prot · G709124 · 1983-12-31 00:00:00 — Ett otympUgt planeringssystem för den högre utbildningen börjar nu allttydligare kasta sin skugga över den politiska beslutsprocessen. En under desenaste tio åren tilltagande arbetsmarknadsstyrning av den högre utbildningenleder snabbt till överutbildning inom breda utbildningssektorer. Denarbetsmarknad som de studerande en gång förespeglats finns . Dettaär grymt gentemot alla dem som systemet givit intrycket att kunna garanterajobb bara utbildningen i fråga genomgåtts. Isjälva det nuvarande planeringssystemet ligger en okänslighet för deförändringar i framtida arbetsmarknadsutsikter som i ett dynamiskt samhällealltid, gudskelov, inträffar. Sådana förändringar uppfattar planeringssystemetför sent, med påföljd att åtskilliga studerandekullar felutbildas i avvaktan påatt systemet skall förmå anpassa sig till verkligheten. Trögheten förstärksdessutom av brist på politiskt mod till förändringar. Nya behov uppfattasmöjligen - mén vikande efterfrågan negligeras. Vikande efterfrågan är ju, närdet kommer till kritan, ofta detsamma som att utbildningar måste läggas nedeller i vart fall kraftigt inskränkas. Sådant är som bekant alltid svårare änatt visa framfötterna i fråga om nya utbildningssatsningar. Påsamma sätt som det politiska systemet reagerar naturligtvis också de fackligaorganisationerna. Bland all världens tandläkarexpertis som mobiliseras ikampen mot riksdags utbildningsutskott anförs som argument nu ocksåTandläkarförbundet, som enligt någon av de tidigare debattörerna klart givituttyck för en önskan att bibehålla alla de fyra fakulteterna på vilkaTandläkarförbundets medlemmar är verksamma. Handen på hjärtat, JörgenUllenhag: Har någonsin mött en facklig organisation som istrakturfrågor är beredd att säga att vi kan lägga ned en fjärdedel av dearbetsplatser där dess medlemmar har sin gäming? Jagtror att utskottet inte får göra det så enkelt för sig när det väl skall fattabeslut att bara räkna alla de "remissorgan" som anmäler sig tiUutskottet, utan att värdera deras argument eller skälen för dessa. Herr talman!Tandläkaratbildningen är ett blott alltför tydligt exempel på Lakar-och tandläkarutbildningen, m. m. hurdet politiska modet i fråga om omstrukturering av utbildningarna under lång tidsaknats. Vimoderater har tidigare varnat för det tilltagande tandläkaröverskottet ochkrävt förändringar i utbildningsorganisationen för att motverka detta. Vi harmotsatt oss det ökade antalet utbildningsplatser på tandläkarhögskolorna somriksdagen i övrigt funnit skäl att besluta om. Vi fortsätter att för destuderandes skull vädja om större kurage hos riksdag i den nödvändigaomstöpning av den högre utbildningen som dagens båda utskottsbetänkanden är enblott ringa början på. Utskottetsbetänkande och en del av de reservationer som finns fogade till betänkandetinnehåller f. ö. mångtaliga bevis på hur saktfärdig alltjämt är ifrågor av den här karaktären. De förslag till förändringar vi moderater förfram, t. ex. i fråga om förskollärar- och fritidspedagogutbildningarna, somgår längre än utskottets förslag, avvisas med argumentet att det inte nu kanavgöras hur stora nedskärningar som är ofrånkomliga. Centernavvisar i en särskild reservation den vidare neddragning av läkarutbildningensom en majoritet i utskottet ändå lyckats samla sig kring. motiveringär att det behövs en strukturplan innan partiet är berett att fatta beslut.Detta är klassiska politiska formuleringar för att undvika det obehagliga.Medan strakturplaner utarbetas bortser man från verkligheten, som man till slutinte kan planera bort eller tänka bort. Generation efter generation av ungamänniskor utbildas till yrken som inte finns eller som åtminstone inte finns idet antal som utbudet av färdigutbildade ungdomar skulle kräva. Detta är utgångspunkten när vi moderater i utbildningsutskottet bedömtförslag - från vilket håll de än kommit - om dimensioneringsändringar inom denhögre utbildningen. Enligt vår mening är det alldeles