prot · G709114 · 1983-12-31 00:00:00 — a. sjukförsäkringen. Överenskommelsen bygger på det samlade ansvar förhälso- och sjukvården som hälso- och sjukvårdslag lägger påsjukvårdshuvudmännen och på den samverkan mellan offentliga och privatavårdinsatser som hälso- och sjukvårdslagen förutsätter. Det är därför naturligtatt den verksamhet som bedrivs av privatpraktiserande vårdgivare, som äranslutna till den allmänna försäkringens ersättningsregler, samordnasplanerings- och verksamhetsmässigt med sjukvårdshuvudmännens egen verksamhet.Sådan samverkan förutsätts bli reglerad genom särskilda avtal som träffasmellan den enskilde vårdgivaren och sjukvårdshuvudmannen. Jag vill för egen del betona betydelsen av att behålla enkår av heltidsverksamma privatpraktiserande läkare av samma omfattning som . Avsikten är således inte, som felaktigt har gjorts gällande, att avskaffasystemet med de privatpraktiserande läkarna. Det nya ersättningssystemet innebär att de nuvarandeheltidsverksamma privatpraktiserande läkarna och sjukgymnasterna tillförsäkrasen rätt att bedriva sin verksamhet även i fortsättningen. För att nyaprivatpraktiker skall anslutas till försäkringen, sedan det nyaersättningssystemet trätt i kraft. Om enskilda initiativ inom den sociala sektorn Om enskilda initiativ inom den sociala sektorn krävs att sjukvårdshuvudmannen tillstyrker detta. Dennatillstyrkan förutsätts ske genom att samverkansavtal träffas. Underåren 1985 och 1986 avses försöksvis fri anslutning gälla till försäkringen förheltidspraktiker inom stödområdena A, B och C, dvs. delar av inlandoch praktiskt taget hela . En proposition på grundval av överenskommelsen medsjukvårdshuvudmännen kommer att lämnas till under kommande vecka.Det nya systemet för ersättningar till sjukvårdshuvudmännen avses träda i kraftden . Jag vill tillägga att det nya ersättningssystemet inteberör tandvården. Avsikten är att en proposition angående tandvårdens framtidautformning skall läggas fram för på grundval avbetänkanden års tandvårdsutredning. 9GÖTE (): Jag ber att få tacka socialministern försvaret på min interpellation. Jag tycker att det var intressant. Det visar medvilken vånda socialministern, och regeringen i övrigt, tacklar olika frågor ochden pågående debatten just beträffande alternativen inom den sociala sektorn. Jag tolkar svaret så, att socialministern är väl medvetenom det starka stöd som finns ute bland vanliga människor när det gäller rättenatt hitta och att få alternativ på det sociala området, sett i dess helhet - påprecis samma sätt som på väldigt många andra områden i ett demokratisktsamhälle där man har rätt till valfrihet. Här har socialministern ställt sig välvilUg tillalternativ, men för det första är det en välvillighet inom snäva ramar. För det andra tycker jag att socialministern i stort setttassar omkring i filttofflor. Socialministern vågar inte klart säga ifrån attdet är av strikta, ideologiska skäl som man drar dessa snäva gränser, utansocialministern försöker i stället motivera, på ett i många fall konstlat sätt,varför man drar dessa snäva gränser. Denna debatt är intressant. Den speglar i grunden vårmänniskosyn och den ideologiska olikheten mellan t. ex. socialministern ochmig. Vi moderater utgår ifrån att de enskilda människorna ärsuveräna. Vi utgår ifrån tilltron till de enskilda människorna. Socialministernoch regeringen ställer kollektivet i centrum och menar att individualism ärdetsamma som egoism, i stäUet för att ta till vara det positiva som finns inomramen för olika individers önskemål och kunnande. Vi tror att valfrihet i sig är oerhört viktig förmänniskorna. Den är viktig socialt, psykologiskt och reellt. Och menar vifrån moderata samlingspartiets sida att det är felaktigt att dra snäva gränserför valfriheten på det socialpolitiska området. I grunden är vi som individer och människor så att sägabyggda på social grund - det är den sociala delen som i princip är denviktigaste. Men när det gäller vår sociala ambition och våra sociala behov