var en följd avmittenpolitiken. Sanningen, , är att den var en följd av de mycketvidlyftiga utfästelser som socialdemokraterna gjorde under valrörelsen och avatt internationella bedömare begrep att det skulle bli betydande svårigheterför socialdemokraterna att leva upp ens till en bråkdel av alla dessavidlyftiga utfästelser. har finansutskottet en rätt drastisk skrivning ombudgetunderskottet och om vad ett fortsatt stort budgetunderskott skulle kunnaleda till för elände i landet. Den beskrivningen ställer vi oss bakom, men vifrågar ; Vad leder den er till för slutsatser? Vad har ni förkonkreta, praktiska idéer, utöver det ganska magra sparpaket som vi i dagbehandlar, när det gäller att ta itu med budgetunderskottet? Kom igen, ArneGadd, och använd er repliktid till att tala om hur man rent konkret skallbekämpa det budgetunderskott vars nackdelar ni så utförhgt beskriver! försöker här i kammaren ge en bild avatt vi är på rätt väg och att krisen snart är över. Lyckans land ligger omhörnet, menar . Detta är i alla avseenden felaktigt. På just depunkter där socialdemokratin har beskrivit problemen i svensk ekonomi somsärskilt svåra har utvecklingen under ett drygt år av socialdemokratiskregering varit påtagligt negativ. Arbetslösheten har fortsatt att stiga - denligger på . Reallönerna har fortsatt att sjunka.Industriinvesteringarna har inte skjutit fart. Budgetunderskott och statsskuldhar ökat. Nej, herr talman, jag tycker att socialdemokratin skallsluta att skylla sin egen oförmåga och handlingsförlamning på andra. Ta istället ert ansvar, när ni nu har fått majoriteten. 11HANS i (vpk) replik: ordförande, ,inledde med att kritisera borgarnas partimotioner. Det gjorde han med all rätt,och jag ställer upp pä den kritiken. Men så sade han att det är borgarnas felatt besparingar nu behövs. Visst är det borgarnas fel, visst var den borgerligaregeringsperioden förfärlig för de vanliga människorna i det här landet, mendet finns ett annat orsakssamband också, och det är det ekonomiska systemet ochden internafionella ekonomiska kris som drabbar främst västvärlden. Jag villcitera vad en uppgiven centerpartist sade en gång när vi hade en debatt omarbetslösheten hemma i länet: Du är åtminstone rättvis, , somsäger att det är problem med systemet också, för sossarna skäller bara påborgarna. Naturligtvis ligger det i socialdemokratins taktik attinte attackera kapitalismen, eftersom man inte har något alternativ till denoch inte vill gå vidare med socialistiska lösningar. Så upprepar vad som sägs av många nyliberaler iden allmänna ekonomiska debatten, i industritidningar och av finansbedömare,nämligen att det går bra för , eftersom exporten ökar tack varedevalveringen osv. Ja visst, det går bra för exportindustrin, men kan man sägaatt det går bra för utan att tala om, att arbetslösheten ökar ochmedför enorma kostnader för samhällsekonomin? De senaste siffrorna visar att vihade en ökning av arbetslösheten jämfört medförra året, och då kan man väl inte påstå att det går bra för . Det gårbra för exportindustrin, men de rikedomarna kommer inte landet till del så somdet behövs för att skapa nya jobb. Jag måste fråga , när han nu går sä hårt ätvpk-motionerna, visserligen i ganska vänliga ordalag men dock i sak: Måste inteden offentliga sektorn få utrymme för att utvecklas och skapa nya jobb? Måsteinte en samhällelig industriutveckling startas omgående? Kan lita påexportindustrin och på att devalveringseffekterna skall vara kvar under nästaår? Tror han att skall ge så mycket bättre resultat i fråga omsysselsättningen än det här året? TCO-ekonomerna har lagt fram sin rapport, och de sägeratt man möjligen kan se en utveckling i vad gäller industrisysselsättningennästa år, men den offentliga sektorn står på plus minus noll. Och ökningen inomindustrisektorn kompenseras av nytillträdande på arbetsmarknaden, så totaltkommer arbetsmarknadssituationen att vara i stort sett densamma somnu. Dessutom får vi kritik för expansionistisk politik. Atträdda människorna undan en matprishöjning, att hålla pensionerna uppe i värde,att se till att det inte blir dyrare med medicin och andra läkemedel förvanliga människor- det är ingen expansionistisk politik. Däremot vill viexpandera på området arbete och sysselsättning. Där vill vi ha enexpansionistisk politik. Men då säger ; Vi kan inte göra någotuttalande här och . När skall ett uttalande göras, om inte när man diskuterarekonomisk politik? Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. 12ARNE GADD (s) replik; Det var bra att leende när detgäller indragning av medel till den psykiatriska värden hade enteknisk-ekonomisk motivering. I mitt eget landsting, läns landsting,räknar man med att kostnaderna, om man skulle genomföra den här reformen,skulle betyda 1:50 i skattehöjning. Då är alternativet med tanke på densituation man befinner sig i inom kommunerna faktiskt att dra ner på vården. Vihar helt olika synsätt, det är bara att konstatera. gjorde gällande att mittenregeringen varhandlingskraftig och drog en lans för alla framgångsrika förslag som den hargenomfört. Jag tycker att den bästa kommentaren till det är att låta NilsÅslings påstående stå där. Var och en som följde utvecklingen vet ju hur detgick . Man uppfattar er faktiskt inte somhandlingskraftiga, det är bara så. tog upp budgetunderskottet och sade att detvar en myt att den socialdemokratiska regeringen har brutit utvecklingen. Mendet är ingen myt. Att de 75 miljarderna blev 90 miljarder berodde bara på attni hade dolt de faktiska förhållandena i kompletteringspropositionen.Regeringen var tvungen att lägga till i stort sett 15 extra miljarder för attfå balans i utvecklingen. Att tendensen har brutits kan man se på de bedömningar somgörs under innevarande budgetår. De senaste budgetprognoserna tyder på attunder- Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. skottet skulle ligga på 83-84 miljarder. Man har t. o. m.kommit ned i absoluta tal. Visst finns det uppenbara tekniska tecken på attregeringen och finansminister i detta sammanhang har varitframgångsrika. Det viktiga i inlägg var deexempel som han gav. Men skall ju nu under debatteradessa olika frågor, så pensionerna och matpriserna kommer nog att ventilerasordentligt. Jagbeklagar, herr talman, men min tid är tydligen ute. 13 () replik: tid var långt ifrån slut. Det ärbeklagligt att han inte vill gå in närmare på en analys av de problem somSverige står inför utan hakar upp sig på mentalvårdsbidraget, trots att han såmånga gånger har fått förklarat för sig hur det hänger ihop med den saken. En neddragning av budgetunderskottet nu är det endatänkbara sättet att undvika massarbetslöshet . Löser vi inte i dagproblemet med det offentliga utgiftsöverskottet, kommer vi att tvingasvidta med nu aktuella mått mycket långtgående åtgärder, som drabbarlevnadsnivån och tryggheten i Välfärdssverige. Att vänta med att dra ned budgetunderskottet, ,gör bara problemen än värre . Eftersom det strukturella underskottethela tiden växer, duger det inte att skjuta upp anpassningen. Vår moderatapolitik innebär att vi angriper roten till det onda: de alltför höga offentligautgifterna och budgetunderskottet. Från den borgerliga oppositionens sida har vi här idebatten med uppskattning citerat de uttalanden som ifinansutskottets betänkande har ställt sig bakom. Där säger han att budgetunderskottetmåste minskas, om inte den offentliga sektorn inom en förutsebar framtid skallbehöva skäras ned kraftigt. Men vad gör ni socialdemokrater i praktiken åt detta? Vadgör ni för att hindra att statsskuldsräntorna fortsätter att växa till detotala statsinkomsternas storlek? Så länge budgetunderskottet uppgår till ca90 miljarder - och det spelar i det sammanhanget ingen större roll om det justnu går ned eller stiger med några miljarder - ökar statsskuldsräntorna med10-12 miljarder . De är nu ca 60 miljarder, medan de totalastatsinkomsterna uppgår till drygt 200 miljarder. Såsom socialdemokraterna i finansutskottet själva sägerbetyder detta att vi inte har några på oss. Långt ärstatsbankrutten ett faktum. Vad tänker nu ni socialdemokrater konkret göra för atthejda statsskuldsräntornas stegring? Svara på den frågan. Vilka åtgärder villni föreslå för nästa budgetår för att vända utvecklingen? Tror attdet räcker med att, som tycks förorda, lugnt luta sig tillbaka ochvänta på att den ekonomiska tillväxten på något magiskt sätt skall återkommaoch på att räntorna skall sjunka? 