prot · G709151 · 1983-12-31 00:00:00 — Menjag har naturUgtvis ingenting emot att den anmäls som ett granskningsärendenästa år. Vi får titta på det då. Sedanvill jag till säga att det jag vände mig emot är att manframställt statsministern som den allena styrande i regeringen. Jag kan intefinna att det sade innebar någon invändning mot detta resonemang.Vi har tagit upp till granskning en rad frågor där det varit naturligt för statsministernatt ha ett inflytande.,Det gäller självfallet det som har att göra med OveRainers avgång och beredning av det ärendet. Det gäller en rad andra frågor. Beträffandedet här brevet vill jag säga att statsministern får 15 000 brev . Vi har frånmajoritetens sida ansett att alla dessa brev skall diarieföras. Jag anser attdet är helt rimligt. Men jag polemiserar mot att parlamentarismen under den nyasocialdemokratiska regeringen skulle vara karakteriserad av ettstatsministerstyre. Där kom jag med några synpunkter. Det var alltså i detsammanhanget som jag tog upp den tidigare debatt som vi här fört. Beträffandevad granskningen skall omfatta citerade jag inte bara utanäven . Jag tror att det är viktigt att vi Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsinriktning, m. m. koncentrerar granskningentill regeringens administrativa praxis. Jag anser att vi har gjort det i mycketstor utsträckning. Men den polemik, den politiska kritik mot statsministern somvi fått höra här tycker jag är litet malplacerad. Sedannågra ord till . Det var ett dåligt rim. Slit rimmar inte medkritik. Rimmet var Uka dåligt som anförande och argumentation. AndersBjörck sade att man bör vara varsam med orden och att är mycketvarsamma. Ja, han sade: "Palmes metod att fara ut ivildsinta anklagelser är en medeltida debattmetod. Ett svinaktigt försök avPalme att skrämma mig till tystnad. Skitprat -försöker skrämma oss tilltystnad." Detta är några uttalanden från företrädare för moderatasamlingspartiet och exempel på språkbruk, i relation till landetsregeringschef. Jagupprepar; var mycket samarbetsvillig med utskottet. Han ställde uppoch svarade på frågor . Han var inte grinig. Han varinte känslig för kritik, men han redogjorde öppet för sin inställning i de härfrågorna. Det har underlättat granskningsarbetet. Anf.11 (): Jag är ledsen att det rimmande som ordförandesatte i gång icke fyller de höga litterära krav som vi naturligtvis skallställa på ett rim här i kammaren. Jag ber djupt om ursäkt om jag har sårat herrSvenssons litterära känsla. Fårjag bara säga att det faktiskt är på det sättet, herr talman, att när OlofPalme i olika sammanhang uttalar sig, inte minst om sina politiska motståndare,blir det väldigt tillspetsat. Jag vill bara, för att visa hur t. ex. anledning att reagera på alla statsministerns otydligheter, läsa upp vadden senare sade när han inte var grinig utan lugn, glad, pigg och strålande,dvs. när han uppträdde inför . Han var ju, enligt OlleSvensson, i bästa fysiska och psykiska balans. Vad sade han då? Vad sade han ommoderater? Jag skall faktiskt läsa upp det han sade ordagrant: "Det härspeglar att det hos unga moderater finns något av samma sinnesstämningar somhos SKP och E AP - SKP och E AP f.n." Det är alltså denna typ avbeskyllningar som statsministern tillåter sig att göra ikonstitutionsutskottet. Det är denna typ av utfall som vi är vana vid och somaldrig kan bidra till att vi får ett bättre politiskt debattklimat i det härlandet - var så säker på det, herr talman! 