villsocialministern och regeringen dra gränser. Man drar gränser också på andraekonomiska områden, men där är manmer välvillig. Dettatycker jag är allvarligt, och det är därför som jag har framställt den härinterpellationen och velat ha den här debatten med socialministern om dessagrundläggande frågor - de är oerhört viktiga. Socialministernoch inte minst statsministern har, som jag vill se det, fört denna debattutifrån en vulgärpropaganda där man försöker misstänkliggöra inte minstmoderata samlingspartiets önskemål om alternativ på det socialpolitiskaområdet. Man har hävdat att vi moderater enbart skulle utgå ifrån att man skallskrota den offentliga sektorns vård, att man tydligen skulle skrotasocialförsäkringssystemet. Man säger att det enligt är de rika somskall ha möjlighet att få vård osv., och man hänvisar till ett amerikansktsystem och tar fram avigsidorna i det systemet - som över huvud taget aldrigskulle passa in på svenska förhållanden. Jagvill, herr talman, klart slå fast att moderata samlingspartiet aldrig harpresenterat ett system som skulle innebära en sådan sned förändring ochförsämring för enskilda, vanliga människor. Vi har lagt fram förslag sominnebär förbättringar för vanliga människor, förbättringar på skilda områden.Och jag skulle vilja vädja till socialministern, regeringen och andra att, närde för denna debatt, utgå från de förslag som vi har lagt fram då det gälleralternativ inom olika vårdavsnitt på det sociala området. Utgå inte ifrånkrokiga förhållanden i andra länder utan ifrån vårt eget land, vårt egetsamhälle och se efter på vilket sätt vi skulle kunna förbättra förhållandenahär. Jagvill sedan gå över till de olika områdena och först se på barnfamiljerna ochbarnomsorgen. Vi har fått den proposition som innebär inskränkningar ivalfriheten för familjerna när det gäller alternativ i barnomsorgen. sägerregeringen och socialministern att man inte skall bedriva barnomsorg påaffärsmässiga grunder. I det utskottsbetänkande som vi behandlade stod det attstatsbidraget skulle dras in om det förelåg ett huvudsakligt vinstsyfte. Menhär vet man tydligen inte riktigt vilket ord som är det rätta. Närman läser propositionen är det glädjande att finna att socialministern slårfast att alternativ i ideell regi, alternativa pedagogiska former avbarnomsorg, skall få statsbidrag. Men då kan man fråga sig; Varför skall detinte utgå lika högt statsbidrag som till den kommunala barnomsorgen? Det vorerimligt att socialministern, när han skriver en proposition på det här området,skapar total neutralitet åtminstone inom ramen för de alternativ somsocialministern är beredd att acceptera. Vadskulle en ökad valfrihet i det här sammanhanget innebära? Jo, det skulleinnebära att det är föräldrarna som bestämmer vilken barnomsorg de skall ha.Man måste utgå från föräldrarnas önskemål. Socialdemokraterna, ochSocialdemokratiska kvinnoförbundet inte minst, säger att det är kommunen somhar ansvaret för barnomsorgen. Vi i moderata samlingspartiet menar att det ärföräldrarna som har ansvar för barnen i första hand. Således är vårt alternativökad valfrihet. Samma statsbidrag, som inte skulle vara styrande för familjennär det gäller val av barnomsorg, skulle för det första vara positivt förföräldrarna. För det andra skulle det vara positivt för Omenskilda initiativ inom den sociala sektorn Om enskilda initiativ inom den sociala sektorn barnen, för vi vet att barn är olika. Det vetsocialministern också, och det har han slagit fast i flera sammanhang. Om det fanns skilda alternativ skulle föräldrarna kunnaplacera sina barn i den omsorgsform som passar bäst för barnet som sådant. Detskulle vara bra för de anställda. Det skulle vara bra för dem som går påförskollärarutbild-ning, och som är osäkra på om de skall få jobb eller inte.Alternativen skulle i sig skapa förutsättningar för flera jobb än om manenvisas med att hålla fast vid den dyraste formen av barnomsorg, nämligen denkommunala. Det skulle ha positiv effekt på kostnaderna, för vi vet