prot · G709159 · 1983-12-31 00:00:00 — Uppbörden av socialavgifter från arbetsgivare Uppbörden av socialavgifter från arbetsgivare grundandemen inte avgiftsgrundande, medan andra är avgiftsgrundande men inte källskattegrundande.Enligt vår uppfattning är det mycket angeläget att åstadkomma sådanaförenklingar och förändringar i skatte- och avgiftssystemen att de olikaunderlagen kan jämkas samman. Vi vill i detta sammanhang påpeka vadriksförsäkringsverket också nämnt i sitt remissvar, nämligen att det ärväsentligt att det finns en samordning och ett samband mellansocialförsäkringens finansiering och dess förmåner. Vi delar uppfattningen attdet annars finns en stor risk att socialförsäkringsavgifterna kommer attuppfattas mer och mer som skatter. I avvaktan på att ett sådant arbete kan ge resultat menarvi att en samordning kan ske om man har en preliminär avgiftsredovisning. Ettsådant förslag har redovisats från några remissinstanser. Avgiften skullepreliminärt beräknas på den källskattegrundande lönesumman, en uppgift somföretag och kommuner måste redovisa. De "fel" som skulleuppkomma på grund av att detta underlag inte är helt korrekt skulle kunnaredovisas i årsuppgiften. En sådan lösning skulle hindra en kraftig ökning avföretagens och kommunernas redovisningsarbete och inte kräva någon omläggningav arbetsgivarnas nuvarande uppbördssystem. Vi anser också att det skulle varafördelaktigt för myndigheternas kontrollarbete. Jag vill efter detta mitt anförande och medhänvisning till motion 2839 av och yrka bifalltill reservationerna nr 1 och 3 från . 134ULLA (): tillsattes av dåvarandesocialministern en utredning med uppgift att se över systemet för debiteringoch uppbörd av arbetsgivarnas socialavgifter. Enligt direktiven ville mankomma till rätta med vissa brister, t. ex. de gällande reglerna för beräkningav avgiftsunderlaget, som i praktiken gjort det omöjligt att fåöverensstämmelse mellan preliminära och slutliga avgifter. Trots uppräkning medhänsyn till den allmänna löneutvecklingen betalas betydande belopp in med upptill två års eftersläpning. Uppgiften för utredaren blev att undersöka möjligheten avatt knyta an uppbörden av arbetsgivarnas preliminära socialavgifter till delönesummor som redovisas i samband med källskatteredovisningen eller på annatsätt till löneutbetalningarna. Syftet var att preliminära och slutliga avgifterbättre skulle stämma med varandra och att komma fram till en situation där denpreliminära avgiften skulle vara lika med den slutliga. En annan upgift var att decentralisera verksamheten frånriksförsäkringsverket till länsstyrelser och lokala skattemyndigheter. Utredningen blev klar , har remissbehandlatssamt varit föremål för lagrådsgranskning och bildar nu underlag för proposition1983/84:167, som jag redan nu vill yrka bifall till. Vid bifall till propositionen kommer vi att få ensamordning av uppbörd av socialavgifter och innehållen preliminärskatt, ochdenna redovisning kommer att ske . Skattebeloppoch månatlig socialavgift betalas in till skatte- postgirokontosamtidigt som en uppbördsdeklaration inlämnas. Sjömansskatt kommer att samordnas med redaravgifter ochbehandlas lika som övriga avgifter och skatteinbetalningar. Uppbördssystemet skall skötas av de lokalaskattemyndigheterna, av länsstyrelserna och av , och därmed kanriksförsäkringsverkets avgiftsbyrå successivt avvecklas. Förändringarnaregleras i en ny lag från , benämnd lag om uppbörd avsocialavgifter från arbetsgivare. Den lokala anknytningen kommer genom närheten tillarbetsgivarna i de flesta fall att underlätta kontrollen. Propositionen har föranlett fyra motioner, vilka utskottetavstyrkt. Motionärerna vill bl. a. behålla varannanmånadsredovisning och frånriksdagen få ett tillkännagivande om behovet av förenklingar. Om inte dettasker, önskar de att propositionen avslås. Den samordnade månatliga redovisningen ger enlikviditetsförstärkning med 1,1 miljard och en minskning av räntebelastningenmed 120 miljoner för staten på helår. En anpassning