prot · G70951 · 1983-12-31 00:00:00 — Slutsatsen är: väntaoch se; konsfitufionsutskottet vill avvakta ännu . Ävenom det kan finnas skäl i att avvakta yttrandefrihetsutredningens synpunkter,vill jag redan nu förutskicka att om inte utredningen tar upp förslag om attstoppa det extrema videovåldet, så måste regeringen och gripa in ochta sitt ansvar - helt enkelt se fill att de ovärdiga inslagen saneras bort, försådana förekommer. Riksdagenhar ett ansvar för det växande släktet också på det massmediala området.Självfallet skall demokrafi och yttrandefrihet hållas i helgd, men det är ocksåviktigt att man inte i skyddet av detta ohämmat får profitera spekulativt i detextrema våldet. Formerna för hur denna fråga skall hanteras kan självfallet -och måste - diskuteras, men det brådskar. Nuhar jag ingen förhoppning om att skall göra något annatställningstagande än , men jag har känt det förpliktandeatt anmäla den otålighet som råder i och utanför i denna fråga. Åtgärdermot våldsinslag i videofilmer I detta anförandeinstämde (). 89 (): I konstitufionsutskottets betänkande 14 behandlas bl. a. KerstiJohanssons och min mofion 1982/83:1131, där vi begär förhandsgranskning avvideogram, avsedda för försäljning eller uthyrning. Medanledning av att yttrandefrihetsutredningen snart väntas lägga fram sittbetänkande har utskottet inte tagit ställning till vår motion. Detär ju brukligt att man gör så när en utredning är på gång. Jag har ingetyrkande men vill passa på tillfället att till riksdag och regering framföraföljande inför den fortsatta behandlingen av den här frågan. Vimåste vara medvetna om att barn och ungdomar ser på videogram med grova inslagav våld, skräck och pornografi. Man ser dem i eget eller kamrats hem, och detär inte ovanligt att tittandet är sanktionerat av någon vuxen. De unga tittarnamår dåligt av det de sett. De känner ångest, får ont i magen, fårdålig nattsömn osv. Forskarnatycks vara ganska eniga om att videovåldet har en utlösande effekt. Den ungepräglas av det han eller hon ser, och i en pressad situation finns det risk föratt man tar till våld för att lösa en konflikt. Det är ju så man har settmänniskor göra på video.. Jag,och många med mig, har fått åtskilliga vädjanden från föräldrar och andra som isitt arbete har mycket med barn och ungdom att göra om att vi skall se fillatt, som man säger, få slut på detta elände. De här grupperna kommersäkert också att framföra sina synpunkter när utredningsbetänkandetsänds på remiss och inför den fortsatta behandlingen i riksdag och regering. Jagvill dock i det här sammanhanget beklaga att den tekniska utvecklingen går såsnabbt att lagstiftningen ej hinner med, till men för barn och ungdomar. Yttrandefrihet är något fint, den skall vi värna om, men det får inteske på bekostnad av barns och ungdomars fysiska och psykiska hälsa. Anf.90 (): Vi har mycket riktigt hänvisat fill yttrandefrihetsutredningensbetänkande, och det kommer konkreta förslag när det gäller de frågor som det härhar talats om, och förslagen kommer mycket snart. Vi säger i betänkandet attdet skall komma ett förslag . Detta kan visa sig felaktigt, meni så fall blir det bara några dagars felmarginal. Enligt vad jag har erfaritkommer det här betänkandet att överlämnas till justitieministern undermellandagarna. Sedan blir det möjligt att få en ingående debatt i dessa frågorpå basis av de konkreta förslag som yttrandefrihetsutredningen lagt fram. Med dettavill jag yrka bifall till utskottets hemställan. Anf.91 (): Ordföranden talade om när utredningen kan vara klar. Vi tackar för detbeskedet. Det skulle också vara intressant att höra om , med sinanära kontakter med kanshhuset, vet någonfing om regeringens tidtabell när detgäller frågans hantering. Avser regeringen att lägga fram en proposition undervåren? I så fall kan man naturligtvis anse att det har tagits hänsyn till denbrådska som det talats om här. Jag tror att det är angeläget att frågan får ensnabb behandling. Anf.92 (): Jag tror ändå att vi bör ge regeringen det rådrummet att den fårkommittébetänkandet, innan den säger någonting om den procedur som sedan skallfölja. Överläggningenvar härmed avslutad. 