14NILS ÅSLING (c) replik; Jag beklagar att inte är beredd attföra en mer genomarbetad debatt här . Vi hade faktiskt behövt ettklarläggande från socialdemokraterna i många frågor. Jag skäms inte för Fälldinregeringarnas arbete. Tvärtom.Det finns mycket posifivt att åberopa i det sammanhanget, bl. a., om jag tarregeringen , en målmedveten politik för samhällsekonomisk balans. Som jag sade i mitt tidigare anförande hade emellertid denregeringen en. opposition, som obstruerade och bekämpade på alla sätt debesparingsförslag som lades fram. Jag har här erinrat om den finansplan som vilade fram , vars formuleringar ganska mycket påminner om deformuleringar som man är överens om i finansutskottet och som viansluter oss till. Men bekämpade socialdemokraterna på allt sättdessa formuleringar. Här har skett en tillnyktring. Låt oss konstatera detta.Att notera detta är kanske den viktigaste behållningen av denna debatt. I sitt tidigare anförande kom in på iden internationella miljön. Det är glädjande att det går bra för Sverige.Exportindustrin har hyggliga konjunkturer. Den svenska valutasituationeninnebär att vi med framgång återerövrar tidigare förlorade marknadsandelar. Jag fick nästan en känsla av att vill ta åt sigäran av den amerikanska ekonomiska politiken, som i och för sig tål endiskussion från många synpunkter. En orsak till att det nu går bra är denförbättrade internationella konjunkturen. Huruvida den socialdemokrafiskaregeringen i har bidragit till detta förhållande, vill jag inte yttramig om. Under alla förhållanden är det en avgörande komponent, när det nu gårbra. Det gäller nu att vi anpassar den statligautgiftspolitiken och begränsar budgetunderskottet så att vi kan behålla denförvärvade konkurrenskraften. I detta avseende är den nuvarande regeringen intehandlingskraffig utan snarare handlingsförlamad. Vi får väl senare här avfinansministern höra vilka åtgärder som man planerar för att fullfölja den inriktningpå politiken som regeringen gav, nämligen att med kraft pressatillbaka budgetunderskottet, vilket är en förutsättning för samhällsekonomiskbalans. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. 15BJÖRN () replik: Min uppmaning till att sluta medatt försöka skylla ifrån sig på andra fick motsatt effekt. I stället föratt tala om hur socialdemokraterna vill ta itu med det stigandebudgetunderskottet påstod att det faktum att budgetunderskottet harstigit så mycket kraftigare sedan socialdemokratin fick regeringsmakten berorpå att mittenregeringen skulle ha dolt en del budgetposter, som sedan dök uppoch medförde att budgetunderskottet ökade. Jag tycker att den sakliga debatteni detta land skulle tjäna på att finansutskottets ordförande använde sin nästareplik till att ta tillbaka detta påstående. Sedan är det som sade: Under mittenregeringen1981/82 presenterades två besparingspaket, det senaste pä våren 1982.Socialdemo- Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. kratin gick till val på att man skulle upphäva ett antalav de besparingarna. Så skedde också efter det att socialdemokraterna hadevunnit valet . Det faktum att socialdemokraterna upphävde dessa besparingarförklarar naturligtvis att landet har fått ett snabbtstigande budgetunderskott. Vi från menar att nyckeln till framgång förden ekonomiska politiken i dagens läge av flera skäl ligger i en stramfinanspolitik. Endast genom en sådan politik har vi möjlighet att hållainflationen nere och komma i närheten av den inflationsprognos som regeringenarbetar med. Men en stram finanspolitik är naturhgtvis också nödvändig för skall kunna minska budgetunderskottet och därmed skapa utrymme för ökade investeringar,framför allt inom industrin. , herr talman, vill jag säga ytterligare någraord med anledning av att finansutskottets ordförande också talade omfördelningspolitiken. Jag tycker att det borde kännas litet svårt att i såbombasfiska ordalag tala om fördelningspolitik, när man har ställt sig bakomett förslag som innebär en betydande nedskärning av anslaget till de allrafattigaste i världen, nämligen biståndet till de svältande i . 