averfarenhet att alternativen är billigare än den kommunala barnomsorgen. Varförskall man säga nej till alternativ när man på område efter område kan peka påpositiva effekter med alternativen? Vi har inte sagt och jag säger inte att den kommunalabarnomsorgen är dålig. Den är bra. Vi säger inte att den skall skrotas, denskall finnas kvar. Men det skall finnas alternativ, och vi måste nu i förstahand satsa på alternativen för att ge valfrihet och för att på ett bättre sättkunna klara familjernas behov av barnomsorg. Därför vill vi ha ett totaltneutralt statsbidragssystem. Jag skulle vilja fråga socialministern; Skulle det vara någotasocialt - jag har ställt frågan tidigare - om fyra nyutbildade förskollärareslog sig samman och startade ett eget daghem som de drev i någon form och skrevett avtal med kommunen om att följa de normer, gränser och principer som gällersom standard? Ett sådant daghem skulle, såvitt jag förstår, inte blistatsbidragsbe-rättigat på basis av den proposition som socialministern harskrivit. Jag tycker att det är allvarligt när man inte är beredd att accepterai varje fall försök på ett så brett område som möjligt när det gäller denviktiga barnomsorgen. Beträffande läkarna och alternativen inom sjukvården sägersocialministern att han mycket väl vill slå vakt om privatpraktiserandeläkare. Men varför skriver man då ett avtal med som innebären klar begränsning när det gäller möjligheten för privatpraktiserande läkare iframtiden? Utvecklingen har, när det gäller privatpraktiserandeläkare, i princip varit negativ. Vi har färreprivatpraktiserande läkare än vi hade 1975. Varför skall man säga att mani princip accepterar det antal läkare som finns, men att man inte accepterarflera privatpraktiserande läkare? I princip accepterar vi överlåtelse till nyaläkare , men vi accepterar det inte . Det härär, som vi ser det från moderata samlingspartiets sida, ett felaktigtresonemang. Förslaget innebär en total landstingssocialisering av deprivatpraktiserande läkarna, och inte bara av de privatpraktiserande utanframför allt av de fritidspraktiserande läkare som vi har ett ökat antal av. Pådet området är förhållandet annorlunda. Vi hade ungefär 500fritidspraktiserande läkare 1975 och är enligt uppgift antalet uppe i 2 700stycken. Det här är ju inget fel. Patienterna kan ju tillgodogöra sig också denvård som fritidspraktiserande läkare ger. Det förslag som regeringen snartkommer att presentera är ett av de längstgående socialiseringsförslagen påsjukvårdsområdet på mycket, mycket länge, och det upprörsåväl patienter och läkare som andra människor. Det är naturiigt att de blirupprörda därför att förslaget innebär att det är vi politiker som i ökadutsträckning skall bestämma vilken vård människorna skall ha och vem som skallge dem vården. Ett annat allvarligt memento i det här sammanhanget är detfaktum att man frångår principen om att socialförsäkringssystemet skall följaden som är försäkrad. Här avslår socialministern och jag, , Petterssonoch och i princip alla svenskar i övrigt från lön för att få trygghetgenom sitt socialförsäkringssystem. Då är det också ganska naturligt att det idet systemet skall ligga något uns av valfrihet. gör regeringen i stället såatt den för över våra socialförsäkringspengar till landstingspolitikerna somskall bestämma i ännu större utsträckning till vilken läkare vill skall gå. Man kan fråga sig om socialministern och regeringen ävenpå andra områden är beredda att gå lika långt. Låt mig ta ett exempel. Vi somhar bilar har våra bilar försäkrade - i olika försäkringsbolag dess bättre. Mentänk nu om det vore så att något försäkringsbolag helt plötsligt bestämde attbilarna hädanefter skulle repareras endast hos den eller den bilfirman.Förutsättningen är att försäkringsbolaget tecknar avtal med bilfirman. Omnågra andra skall reparera bilarna, skall ett avtal tecknas mellan dessa andrareparationsfirmor och den bilfirman som redan har ett avtal med försäkringsbolaget.Var och en kan begripa hur utvecklingen skulle