12 § Revidering av ledamöternas arvode betänkande 1983/84:15 om revidering av ledamötemasarvode (förs. 1983/84:9). 93 MARIE-ANNJOHANSSON (vpk): I förevarande betänkande föreslås att riksdagsledamöternas arvode höjsmed från . lönernahöjas, så att årslönen då kommer att vara . högre än i dag.Detta blir en lönehöjning om . Det kan också tilläggasatt våra löner redan höjts i enlighet med avtalet. Vpkyrkar avslag på detta förslag, och det finns alltså en reservation tillutskottets betänkande. Man kan jämföra utskottsmajoritetens politik när detgäller de egna lönerna med den som förs när det gäller de övriga löntagarna.Resultatet talar för sig självt. Regeringen förordar i sin minibudget enlönehöjning om högst för arbetare och tjänstemän i nästa avtal. uttryckte det i den ekonomiska debatten förra veckan:Avtalsrörelsen är det nålsöga krispolitiken nu måste ta sig igenom. Förriksdagsledamöternas del skall alltså höjningen bli under entvåårsperiod, om det här förslaget går igenom. Vilkaär då skälen för denna höjning? Det främsta skälet, som anges iförvaltningsstyrelsens förslag och betänkande, är attvåra löner släpar efter lönerna för den grupp man 1974 ansåg att vi skullejämföras med. Riksdagsledamöterna skall alltså kompenseras för eneftersläpning. Vi skall kompenseras för en annan grupps löneglidningar, ettförfarande som när det gäller andra lönegrupper anses som mycket bekymmersamtoch förödande för alla försök att hålla nere inflationen. Detär ju inte så att riksdagsledamöterna är de enda som har fått ganska blygsammalönehöjningar . löntagargrupper har fått vidkännaskraftiga reallönesänkningar - det gäller framför allt delågavlönade, som ofta inte klarar att leva på sin lön. Dessa grupper harheller inte gynnats av någon skatteomläggning med åtföljandemarginalskattesänkning. När dessa grupper begär kompensation anses de somoansvariga, de tar inte sitt ansvar för att få landets ekonomi på rätt köligen. Vianser att om det är några som borde känna sitt ansvar för ekonomi, såär det ledamöterna i riksdag. Vi har ju inte heller ens någrasvältlöner, utan det är ju fråga om en ganska hög lön som skall höjasytterligare. Jämför med AMU-eleverna, som har ett bidrag om . per dag.Det går inte att existera på - och ändå anses det omöjligt att höja dettabidrag. Iutskottets betänkande redogörs också för en riksdagsledamots arbetsbörda.Ledamotskapet är en helårsuppgift, säger man. Därför skall lönen nu somett första steg höjas från 10/12 av en F 25 till 12/12 av en F 25. Vi skall haett helårsarvode. Närdet gäller ledamöternas arbetsbörda så kan vi väl vara överens om att denvarierar från ledamot till ledamot. Några ledamöter har tid och möjlighet attgå tillbaka till sitt ordinarie arbete , och det är förståsväldigt bra för dem att kunna hålla kontakten med sitt yrke. Andra ledamöterhar en rad uppdrag vid sidan av riksdagsarbetet och anser sig ha fullt upp. Detär säkert riktigt, men vi får då inte glömma att många av uppdragen ärarvoderade. För kommunala uppdrag utgår arvode. För landstingsuppdrag utgårarvode. För utredningsuppdrag