prot · G709116 · 1983-12-31 00:00:00 — Närdet gäller skyddsmaskanskaffningen har regeringen velat senareläggafärdigleveranserna med tre till . Från moderat håll har vi motsatt ossen sådan försening. Det är därför tillfredsställande att ett enigt utskottanser att inte nu bör godta en sådan försening. Påytterligare en punkt har regeringen funnit skäl att frångå civilförsvarsstyrelsensförslag. Det gäller frekvensen i övningar med civilförsvarsstaber och övriga s.k. A- och B-enheter i krigsorganisationen för civilförsvaret. Övningar medstaber och organisation är utan tvekan det främsta medlet att upprätthålla engod beredskap och ge kunskaper om planer och handlingsmöjligheter. Detta blirinte minst viktigt sedan ledningen av civilförsvaret på lokal nivå haröverförts tiU kommunerna. Då måste det förutsättas att länsstyrelserna, som haransvaret för genomförande av dessa övningar, får behålla tillräckliga resurserför sin övningsverksamhet. En övergång från nuvarande fyraårsperiodicitet tillövningar bör därför ske så snart den lokala organisationen harvunnit stadga. Enpunkt i utskottets betänkande vill jag gärna uppmärksamma, nämligen denbetydelse som utskottet enigt lägger vid stödet åt de frivilliga försvarsorganisationerna.Dessa utgör ett betydelsefullt bidrag till stärkandet av försvarsviljan, ochderas arbete kan inte nog uppskattas. Det är viktigt att det uttalande somutskottet gjorde vid föregående om det statliga stödet till frivilligaförsvarsorganisationer får genomslag i alla berörda departement. Tillutskottsbetänkandet har fogats två reservationer, som jag kortfattat villberöra. I reservation 6 begär vi moderater att medel för beredskapslag- ring ochindustriella åtgärder inom tekoområdet så långt möjligt skall tillgodoses genomutnyttjande av andra medel än anslagsmedel. Främst bör-enligt vår mening -medel som frigörs genom försäljning av beredskapslagrade produkter kunnautnyttjas. Jag yrkar bifall till reservation 6. Reservation 1, som är en borgerlig trepartireservation,berör regeringens förslag att det statliga bevakningsbolaget, , skallbehålla en särställning när det gäller bevakning av högviktiga skyddsföremål.Vi reservanter menar att ABAB:s särställning bör slopas helt. Varken urpersonalkontrollsynpunkt eller med hänsyn till kvaliteten i utbildning ochutrustning finns skäl att bibehålla ABAB;s särställning. En fri konkurrens påbevakningsområdet skulle medverka till högre effektivitet och bidra tillkostnadsminskningar. Jag yrkar därför, herr talman, bifall till reservation 1. 66GUNNAR i (c); Sedan utskottet senast diskuteradeförsvarspolitik har en bred försvarsuppgörelse kommit till stånd i vårt land.Det är viktigt att poängtera hur värdefull den är. Det är angeläget att försvaret har möjlighet till enmycket långsiktig planering. Den ramsänkning som riksdag beslutade omhar -tillsammans med innehållande av prisregleringsmedel, devalvering, valutaförändringm. - ryckt undan förutsättningarna för en stabil planering. Den försvarsuppgörelse om det militära försvarets ekonomiskasituation som vi nu har fått gör det möjligt att återigen återställa försvaretsvärnkraft. Den uppgörelse som har träffats innebär att de hotadeDrakendivisionerna kan bli kvar. utrustas med moderna vapen ochJAS-projektet kan fullföljas såsom var planerat. Vi kan ocksåförbättra ubåtsförsvaret och upprätthålla repetitionsövningen på en acceptabelnivå. En annan viktig sak är att vi-nu fått ett priskompensationssystem som ärmer heltäckande och som på ett bättre sätt än tidigare tar hänsyn till devalutaförändringar som görs utomlands och dessutom de prisförändringar som görsav de länder där vi handlar försvarsmateriel. Från sida hälsar vi denhär överenskommelsen med stor tillfredsställelse. Det är viktigt att man harkunnat nå denna historiska uppgörelse i försvarsfrågan. Det är av mycket stortvärde såväl nationellt som internationellt. Jag vill ta upp några av de frågor som berörs i detbetänkande som vi nu har att behandla. När