till det aktuellalöneunderlaget ger staten och socialförsäkringssektorn en förstärkning med ca 3miljarder, och ränteeffekten blir drygt 300 miljoner . När det gällerden förbättrade kontrollen är det svårt att ange vinsten i pengar, men vinstenberäknas vara inte obetydlig. I motionerna anförs arbetsgivarnas minskade likviditet ochökade arbetsbörda. Men då staten måste göra alla möjliga besparingar, måstedet vara riktigt att effektivisera uppbörden. Både källskatten ochsocialavgifterna är löntagarnas ersättning för arbete och skall komma dem allatill del i form av en förstärkt statlig likviditet och ökade räntevinster. Attdet blir ett ökat arbete för arbetsgivarna i en övergångssituation bortser viinte ifrån. har redan fått tilläggsdirektivatt se över möjligheterna att ytterligare förenkla skatte- och avgiftsregleroch samordna avgiftsunderlagen. Tre reservationer har lämnats till betänkandet. De harsamma innehåll som de avstyrkta motionerna, varför jag ber att fä yrka avslagpå reservationerna. säger i sin reservation att propositionenstrider mot den fastslagna grundprincipen att arbetsgivarnas räntevinster avinnehållna skatte- och avgiftsmedel skall betraktas som ersättning föruppbördsarbetet. Vi betraktar det som naturligt att de vinster som kanuppstå i första hand skall komma dem till godo som avstått del av lön, och detsker bäst genom att man återför räntevinsten till staten ochförsäkringssystemet. tycker att det blir för många uppbörder, tolv istället för en, men när rutinen är införd, måste det också för arbetsgivarenvara en fördel att veta mer exakt vilka utgifter som finns. uppgickrestavgifterna till , och de restförda avgifterna har ökatfrån 1,2 till 1,9 miljarder . Utöver vad som redan sagts kan jag påminna om denskrivelse som revisorer lämnade till med påpekandeatt regeringen måtte se över uppbörden av socialavgifter för att manskall Uppbörden av socialavgifter från arbetsgivare 8 protokoll 1983/84:159-160 Uppbörden av socialavgifter från arbetsgivare få enstörre samstämmighet mellan preliminära och slutliga avgifter. Revisorernaerinrade inte bara om de stora summor som resterar och deränteförluster som staten gör, utan de pekade också på svårigheten för mångaarbetsgivare att långt efteråt över huvud taget betala in skuldbeloppen och påde arbetsgivare som inte är seriösa nog utan använder sig av det nuvarandesystemets brister för att tillgodogöra sig vinster för egen del. Skrivelsen ärundertecknad även av , och utformningen tydde på fullständigenstämmighet. Regeringen skulle, hette det, med förtur ta sig an dennafrågas lösning. har vi fått ett förslag i den riktningen, och jag hemställeratt beslutar i enlighet med propositionen. 135 () replik: Först några ord om vad som sist yttrades. Detär helt riktigt att jag har varit med om att skriva under på att vi bör ha eneffektivare uppbörd på det här området. I mitt tidigare anförande sade jag juockså att vill ha en effektivare uppbörd, men inte till priset avde problem som ett förverkligande av det föreliggande förslaget skulle medföra. Sedan bara några ord med anledning av vad beträffande vår reservation. I reservationen står att förslaget stridermot den tidigare fastlagda grundprincipen att arbetsgivarnas räntevinst avinnehållna skatte- och avgiftsmedel skall betraktas som ersättning föruppbördsarbetet. Detta vill inte vara med om. När inte vill ställa sig bakom argumentetatt det skall vara en ersättning för arbetsgivarnas arbete med, uppbörden,innebär det en helomvändning från det socialdemokratiska partiets sida. besvarat motioner och frågor i på detta område just medargumentet att arbetsgivarna inte skall ha någon särskild ersättning. Räntevinsternapå att man får behålla pengarna skall vara ersättning nog, har desagt. 136 () replik: Jag kan inte förstå varför det inte skulle gåatt decentralisera och samordna som man har kvar tvåmånadersredovisningsperioder. Vi i tycker att den lokala anknytningen är bra.Den kan, som säger, också innebära att redovisningen blir merakorrekt. Man har ju lättare att få tag i folk och diskutera sina problem. Samordningen har vi också alltid önskat, men vi har intetrott att den skulle behöva innebära ökade pålagor och utebliven ersättning. 