12 (): Jag vill i detta inlägg, som blir mitt sista i den inledande rundan,återkomma till de frågor jag ställde till . Det var faktiskt såatt jag i både mitt första och mitt andra inlägg höll mig strikt tillgranskningsuppgifterna och till de saker som redovisas under det förstaavsnittet. I anledning av mina kommentarer till lagrådsgranskningen frågade jag om haninte tycker att det är besvärande ur både politisk och administrativ synpunktatt lagrådet i fråga efter fråga finner anledning att i svaret pålagrådsremisserna framställa så pass allvarlig kritik gentemot regeringensberedningsarbete som man har gjort. Ominte tycker att det här är oroande och allvarligt och att det ärangeläget att vi från verkligen tar itu med detta, sårnåste det innebära att och andra socialdemokrater menar att detfaktiskt bör få gå tiU så här. Anf.13 (): poängterar att han inte tycker om att vi använderuttrycket statsministerstyre, som vi har gjort i några ärenden. Han säger attdet ger ett intryck av att vi menar att statsministern ensam styr riket. Nej,det fattas bara att han skulle göra det också! Det har vi faktiskt intepåstått. BådeOlle och får nog finna sig i att vi tycker attstatsministern skall vara ordförande i regeringen, inte föredragande. Det stårdet faktiskt i regeringsformen, och den tror jag konstitutionsutskottetsordförande känner till. Omsedan statsministern inte gillar att få kritik av och desskonstitutionutskott, så kan jag förstå det. Ingen människa kan väl tycka om attfå kritik - i varje fall känner inte jag till någon som gör det - men de flestamänniskor måste nog finna sig i att deras gärningar blir kritiserade ibland.När vi i framför kritik, brakar vi ha grundligt påfötterna. Vi kastar inte ur oss vilka påståenden som helst-vilket f. ö. ärnågot som vi kritiserar statsministern för att göra. Sedansade - och då blev jag häpen - att vi skulle vara tacksamma föratt statsministern är samarbetsvillig när han kommer tillkonstitutionsutskottet. Fattas bara annat! Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsinriktning, m. m. 14 (): Jag vill först till säga att jag mycket väl har lagtmärke till vad vi har sagt i den del som berör remiss till lagrådet. Där har viemellertid närmast granskat om propositioners förslag går till lagrådsgranskning.Vi har därvid kritiserat om man inte har motiverat varför förslagen inte säntstill lagrådsgranskning. Vi har på någon punkt ändå kunnat notera enförbättring. Det gäller t. ex. att underhandsföredragningarna avsevärt harminskat. Däremot har vi faktiskt inte i vår granskning undersökt om lagrådetskritik har haft ett större underlag f. n. . Det finns faktiskt inteverifierat i vår undersökning om regeringen har fått mer kritik än tidigare.Det kunde ju vara intressant att se senare, om vi skall fortsätta dennagranskning, humvida en sådan utveckling kan konstateras. Detta har vi alltsåinte undersökt. Jag vill gäma säga att det är värdefullt att lagrådet framförkritiska synpunkter på regeringens förslag - det är ju det som är meningen medlagrådsgranskningen. Men det är också regeringen obetaget att kontrollera omden kritiken är starkt underbyggd eller ej. Vi kan inte ta Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. ifrån regeringen dess rättatt slutligen avgöra dessa frågor. Jagär verkligen ledsen om uppfattade det som att jag inte finner detnaturligt att statsministern uppträder inför utskottet och är samarbetsvillig.Jag gjorde mitt uttalande mot bakgrund av den kritik som här har riktats motjust hans person - en kritik som går ut på att statsministern skulle varasärskilt grinig och besvärlig att ha att göra med. Det var inte mitt intryck avhans uppträdande under den utfrågning som vi hade. HerrBjörck sköt här, med verklig stridslust, gång på gång med slangbåge motstatsministern. Jag kom då att tänka på en Utterär person, nämligen ErikPalmstierna, som skrev följande om : "Sverigehade förblivit relativt tyst uti rådslag, men närdess stämma nu höjdes, skedde det för att hävda rätten i världen. Det är Undénsförtjänst, att han därmed höjde ställning och anseende på ett sätt,som tiUdrog sig uppmärksamhet." Palmstiernafick i en hel del komplimanger för vad uträttade genom Undén.Palmstierna skriver: "Samtidigthärmed läste jag dag för dag i den svenska pressen angrepp mot denne man,vilken till heder förde en stram och aktiv politik, som borde haförmått svenskarna att lyfta honom på skölden. Hos Foreign Office, som varUndéns motståndare, frågade man mig, vad anledningen tUl detta underligabeteende