16HANS i (vpk) replik; Jag måste konstatera, att när isina anföranden och repliker sä hårt går ät , som ju här har sagtatt de vill skära ned väsentligt när det gäller den offentliga sektorn, är detalldeles riktigt. Det är bra att man går emot , för de står utanföri svensk politik. Men det pinsamma är att vill gå en liten bit åtsamma håll som . Det sägs ju klart och tydligt i regeringensekonomiska proposition, och fullföljs i finansutskottets betänkande, att förstsedan den industriella sektorn har fått utvecklas och efter det att storavinster uppstått kan man satsa på den offentliga sektorn. menar vi att man måste gå en annan väg. Man måste satsapå två saker för att komma ut ur krisen. Även den offentliga sektorn måsteutvecklas. I vårt budgetförslag har vi visat hur man kan förstärka statensinkomster genom att ta in högre skatter från kapital och förmögenheter för attkunna ge t. ex. kommuner och landsting de , som man drog inför . Dessa pengar skulle kanske betyda 30 000 arbeten ute ikommuner och landsting. Jag har nya erfarenheter från bl. a. Södermanlandslän, där man tvingas dra ned och skapa arbetslöshet i brist på ekonomiskamedel. När kommenterade vår reservation sade han attdet inte går att göra något uttalande, eftersom det pågår en utredning. Förevalet var det så mycket mer av uttalanden. Då talade man om konfiskation. Detvar en felaktig borgerlig politik. Här skulle det minsann vara svängrum istället för svångrem. Men går socialdemokraterna åt samma håll som deborgerliga partierna, trots att socialdemokraterna förut kritiserade dem såhårt. Om socialdemokraterna menar allvar med kritiken av de borgerliga, måste socialdemokraternavända näsan åt vänster och följa den väg som kommunisterna ochstora delar av arbetarrörelsen förespråkar. 17 () replik: Jag beklagar att jag missförstodhuvudskakningen förra gången, men jag skall försöka hålla ut, även om detibland är psykiskt svårt. menade att jag förde en fullkomlignonsensargumentering beträffande budgetunderskottet. När den socialdemokratiska regeringen trädde till 1982visade det sig att den avgående budgetministern bara när det gällderäntebeloppen hade räknat fel med . Detta är ett faktum. Dethar debatterats här i kammaren och finns också redovisat i finansutskottetsbetänkande /83. Man fick ge Statsföretag ett tillskott på 6 miljarderkronor, en summa som över huvud taget inte fanns med i beräkningarna. Det ärklart att det hopp som formellt kan ses i de olika trycken, mellan 75 och 15miljarder, har sin förklaring. Summan visade sig vara för låg. Detta är ocksåett faktum. Bara för någon dag sedan gjorde , som officielltgör budgetprognoserna, bedömningen att statsbudgetens underskott nu ligger påmellan 83 och 84 miljarder. Underskottet har alltså sjunkit ganska kraftigt.Det är i alla fall en framgång. talade om den kraftfulla regeringen , och jag tycker att han skall fortsätta att göra det. I det sammanhanget ärhan egentligen sin egen polifiks förstörare. Ni var inte på något sättkraftfulla. Era förslag till besparingar, som ju skulle vara ett tecken päkraftfullhet, var ju förslagen om karensdagarna, barnfamiljerna och dearbetslösa. Direkt efter valet kom ju socialdemokraterna med en rehabiliteringgenom sin löftesproposifion, eftersom socialdemokraterna inte ville att desvaga i samhället skulle behöva betala åtstramningen. Här skiljer sig ju denborgerliga och den socialdemokratiska inställningen helt. Vad skall ni nu göra , frågade kommer att föra en politik som går ut på att investeringarna skall göras föratt skapa