det gäller frivilligorganisationernavill jag framhålla den unika roll som frivilligorganisationerna har iFolkrörelsesverige. Det är viktigt att vi på olika sätt stöder dessafolkrörelser. Vi måste komma ihåg att vi har ett tjugotal organisationer somarbetar på frivilligförsvarets område, och dem bör vi slå vakt om på oUka sätti samhället. Några ord om bevakningen av totalförsvarsobjekt. Där anserförsvarsministern att ABAB skall ha en särställning. Vi tycker dock att det ärviktigt att man slopar den här särställningen. Vi anser att den kvalitetsskillnadmellan ABAB och andra bevakningsbolag vilken tidigare åberopats inte längrefinns. Det är samma kvalitet. Dessutom finns det laglig möjlighet att gå in ochkontrollera sådana företag. Vi tycker att konkurrens på lika villkor skulle medföra en bättresjälvkontroll och ge bättre effektivitet hos de företag som berörs. Det bordeockså kunna innebära kostnadsminskningar för de myndigheter som svarar för dehär tjänsterna. Jag tror också att det är av stor betydelse för upphandlingarnaoch för samarbetet med de bevakningsföretag som anlitas att huvudmännen kanprecisera för vilka bevakningsprojekt man vill använda de här företagen. Därföryrkar jag bifall till reservation 1, som är gemensam för de icke-socialistiskapartierna. Närdet gäller skyddsmaskerna vill jag bara säga att utskottets skrivning på denpunkten är bra. Jag delar de synpunkter som här tidigare framförde.Det finns ett särskilt yttrande fogat till betänkandet som tar upp frågan ompersonal på civilbefälhavarkanslierna. Det är viktigt att framhålla denbetydelsefulla uppgift som civilbefälhavarna har i krig. Också i fred krävs attcivilbefälhavarna svarar för en omfattande planering. De har också att se tillatt utbildningen fungerar. Därför tycker vi att det är angeläget att det somutskottet angivit som mål också får vara ett riktmärke vid prövningen av denfortsatta utbyggnaden av personalresurserna vid civilbefälhavarkanslierna.Enligt vår åsikt är det viktigt att personalförstärkningar har minst denföreslagna omfattningen. Det är nödvändigt för att civilbefälhavarna skallkunna fullgöra sina viktiga uppgifter. Jagber, herr talman, att få yrka bifall till reservation 1 och i övrigt bifalltill utskottets hemställan. 67 (); De beslut om skall fatta omfattar inte deekonomiskt tyngsta delarna av det militära försvaret. Detta beror på att dessadelar bröts ut ur budgetpropositionen och blev föremål för en särskildproposition, som först förelades . Låt mig ändå kommenteraockså innehållet i denna. Densärskilda propositionen föreslår ett ekonomiskt tillskott på 600 milj. kr. förnästa budgetår och därefter en bibehåUen köpkraft på denna högre nivå. Låtmig dock notera att en osäkerhet ligger i inflationen under innevarandekalenderår. Skulle regeringen misslyckas med att hålla inflationen vid högst , kommer försvaret att drabbas genom att riksdagsmajoriteten beslöt attsätta försvarets priskompensationssystem ur kraft för den händelse inflationenöverstiger . Somredan framhållits från sida, är detta ett ingrepp som försvårar enrationell försvarsplanering. Försvaret har ju för egen del små möjligheter attpåverka konsumentprisutvecklingen i landet. Försvarsministern erkände indirektdetta när han i sitt avsnitt i propositionen om Vissaekonomisk-politiska åtgärder uttalade att han särskilt ville "framhålladen betydelse som det har för stabiliteten i försvarsplaneringen och istatsmakternas långsiktiga försvarsbeslut att utnyttja ett i sin tillämpningoch till sina verkningar förutsägbart system för priskompensation av försvarsutgifterna". Efter denna kommentar omosäkerheten beträffande inflationens inver- kan villjag dock gärna framhålla det utomordentliga värde det har för försvaret och förtrovärdigheten för svensk säkerhetspolitik att det varit möjligt att i mycketbred politisk enighet komma fram till förslag om ett extra medelstillskott tillförsvaret. Man får gå långt tillbaka - två årtionden - för att finna