prot · G709128 · 1983-12-31 00:00:00 — Tyvärr anslås enligt propositionen endast 30miljoner, och utskottet Anslag till , m. m. Anslag till , m. m. uttrycker en förhoppning om att resten skall anslås urberedskapsmedel. Det är bara att beklaga att regeringen och utskottet inteuppfyller givna löften för att kunna ge en nödvändig upprustning. Med detta vill jag, herr talman, yrka bifall till dereservationer som ställt sig bakom i trafikutskottsbetänkande /84:17. 47 () replik: frågade hur att rösta i den kommande voteringen om bandelen . Det ären ganska ointressant fråga just . Det viktiga är att vårt krav att Storuman-Hällnässkall tillföras riksbanenätet nu blir tillgodosett. Jag har i mitt korta anförande summariskt redovisat vilkainsatser vi socialdemokrater har gjort här i i detta syfte, jag harnämnt vilka överläggningar arbetarrörelsen haft med de ansvariga inomtransportrådet och i regeringen i den här frågan, och framför allt har jagredovisat vad SJ-facken i har gjort för att påverka den här saken ipositiv riktning. konstaterar vi att dessa krav blir tillgodosedda. Dåtycker jag vi skall vara glada och tacksamma över det och inte hålla på ochdiskutera meningslösa voteringssiffror och vilka knappar man trycker på. Sakenär klarad, och jag har uttalat ett tack till kommunikationsministern som hargrejat det. 48 () replik: Medge att det är litet märkligt att underpågående debatt få ett besked om helt ändrade förhållanden. Det måste kännaskonstigt att rösta emot något som regeringen har beviljat. I varje fall har vifått det beskedet i tidningarna. Det är bara att hoppas att beskedet stämmermed verkligheten. Jag tycker inte att omröstningarna här är meningslösa. lokala debatten i upplever vi att det bevakas ytterligtnoggrant hur man röstar i den och den frågan. Av det skälet tycker jag inte attmin fråga var obefogad. Det förefaller som sagt mycket märkligt att vi röstar omsaker och ting som är genomförda, eller åtminstone utlovade, men som utskottetinte har hunnit behandla. Det hade varit bättre om beskedet kommit dåpropositionen skrevs. Jag delar dock att det är glädjande att beslutet äntligen har fattats. Det voreintressant att få veta vad som gjorde att det skulle dröja så . Många avdessa uppvaktningar har ju pågått . 49GEORG () rephk: Det verkar litet svårt för riktigt glädja sig över det här. Själv har jag svårt att förstå hennes benägenhetatt diskutera omröstningarna. Det är ingen ovanlig situation att man iutskottet konstaterar att kravet i en motion har blivit uppfyllt på annatsätt, varpå man avstyrker motionen. Motionärerna brukar vara till freds meddet. För de motionärer nämligen som vill föra resultatpolitik och se praktiskaresultat är det inte viktigast hurvoteringssiffrorna blir. För dem är det viktigaste att Nr 128 deras krav uppfylls. Detär vad som blir fallet . Jag litar på kommunika- den 50 () replik: Vi som befinner oss i kammaren kan nog förstå att det går till på dettanågot märkhga sätt. Men jag kan föreställa mig hur enskilda människor, den s.k. allmänheten, uppfattar ett sådant här röstningsförfarande. Därför tycktejag det var av intresse att få veta hur skulle rösta i dettafall. Vadsom är märkligt med det nämnda beskedet är följande: När besked tidigare intehar lämnats har det berott på att transportrådet skulle fatta beslut i saken.Jag har mig veterligen inte sett något beslut från transportrådet i dennariktning. Därför förefaller det något underligt att ett beslut fattas samtidigtsom denna debatt pågår i . Man kan naturligtvis spekulera ianledningen till att beslutet fattas just . Visstskall vi föra resultatpolitik, men det är helt tydligt att det i detta fallockså finns taktik med i spelet. Anslagtill , m. m. Jag hade inte tänkt lägga mig i den här debatten, eftersom den framförallt förs av utskottets företrädare. Men det förefaller som omcenterpartisterna var jättebesvikna över att jag har lagt fram ett förslag omvissa banors överförande till riksnätet. ger uttryck föruppfattningen att det inte är säkert