137ULLA () replik: När principen om ersättningen tillarbetsgivarna var aktuell förra gången, var det helt andra belopp som utgjordeersättning ät arbetsgivare än . Jag tycker att även moderaternaborde kunna inse att de miljardbelopp som det nu är tal om skulle komma statentill godo. I andra sammanhang talar de ju om för oss att vi skall spara så attvi får en Om jag i mitt första anförande inte yrkade bifall tillhemställan i socialförsäkringsutskottets betänkande 28, skall jag be att fågöra det . De bieffekter som en del talare har nämnt kommer ju att elimineras,allteftersom man får rutiner och arbetar in det nya systemet. 138 (): betänkande 28behandlar proposition 167 med förslag till nya regler för uppbörd avsocialavgifter från arbetsgivare samt förslag att samordna denna uppbörd meduppbörden av preliminär A-skatt. Förslagen har föregåtts av en särskild utredning och harremissbehandlats. En del kritiska synpunkter har riktats mot förslagen.Beklagligt nog har socialdemokraterna emellertid inte tagit någon hänsyn tillvare sig den kritik som framkommit i remissyttrandena eller de nu föreliggandemotionerna. Tankegången bakom förslagen är god. Motivet är att manvill ha eft mera aktuellt underlag spm grund för beräkning avarbetsgivaravgifterna. Särskilt för nystartade eller starkt expansiva företagär det angeläget att arbetsgivaravgiften, SPm nu utgör pålägg pålönekpstnaderna, både är med från början i kpstnadskalkylerna Pch erläggs i sånära anknytning till löneutbetalningarna spm möjligt. har också imotion 2838 uttalat sin positiva syn på grundprincipen i propositionen. Men beklagUgtvis har den socialdemokratiska regeringenutöver den principiella ändringen i uppbördssystemet även vidtagit en ändring itidsschemat för uppbörden. Arbetsgivarna har ju fått åta sig uppgiften attvara uppbördsmän åt staten när det gäller både skatter och avgifter och hardärvid haft innan redovisning och inleverering av medlen skall ske.Nu begränsas heU plötsligt tidsutrymmet till hälften, och antalet redovisningarper år fördubblas. Som motiv framhålls de gynnsamma effekterna för staten,såväl ur likviditetssynpunkt som genom ökade ränteintäkter. Man förbiser dockatt effekten för arbetsgivaren blir den rakt motsatta. Därutöver uppstår ettbetydande merarbete genom den månatliga redovisningen. Detta extraarbetedrabbar såväl den enskilde företagaren som de bokförings- och driftsbyråer sombistår den enskilde i redovisningsarbetet. Särskilt för de mindre företagenblir den ökade belastningen besvärlig. Från sida krävdes bl. a. i motion 2838 atttvåmånaders redovisningsperioder skulle vara kvar, åtminstone för de mindreföretagen. För dessa är nämligen arbetsbelastningen sådan att det blir ytterstbesvärligt att uppfylla 18-dagarskravet. Men tyvärr, trots att det redovisades olika förslagbeaktades inte dessa,-och man tog ingen hänsyn till de grupper som belastas mednya arbetsbördor och vars ersättning begränsas. Någon förhandlingsrättförekommer inte, utan majoriteten lagstiftar utan hänsyn till de berörda. Även lagstiftningen är ganska oklar. Pä s. 49 ipropositionen skriver finansministern att om det vid redovisningen uppstår ettfel och det rättas till så snart man upptäcker felet, skall det inte utgå någonrestavgift. Uppbörden av socialavgifter från arbetsgivare Uppbörden av socialavgifter från arbetsgivare I specialkommentaren skrivs på s. 104: "Man kan dock inte bortse från att en arbetsgivareibland kan komma att i efterhand upptäcka att han har beräknat avgifterna fören månad på ett inte helt korrekt underlag och därför betalar in felande avgifti samband med redovisningen i en ny rättad uppbördsdeklaration. I sådant fallblir han i princip skyldig att betala restavgift. Ofta torde dock situationenkunna bedömas ha varit sådan att han inte bör erlägga