arbeten. kommer vi att ha en lång debatt omlöntagarfonderna, som också är ett inslag i den långsiktiga socialdemokratiskapolitiken. Vi kommer att föra en skattepolitik som i görligaste mån tartillbaka när det gäller de enorma förmögenhetstransaktioner som har skett underde borgerliga åren, från ett offentligt sparande fill ett privat sparande. Detta är våra huvudinslag. Jag beklagar att det inte ärmöjligt att i repliker gå in mera i detalj. Nog kommer vi att få diskutera dehär sakerna, nog kommer det att stå fullständigt klart för väljarna variskillnaderna mellan moderat politik och socialdemokrafisk politik består. i ställde också vissa frågor.På grund av den korta talarfid som står till förfogande vill jag barakonstatera att pensionerna, livsmedelssubventionerna och de andra problemenkommer att diskuteras vid behandlingen av vissa ekonomisk-politiska åtgärder.Jag hänvisar till de socialdemokratiska företrädarna i de sammanhangen. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. Talmannen anmälde att HansPetersson i anhållit att till protokollet få antecknat att haninte ägde rätt till ytterligare replik. Efter att ha tillgodogjort mig de anförandensom har hållits av den värderade oppositionen , måste jagkonstatera att umgänget mellan regering och opposifion i ett avseende harförändrats, jämfört med hur det var under den borgerliga regeringsperioden.Även då utsattes regeringen för kritik. Det är oppositionens uppgift i endemokrati att med kritiska ögon granska regeringens förehavanden. Men fanns det åtminstone en gemensam utgångspunkt, nämligen när det gälldebeskrivningen av ekonomiska läge. Den verklighet vi diskuterade varungefär densamma. Men dagens oppositionspartier vågar sig inte på att ge enrealisfisk och sannfärdig beskrivning av det ekonomiska läget. De borgerligapartierna idylliserar läget före regeringsskiftet . Dä var det mesta påväg åt rätt håll. är allt på vägat fel håll. När agitationen blir som allramest upphissad, som då det gäller herrarna , är det densocialdemokratiska regeringen som efter ett är och tvä månader nästan ensam harförstört ekonomi. Det är därför nödvändigt, herr talman, att jag börjar meden redovisning av fakta i målet, hur svensk ekonomi säg ut i slutet av denborgerliga regeringsperioden och hur denna ekonomi i verkligheten harutvecklats . Jag skall lämna kalla siffror som inte ensherr Åsling kan förvanska. kunde vi se tillbaka närindustriproduktionen över huvud taget inte hade ökat. Vi kunde se tillbaka påflera år av stigande arbetslöshet, på långsiktigt försämrade utlandsaffärer ochväxande utlandsskulder, på fallande investeringar och stigande arbetslöshetoch av en nästan osannolikt snabb ökning av budgetunderskottet. Låt mig bara som ett exempel på hur de borgerligatalesmännen nu försöker skriva om historien återge vad sade omorsakerna till att budgetunderskottet ökade från några fä miljarder år 1976till 80-90 miljarder . Det berodde på, sade , att deborgerliga regeringarna av den internationella lågkonjunkturen hade tvingatstill så stora insatser mot arbetslösheten och industrikrisen. Detta skullealltså vara förklaringen. Men råkar det vara så, att en högst opartisk ochobjektiv instans, nämligen , samarbetsorganisationen för industriländerna,har gjort en analys av faktorerna bakom försämringen av den offentliga sektornsfinanser i . Även om man räknar bort alla konjunktureffekter på vårtbudgetsaldo, alla utgifter för arbetsmarknadspolitik, alla försämringar påinkomstsidan som har uppstått på grund av dålig ekonomisk utveckling, så kommerman fram till att vad man kallar det strukturella budgetunderskottet har ökatmellan 1976 och 1982 motsvarande av vår bruttonationalprodukt - ärdet . Enligt är alltså hela uppgången avbudgetunderskottet ett resultat icke av konjunkturförsämringaroch insatser i kamp mot arbetslösheten, utan av andra fenomen som har att göramed hur man hanterade statens inkomster och statens utgifter. , i slutet av den borgerliga epoken, förvärradessamtliga ekonomiska problem.