att staten svarar för kostnaderna. Men omdessa banor nu överförs till riksnätet, , då skall utan tvivelstaten svara för kostnaderna vad gäller persontrafiken. Vadär då skälet till att jag nu har presenterat detta förslag? Jo, alla som hardeltagit i debatten beträffande prövningsbanorna vet att framför alltlänshuvudmännen har varit mycket angelägna att under pågående förhandlingar fåett besked om vilka banor som jag bedömer kan föras till riksnätet. Jaghar förklarat att jag med det underlag som tidigare funnits inte har haft någonmöjlighet att över huvud taget ta ställning till denna fråga. Men allteftersomtiden gått har transportrådet i enlighet med sitt uppdrag inhämtat allanödvändiga uppgifter, sitt arbetsmaterial helt enkelt. skedde engenomgång av detta material. Det är alltså ett ganska färskt och slutligtmaterial som jag har haft att arbeta med. Vid min granskning i går kom jag,efter att ha sett till banornas regionalpolitiska betydelse och tagit hänsyntill att de utgör viktiga länkar i ett rikstäckande järnvägsnät och har en förhållandevisstor persontrafik, fram till att jag skulle föreslå att överföradessa sex banor till riksnätet. Regeringen måste ju framlägga ett förslag tillriksdagen. Dettaförfarande kan kanske kallas för taktik. Det får emellertid bedömas hur somhelst. Jag har upplevt det såsom väsenthgt att vi kommer fram till ettställningstagande i fråga om prövningsbanorna. Jag har fått bevispå att man uppskattar att jag har givit ett klart Anslagtill , m. m. beskedi dessa frågor. Det underlättar överläggningarna. Det finns faktisktlänshuvudmän som har sagt att de i detta läge kan tänka sig en förstärkninggenom att betala för någon extra tur på dessa banor. Man ser fram emot det somSven var inne på, nämligen en utveckling av vissa bandelar när detgäller turisttrafiken. Överläggningarnafortsätter sedan i vanlig ordning när det gäller de återstående bandelarna. Vifår givetvis följa dessa överläggningar med stor uppmärksamhet. Vad vi syftartill är att åstadkomma en fungerande kollektivtrafik, framför allt för deglesbygdsbor som är beroende av just dessa sträckor - måhända inte alltid avbandelarna men av sträckorna. Det är syftet med den prövning som skall göras. Anf.52 () replik: Jag är naturligtvis mycket tacksam för att statsrådet hävdar att man,när man nu hänför dessa sex olönsamma bandelar till riksnätet, också är bereddatt ta på sig de kostnader för persontrafiken som detta innebär. Det kan baratolkas på ett av två sätt. Antingen frångår statsrådet sin egen skrivning ibudgetpropositionen, bilaga 8, s. 204, där det står dels att länshuvudmännen iprincip skall ansvara för all lokal och regional kollektivtrafik i länen, delsatt beträffande den trafiksvaga delen av riksnätet regeringsbeslut skall fattassom avgränsar förbindelser av interregional karaktär. har den uppfattningen att samtliga nu befintliga järnvägsförbindelserpå dessa sex bandelar är av interregional karaktär, är ju saken klar. Det harockså varit en av orsakerna till att vi i varit så ivriga på att få inså många bandelar som möjligt i riksnätet. På det sättet kan man ju få statenatt ta på sig kostnaderna för de interregionala tågen. Om det nu går ett tåg mellan och föratt t. ex. klara skolskjutsarna , lär man inte kunna hänföra dettatill interregionala förbindelser. Frågan är då: Vem skall ta ansvar för dettatåg? Följer jag propositionen, kan jag inte finna annat än att man avser attlänshuvudmannen skall ta på sig ansvaret. 