sammabreda överenskommelse i fråga om anslagsnivån för försvaret. Just i ett läge då säkerhetspolitik utsätts förtydliga påfrestningar genom upprepade kränkningar i våra inre skärgårdsområdenär det av särskilt värde både utåt och inåt att nå denna breda uppgörelse. I sak innebär uppgörelsen att försvaret kompenseras förkonsekvenserna av den i förhållande till tidigare kraftigt ökade dollarkursen.I partimotion uttrycktes problemet så, att vi inte fårge intrycket av att är berett att ompröva sina försvarspolitiskamålsättningar till följd av yttre omständigheter, som t. ex. en oväntat högdollarkurs. Försvarsministern uttrycker samma sak i den nyligenavlämnade propositionen när han skriver att det inte kan vara rimligt attstora förändringar pä den internationella valutamarknaden skall få betydandekonsekvenser för försvarets faktiska utformning. Låt mig också säga att vi från sida känneross nöjda med användningen av de extra medlen. De läggs till stor del just påde objekt vi särskilt pekade på i vår partimotion, nämligen ett bibehållande avtre jaktdivisioner med J 35 Draken, anskaffning av radarstationer samt inköp avjaktrobotar. Det hade varit helt orimligt att lägga ned de treDrakendivisionerna i ett läge då kraven på.svenskt luftförsvar ökat.Hotbilden i luften har förvärrats genom ökad räckvidd, större.lastförmåga ochökad precision hos främmande attackflyg, och likaså genom att nya storaradarflygplan gör det möjligt att på ett helt annat sätt än förr leda jakt översvenskt område. Risken för snabba luftinvasioner har ökat genom större förmågahos tänkbara angripare till flygtransport och helikopterinsatser. Vidare harkryssningsrobotar tillkommit som ett nytt hot. Försvarsbeslutet betonade luftförsvarets ökadebetydelse. Det hade då varit mycket allvarligt att genom nedläggning av entredjedel av; våra jaktdivisioner åstadkomma en markant minskning avluftförsvaret under resten av 1980-talet och . Det bör framhållas att ett bevarande av de treDrakendivisionerna inte bara betyder att användbara flygplan nyttjas - och attde är användbara framgår väl inte minst av att beslöt att köpaett antal begagnade svenska Draken och att överväger ett liknandeköp. Bevarandet av våra tre Drakendivisioner innebär också attvi kan behålla den mycket omfattande beväpning som anskaffats förDrakensystemet, nämligen robotar typ . Dessa finns i stort antal, och detre divisionerna som behålls får per division mycket god tillgång på robotarjämfört med läget när vi hade betydligt fler divisioner. Detta betyder i sintur att de kvarvarande divisionerna kan sätta in robotar mot ett stort antalmål. Jag tycker det kan ha sitt värde attbetona denna aspekt, eftersom deaktuella robotarna inte kan användasav andra vapenbärare i vårt land än just Drakenplanen. Jagvill gärna understryka vikten av att radarsystemet byggs ut i den takt somtidigare planerats. Det vore helt orimligt att anskaffa radarstationer som intemonteras upp därför att det fattas pengar till fortifikatoriska anläggningarför dem. Inte minst är det viktigt att planerade radarstationer förlåghöjdsövervakning och övervakning av havsytan anskaffas. Läget är i dagsådant att vi utmed stora delar av svensk kust saknar förmåga att upptäckalågflygande flygplan. Detta är en allvarlig brist i vår förmåga att övervakaeget territorium, om man så vill en motsvarighet i luften till de brister vilänge haft i fråga om förmåga att upptäcka kränkningar under vattnet. Ettfungerande radarsystem har också vital betydelse för möjligheterna att i krigförvarna civilbefolkningen, så att den kan utnyttja våra skyddsrum. Jag finnerdet positivt att försvarsministern betonar att planeringen i fråga omanskaffning av flygburen radar skall ligga fast. Sådan radar är av betydelse,inte minst för att vi skaU kunna upptäcka kryssningsrobotar. Defortsatta kränkningarna av inre svenska vatten är djupt oroande. De visar attsvenskt territorium inte respekteras ens i fredstid. Vågar vi då tro att detskall