kunde vara. Jag önskade inte svara dem att så ha svenskarna oftabetett sig mot den av deras egna, som för rest sig övermängden." Detär oförklarligt hur jag kunde komma att tänka på dessa reflexionernär jag lyssnade på personfixerade granskningsanförande. Anf.15 (): Jag vill bara till säga att jag har kritiseratstatsministerns gärningar och göranden i vissa ärenden, inte hans personlighet.Jag tycker inte att frågan om statsministerns personliga uppträdande hör hemmai debatten i . Jag har sagt ifrån att jag anser det vara självklartatt statsministern kommer när kallar. Jag lägger miginte i hur han uppträder. Sedan de under avsnittet Granskningsarbetetsinriktning, m. m. samt avsnitten 1-6 anmälda talarna nu haft ordet övergårkammaren till att debattera avsnitt 7: Diarieföringen i departementen. 17 (): När vi nu går över till att behandla diarieföringen kan jaginledningsvis konstatera att utskottet är enigt på denna punkt. Därför finnsdet inte anledning att uppehålla sig så länge vid detta avsnitt. Det äremellertid viktigt att vi gör vissa noteringar med anledning av de ärenden somhar varit uppe till granskning. Det är tre delar som har behandlats. Frågan omdiarieföringen av ett brev från FN-ambassadören till statsministerPalme kommer under ett senare avsnitt. Jag vill redan här ändå påpeka att detär viktigt att alla handlingar diarieförs, att det sker utan dröjsmål och attdiarieföringen omfattar även sekretessbelagda handlingar. Detfinns i betänkandet ett uttalande om och svar tillutskottet på vår begäran om en utskrift av ett radioprogram. Detta hartillmätts en viss betydelse i granskningsarbetet, men jag vill understryka attdet saknar värde för det slutliga ställningstagandet när det gällerdiariefö-ringssystemen, och det är dessa system som vi har ägnat den störstadelen av detta avsnitt. Detpågår nu ett arbete med att lägga över olika diarieföringssystem på data. Dettaär en följd av den tekniska utvecklingen, och det är då också viktigt att vi idetta sammanhang bevakar insynsfrågorna. Dethar gjorts en framställning om att få se ändringar i ett dataregister som förshos , ändringar som kan ha gjorts under våren1983. Detta finns emellertid endast i ett s. k. loggregister hosdatamaskincentralen för administrativ databehandling, DAFA. Justitiedepartementetförsvarar sig med att säga, att eftersom departementet inte kan få över dessauppgifter i läsbar form kan man heller inte överlämna dem som någon allmänhandUng. Dettaanser vi från utskottets sida inte vara något försvar. Lagringsmediet bör intemedföra begränsningar i möjligheterna att ta del av allmänna handlingar. Det ären utgångspunkt som har intagit. Vihar också särskilt behandlat frågan om diarieföringssystemen, och det finnsanledning att återigen påpeka att det skall kunna framgå av dem att rättelserhar gjorts och vad den ursprungliga texten innehöll. Vihar åberopat den rapport som professor , vid institutet förrättsinformatik vid , har kommit rhed. Jag vill baranotera ett par punkter ur denna rapports sammanfattning, där författarenskriver: "Vissa justeringar av insynsreglerna och anknytande regler börföljaktligen övervägas. Svårigheterna bör emellertid inte i första handangripas genom att införa en ny terminologi utan genom ansträngningar attförverkliga TF;s intentioner i form av en god offentlighetsstruktur hos deenskilda ADB-systemen." Hansäger vidare på ett annat ställe: "Tillspetsat kan man säga att vi nu harett bättre grepp om offentlighetsreglemas anpassning till ADB-systemen än omADB-systemens anpassning till offentlighetsreglerna." med denna granskning har velat understryka är att det inte ärdatasystemen som skall styra offentlighetsreglerna, utan datasystemen skaUanpassas till de regler som gäUer. Meddetta, herr talman, yrkar jag bifall tiU utskottets hemställan i denna del. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. 