53 () replik: tycker inte på något vis att det här beskedet är tråkigt;tvärtom har vi i våra anföranden framfört vår glädje över det. Det är baralitet märkligt med den ordning det har kommit i. Jagvet inte om jag misstolkade statsrådet, när jag fann en möjlighet till attytterligare bandelar kunde tänkas bli hänförda till riksnätet. Frågan är juinte slutbehandlad, utan detta verkar vara ett preliminärt yttrande, där mankan ge klart besked om sex bandelar, men kanske finns det också utrymme förflera. Materialet är väldigt färskt, och jag antar att det kan ta litet tid attsätta sig in i det. Därför kanske det finns förutsättningar för att även linjenJörn-Arvidsjaur kan vara en sådan bandel som kan tänkas ingå i riksnätet. Jaghar htet svårt att följa alla turer här, men har det i alla fall legatpå transportrådet att ta de här besluten. angeolika möjligheter att finansiera bandelarna och framföra sina önskemålbeträffande kollektivtrafiken, medan det slutliga beskedet skulle komma långtsenare. Propositionenkan efter vad jag förstår förväntas för att vi skall kunna taställning till den . Det är bara glädjande att det börjar händasaker och ting, men jag funderar alltså över om det finns en möjlighet att flerbandelar kommer att inräknas i riksbanenätet. 54 (vpk): I min motion om utbyggnad av verksamheten vid hamn tog jag uppfrågan om det södra inloppets upprustning. Anledningen var att vi från vpk:ssida anser att en iipprustning av det södra inloppet skulle ha positivaeffekter både på våra möjligheter att driva en handelspolitisk offensivgentemot de östeuropeiska staterna och på transporterna från ett eventuelltjärnsvampverk i malmfälten. Den skulle också över huvud taget vara ett led ibekämpandet av den sårbarhet som ligger i att våra malmtransporter i stort settär koncentrerade till ett NATO-land. Utskottet har inte velat tillstyrka dennamotion, och det är att beklaga. Vi har bara att återkomma och ta nya tag, förden här frågan kommer vi inte att släppa från vpk. är, trots allt vad som sägs, en interregional förbindelse.Banan börjar i i kommun och slutar i i Norrbottenslän - eller tvärtom, om man så vill. Därtill kommer att den här banan harutvecklats rätt anmärkningsvärt när det gäller bådepersontrafiken och godstrafiken, vilket jag skall visa med några enkla siffror.1979 uppgick försäljningen av biljetter i till . per månadi genomsnitt. 1983 var samma försäljning . 1980 hade mantvå godståg från mot med 750 tons last per tåg. har mantre tåg med tillhopa 3 000 tons last under de fem vardagsdygnen måndag t. o. m.fredag. De människor som bor i de här områdena är en strävsam och hårt arbetandebefolkning. De har byggt upp järnvägen. De medverkar till de enorma vinster somskogsbolagen nu gör..De medverkar till de enorma vinster som kraftbolagen nugör. De medverkar till de mycket stora vinster som Bolidenbolaget gör i sinmalmhantering. Det är emellertid också så, att de människor som bor här tyckeratt de borde få ha en bra resestandard, en bra trafikstandard. Till detta höratt man får behålla persontrafiken på sträckan - på järnväg,väl att märka. Det här är, som sagt, en interregional trafiklinje. Det är ingenlokal trafiklinje, och det är alltså egentligen ingenting för länshuvudmännen. Jagtycker att kommunikationsministern skulle ta sig en funderare på om han inteborde göra både sitt hemlän och den tjänsten att se till attäven den här sträckan förs till riksnätet. Jag yrkar bifall till reservationerna 11 och 12, vilka behandlar defrågor jag har berört i mitt anförande. Anslag till , m. m. 55 (): Jag vill inledningsvis tackakommunikationsministern för det positiva besked han har gett beträffandesträckan och för vad jag har uppfattat som löften om framtidaprövningar där andra delar av bibanenätet kan komma in i riksnätet. Jag skallsenare återkomma till detta. Det debatten handlar om är hur man skall skapa ettkommunikations- och transportsystem inom SJ som uppfyller de trafikpolitiskamålen för järnvägstrafikens omfattning och standard. I mitt anförande skalljag främst ta upp synpunkter på persontrafiken. För att de ekonomiska och trafikpolitiska målen förjärnvägstrafiken då det gäller persontrafiken skall nås kan man teoretiskt settvälja mellan två handlingslinjer. Den ena, som regeringen valt, är att skärabort de linjer i SJ:s riksnät som inte är lönsamma. Passagerarna på de linjersom drabbas kommer alltså resande med tåg till en station. Där får de ta sittpick och pack, ungar och barnvagn och gå över till en buss. Där får de lösa enny biljett för en färd på, låt oss