prot · G70971 · 1983-12-31 00:00:00 — Därför borde vi vara öppna för nytänkande.De 15 ä som går till vårt arbetsmarknadsverk är ändå pengarav den storleksordningen att vi måste fundera över nya vägar och nyamöjligheter. När jag i en tidningsrubrik läste "Nya grepp ikampen mot arbetslösheten", blev jag självfallet mycket intresserad. Vadhandlade det om? Jo, har begärt hos regeringen att själv fådisponera statliga bidrag på ca 165 milj. kr. Det är de pengar som betalas utvarje är till kommunen för sysselsättningsskapande åtgärder och direktkontantstöd till de arbetslösa. Kommunen vill gå fram på nya vägar för atttackla arbetslösheten. De gamla är förlegade, säger man i . Men föratt kunna göra detta vill man få disponera det som kommunalrådet i "det passiva arbetslöshetsunderstödet". har beslutat om förändringar iförmedlingsarbetet. Det gäller bl. a. förenkling av regler för kontantarbetsmarknadsstöd och beredskapsarbeten och delegering av rätten att beslutaom beredskapsarbeten. Allt detta är gott och väl och ett steg i rätt riktning.Norrköpings inifiativ pekar på att det vore värt att pröva en längre gåendedecentralisering. Vinsterna skulle bl. a. kunna ge en möjlighet att omfördelaresurser från den centrala administrationen i AMS ut till arbetsförmedlingarna. "Vadrätt Du tänkt--- kan ej av tiden härjas", skrev en Mensanningen är att det kan "härjas" av byråkratin. Ett kommunalråd i enannan kommun har enligt tidningsuppgifter skrivit till civilministern ochklagat över reglerna för statsbidrag till ungdomslagen. Han kallar dem ettadministrativt missfoster som kan göra även en härdad byråkrat förtvivlad. Jagtror det vore bra att läsa in till protokollet ett exempel han ger på denkanslisvenska av som en av reglerna när det gäller ungdomslagen harinspirerat till. "En ungdom som anvisas i ungdomslag på något av ovannämnda sätt har rätt till ersättning med per dag frånanvisningstillfället, fram till den dag man hittat lämpligt arbete. Frånanvisningstillfället till den dag de faktiskt börjar arbeta skall de ansesanställda, men de per dag de får är ej ersättning för utfört arbete,och skall ej ingå i underlaget för lagstadgade arbetsgivaravgifter men väl föravtalsenliga arbetsgivaravgifter." Plats för språkvård inom statsförvaltningen! MedNorrköpingsförslaget skulle det kanske bli enklare och smidigare. men helt säkert är detinte. Det finns byråkrati och kanslisvenska i Nr 71 kommunerna också. Vi är naturligtvis alla mycket intresserade av att se hur systemet medungdomslag kommer att fungera. har begärt en utvärdering, och vi harfrån sida begärt att i den utvärderingen också skall ges besked omi vilken utsträckning ungdomarna i arbetslagen har anvisats reguljärt arbeteoch vad som har hänt med dem som fyller . Vi har uttryckt våra farhågorför den "inläsning" i den offentliga sektorn som ungdomslagen kankomma att leda till. Det är angeläget att få veta vad som händer med ungdomarnai ungdomslagen. Det kan finnas anledning att instämma i det tack somarbetsmarknadsministern riktat till den grupp som har haft att hanteraverksamheten i inledningsskedet. Däremot tror jag att det är för tidigt atttacka regeringen. Fråganom ungdomslagen i det korta perspekfivet får vi tillfälle att diskutera här ikammaren med anledning av de interpellafioner som framställdesi , och jag har förhoppningen att arbetsmarknadsministern underdenna tid har chans att justera eventuella oklarheter och missförstånd som kanråda. Jag ser fram emot en positiv redovisning från arbetsmarknadsministern iden interpellafionsdebatten. Slutligen, herr talman! Regeringen har inte kunnatinfria sina löften från valrörelsen, och budgetpropositionen är ett dokumentöver att man inte klarar en politik som håller nere arbetslösheten. Vad värre,är: Budgetpropositionen ger inget besked om hur regeringen har tänkt sig klaraen hög och god sysselsättning . Därför är det både förpliktande ochuppfordrande att vi här i under behandlingen av regeringens förslagförsöker åstadkomma de förbättringar som krävs. 91 (vpk): Att arbetslösheten i landet är hög är inget nytt. Vårt land har underde haft en permanent massarbetslöshet, en arbetslöshet som drabbatbl. a. ungdomen mycket hårt och som lett till att många människor slagits utbåde frän arbetsmarknaden och socialt. Vidårets slut var 147 000 människor öppet arbetslösa, och många tusen var föremålför, som det heter, arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det finns olika sätt attredovisa arbetslösheten eller, med andra ord, vilka man anser är utan arbete.Om detta hade vi en debatt mellan arbetsmarknadsministern ochCarl-Henrik . Jag tänker inte närmare beröra den debatten.Intresserade kan ju ta del av protokollet. Men jag vill understryka vad som därsades, nämligen att det procenttal, , som brukar användas inte ger enrättvis bild. Man måste nog ge landshövding rätt, när han anser att dettotala antalet arbetslösa uppgår till närmare 800000, vilket skulle motsvara17-18% av antalet arbetsföra personer. Regeringenräknar med en viss ökning av sysselsättningen, och det skulle innebära en lägrearbetslöshet framöver. motsägs detta i andra bedömningar. Företagen räknarmed en ytterligare nedgång i sysselsättning- en under första halvåret1984, och inom fackföreningsrörelsen finns en stark oro för den nuvarandeutvecklingen. Oavsetthur man räknar, hur man använder siffror och statistik om ett förhållande sområder på arbetsmarknaden, avspeglas inte den situation som olika grupper avmänniskor