nödvändigt att åstadkommasådana förändringar att inte nya studerandekullar riskerar samma öde som såmånga redan tidigare vederfarits. Låt mig mot den bakgrunden i korthet redovisa de motiv vi har haft förde förslag som föreligger. Detligger i sakens natur att förslaget om en nedläggning av iMalmö tilldrar sig särskilt intresse, kanske först och främst därför att det ärfråga om nedläggning av en hel enhet. Troligen beror intresset också på attnedläggning av utbildningsenheter med anknytning till sjuk- och hälsovårdenalltid framstår som särskilt känsliga.. Att vi anser att en nedläggning i Malmöär acceptabel baseras på följande motiv. Riksdagenföreslås fatta beslut om en neddragning av kapaciteten förtandläkaratbildningen i landet i dess helhet med 120 platser. Den neddragningenmåste med till visshet gränsande sannolikhet följas av ytterligareneddragningar på sammanlagt 60 platser . Även om neddragningarnasker kommer vi att, fortsätta att framöver pumpa utfärdigutbildade tandläkare till en hundraprocentigt säker arbetslöshet. Närvi moderater bedömer hur den struktur som bäst passar en sannoliktandläkarintagning på mnt 200 platser skall se ut, är det ofrånkomligt och oansvarigt att inteöverväga en nedläggning av någon av de fyra utbildningsenheter som tarhand om 380 studenter . Med bara drygt hälften så många studerande är det- har vi sagt oss - inte alldeles självklart att antalet fakulteter skall varadetsamma som . Fördenna vår grandsyn har vi utsatts för kritik. Det har hetat att det i självaverket är alldeles utmärkt att ha så små forsknings- och utbildningsenhetersom vi skuUe få med 200 intagningsplatser fördelade på fyra fakulteter. Viavvisar det argumentet även om vi känner respekt för alla dem som engagerar sigför just sin skola. Ett slags indirekt och outtalat stöd för att avvisakritiken finner vi i det faktum att krav såvitt mig är bekant aldrig på allvarframförts på att nya odontologiska fakulteter skulle upprättas för att minskastuderandeantalet per utbildningsställe. Om 50 studerande vore idealet borde vii dag med 380 intagningsplatser utbilda tandläkare vid sju, och inte vid fyra,fakulteter. Vårtfrämsta skäl för att nu förespråka en nedläggning av en hel utbildningsenhethandlar alltså om kvaliteten. Föratsättningarna för en god utbildnings- ochforskningsmiljö blir, enligt vår mening, bättre med flera studerande än 50. Detger möjligheter att skapa den kreativa miljö som kvaliteten är beroende av. Denforskningskvalitet som uppnått på det odontologiska området harfaktiskt uppnåtts inom ramen för större enheter än vad vi medosthyvelsprincipen riskerar att få. Dettaär, herr talman, en ståndpunkt som vi delar med universitetskanslern, hansställföreträdare och många med dem. Att hävda, som en del har gjort i dendebatt som har föregått dagens, att detta synsätt är rätt och riktigt på allaandra områden utom just det odontologiska är bara inte trovärdigt. Närargumentet dessutom fylls på med en bugning mot kanslerns teologiska kunskaperföljt av uppfattningen att han dess värre inte begriper sig på tandläkeri blirdet alldeles orimligt. Detsäger sig självt, herr talman, att i det långa loppet sparar man ocksåbetydande summor pengar på den typ av strakturförändring som nedläggning av enutbildningsenhet innebär. I det nu föreUggande förslaget råder det visserligentvist om hur stora besparingarna faktiskt skulle bli genom nedläggningen iMalmö jämfört med fyrfakultetsalternativet. 