utgår arvode. För uppdrag som styrelseledamot iolika statliga organ utgår arvode osv. Revidering av ledamöternas arvode varit samlad 32 av årets . Jag inkluderar då des. k. sammanträdesfria veckorna, men inte påsklovet. Om man tar bort femveckors semester återstår 15 riksdagsfria veckor. Åtta av dessa veckor är intebetalda. Det är nog en riktig avvägning. Utskottet anser att ett genomförande av förslagen omaryodeshöjning och helårsberäkning borde kunna underlätta rekryteringen avriksdagsledamöter från den privata sektorn. Det här måste då vara ett problemför andra partier. Vpk:s riksdagsgrupp består till av ledamöter frånprivata sektorn, kommer från offenthga sektörn och har tidigare haftandra uppgifter inom partiet och kan också sägas komma från den privatasektorn. Vi anser inte att detta är ett problem . För framfiden kan viheller inte se att det av löneskäl skulle vara några problem att rekryteraprivatanställda arbetare eller kvinnor - två grupper som är underrepresenteradei den här kammaren. Jag förmodar att övriga partier tycker att det är ettproblem att de inte kan locka till sig män som befinner sig i det privatanäringslivets karriärtrappa. Nåväl, vi i vpk låter oss inte bevekas av attdetta skäl acceptera en lönehöjning. Jag hörde en centerriksdagskvinna säga i radionhäromveckan, apropå våra löner: Jag gör ju detta av intresse och inte avlöneskäl. Och det är väl så det skall vara, eller hur? Låt mig slutligen säga några ord om de arbetsfriainkomster som vissa riksdagsledamöter uppbär. Det är ju så att statligt anställdafår viss lön från sitt ordinarie arbete trots att de inte arbetar. Det är fel,anser jag. Jag har hört flera ledamöter skylla på att det är en avtalsfråga,och att andra har förhandlat fram resultatet åt dem. Men det är ju fulltmöjligt att agera fackligt för att få en ändring. Men det gör man inte sågärna. Särskilt anmärkningsvärt tycker jag att det är när läraretar tjänstledigt enbart under och går tillbaka tillsin tjänst och uppbär lön. Jag utgår från att dessa lärare i fortsättningenkommer att ta tjänstledigt , i varje fall om de i den följandeomröstningen stöder utskottets skrivningar om att riksdagsledamotskapet i dagmåste betraktas som en helårsuppgift. Utskottet säger beträffande detta att man delar styrelsensuppfattning att det finns anledning att i förhandlingssammanhang ta uppinnehållet i de statliga löneavtalen på den aktuella punkten fill ny bedömningom nu föreliggande förslag genomförs. Jag tycker att det skall bli mycketintressant att se hur det går med det. Jag vill med detta yrka bifall fillvpk-reservationen, som innebär avslag på förslaget om höjning avriksdagsledamöternas löner. 94 (): offentliggjordenyligen i ett av sina s. k. politiska nyhetsbrev en undersökning som återgavsvar på frågan: "Vad tycker du är en lämplig lön för enriksdagsman? ",Enligt redovisningen av svaren från de utfrågade tyckerväljarna att det inte alls är svårt att sätta årslön åt riksdagsmän. Resultatetblev att de fann en genomsnittlig lön på . Det är små skillnader i värdering i kronor av riksdagsarbetet mellan deolika partiernas väljarkårer. Sådanaundersökningar bör man ta med åtskilhga nypor salt. Möjligen kan man draslutsatsen att folk i allmänhet tror att riksdagsmännen har högre ersättningför sitt uppdrag än de faktiskt har. Arvodet uppgår f. n. till . Utöver arvodet utgår viss annan ekonomisk gottgörelse: traktamente med 124kr. under , kostnadsersättning med . förledamöter med traktamente och . De sistnämndaersättningarna avser att bestrida ledamöternas extra kostnader i . Görman en internationell jämförelse ligger