säga - sedan över till en rälsbuss,med ny om- och instuvning för vidare färd mot okända öden. Detta är inte någon uppmålad debattskildring utan en verklighetsbildav en framtida resa från något av våra befolkningscentra upp till en ort iglesbygderna i - om regeringspolitiken vinner gehör här i . Enligt den andra handlingslinjen satsar man på ettheltäckande järnvägsnät över och på konkurrens med andra färdmedel,främst flyget, samt bil och buss. Lösenordet för den handlingslinjen är service, i förstahand den service det innebär att kunna lösa sin biljett, sätta sig i ett tågeller en motorvagn och i lugn och ro transporteras till slutstationen förresan. Detta har också varit en huvudpunkt i den SJ-reklam som säljer järnvägentill svenska folket. Den reklamen kan inte bli särskilt verkningsfull iframtiden. Mot detta resonemang kan naturligtvis riktas invändningar.De linjer som skall läggas ned då det gäller personbefordran är små stumpar iSJ-nätet med ett litet antal resande. Ett annat argument för regeringslinjen är att det intetalas om nedläggning av persontrafiken på järnväg på de aktuella sträckorna.Man överför ansvaret och den ekonomiska planeringen på regiontrafiken, och desshuvudmän får avgöra om det blir billigare att sätta in bussar eller att betalaSJ för att SJ skall fortsätta med järnvägstransporterna. Jag anser att dessa argument har några betydande brister.Till att börja med kan man inte begära att huvudmännen för regiontrafiken skallha en helhetssyn på hur ett rikstäckande järnvägsnät skall fungera. De har baraansvaret för kommunikationerna inom sin egen region. Den samlade överblickenkan bara de för våra rikskommunikationer ansvariga ha, och de har också dettasom sitt ansvar. De har också ansvaret för, en annan bit av den ekonomiskakalkylen, nämligen kostnaderna för underhåll av vägar resp. järnvägar. Omregiontrafiken väljer att transportera de resande med bussar, behöver den intebetala för slitaget på vägarna. Om valet blir fortsatt transportpå järnväg, får man betala SJ för underhåll och investeringar på spår- ochstationsbyggnader. Den ekonomiska kalkylen har alltså en sned belastning tilljärnvägstrafikens nackdel. Det är också märkligt att trafiksäkerhetsaspekterna intekommit in i debatten. Den spårbundna transporten är mycket säkrare änvägtransporten och avlastar också denna. Iregeringsförslaget finns ett par andra argument som jag vill bemöta. Man säger bl. a. att genom att skära bort de s. k.olönsamma bitarna ur järnvägsnätet kan man göra större satsningar på detrafiktäta huvudlinjerna. Där friar man ohämmat till tätorternas befolkning,och solidariteten i en mera jämlik regionalpolitik ger man inte många korvörenför. Glesbygdens människor skall tydligen stillatigande ta emot en försämradservice och en ytterligare utarmning av den egna bygden för att denstora massan skall få marginella förbättringar. Solidaritet är inte bara en jämlik lönepolitik - i sindjupa mening omfattar uttrycket livsvillkor på alla plan. Medan jag är inne på avsnittet service måste jag protesteramot en skillnad i service då det gäller trafiken på och till övrigadelar av landet. Det är främst SJ som har ansvar för detta, men jag vill nämnadet i det här sammanhanget. Det har också varit föremål för diskussion här ikammaren med anledning av frågor och interpellationer. SJ sätter konsekvent inde nya bekväma vagnarna på sträckorna i Syd- och , medan linjernanorrut trafikeras med äldre materiel. Livsrytmen för ett nytt lok och en nyvagn är en barn- och ungdomstid i Syd- och , medan den skröpligaålderdomen framsläpas i glesbygder. Återigen en cynism i synsättet påvad glesbygdens människor skall ha av rikets nådegåvor och vad de är värda. Detta var allmänna reflexioner kring det regeringsförslagsom också i stort är utskottsmajoritetens förslag. I mängder av motioner protesterar ledamöter av riksdagenmot att enskilda bandelar skall läggas ner. I motion 2443 har jag dragit enlans för att hela skall hållas intakt och att bibanornaArvidsjaur-Jörn, och