10 milj. kr. är emellertiden förhållandevis konservativ uppskattning. Det är, herr talman, 100 milj. kr.under en tioårsperiod som ingen med något ansvar'för den högre utbildningensresurser och kvalitet borde ha rätt att nonchalera. Men betalarmellanskillnaden, genmäler raskt någon- i denna debatt t. ex. mig i den delen deklarera följande: Om bedömer att dessspecialisttandvård subventioneras med 8 milj. kr. ay staten skall man underalla omständigheter i rättvisans namn betala dessa pengar. JörgenUllenhag har i denna debatt varit upprörd över att byttnedläggningsort. De två fakulteter som enligt vår mening har kunnatdiskuteras för nedläggning är och . Göteborgsfakulteten föreslås -efter det att regeringens snabbt hopkomna förslag i den Lakar-och tandläkarutbildningen, m. m. 4Riksdagens protokoll 1983/84:124-125 Lakar-ochtandläkarutbildningen, m. m. delen nu avförts fråndagordningen - inte nedlagd av någon, såvitt jag kan förstå. IStockholm pågår, som här tidigare framhållits, alltjämt nedläggningen av denena av tidigare två utbildningsenheter, nämligen den vid . Detär mot den bakgranden riktigt och rimligt att låta och levavidare men i medvetande om att framför allt får bära bördorna av denfortsatta neddragning som kommer att bU aktuell. Närvi moderater anser oss kunna acceptera den nedläggning avtandläkarutbildningen i som regeringspartiet efter en omfattanderemissbehandling föreslagit är detta först och främst motiverat avdet förord universitets- och högskoleämbetet ger för ett sådant val, om en avde fyra fakulteterna måste offras. Detta enhälliga yttrande av UHÄ:s styrelsehar uppenbarligen gått alldeles förbi. Eller också har hanförträngt argumentet, därför att det inte riktigt passade in i den övrigauppläggningen av hans anförande här . Detär i och för sig sant att UHÄ:s styrelses majoritet ansett att fyra fakulteterändå bör bibehållas. Men det är att märka att denna styrelse inte haft attbedöma hur många enheter som är skäliga på den långsiktiga nivå kring 200intagningsplatser som vi moderater anser sannolik. Det är självklart att det ärlättare att motivera fyra fakulteter med sammanlagt 260 intagningsplatser än200. Mellan dessa båda nivåer skiljer det faktiskt en hel Malmöfakultet. AttMalmö skall gå före är emellertid, som sagt, under alla omständigheterostridigt om universitets- och högskoleämbetets bedömning får råda. DetUHÄ-yttrande som och så ihärdigt följt i andra delar har viför vår del i denna fråga funnit beaktansvärt. Men otack är uppenbarligenvärldens lön - skall det skällas så skall det. som utskottet föreslår att i i dessnuvarande form avvecklas, är det emellertid viktigt att understryka att allainitiativ i syfte att slå vakt om kompetensen i bör undersökas noga. Inteminst gäller det den internationella uppdragsutbildning som många anser varaen potentiell utvecklingsmöjlighet. Duktig tandvårdspersonal - vilketpersonalen vid i tvivelsutan är - borde kunna utveckladenna utan att behöva repliera på en statligt stödd grundutbildning. Ärförutsättningarna för nya verksamheter så goda som personalhävdar blir det inte heller fråga om någon nedläggning. För oss moderater är det som jag tidigare nämnt av utomordentligbetydelse att se till att de misstag som gjort i fråga omtandläkaratbildningen nu inte upprepas när det gäller läkarna. Vi fäster därförsärskild vikt vid att utskottet föreslår en nedläggning inte bara av 90 utan av180 utbildningsplatser på läkarlinjerna. En ytterligare neddragning kommer attbli nödvändig i ett tredje steg, som framgår av ett särskilt yttrande från demoderata ledamöterna i utskottet. Det är värt att märka att också med den avutskottet förordade neddragningen av läkarut- bildningens volym kommerantalet läkare i vårt land att fortsätta stiga från ca 20 000 till mer än 25000, där en utplåning borde kunna inledas. Vilka dessa nytillkomnaläkares arbetsmarknadsmöjligheter är, är dess värre, herr talman, alltjämtskrivet i stjärnorna. Världens läkartätaste land kommer under alla omständigheteratt bli ännu läkartätare innan den nuvarande överutbildningen kan stoppas. Dettredje steget i utskottets förslag till anpassning av utbildningsvolymen vidhögskolan till en faktisk efterfrågan handlar om barnomsorgsutbildningarna iUppsala, och . En kraftig neddragning av utbildningskapaciteten pådessa områden måste ske - det är ställt utom allt tvivel. Den nu föreslagnadimensioneringsförändringen är alltså att se som en första etapp på en gradvisanpassning av utbildningsstrakturen och utbildningskapaciteten tillefterfrågan. Införde