18 (): Utskottets granskning har i sak omfattat diarieföringen av Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. allmänna handlingar idepartementen. Granskningen har gällt dels användningen av s. k.statsrådsdiarier, dels frågan om rättelser i databaserat diarium. Det börkanske framhållas i den fråga som vi nu diskuterar att uttalandena frånutskottets sida är enhälliga. Äveni fråga om Riksradion, som - vilket bör betonas - ligger helt utanförutskottets granskningsuppgift, råder stor samstämmighet. Där har konstitutionsutskotteti årets betänkande på nytt uttalat att det är av betydande värde för denoffentliga debatten att man kan ta del av olika program och särskilt av dem somrör samhällsfrågorna. Av utskottets betänkande framgår också att den fråga omutskrifter som berörs i särskilda yttrande på denna punkt ärföremål för övervägande i massmediekommittén. Detsom kanske är mest intressant under den punkt i betänkandet som vi nu behandlarär, enligt min mening, vad uttalar om diarier idepartementen som förs med hjälp av ADB-teknik. Vi säger i betänkandet attlagringsmediet, precis som Kindbom underströk, inte bör få medförabegränsningar i möjligheterna att ta del av allmänna handlingar. Utskottetframhåller också att en förutsättning för att en redan införd felaktig uppgiftskall få ändras är att den felaktiga uppgiften är klart avläsbar. Dethar också framgått - var inne på detta i sitt anförande - atträttelser i diarier som förs med hjälp av ADB inte sker utan problem. pekat på detta i den undersökning som åberopats och som gjorts . Tillämpningen avoffentlighetsprincipen vid myndigheternas användning av ADB är otvivelaktigt -det medger jag - en mycket viktig framtidsfråga, som ingalunda får nonchaleras.Utskottet understryker därför vikten av att regeringen i den fortsattabehandlingen av frågan överväger vilka åtgärder som behöver vidtas för atttillgodose de krav som utskottet framfört i betänkandet 1982/83:12 angåendeändringar i diarier. 19 (vpk): Jag är helt övertygad om att inte en enda tidning kommer att skriva omden punkt i det här ärendet som vi nu behandlar. Ändå är den egentligen på sittsätt viktigare än alla de andra. Det är nämligen i viss mån en historiskförändring som har skett i ställningstagande tillfrågan om offentlighetsprincipen och ADB, och som många sådana förändringarkommer den att passera ganska omärkligt. Vari består då dennaförändring? Närman byggt upp ADB-system inom den offentliga förvaltningen har uppgifternaövergått från att vara förvarade i form av pappershandlingar till att varaförvarade i en databas. Då har man, enkelt uttryckt, ur dessa databaser intealls kunnat få fram lika mycket uppgifter. Vissa uppgifter har så att sägablivit fördolda, varit svåra eller omöjliga att få fram, när de införts pådata, vilket inte var fallet när de fanns tillgängliga i form av pappershandlingar.Vpk har hävdat att detta inneburit en sänkning av nivån när detgäller tillämpningen av offentlighetsprincipen och en minsk- ning avallmänhetens praktiska möjligheter till insyn i sådant material som borde varaoch som enligt tidigare tradition varit offentligt. har utskottet inte reagerat för vår kritik på denhär punkten, utan man har ställt sig bakom de myndigheter och ämbetsverk somgenom olika beslut i förekommande fall har vägrat att låta allmänheten -journalister och andra- ta del av sådana uppgifter som borde vara offentliga.Det gäller alltså uppgifter som inte hållits tiUgängUga och som inte kunnat tasfram på ett praktiskt sätt. Det som utgör förändringen är att utskottet nu heltotvetydigt säger - och det är alldeles utmärkt - att lagringsmediet och desstekniska uppbyggnad inte på något sätt får leda till en försämring av insynen.Detta är egentligen något som har sagt , men somförvaltningarna här i har stmntat i att följa, eftersom de har byggtupp datasystem som icke har möjliggjort den grad av insyn som de tidigarepappershandlingarna erbjöd. Detta förhållande har man i riksdagssammanhang, om äninte direkt blundat för, så dock inte tagit på allvar. Det är utmärkt att mannu gör det, och det är ett viktigt framsteg