Hoting-Forsmo skallvara kvar i SJ:sriksnät. När jag talar om vill jag bara kortkonstatera att också förordar nedläggning på vissa sträckor. Jagerinrar mig att en kommunikationsminister, som är ordförande i moderatasamlingspartiet, gjorde en resa längs . Jag tror att allauppfattade budskapet från denne resenär så att var så värdefullatt den skulle behållas intakt. Vad har det blivit av det moderata löftet, somhar givits av partiets främste företrädare här i ? Motivet för mitt yrkande, som jag relaterade , falleri huvudsak ' tillbaka på den helhetssyn på järnvägstrafiken som jag redanredovisat, men det har en extra tyngd i dessa fall, då det gällerregionalpolitiken. behövs som en sammanhållen pulsåder genomNorrlands inland. Den behövs för att näringsliv och bebyggelse skall fortleva idessa Anslag till , m. m. Nr 128 områden. Den har också stormilitärstrategisk betydelse. Onsdaeenden Samma skäl gäller för bibanornaStoruman-Hällnäs och Hoting-Forsmo. 25aDrill984 8 noterar med glädje attkommunikationsminister nu bestämt att sträckan skall vara kvar i SJ:s riksnät. An-ilas till statens '' °'' ""' P "" kommer att uppfylla det löftet. Skälet för iärnväear m m beslutet är enligt vad han angivitatt denna bandel har så stor betydelse för näringslivoch sysselsättning i området att den bör få vara kvar. Detta är som sagtglädjande, men samma skäl finns faktiskt också för bandelarna Arvidsjaur-Jörnoch Hoting-Forsmo. Jag vill då främst trycka på det transportbehov som turismenhar i detta område. Kommunikationsministern sade i sitt korta anförande att detskall ske en fortlöpande prövning av de olika bandelarna och att man, som jaguppfattade det hela, kan förvänta sig att det blir ändringar i framtiden.Oavsett utgången av dagens omröstning vill jag vädja tillkommunikationsministern att anlägga samma positiva syn på de bandelari norr som jag nu nämnt, och som står utanför riksnätet, som han redan anlagtpå bibanan , Jag yrkar bifall till de reservationer sominstämmer i yrkandena i min motion. 56 (vpk): En grundläggande förutsättning för varjeregion som vill satsa på industriell förnyelse och utveckling är attinfrastrukturen håller godtagbar standard. Detta äger sin giltighet även ifråga om . a. strukturförändringen av råvaruförsörjningen förlänets näringsliv -speciellt för skogsråvaran, när flottningen upphört -ställer stora krav på ett väl fungerande transportsystem. I ett sådanttransportsystem har järnvägen i en mycket stor betydelse. Man kaninte nog betona det viktiga i att nuvarande järnvägsnät ses som en helhet -stambanan såväl som och dess tvärbanor. Vad gäller ärdet som utgör en viktig förbindelselänk mellan stam-och inlandsbanorna. Denna har för länet en mycket stor regionalekonomisk ochnäringspolitisk betydelse. Med detta som bakgrund måste det fastslås att deställningstaganden som görs beträffande dessa bandelar kommer att få enavgörande betydelse för länets utveckling. Enligt min mening - och den delas aven mycket kraftig opinion i länet - måste planerna på en försämring avjärnvägssystemet _ avvisas och i stället en upprustning ske. Opinionen för enupprustning har tagit sig många uttryck. a. har en arbetsgrupp inomStatsanställdas förbund, sektion järnväg, i arbetat med frågorrörande "SJ -framtida utveckling och verksamhet i ". Målsättningen har varit att arbeta fram ett material föratt framlägga förslag till sysselsättningsfrämjande åtgärder inom , ett s. k. Västerbottenspaket. Om den här upprustningen har det väckts två motioner, dels en motion av mig, dels en socialdemokratisk motion med som första namn. Det här är ingen ny fråga - motionskra- 60 vet har drivits iriksdagen utan framgång. regeringsperiodenfick den här frågan faktiskt det största stödet, eftersom socialdemokraterna dåställde upp efter det att varit uppe i ochlovordat detta projekt. Det är bara att beklaga att socialdemokraterna nu harändrat sig- med undantag för ledamöterna från länet. Flera av de motioner som behandlas har yrkandet atttvärbanan skall överföras till riksnätet. Även i den härfrågan finns det en mycket stark opinion i . 