bli på det området. är det mycket lätt att ställa sig upp och säga om ettbildspråk som detta att jämför de sjuka med gamla bilar ochliknande. Det är sådana knep som både socialdemokrater och kommunister användersig av. Jag påvisar bara med detta exempel hur negativt det skulle vara medbristande valfrihet och konkurrens på ett mindre viktigt område än sjukvårdens. Varför skall man då inskränka alternativ och valfrihet pådet viktiga sjukvårdsområdet? Varför skall inte våra socialförsäkringspengar fåanvändas i ökad utsträckning enligt våra önskemål? Socialministern säger i sitt svar: "Avsikten ärsåledes inte, som felaktigt har gjorts gällande, att avskaffa deprivatpraktiserande läkarna." Jag tycker det är intressant. Det ärintressant inte minst därför att det är någonting som socialdemokratiskapolitiker ute i landsting och kommuner skall läsa. Så fort detta avtal vartecknat - eller t. o. m. innan, medan debatten pågick - gick socialdemokraternai ut och sade att de inte kommer att teckna någotnytt avtal med den privata gruppläkarstation som finns i . Och så kanman göra. Sedan kvittar det vad socialministern säger. Socialdemokratisktstyrda landsting kan behandla de nuvarande privatpraktikerna på detta sätt. Vad är det då som har hänt på sjukvårdsområdet? Se på CityAkuten, se på gruppläkarstationen i , där kostnaden per läkarbesök är175 kr. mot den landstingskommunala vårdens kostnad på . På område efterområde, där vi har fått se alternativ har det varit positivt för den enskilde.Väldigt många säger att City Akuten har varit bra och att hemjour i olikasammanhang har varit bra. Det har ju väckt landstingen. Om enskilda initiativ inom den sociala sektorn Om enskilda initiativ inom den sociala sektorn väckarklockanringt så nu stänger vi av den. stoppar vi alternativen, eftersom vi intebehöver dem längre. Kan man tänka sig något mer felaktigt resonemang? I ettdynamiskt samhälle måste vi ständigt ha en förnyelse och en förbättring. Det intressanta är att det även djupt inne i desocialdemokratiska leden finns krav på att inte framlägga sådana här förslag.Jag har läst det i t. ex. Vår Bostad. Vidare har VD-n för mycketstarkt gått ut emot ett sådant här socialiseringsförslag. Jag tror attsocialministern och regeringen underskattar den allmänna opinionen i den härfrågan. Vad säger socialministern, vad säger socialdemokratiskalandstingspolitiker, till de människor som har haft stöd och service av allade fritidspraktiserande läkare som rest hem till sjuka barn och sjuka gamlanär man nu skall strypa den verksamheten därför att den är principielltfelaktig? Det är bara att konstatera att hela det här resonemangetär i grunden felaktigt. Hur blir det, socialministern, med möjligheten för demsom har en sämre inkomst att söka privatpraktiserande läkare, som ställsutanför försäkringssystemet? Jag tror att det kommer att bli så att vi fårprivatpraktiserande läkare som ställs utanför försäkringssystemet och ärberedda att driva sin verksamhet på det sättet. En del av dem kommer säkerligenatt klara sig. Men vilka kommer att kunna gå till dem? Inte blir detbarnfamiljerna, inte blir det låginkomsttagarna, som socialministern talar om,utan det blir de som har råd att betala den läkare som står utanförsocialförsäkringssystemet. Det innebär att socialdemokraterna skapar ensegregering i vården, en segregering som de anklagar oss moderater för attvilja införa. När det gäller alternativen i vården vill jag som exempelbara peka på den debatt som f. n. pågår om sjuksköterskeutbildningen iStockholms läns landsting. Man har där utbildning inom ramen för verksamhetenvid Sophiahemmet, Röda korset och . Socialdemokraterna vill nu tydligenslopa sjuksköterskeutbildningen inom dessa privata eller ideellt drivnaenheter. Jag skulle vilja fråga hur socialministern ser på det. Socialministernhar här talat sig varm för alternativ i olika sammahang. Är socialministernpositiv också till att utbildningen inom vårdsektorn kan ske inom ramen föralternativ? När det gäller tandläkarna