betydande förändringar som måste bli aktuella i senare etapper har vi frånmoderaternas sida försökt sätta en riktlinje utifrån vilken nedläggningarnasenare kan bedömas. Vår utgångspunkt är att barnomsorgsutbildning ochklassläraratbildning i viss utsträckning skall kunna genomföras gemensamt såatt en smidig övergång för våra barn från förskolan till lågstadiet skallunderlättas. Med denna utgångspunkt bör utbildningsplatser dras in i förstahand på orter där den eftersträvade utbildningskombinationen inte kan uppnås.Uppsala, och saknar klasslärarutbildning och kan rimligen interäkna med att få sådan ditlokaliserad. Vill man samordna utbildningarna borderegeringens förslag om nedläggning på dessa tre orter kunna accepteras. Detskall emellertid villigt erkännas, herr talman, att i fråga om Uppsalakolliderar samverkansprincipen med en annan viktig utbildningsprincip, nämligenden om forskningsanknytningen. En sådan skulle, har det hävdats, lättare kunnaupprätthållas i än på andra orter genom den forskning som redanstartats inom barnomsorgsutbildningarnas ram. I det samlade sammanhanget blevdet, vilket jag beklagar, inte möjligt att tillmäta dessa faktorer avgörandevikt. En beredvillighet från andra partier att delta i konstruktiva sammanhangskulle emellertid ha gjort saken annorlunda. Det hade nämUgen undanröjt riskemaför besvärande prejudikat inför de nedläggningar som ligger framför oss. Det ärdetta uppenbarligen alltjämt har så förtvivlat svårt attförstå. Attkräva återremiss för att utskottet i dess helhet skall ansluta sig tillcenterns och förslag är därför - förlåt uttrycket - mera ettpolitiskt spektakel än ett uttryck för ansvar för den högre utbildningensframtida dimensionering. Jag beklagar att behöva säga det, men det finns ingeti centems, eller vpk:s agerande i denna fråga, sedan det nuaktuella utskottsbetänkandet fastställdes, som ger hopp om en beredvillighetfrån deras sida att ta ansvar också när detta strider mot paroUerna i deprotester som möter riksdag. Om centem och ärvilliga till samtal på den granden, borde man ha låtit göra detta veterligt. Detär till slut, herr talman, ingenting att förvånas över att neddragningar ochnedläggningar väcker starka reaktioner. Det gäller av självklara skäl i Lakar-och tandläkarutbildningen, m. m. Lakar-och tandläkarutbildningen, m. m. synnerhet dem som verkarinom utbildningsenheter som ifrågasätts för nedläggning. Men det gäller också,och av lika självklara orsaker, många politiska beslutsfattare som vill arbetaför bästa möjliga villkor för sin hembygd. Detär ingen hemlighet att det bland oss moderater funnits olika meningar om vissaav de ting som jag här har berört. De har tvingats komma till särskilt uttryckgenom vad som har hänt lokalt där nedläggningar varit aktuella. Trotsdetta har vi varit beredda att stå för våra åtaganden och är det alltjämt. Menvi anser det skäligt att begära samma respekt för ett utskottsbetänkande som avuppenbara orsaker väcker starka konvulsioner också inom det andra parti somstår bakom, desto mera som socialdemokratin faktiskt inneharregeringsansvaret. Stårsocialdemokraterna fast, kommer ingen moderat i de kommande beslutsvoteringarnaatt rösta mot de utskottsförslag som vi nu diskuterar. Det innebär för flera avledamöterna en uppoffring, som de självfallet har rätt att kräva en motsvarandeuppoffring för av andra ledamöter i samma situation som de. Jaghar, herr talman, liksom noterat hur enskilda socialdemokratersturskt meddelat att de alls inte anser sig böra stå lojala till vad utskottetkommit fram till. Flera av dessa ledamöter är anmälda på dagens talarlista.Visar det sig att den socialdemokratiska gruppen är en samling ledamöter somgör vad de vill, kan man inte påräkna ett aktivt stöd från moderata samlingspartietssida. Underdetta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 51 PÄRGRANSTEDT (c) replik: Per har kanske i litet högre grad än försökt gåin på de sakskäl som skulle göra det så lämpligt att just vidta en