full restavgift. Den bördå nedsättas. I vissa fall kan förhållandena vara sådana att den inte alls börutgå och i andra fall sådana att den bör nedsättas att svara mot en skäligränta." Det är beklagligt att vi här har fått ett par uttalandensom inte är enstämmiga. Det är förvånansvärt att inte utskpttet haruppmärksammat detta mptsatsförhållande Pch klarlagt hur man skall tolkauttalandena. Både för den enskilde och för myndigheten hade det varitvärdefullt. Finansministerns klara besked bör enligt min mening varavägledande i fortsättningen. yttrande övercentermotionen kan uppfattas som att också utskottet anser att finansministernsuttalande skall vara vägledande för framtiden beträffande tolkningen av närrestavgift skall utgå. Jag hoppas att det skall bli så. Risken är bara att vi,när det finns olika uttalanden i motiveringen till lagstiftningen, kan få entveksamhet och varierande tolkningar av bestämmelserna, vilket i allra högstagrad vore olyckligt. Som jag redan framhållit kan i princip antapropositionens förslag, men kravet är att den samlade uppbörden skall skevarannan månad. Tillgodoses inte det kravet, är vi nödsakade att säga nej tillhela förslaget. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till reservation1. Under förutsättning av avslag på reservation 1 yrkar jag bifall tillreservation 3. 139ULLA (): Jag vill för kammaren tala om att vi seriösthar behandlat det förslag om inbetalning som förs fram icenterns motion. Vi har överlämnat förslaget till för prövningoch fått beskedet att det är administrativt nästan omöjligt att genomföra. Det andra som tog upp gällde lagen,lagstiftningen och motiveringen. Lagrådet har granskat förslaget och funnit detbra. 140 (): Det kan väl inte vara bra att det finnsuttalanden som strider mot varandra. Det var på den punkten som jag hade önskatatt man från utskpttets sida här skulle ha gjort ett klarläggande. Är man välvillig, tolkar man lagen på samma sätt som jagönskar att man skall göra - en tolkning som jag grundar på finansministernsuttalande. Jag hoppas att det blir på det sättet. Det hade dock varitvärdefullt om det helt hade klarlagts av utskottet. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1(redpvisningsperipder pm tvä månader) Nr 159 Utskpttets hemställan bifölls med172 röster mpt 59 för reservation 1 av m.fl. 72 ledamöter avstodfrån att rösta. Mom. 4(nytt uppbördssystem) Först biträddes reservation 2 av m. fl.med 88 röster mot 59 för reservation 3 av m. fl. 157 ledamöteravstod från att rösta. Härefter bifölls utskottets hemställan med 168 röster mot97 för reservation 2 av m.fl. 39 ledamöter avstod från attrösta. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 1983/84:35om ändring i lagen (1980:894) om jaktvårdsområden, m.m. 1983/84:170) och 1983/84:38 om ändring i lagen(1950:596) om räft till fiske (prop. betänkanden 35 och 38 kommer attbehandlas i tur och ordning. Voteringarna äger rum i ett sammanhang efteravslutad debatt. Först upptas alltså jordbruksutskottets betänkande 35 omändring i lagen om jaktvårdsområden, m.m. 142ARNE i (): Detta betänkande från jordbruksutskottetbehandlar två frågor som faller inom lagen om jaktvårdsområden. Den första frågan, varom utskottet är enigt, gällermöjligheterna till begränsning i rätten att överlåta jakträtt på ett markområdeinom ett jaktvårdsområde. Det kan synas litet märkligt, men lagförslaget ärföranlett av ett par domstolsutslag i regeringsrätten, enligt vilka sådanöverlåtelse faktiskt har fått en icke åsyftad karaktär. Man har kunnat görahandel med ett annat område än det man själv förfogar över. En ledamot i enjaktvårdsområdesförening, som förfogar över ett utomordentligt litet jaktvårdsområde,har kunnat överlåta detta för en icke obetydlig peng. Då grundas dennaöverlåtelse inte enbart på det egna markpmrådet utan på angränsande pmråden,spm tillhör andra ledamöter i jaktvårdsområdesföre-ningen. I slutet avföregående år skrev vi till regeringen om detta, och vår framställan har nuviUfarits i regeringens