för upprätthållandet avoffentlighetsprincipen. Här finns emellertid ett problem, som gör det litet svårtatt få ställningstagandet förverkligat i praktiken, vilket jag starkt villunderstryka. Man har nämligen mer eller mindre tolererat denordning som inneburit att förvaltningarna tUlåtits bygga upp system som inte ärbra ur offentlighets-och tillgängUghetssynpunkt - jag tänker då på allmänhetensintressen i fråga om offentlighetsrätten, för ämbetsverken har förstås i ochför sig inget naturligt intresse av att lämna allmänheten mer information än definner bekvämt. Uppbyggnaden av sådana här system har alltså pågått underganska , och detta är inte så enkelt att ändra på , när man plötsligtsäger att det är viktigt att systemen byggs upp på ett bättre sätt. Normalt fungerar det nämligen så, att man har uppgifterlagrade t. ex. i ett s. k. skivminne. I detta minne kan införas förändringar.Det kan göras från olika stationer, olika platser, som är anslutna tillsystemet och som kan använda sin utmstning för att föra in förändringar iminnet. Sådana förändringar strömmar dag för dag in i minnet från oUka tjänsteställen.Vid dagens slut packas dessa uppgifter om, och förändringarna förs dådefinitivt in i minnet. När detta införande sker utraderas dels den gamlauppgiften i minnet, dels den uppgift som tillkännager varifrån ändringenstammar. Med ett sådant system går det alltså inte att rekonstruera ett ärendesgång på ett riktigt sätt. säger utskottet att alla sådana här förändringar istället registreras i ett särskilt register, ett s. k. loggregister. Det vorebra om ett sådant loggregister kunde bli tillgängligt för allmänheten. Dåskulle man ju få veta precis hur ett ärende har ändrat form, vilka uppgiftersom raderats ut och ersatts med nya. är det emellertid så att dessaloggregister inte bevaras. De finns hos teknikerna, som har svarat fördatasystemets uppbyggnad. De bevaras i regel, om jag är riktigt underrättad,inte längre än någon månad. De används f. ö. för helt andra praktiska syften änför att dokumentera inför allmänheten vad som har skett med ett ärende. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Det måste alltså ske en väsentUg tekniskförändring, om de krav som utskottet nu ställer - med rätta och på ett utmärktsätt - skall kunna förverkligas. Annars blir det hela en tom fras. Det är detjag har velat peka på här. Vi tycker att det är ett utmärkt ställningstagande,som vi helt kan ansluta oss till, och det är helt i överensstämmelse med vadvpk i offentligrättsliga sammanhang har krävt,utan att få något större gehör för det. Men praktiken återstår; och detpraktiska problemet består däri att vi i det här landet tillät administrationenatt bygga upp system som inte var bra ur offentligrättsligsynpunkt. Det får vi lida för . Må den erfarenheten vara någonting som vianvänder oss av . Sedan de under avsnittet Diarieföringen idepartementen anmälda talarna nu haft ordet övergår kammaren tiU att debatteraavsnitt 9: Medbestämmandefrågor vid beredningen av regeringsärenden. Medbestämmandefrågorvid beredningen av regeringsärenden 21 (): Granskning av medbestämmandelagens tillämpning vid beredning avregeringsärenden utgör ett led i övervakandeuppgifter. Motsvarande granskning har skett 1977, 1979 och 1980. Den här gångendrar utskottet vissa bestämda slutsatser, som främst baseras på utfrågningar avföreträdare för de berörda organisationerna samt ochcivildepartementet. Avsärskilt intresse är utvecklingen . En dom i arbetsdomstolen 1980,som gick TCO-S emot, bidrog till att skapa en viss klarhet i vad gällergränsdragningen mellan politiska överväganden och frågor som direkt rör destatsanställda. Det skall emellertid observeras att utslaget i arbetsdomstolenbestämdes med bara en rösts övervikt. Hade utslaget gått åt andra hållet, hademan sannolikt varit rätt illa ute i det här landet. Ingentvekan kan råda om att MBL-förfarandet förorsakar mycket merarbete. Omkring 2500 regeringsärenden är föremål för åtgärder från