nedläggningav enheten för tandläkarutbildning i och de andra högskoleenheter som nuär aktuella. Låtmig läsa högt ur ett papper där det står följande: "Däremot finns detkvalitativa fördelar i att sprida det minskade intaget. De kliniska kursernasstorlek i och är enligt linjenämndens mening för stora föratt optimala ur utbildningssynpunkt. Kontakterna lärare-studerande-patienterförsvåras vid så stora kurser det f n är fråga om. En spridning avdimensioneringsminskningen skulle dessutom medge en flexibilitet när det gällerframtida dimensioneringsförändringar som inte finns vid en definitiv avvecklingav en enhet. Ett förväntat minskat patientunderlag talar också för attkursernas storlek i och minskas." PerUnckel säger att det framför allt är kvalitetshänsynen som får moderatema attvälja alternativet en nedläggning i . Denkraftfulla gensagan mot det synsättet - jag har citerat vad man uttalat -kommer inte, vilket man kanske kunde tro, från utan från . som protesterar, eftersom det skulle beröras av en nedläggning. Detär alltså helt klart att en nedläggning i ur kvalitetssynpunkt skulleinnebära en stor förlust. Men i skulle en,nedskäming urkvalitetssynpunkt innebära en stor vinst. Det är helt obegripligt ätt man i detläget åberopar kvalitetsargumentet för den Unje som socialdemokrater ochmoderater har valt. ÄvenPer försöker resonera om ekonomin. För att vara på den säkra sidan tarhan till en besparingseffekt på 10 milj. kr. Såvitt jag vet är det en helt nysiffra. Det belopp som nämnts i detta sammanhang är i stället 5-7 milj. kr.Malmö kommun är beredd att betala meUanskiUnaden - annars skulle ju kommunen fåmotsvarande förlust. Sedangör Per sitt mest häpnadsväckande utspel. Han säger nämligen att om detär så, att staten har subventionerat beloppet i fråga, måste kommun underalla omständigheter betala tillbaka dessa pengar; Per har ju föreslagitatt i läggs ned. Slutsatsen av hans resonemang måstedärför vara att kommun skall betala tillbaka 8 milj. kr. till staten,även om där läggs ned. Jag tycker att detta avslöjar heladen moderata argumentationen och graden av saklighet. Lakar-ochtandläkarutbildningen, m. m. Anf, 52 () replik: Jag vill uppmana Per att inte försöka blanda bort korten när detgäller UHÄ:s uttalande. UHÄ har nämligen sagt följande omtandläkaratbildningen: "IUHÄ:s diskussion av tandläkaratbildning har båda huvudalternativen nogaövervägts." Det gäller alltså fyra fakulteter kontra tre. "Därvid harplaneringsberedningen för vårdyrkesutbildning m. m. (PbV) enhälligt förordatalternativ A, dvs. utbildning på nuvarande fyra orter. UHÄ ansluter sig tillPbV:s bedömning." Iplaneringsberedningen ingår sakkunniga representanter. Det vet Per . Vidarehar en reservation mot UHÄ:s beslut avlämnats. UHÅ:s förslag är emellertid heltentydigt och grandas på sakliga skäl. Det är just det där med sakliga skäl somfått oss folkpartister i utskottet att välja altemativet med fyra fakulteter. Jagvill framhålla att även vårt förslag innebär en nedskärning som är likaomfattande som den moderatema och socialdemokraterna föreslår. 100 platserskall aUtså bort i , 40 i , 60 i och 60 i . Närdet gäller utbildningen i innebär förslaget, som jag sagt, enhalvering av antalet platser. Plötsligttalar Per varmt för en nedläggning av utbildningen i . Imoderaternas partimotion nämns i detta sammanhang , inte . Man undrarvad som hänt, särskilt med tanke på alla utgjutelser som förekommit. Om PerUnckel fick bestämma, var skulle han då vilja att nedläggningen skedde - i UmeåeUer i ? Jag anser att Per skall besvara den frågan. Lakar- och tandläkarutbildningen, m. m. Vadkommer egentligen att hända? Det undrar nog alla. Tänk om efterremissomgången hade sagt: Vi tar hänsyn till UHÄ:s förslag. Vi gör upp medfolkpartiet och om bevarandet av utbildningen i , eftersom detöverensstämmer med vad UHÄ uttalat. Vi gör upp med och ombevarandet av barnomsorgsutbildningarna i och , eftersom detöverensstämmer med vad UHÄ uttalat. Vi har medverkat till en