prpppsitipn. Om det förslaget är utskottet enigt. den Ijuni 1984" Utskottet har också tillstyrkt ett annat krav somjordbruksministern framför i samma proposition. Det gäller frågan huruvida enjaktvårdsområdesförening skall till annan än ledamot i föreningen kunnaupplåta jakt. Vi på den borgerliga sidan har vänt oss emot detta. Vi har gjortdet därför att vi anser att förslaget kanske rent av motverkar möjligheternaatt i fortsättningen bilda jaktvårdsområden. Vi menar att en markägare, med demajoritetsbestämmelser som f. n. gäller, kan tvingas in i ett jaktvårdsområde.Detta kan i och för sig vara en kanske väl långtgående tvingande åtgärd, men vihar ingen invändning emot dessa bestämmelser, och den frågan är inte föremålför behandling just . Men att marken därutöver mot markägarens vilja skallkunna användas för jakt av andra än dem som är ledamöter ijaktvårdsområdesföreningen har vi tyckt vara alltför långtgående. Sådanabestämmelser kan, som jag sade , kanske rent av motverka sitt syfte. Därförhar vi föreslagit att upplåtelse till annan än medlem inte skall kunna äga rum,om inte jaktvårdsområdesföreningen är enig om detta. Det är detta, herr talman, som framförts i reservation 2.Jag vill med det anförda yrka bifall till densamma. 143LENNART BRUNANDER (c): Den förändring av lagen om jaktvårdsområdensom föreslås ger jaktvårdsområdesföreningarna stora möjligheter - utökade möjUgheterjämfört med vad de har . Men jag skulle vilja poängtera att det ocksåkräver av jaktvårdsföreningarna att de hanterar lagen med förnuft; annars kandet bli fel. i har här redogjort förförslaget om minimiarealer för de marker som kan utarrenderas. Alla är juöverens om att det är viktigt att förhindra sådan utarrendering som han gavexempel på. Men det föreliggande förslaget kan, om det hanteras på ettfelaktigt sätt av jaktvårdsområdesföreningarna, slå hårt mot de små markägaresom burit sig hyfsat åt, så att säga, och tagit relativt rimliga avgifter förden mark de arrenderat ut till grannar som inte har egen mark. Efter dediskussioner vi har haft i utskottet har vi kommit överens, och utskottetär.enigt. Jag anser att utskottets skrivning i betänkandet ger garantier föratt det skall kunna bU bra. Jordbruksministerns uppfattning understryks, nämligen attdet är en uppgift för jaktvårdsområdet att samla ihop marker, så att enarrendator kan få ihop tillräckligt mycket mark. Man skall vara behjälplig påden punkten. Vidare har vi i utskottsbetänkandet skrivit in attminimiarealen skall sättas på en rimlig nivå. Begreppet "rimlig nivå"uppfattas naturligtvis inte likadant överallt i . Man menar emellertidatt arealen så att säga inte skall sättas så högt att det blir omöjligt attarrendera ut mark inom området i fråga, utan att det skall rådaöverensstämmelse med strukturen i övrigt. I utskottsbetänkandet har dessutom skrivits in att i denmån en utarrendering förvägras, skall den som inte fått arrendera mark haföreträde när jaktvärdsområdet i sin tur arrenderar ut jakt. Det tycker vi ären väldigt viktig passus i detta sammanhang. Det innebär ju ett visst företrädeför'dem i bygden som vill jaga. När detgäller jaktvårdsområdena utgår jag från att man kommer att Nr 159 utnyttjasina möjligheter på ett förnuftigt och riktigt sätt: I så fall kommer det Fredaeen den här att bUbra. Med dettayrkar jag bifall till den reservation som i nyss talat om samt i övrigt till utskottets hemställan idetta betänkande. 