20 000 människor harmed sina namnunderskrifter protesterat mot förra årets riksdagsbeslut, sominnebar att bandelen skulle prövas utifrån frågeställningen spårbunden ellerlands-vägsbaserad personbefordran. Berörda kommuner och inlandets näringslivhar uttryckt en stor oro; man har sett en förändring där personbefordran upphörsom ett första steg mot en nedläggning. De anställda vid och deras fackligaorganisationer har genom olika initiativ kämpat för att bandelen skallöverföras till riksnätet. Den här opinionen i länet har med saklighet och starkaargument envist arbetat för sin sak. Detta har enligt min mening haft en storbetydelse för hur regeringen har gjort sin bedömning - det framgick närkommunikationsministern i går förklarade att den här bandelen bör överförastill riksnätet. Det är säkert många i länet som känner stortillfredsställelse och som konstaterar att deras arbete inte varit förgäves.Det är nog många som åter upplever den gamla sanningen att kamp lönar sig. Jag kan också, i likhet med , framföra etttack till kommunikationsministern för beskedet om bandelen Hällnäs-Storuman.Jag är också beredd att tacka en gång till om kommunikationsministern ger ettlika positivt besked om bandelen . Beskedet om att bandelen skall överförastill riksbane-delen understryker ännu mer det nödvändiga i'att en upprustningsker, och då vill jag äter anknyta till vad jag inledningsvis berörde, nämligendet förslag till upprustning som benämns Västerbottenspaketet. Ur fleraaspekter skulle en sådan satsning på upprustning av järnvägsnätet vara riktig,jag vill därför yrka bifall till reservation nr 11. Anslag till stateris järnvägar, m.m. 57OVE (): Jag har begärt ordet med anledning av motion1983/84:1785, som behandlas i betänkande nr 17. Vi motionärer har i dennamotion krävt ett överförande av Västerdalsbanan till riksnätet. När utskottets ordförande inledde dagens debatt,kunde han också ge besked om att regeringen beslutat om överförande av ettantal banor till riksnätet, däribland banan , den s. k.Västerdalsbanan. Jag vill tacka kommunikationsministern och regeringen för ettklokt beslut. Västerdalsbanan är en bana där trafiken ökat . Detär en bana som går rakt in mot ett av landets mest frekventerade turistområden,vårt sydligaste fjällområde. Där har stora satsningar gjorts ituristanläggningar , och många miljoner i statligt stöd harlagts ned. Då bör också allt göras för att skapa bra kommunikationer tillområdet. Det är också en Anslag till , m. m. angelägenhetför hela svenska folket och inte bara för berörda kommuner och berörtlänstrafikbolag. En stor del av den trafik som går på banan är trafik medresande som kommer från platser utanför länet. Västerdalsbanan har alltså stor regionalpolitiskbetydelse, och det är nu glädjande att ett besked lämnas om att banan överförstill riksnätet. Jag förutsätter också att alla berörda parter - SJ,länstrafikbolag, kommuner, företag och resande allmänhet - nu är beredda attställa upp för att få en bra och servicemässigt lämplig trafik till nytta förresande och samhälle. Bästa tacket lokalt och regionalt resande kan geregeringen för regeringens beslut om överförande av Västerdalsbanan tillriksnätet är att bli resenärer på banan. Om de som skrivit på protestlistornaockså åker på banan måste säkerligen flera vagnar sättas in och turtäthetenminst fördubblas. Jag hoppas att de som skrivit på protesterna nu visar sinsolidaritet och åker på banan. Lyckas den marknadsföring som pågår frånkommunernas sida - att det stora antal turister som skall till fjällområdetåker tåg - blir det ingen svårighet att ha en bra resandefrekvens på banan. Än en gång vill jag framföra ett tack till regeringen förett bra beslut, dvs. beslutet om överförandet av Västerdalsbanan till riksnätet.För min del känns det mycket skönt att efter många års kamp och arbete för attbehålla en enligt min mening regionalpolitiskt mycket angelägen järnvägslinjenu få ett positivt besked.