befinner sig i samt de problem som dessa människor har att brottasmed. Vi har också de regionala skillnaderna, som man visserligen får fram genomde länsvisa rapporterna men som slutligen hamnar i redovisningen för helalandet. Självfalletär arbetslöshetens gissel lika hårt och kännbart, oavsett var man bor i landet.Därombehövervi väl inte tvista. Men man kommer ju inte ifrån att vissa regionerdrabbas härdare, att arbetslösheten hotar bygders fortbestånd genom denallmänna servicens försämring och genom en avsaknad av medvetna åtgärder. Somexempel på särskilt drabbade kommuner kan nämnas inlandskommunerna i Norrland.Min egen hemkommun har stadigt legat på en öppenarbetslöshet på . Då ställer man frågan; Vilka åtgärder tänker regeringenvidta för att förändra den situationen? Kommer regeringen även fortsättningsvisatt hänvisa till devalveringen, till högre vinster för främst exportföretagen,till återhållsamhet i lönekraven -till att detta skall förbättra situationenoch ge människor i dessa regioner ett arbete? Skall regeringens politik även ifortsättningen bygga på en obegränsad tro pä marknadskrafternas förmåga attlösa problemen, eller överväger regeringen någon form av ingripande ellerförsök till styrning och påverkan av en utveckling som har lett till attarbetslösheten bara blivit större? Blandde arbetslösa finns grupper som har det särskilt svårt. De handikappadessituation på arbetsmarknaden blir allt svårare. kan det vara såatt de handikappade haft ett jobb och där blivit handikappade på grund av denteknik som använts och den arbetsmiljö som de tvingats arbeta i. Dessamänniskor gör en bitter erfarenhet av det svenska välfärdssamhället den dag dehänvisas till passivitet, sociala bidrag och förtidspensionering. Man har mångagånger, inte minst från regeringshåll, betygat viljan om att slå vakt och värnaom dem som har det sämst ställt i samhället. Sådana intentioner måste i allrahögsta grad gälla den här gruppen och resultera i konkreta handlingar. Men såär ju inte fallet. Regeringen föreslår en begränsning t. ex. av antaletlönebidragsanställda. Situationenför de lokala rehabgrupperna är också skrämmande. En sådan grupp skriver i ettbrev att vi alltmer diskuterar pensionering i fall där betydande restkrafterfinns kvar hos patienterna och att man i ett gynnsammare arbetsmarknadslägemycket väl skulle kunna tänka sig en fortsättning av arbete i någon form. Detär ju högst otillfredsställande att människor pensioneras.på grund av brist påarbete. Men detta är en bister realitet. Det tar bort yrkesrollen frånmänniskor och deras skaparlust, och en del av deras livsglädje. Rehabgruppernakommer på det sättet att bli ett organ för pensionering av människor, vilketknappast kan stämma med namnet. Jaghar velat nämna, de här problemen - att det bland de arbetslösa finns gruppersom har det särskilt svårt - och där får man inte tveka med att vidta åtgärder. har den offentliga sektorn och dessutformning diskuterats och ifrågasatts. De borgerliga regeringarna utmålade denoffentliga sektorns fillväxt som en av de viktigaste orsakerna till att landetsekonomi haltade. Man lade fram rader av s. k. sparprogram som angrep viktigadelar av den offentliga sektorn. Detta kritiserades hårt av socialdemokraterna införvalet . Man sade sig vilja sätta stopp för den borgerligasvångremspolitiken och ersätta svångrem med svängrum. Men vad har hänt! Ja, densocialdemokratiska regeringen satt inte många dagar innan den visade sig varaanhängare av samma ekonomiska synsätt som de borgerliga regeringarna. Senarehar preciseringar gjorts, där man säger sig inte ha råd med en utbyggnad av denoffentliga sektorn förrän den "konkurrensutsatta" sektorn harutvecklats. Man ser alltså den offentliga sektorns åtaganden som en kostnad ochinte som ett verktyg att förändra och utveckla samhället. Vianser att den offentliga sektorns socialt och samhällsekonomiskt viktiga delarbör byggas ut och att en sådan utbyggnad är ett medel att minska arbetslöshetenoch rätta till den svenska ekonomin så långt nu detta är möjligt mednuvarande makt- och ägarförhållanden. När man diskuterar arbetslöshetenoch de åtgärder som vidtas talas det ofta om arbete eller utbildning. Det finnsju människor som vandrat mellan olika utbildningsställen. När man har fått enutbildning i ett yrke finns det inget arbete, och då erbjuds man en annanutbildning, osv. Det finns alltså människor som har utbildats i en mängd olikayrken men som fortfarande inte har fått ett arbete, bortsett från vissakortvariga AMS-arbeten. Valet skall väl inte stå mellan arbete och utbildning,utan det måste handla om en utbildning för ett arbete. Det senare ställer etthögre krav på arbetsmarknadsutbildningens organisation och inriktning än vadsom är fallet. Sammanfattningsvismenar vi att en rad förändringar i arbetsmarknadspolitiken måste genomföras.Arbetsmarknadspolitiken måste knytas till en ny industripolitik och tillutbyggnaden inom den offentliga sektorn. Den måste aktivt utveckla människorskompetens inför det nya industrisamhället i stället för att som alltförmycket tjänstgöra som förvaringsplats för växande kategorier människor, vilkaden kommersiella ekonomin utdömt som överflödiga. Avslutningsvisvill jag, herr talman, sätta punkt för den allmänpolitiska debattens första dagmed att tacka arbetsmarknadsministern för närvaro till slutet av dagens debatt. Kammarenbeslöt att förhandlingarna skulle fortsättas vid morgondagens sammanträde. Nr71 8 § Kammaren åtskildes . I"'em