144 (): När det gäller den första frågan i dettasammanhang, nämligen frågan om upplåtelse och överlåtelse; har vi frånfolkpartiets sida med viss tvekan accepterat den föreslagna ändringen av 10 §andra stycket p. Vi menar att ändringen i fråga kan komma att drabbaenskilda fastighetsägare negativt i ekonomiskt hänseende, då de inte får rättatt hyra ut på bästa villkor. Vi menar således att verkningarna av det här nyalagförslaget noga måste följas. Vidare, herr talman, understryker vi i reservation 1 viddetta betänkande, som gäller jakträtt inom jaktvårdsområde, att det borde varaett minimikrav att den enskilde markägaren självständigt får bestämmahuruvidarätten till jakt på eget område skall utnyttjas eller ej..Vi från folkpartietkan inte acceptera principen att områdesföreningen ges rätt att i strid medmarkägares vilja förfoga över jakträtten på deras fastigheter och tillgodogörasig intäkterna av den jakt som kan förekomma eller jakträtten som sådan: Det kan framhållas att flera remissinstanser, däriblandnaturvårdsverket, ställt sig avvisande till förslaget. "fattas dock tyvärr tvivelaktiga beslut inomjaktvårdsområdena som medför allvarliga inskränkningar i den enskildedelägarens jakt. Om den föreslagna inskränkningen därför innebär möjlighet förföreningen att upplåta jakt på marker utan att de berörda medlemmarnafrivilligt förklarat sig villiga låta sina marker disponeras för sådanaupplåtelser, kan inte biträda det." Vidaresäger i följande vid samma tillfälle: "Förslaget strider mot principen om jakträttensanknytning tilj jordäganderätten. Det skulle också leda till att många ägaretill mindre fastigheter inte ville ansluta sig till ett jaktvårdsområde med ensådan föreskrift i stadgarna. Förslaget skulle kunna medföra svårigheter att fåtill stånd den ökning av antalet jaktvårdsområden som är önskvärd. Det avstyrksav nämnda skäl." Jag yrkar bifall-till reservation 1 ochdärmed, avslag på jordbruksutskottets hemställan i motsvarande del. 145 (vpk): Jag vill inledningsvis erinra 1980 antog en ny lag om jaktvårdsområden. Vi väckte då från vårt parti en motion i anledning av propositionen. Ur denna motion vill jag citera följande: . "17 § föreslås ändrade majoritetsförhållanden för att bildajaktvårdsområ de. Enligt lagförslaget får jaktvårdsområde bildas, om majoriteten utgör minst två tredjedelar av fastighetsägarna och dessa äger minst hälften av den mark som det är frågan pm. sänkning av majpritetskravet spm 119 lagförslaget innebär kanicke vara i överensstämmelse med de allmänna deklarationerna i inledningen. Därtalas om betryggande majoriteter och positiv inställning hos fastighetsägarna.Att möjlighet lämnas för att tvångsansluta en tredjedel av fastighetsägarnatill jaktvårdsområdet kan inte vara någon väg för att främja viltvård och skapaen positiv inställning till samverkan. Tvärtom får sådana områdesbildningarödesdigra konsekvenser både för viltet och grannsämjan." Viyrkade avslag på det här lagförslaget, på den skärpning av tvångsanslutningensom detta innebar, men vi fick inget gehör för detta i vare sig utskott ellerriksdag. Det är då något förvånande att och ställde sigbakom en sådan tvångslagstiftning och att samma partier nu i en reservationkräver att enighet om upplåtelse av jakt inom jaktvårdsområdet skall råda iföreningen. Ärligt talat har jag litet svårt att förstå er logik i den härfrågan. Jag har påpekat vilka svåra avvägningar mantvingas göra beträffande olika jaktfrågor och hur känsloladdade problemen kanvara. Det är nu ett faktum att ett stort antal fastighetsägare kantvångsanslutas till ett jaktvårdsområde. Många av dessa utnyttjar ej sinjakträtt. Ja, det kan i många fall vara en förutsättning för ett sådant områdesbildande att några inte utnyttjar sin jakträtt, eftersom jakttrycket annarsskulle bli för stort. har det emellertid hänt att några har insett att enöverlåtelse kan ge stora pengar, eftersom den som köper jakträtten inte barafår jaga på den enskilda fastigheten utan över hela området. När sådant händer-och då det sker i strid med övriga inom jaktvårdsområdet - skapas förhållandeni området som inte är bra vare sig för viltet eller för jägarna. Man måstedärför säga att om man har sin mark inom jaktvårdsområdet, men själv inteutövar sin jakträtt och marken är liten, då är det nog inte rimligt att mangenom en överlåtelse ger eller säljer jakträtten på hela området till någonannan. Vadsom nu har vållat strid i utskottet är att jaktvårdsområdesföreningen skall fårätt att upplåta jakt inom jaktvårdsområdet, om det finns föreskrifter om sådanupplåtelse i stadgarna.