respekteras i ett neutralitetsläge, alltså då krig pågår i vårt närområdesom vi söker stå utanför? Enarbetsgrapp inom som studerade ubåtsincidenterna i ett säkerhets-och miUtärpoUtiskt perspektiv konstaterade att "ubåtskränkningarnautgör det allvarligaste provet på vår säkerhets- och försvarspolitik sedanandra världskriget". Alla vet att svensk ubåtsjaktsförmåga prioriteradesned kraftigt . Det tar tid att återställa den förmågan,inte minst att få upp kunskapsnivån och ta fram för våra förhållanden lämpadmateriel. Attubåtskränkningar numera sker i våra inre skärgårdsområden ställer också iviktiga avseenden helt nya krav, eftersom klassisk ubåtsjakt bedrivits på öppnahavet. I skärgårdsområden har ubåtar - och då särskilt miniubåtar av oUka slag- helt andra möjligheter att gömma sig. Det är angeläget att försvaret använderall tänkbar kreativitet och förmåga till nytänkande och rationeUa lösningar förätt förbättra metoderna för upptäckt av och insats mot kränkande ubåtar. Ingenkan säga vilken avvägning mellan fasta, fartygsbundna, flyg- ellerhelikopterburna utrustningar som är den lämpligaste. Försök och utprovningbehövs. JagviU gärna framhålla att personalens förmåga har avgörande betydelse, och dennaförmåga ökar självfallet genom övningar. Men nog vore det bättre om vi självafick avgöra omfattningen av dessa övningar än att som , gång på gång, tvingastill insatser till följd av kränkningar. Jagövergår härmed till att kommentera den gemensamma borgerliga reservationen ochde reservationer som jag ensam står för. Reservationnr 1 gäller ABAB:s monopol. De två tidigare borgerliga ledamöterna i dagensdebatt har talat för denna reservation. Jag har samma uppfattning som de. I budgetpropositionenföreslås att ABAB;s monopolställning skall finnas kvarbeträffande s. k. högviktiga skyddsföremål. Jag vill gärna be socialdemokraternastalesman i utskottet att ange några högviktiga skyddsföremål som inte andravaktbolag klarar av. Jag tror inte att det finns några kvalitetsskillnader avbetydelse mellan det statsägda ABAB och de större privata vaktbolagen. Jag yrkarbifall till reservation 1. Reservation 2 gäller barnomsorgen i samband med utbildninginom försvaret. Jag tycker att det är viktigt att ansvaret för vårdnadenav små barn beaktas när personal kallas in till övningar inom försvarsmakteneller civilförsvaret. Det finns inga egentliga bestämmelser för hurbarnomsorgen skall ordnas vid inkallelser. Det har visserligen utvecklats enpraxis för hur man försöker lösa barnpassningsproblemen, men många enskildakommer i kläm vid den praxis som tillämpas, och klagomålen är många. Överbefälhavaren önskar en utvidgad tillämpning avsjukförsäkringslagen. Utskottsmajoriteten säger att inte heller det löser allaproblem. Som jag uppfattar det, vill inte utskottsmajoriteten lösa problemet.Man vill behålla det provisorium som gäller . Varför har jag svårt att förstå.Strävan borde vara att få ett så smidigt system som möjligt och därmed färreklagomål. Vi fordrar att de värnpliktiga skall rycka in på anbefalldtid och plats. Då bör vi också skapa förutsättningar för det och inte barafortsätta med det provisorium vi har när det gäller barnomsorgen vidinkallelser. Jag yrkarbifall till reservation 2. Resei-vation3 gäller överlåtelse av fri värnpliktsresa till närmaste anhörig. De värnpliktiga har numera en fri ledighetsresa per vecka.Det är precis dubbelt så många som de hade tidigare. Många värnpliktiga tvingasgöra sin grundutbildning långt från hemorten, och det kan vara svårt attupprätthålla en god kontakt med de anhöriga. Det kan också vara svårt för de anhöriga att förstå denvärnpliktiges situation. För att informera och skapa ökad förståelse för denvärnpliktiges miUtära verksamhet vore det lämpligt att försöksvis medge denvärnpliktige möjlighet att överlåta en eller två fria resor till en näraanhörig. En sådan försöksverksamhet kunde exempelvis genomföras vid K4 iArvidsjaur. Det skulle inte behöva innebära några ökade