är jag glad att socialministernsäger att de inte skall ingå i systemet. Jag skall därför inte nu ta uppdebatten om dem utan hänvisar till den debatt som kan komma. Vårdhemmen är också viktiga när det gäller alternativ ivården. Här är kanske framför allt mitt eget landsting, länslandsting, intressant. Där har vi väldigt många enskilt drivna vårdhem. Låt oss se på kostnaderna när det gäller alternativavårdhem för lätt psykiskt sjuka! Om man skall vårda dem i sjukhusmiljö kostardet . per dag - enligt uppgifter 1981 -, ilandstingskommunala vårdinrättningar . per dag och i alternativen 215 kr.per dag. Det visar att alternativen även på det här området är berättigade, ja,rent av nödvändiga. startades alternativen när det gäller vården av lätt psykisktsjuka av en kyrkoherde, , . Verksamheten har sedandrivits vidare. Jag skulle vilja fråga socialministern: Hur ser socialministernpå just detta i denna brytningstid när det gäller den psykiatriska vården? Jagmenar att alternativen skulle vara positiva på just detta område. Man skulleuppmuntra alternativen i stället för att ifrågasätta dem - de kan ge kvaliteterpå olika områden. Det är samma sak med missbruksvården. Vi har därLP-stiftelsen och andra ideella organisationer som har visat sig varaeffektiva. Varför skall inte de gamla få alternativ? Varför skall maninte kunna utarbeta system som ger möjlighet för de gamla att i ökadutsträckning välja framför allt enskild vård i stället för kommunala. Från moderata samlingspartiets sida har vi sagt att vivill ha en lagstiftning som helt enkelt ger kommunerna skyldighet att låta degamla i ökad utsträckning välja mellan olika alternativ också på vårdområdet idet sammanhanget. Jag vill klart understryka att vi frånmoderata samlingspartiets sida aldrig har sagt att den offentiga vården skallskrotas. Vi har sagt att vi i inledningsskedet i ökad utsträckning vill haoffentlig vård som komplement, och vi vill att den offentliga vården skallövergå till klara alternativ . F. n. är den egentligen bara ettkomplement. Men vi vill bygga ut komplementen till klara alternativ. Det härinnebär inte att den offentliga vården kommer att skrotas. Vi vill ha ett reformerat socialförsäkringssystem - ettsocialförsäkringssystem som innebär att allt fler kan söka sig tillalternativen, inte genom att teckna avtal med som innebärinskränkningar för alternativen, utan genom att ändra principerna försocialförsäkringssystemet så att allt fler instanser inom vården kan komma inunder socialförsäkringssystemet och således frigöra sig från politiska monopolinom vårdsektorn. Det här kommer inte att minska valfriheten utan att öka den.Det innebär inte, socialministern, att det blir de rika som får alternativen,utan det kommer att innebära att alla människor får alternativ. Det är på detsättet vi vill förbättra socialförsäkringssystemet - inte på det sätt OlofPalme har sagt, att man skall gå ut och skrota den sociala tryggheten. När det gäller näringslivets engagemang är det ocksåintressant att lyssna på debatten. säger socialdemokraterna att näringsUvetskall syssla med att tillverka dammsugare och maskiner m.m., men man skall intelåta näringslivet gå in och engagera sig på det sociala området. Jag tycker attdetta är en felsyn. Om man även från näringslivets sida är beredd att gå in ochengagera sig på olika sociala områden är det positivt, därför att det gernäringslivet erfarenhet av social verksamhet. Jag tror inte att näringslivetskulle lida av det, lika litet som samhället och de enskilda skulle göra det. : Det är inte bara socialministernoch vissa socialdemokratiska företrädare som går ut och försöker misstänkliggöraalternativen, utan även andra gör det. Svenska kommunaltjänstemannaförbundetoch TURteatern skall nu tydligen resa landet runt och presentera vad alternativprivat barnomsorg skulle innebära. Detta är ju en ren nidbild av Om enskilda initiativ inom den sociala sektorn Om enskilda initiativ inom den sociala sektorn verkligheten,och jag tycker att det är märkligt