remiss.Remissyttrandet från UHÄ är entydigt. Därför gör vi upp med ochcentem. Mångarepresentanter för , och även många moderata väljare, skulle säkertanse att det var en högst naturlig lösning. Om , , iomröstningen medverkar till att ärendet återförvisas - socialdemokraterna kanuppenbarligen inte hålla ihop sin grupp, vilket väl är helt tydligt vid det härlaget - skulle många moderater tycka att det var alldeles utmärkt. Då skullesituationen vara en annan. Då skulle vi återigen, på grandval av de argumentsom redan finns, få resonera om utbildningarna. Vikan alltså göra upp om en utbildning eller om två eller tre utbildningar. Detär precis detta jag är övertygad om att en stor del av den moderatariksdagsgruppen mycket gärna vill. Se då till att vi får ytterligare en chanstill en sådan uppgörelse. Jag tycker att , med hänsyn tillutbildningens och forskningens kvalitet, borde göra upp med ochcentern om att bevara utbildning och forskning av hög kvalitet. Anf, 53 (vpk) replik: Så har då Per talat. Hans tal var fyllt av artighetsfraser,till intet förpliktande. Han börjar med att säga att han känner respekt för demsom kämpar. Denna respektkänsla är nog inte mer värd än ett hej i någon avriksdagens korridorer. Och han avslutar sitt anförande med något som kanskeockså kan ses som en artighetsfras. När det gäller om socialdemokraterna kommeratt stå fast vid sin uppgörelse med eller inte säger han attmoderaterna kommer att agera på samma sätt gentemot socialdemokraterna. Detpåminner mig om uttrycket "kliar du mig på ryggen, så kUar jag dig". Flerstuderande ger god forskning, säger . Men, Per , i dittförlovade land, , tar man vid in 20 elever vidden odontologiska fakulteten. Om man har många elever i grandutbildninginnebär det bara, liksom det gör i och gymnasieskolan med storaskolklasser, att undervisningen uttunnas. PerUnckel gav mig ett svar på en punkt där den andre företrädaren för majoriteteninte gav något svar. Det framgick med önskvärd tydlighet att vad moderatema ärute efter är att privatisera den tjänsteproduktion som möjligtvis kan genererasutifrån i . Detfanns en annan gemensam beröringspunkt mellan dessa två herrars anföranden, ochden förstår jag inte riktigt. Jag skulle vilja fråga: Vilken högre dignitettillmäter ni minoriteten i i jämförelse med Vilkaförändringar vill ni göra i utifrån det ställningstagandet? Anf.54 PER () replik: Jag tänker koncentrera mina på herrar ochGranstedt. Skiljaktigheterna mellan moderat syn på högre utbildning och vpk:sär så fundamentala att ett meningsutbyte oss emellan nog saknar varje relevansi detta sammanhang. TillPär vill jag föra fram följande tanke: Har aldrig undrat övervarför det förhåller sig så att svensk odontologisk forskning anses vara såvärldsunik som den är? Har aldrig slagits av tanken att det möjligenfinns något samband mellan detta faktum och det faktum att vi ändå harfakulteter av hygglig storlek? Vidare: Om ni anser att denna världsunikaforskning blir ännu mer världsunik om den sker vid mindre fakulteter, varförhar ni i så fall inte krävt en sådan minskning? Är det möjligen så att ni vidnärmare eftertanke anser att argumentet inte håller, eller handlar det om attni inte har råd? Vilket argumentet än är förstärker det mig i tron att svenskforskning på tandläkarområdet faktiskt mår bra av så stora utbildningsenhetersom jag kan se framför mig att vi får enligt utskottsmajoritetens förslag. PärGranstedt åberopar och . Jag ber då att fåpåminna om vad jag sade i mitt anförande: kommer attåsamkas en neddragning i den form som är förenlig med ett ansvar föravvecklingen av verksamheten på . Besparingarär vidare inte bästa sida. Han påstår att jag har hävdat attMalmö kommun skall betala 8 milj. kr. till staten alldeles oavsett vad somhänder med . Alldeles fel - fel hört och fel tänkt. Vad jag hävdar är att kommun skall stå för kostnadema för sinspecialisttandvård, precis som alla andra tvingas göra. Ingentingmer, ingenting mindre. JörgenUllenhag påstår att jag blandar bort .