kostnader förstatsverket. Utskottsmajoriteten är inte inne på samma linje. Densäger: "Ett statligt stöd till resor i detta syfte - även somförsöksverksamhet - behöver dock övervägas ytterligare. Konsekvenser av olikaslag måste beaktas." Hur skall man få fram dessa konsekvenser om man intefår göra en försöksverksamhet? Kan utskottets talesman förklara det? Jag har svårt att förstå utskottsmajoritetens inställning.Man vill inte ge de värnpliktiga möjlighet till att överlåta fri värnpliktsresatill närmaste anhörig, inte ens för en försöksverksamhet. Jag yrkarbifall till reservation 3. I ett par reservationer har jag följt upp motionsförslagfrån vårt håll rörande befolkningsskyddet. talas det som om antaletskyddsrum vore det avgörande i sammanhanget. Men det är ingalunda säkert attytterligare någrahundra tusen skyddsrumsplatser skulle innebära någon väsentlig förbättring avskyddet. I alla händelser måste vi göra prioriteringar av de begränsaderesurser som står till buds. Att ha skyddsrum men i stora delar av landet sakna entäckande radarövervakning av luftrummet innebär att vi knappast skulle kunnaförvarna vid luftanfall. Följaktligen skulle människor inte hinna uppsökaskyddsrummen. I vår motion har vi därför pekat på sambandet mellan skyddsrumoch radarövervakning. Målsättningen har aldrig varit att skaffa skyddsrum ianslutning till alla bostäder eller arbetsplatser. 1 områden som bedöms mindreutsatta bör enklare metoder utnyttjas. I mycket är det en fråga om utbildningoch om att så väl som möjligt använda andra utrymmen som ändå kan ge ett visstskydd. Med relativt enkla medel kan skyddet förbättras i sådana utrymmen, genomåtgärder i fredstid eller vid särskilt beslut. Sanningen är ju också att på flera håll, och jag tänker dåsärskilt pä cityområdena i och ett dussintal andra av våra störstatätorter där skyddsrum inte byggdes till slutet av70-talet, måste denna typ av åtgärder tillgripas också där hotet kan betecknassom ganska stort. I motionen har påpekats att helt andra möjligheter tillmedvetna insatser och prioriteringar öppnar sig den dag vi får framskyddsplaner i kommunerna. I dessa kan avvägningar göras mellan skyddsrum, merprovisoriska skyddsutrymmen och sådana lokala omflyttningar av befolkningen somminskar boendet intill de i krigstid mest utsatta målen. Det är viktigt attverkligen söka bedöma var i kommunerna hotet är störst och att därefter, medskyddsplanerna som grund, inrikta skyddsrumsbyggandet på att verkligen täckade mest angelägna behoven. Tyvärr riskerar vi - innan skyddsplaner harupprättats - att satsa delvis i blindo. Mot denna bakgrund menar att vi under denärmaste åren borde satsa mer på radarstationer och framtagande av skyddsplaner.I den rådande situationen anser vi det befogat att hålla tillbakaskyddsrumsbyggandet för att i stället satsa mer den dag kommunernasskyddsplaner föreligger. Jag yrkarbifall till reservationerna 4 och 5. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 68OSWALD (vpk): Som det har sagts tidigare under debatten ärdet en något egendomlig debattordning i när det gällerförsvarsfrågan. Vi har fått en tvådelad försvarsdebatt på grund av att demilitära frågorna bröts ut ur budgetpropositionen därför att man inte kundepresentera ett förslag i den delen . Många har ändå varit inne på denmilitära organisationen, men jag tänker inte beröra de frågorna utan återkommai samband med att den aktuella propositionen behandlas. Det finnsdock en viktig synpunkt beträffande försvarsuppgörelsen mellan regeringenoch den borgerliga oppositionen som jag inte kan underlåta att framföra. Dettalas mycket om "valutor" och om att det militära försvarets köpkrafthar urholkats på grund av valutaförändringar. Det vore mera äriigt att tala om"dollarvaluta" och om dollarns förändring, för det är vad det handlarom. nämnde dollarvalutan, men i övrigt har det talats om"valutor". Vi har alltså i det här landet blivit så beroende av USAnär det gäller inköp, utrustning och konstruktion