att en tjänstemannaorganisation där detfinns medlemmar från alla politiska partier kan nedlåta sig till att medverka iett sådant sammanhang. Jag skall inte kritisera socialministern för det; jagvill bara säga detta som en randanmärkning. Socialministern säger; Vi har ju fått en katastrofalutveckling när det gäller de fritidspraktiserande läkarna. Därför måste destoppas. Vad säger socialministern och socialdemokratiskaföreträdare egentligen när man talar på det sättet? Jo, då säger man att dethär är en verksamhet som är så omtyckt och som så många människor frågar efteratt den måste dras in och stoppas. Det här är verkligen att sätta sig påmänniskornas egna önskemål. Låt mig ta ett exempel. Tänk om , föratt återgå till detta företag, heltplötsligt utvecklar en ny produkt och budgeterar för att sälja för 5 milj. kr.första året och i stället säljer för 10 milj. kr. VD-n i ser dettaoch sammankallar styrelsen och säger; Det här är ju katastrof. Vihar budgeterat för att sälja för 5 milj. kr., men helt plötsligt har vi såltför 10 miljoner. Det här måste vi ju stoppa, eftersom vi kanske säljerför 20 milj. kr. VD-n för svensk socialpolitik, socialminister , resonerar faktiskt på det sättet i den här frågan. De som söker uppfritidspraktiserande läkare, , gör väl det inte av okynne, utandärför att de har ett faktiskt vårdbehov. Jag tror att vi är överens om densaken. Detta gör att de här begränsningarna är så allvarliga. Jag vill läsa ur denproposition om förändringar beträffande stödet till barnomsorgen somsocialministern har skrivit: eller projekt innebär ingetomedelbart hot mot verksamheten. Steget därifrån till en vidgad verksamhet ärdock inte långt. I en sådan situation skulle hela det system vi byggt upp inombarnomsorgen hotas. En sådan utveckling anser jag vara ytterst olycklig. Precis samma sak där, . Om det vore så, attalternativen har den attraktionskraften, den styrkan, i förhållande till fortsattutbyggnad av den kommunala barnomsorgen, innebär ju detta att alternativen ärbättre för barnen och barnfamiljerna. En sådan utveckling skulle alltså varakatastrofal och måste slopas! Jag tror inte att vill underkännafamiljerna, föräldrarna, och säga att de inte är kapabla att själva bestämma ombarnen far väl eller dåligt i den barnomsorg som föräldrarna själva har sökt. vill jag med ett par exempel barakarakterisera skillnaden mellan våra ideologier. Socialismen och regeringen,även i socialpolitiska sammanhang, bygger sin verksamhet utifrån enstenskulptur, som är huggen i form av ett träd och utmejslad av förlänge, länge sedan. Trädet är en idealbild som utgår från kollektivet. Grenarnaär likadana liksom också bladen. Det här trädet står likadant sommar somvinter. Det är iskallt och varmt . Detta är ju enidealbild. Sådant skall det ju vara. Det är ju sagt inom ramen för en dogmatiskideologi. Ställ detta som alternativ till den värdekonservatism som jagföreträder och som jag menar kan karakteriseras som ett vårdträd som lever, som förändras. Vianser att det är positivt när det förändras - när löven spricker, när blommornaoch frukterna kommer och då himmlens fåglar kan bygga bo under grenarna. Vitror att förändringen är positiv. Jagtycker att det är detta som också karakteriserar den socialpolitiska debatten,där regeringen sitter fast i ett gammalt kollektivt socialistiskt tänkande istället för att utgå från de önskemål som de enskilda människorna har när detgäller valfrihet och alternativ. Anf.10 (): Jag tycker att det finns tre starka skäl för enskilda initiativ inomden sociala sektorn. Detförsta är att det måste finnas utrymme för idéburen verksamhet. Den omsorg ochomvårdnad som finns med utgångspunkt i en eller humanitär inriktning ären ovärderlig tillgång i ett civiliserat samhälle. Det är en instäUning som viinte kan vara utan - tvärtom skall vi ta vara på den. Detandra skälet är att denna verksamhet faktiskt kan bli billigare om man tillåterenskilda projekt. Dettredje skälet är att man behöver sätta monopolverksamhet under tryck.