statensförhandlingsråds sida, dvs. att förhandling eller information sker i varttionde regeringsärende. Det är fråga om en ökning under perioden1980-1982. Denna verksamhet sysselsätter en myndighet, statens förhandUngsrådmed åtta tjänstemän f.n., och kostar drygt 2 milj. kr. I denna summaingår inte de resurser som ställs till förfogande i departementen. Står alltdetta i rimlig proportion till effekterna? Nej, knappast. Utskottet har haft tvåhuvudfrågor: Tillämpaslagar och avtal beträffande förhandlings- och informations verksamheten på rätt sätt? Ärden nuvarande ordningen förenlig med grundläggande politiska demokratiska synpunkter? Avutfrågningama framgår att arbetet nu tycks löpa smidigare än tidigare.Arbetstagarorganisationerna menar dock att de kommer in för sent i Ocksåstatssekreteraren i , , är kritisk på dennapunkt och menar att tiden över huvud taget är mogen för en analys och översyn.Regeringen har f. ö. i budgetpropositionen aviserat att en översynskall komma till stånd. ClaesÖrtendahl betonar erkännandet av de statsanställdas legitima rätt att få påverkafrågor beträffande förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare. Olikavägar kan tänkas. En är att sluta ett kollektivavtal med organisationerna medvissa klargöranden. Man kan även genom en uppräkning av olika ärenden undantasomliga ärendegrupper. Också andra kontaktformer mellan ochde fackliga organisationerna är tänkbara. Vadsom saknas i undersökning är möjligtvis erfarenheternafrån den borgerliga regeringstiden. skall dock ingen skugga falla på någon iutskottet. Ingen har i och för sig begärt att man skall ta fram dessauppgifter, och så har inte heller skett. Men en komplettering kan ändå ske påett rätt enkelt sätt. Förre statssekreteraren har i en litenuppsats i den utgivna boken beskrivit sin syn påmedbestämmandefrågorna och regeringen . AndersArfwedson är utomordentligt kritisk mot den "iUa genomtänktaMBL-lagstiftning" som trädde i kraft . MBL omintetgjorde tidigare godakontakter. Formaliserade förhandlingar kom att ersätta de tidigare resonemangenoch medförde en orimlig börda på kanslihustjänstemännen, särskilt i december.Inga viktiga beslut kunde ändras i dessa MBL-förhandlingar. Jag citerar AndersArfwedson: "MBLpå regeringsnivå har kommit att innebära ständiga irritationer mellanregeringen och de fackliga organisationerna, som tidigare normalakontaktvägar försvåras." avslutar sitt omdöme:"Skulle den nuvarande regeringen finna det förenUgt med samhällsintressetatt se över hela på den offentliga sektorn och ge det fackligainflytandet över politiska beslut rimligare proportioner, borde den kunnapåräkna en bred parlamentarisk-uppslutning." Vilkablir då ställningstagandena i ? Vi kan konstatera attsamtliga företrädare i utskottet är kritiska mot den nuvarande ordningen. Denifrågasätts på många punkter. Utskottsmajoriteten, som då består av moderateroch socialdemokrater fram till en viss punkt, talar om att det finns inslag iden nuvarande ordningen som är diskutabla från principiella synpunkter. Deinsatser som görs står knappast i proportion till de uppnådda resultaten.Omfattningen och inriktningen av förhandlings- och informationsverksamhetenbör omprövas, sägs det. Också formerna för kontakter bör diskuteras. Uppenbarligen finns det inom socialdemokratindelade meningar när det gäller hur hårt man bör gå fram i detta hänseende. Vimoderater gör i reservation 1, tUl vilken jag ber att få yrka bifall, enprincipdeklaration beträffande denna utskottstext. I lagen bör, säger vi, görasdirekta åtskillnader mellan utövningen av den poUtiska Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Medbestämmandefrågorvid beredningen av rege-ringsärenderi Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Medbestämmandefrågorvid beredningen av regeringsärenden ledningenoch regeringens roll såsom arbetsgivare. Det kan enligt vår mening ifrågasättasom MBL över huvud taget skall tillämpas i annat än i ärendensom rör regeringens roll såsom arbetsgivare.