av vår militäraförsvarsapparat, att när förändringar sker i USA-dollarns värde, då innebärdet att vi måste omförhandla och se på våra försvarsuppgörelser. Det är enpåminnelse om - och jag tycker att alla partier i och givetvis ocksåsvenska folket skulle ta till sig den - att vår självständighet som nationverkligen är hotad. Bindningen till en av de stora makternas valuta betyderalltså att vi måste börja se på våra försvarskostnader. Detta innebär som sagt en allvarlig påminnelse om att vårsjälvständighet är hotad. Detta har faktiskt också verifierats avförsvarsministern, som i det sammanhanget har sagt att man t. ex. när detgäller JAS skall försöka placera flera beställningar på den europeiskamarknaden. Då kan man kanske börja tala om "valutor", men ärdet fråga om dollar. Det tycker jag att framför allt de borgerligarepresentanterna borde framföra tydligt och klart -har gjortdet, och jag håller honom räkning för det. Debatten skall handla om de civila delarna avtotalförsvaret. Det är viktigt att betona detta, eftersom det i fråga omcivilförsvaret ofta råder en begreppsförvirring - kanske inte här i ,men i debatten i övrigt. Civilförsvaret är ju bara en mindre del av de civilatotalförsvarsgrenarna. Det finns i betänkandet ett stycke om Strukturförändringaroch samordning, som det heter. Det rör sammanslagning av olika myndigheterinom det militära försvaret och även möjliga sådana mellan civilatotalförsvarsgrenar och militära totalförsvarsgrenar. Vi har i vår motion vissakrav och yrkanden på det området. De har inte kommit med i det föreliggandebetänkandet från försvarsutskottet, trots att de, som jag bedömer det, hörhemma under . Jag förmodar att dekommer upp i annat sammanhang. Vi har i vår motion fört fram kravet om en översyn av detmilitära försvarets centrala ledning. Det är ett gammalt krav från vår sida. Vihar talat om antalet milostaber - där gäller det också ett mycket gammalt kravsom vi har drivit. Vi har talat mycket om samordningmilitärt-civilt. Vi vet att det nu finns en del saker på gång när det gällercivilförsvarsstyrelsen och statens brandnämnd, som vi bl. a. har nämnt i vårmotion. Men den delen behandlas inte i detta betänkande. Det vore intressant attfrån utskottets talesman få höra när dessa yrkanden i vpk-motionen kommer upptill behandling. Jag vill ta upp ett par av huvudkraven i vår motion omtotalförsvaret och det sårbara samhället, där vi som vanligt konsekventförsöker peka på hur egendomlig försvarsdebatten i det här landet verkligen är.Försvarsdebatten i handlar och har barahandlat om hur mycketpengar den militära sektorn skall ha eller inte hä. När man har fört en vad mankallar för försvarsdebatt har det varit den militära sidan man tagit upp. Närman har talat om totalförsvaret har det som regel alltid varit så att de civiladelarna av totalförsvaret har avfärdats på några få rader. Sedan har det varitden militära säkerhets- och försvarsdebatten man fört. Det är mot detta vi harvänt oss och påpekat det absurda i att man tror att någramiljoner hit eller dit till de militära ansträngningarna på något avgörandesätt kunde förbättra eller försämra försvars- och säkerhetspolitiskaläge. Vi tycker att vi naturligtvis skall ha en ganska kraftig,väl beväpnad och effektiv militär komponent i det svenska totalförsvaret. Vihar också varit villiga att gå med på mycket stora anslag till detta. Men vihar också sagt att det är ingen idé att bygga på försvaret på det sätt som vigjort under i stort sett hela efterkrigstiden, som det civilasamhället blir mer och mer urholkat, mindre och mindre motståndskraftigt, meroch mer sårbart. I utskottsbetänkandet avfärdas detta som vanligt med några fårader. På s. 12 i betänkandet uttalar utskottet apropå vår motion, att det militäraförsvaret skall vara krigsavhållande. Ja, det är alldeles riktigt. Det ärframför allt därför vi är villiga att satsa så mycket pengar på försvaret. Detskall ha en tröskeleffekt. Det skall väcka respekt i omgivningen.