långt efter de nordiskaländerna, vars ledamöter har en högre lönenivå, och ännu längre efterförbundsdagen i och deputeradekammaren i , där arvodenaär 2,5-3 gånger större än i svenska . Arvodenaför de svenska riksdagsmännen utreddes av företrädare för arbetsmarknadensparter. Det bestämdes då, för att vi riksdagsmän skulle slippa besluta i egnaangelägenheter, att lönerna skulle följa byråchefernas. Så har inte kommit attske. Riksdagsarvodena har låsts till F 25, som 1974 var normal lönenivå förbyråchef. har löneförändringarna gjort att byråchefernas löner mestadelsligger i lönefältet F 26-28. överväganden som har gjorts inom förvaltningsstyrelsen har huvudviktenlagts vid att uppdraget som riksdagsledamot ställer sådana krav påarbetsinsatser att det måste betraktas som helårsuppgift. För det övervägandeantalet ledamöter kan uppdraget inte förenas med yrkesverksamhet. F. n. utgårlönen bara för fio månader. Enhgt förslaget bör arvodet bestämmas fill ettbelopp motsvarande hela den lön - inte som tio tolftedelar - som utgår fillstatstjänsteman, med vilken jämförelse görs. Underförsta året skall enligt förslaget den ändringen ske att riksdagsman får fulllön med början från enligt nuvarande grunder. Detinnebär ett arvode på . Under de två följande åren föreslåsetappvis höjning, så att arvodet når den nivå som motsvararlönesättningen för den jämförbara gruppen statstjänstemän, vilket var denursprungliga avsikten med beslut. Konsfitufionsutskottettillstyrker dessa förslag och erinrar om att som gått efter densenaste revisionen av arvodena har kraven på riksdagsledamöternasarbetsinsatser fortsatt att öka, Att vara både beslutsfattare och representantställer stora krav på riksdagsmännen. Enligt de enkätundersökningar somriksdagens utredning om arbetsformerna genomförde i mitten och slutet av1970-talet arbetade den genomsnittlige ledamoten under en normal vecka dåriksdagen var samlad omkring med riksdagsuppdraget och verksamhet inära anknytning till detta. Ianslutning till sitt förslag om arvodeshöjning berör förvaltningsstyrelsensambandet mellan arvode och lön för de statsanställda. Enligt gällande avtalfår statens anställda behålla viss del av lönen för den fid då de ärtjänstlediga för att fullgöra uppdraget som ledamot av . Denna ersättningmotsvaras alltså inte av någon direkt arbetsprestation av den anställde. Denna löneförmån skall sesmot bakgrund av de låga arvoden som tidigare Revidering av ledamöternas arvode utgick förförtroendeuppdrag, däribland ledamotskap av . harbestämmelsen medverkat till stora skillnader i förmåner mellan statsanställdariksdagsmän och riksdagsmän som enbart har arvoden. I det förslag som förelagts uttalarförvaltningsstyrelsen att om den nu föreslagna höjningen av arvodena genomförsfinns det anledning att ta upp innehållet i de statliga löneavtalen till nybedömning. Frågan får aktuaHseras i förhandlingssammanhang.Konstitutionsutskottet instämmer i detta uttalande. har just pläderat för denvpk-reservation i vilken föreslås oförändrade arvodesvillkor. Det innebär ettunderkännande av den ersättningsnivå som förordats som lämplig av en frånriksdagen fristående utredning, bestående av ledande företrädare förarbetsmarknadens parter. Vidare tycks inte accepterakonstitutionsutskottets bedömning att politikerrollen är tvåfaldig, att vi somfolkets valda ombud inte bara bör använda vår fid till att förbereda och fattabeslut utan att vi också såsom representanter för våra väljare har enskyldighet att flitigt ta kontakt med människorna i våra valkretsar. På annatsätt kan jag inte uppfatta kommunisternas nej till att arvodetbör utgå för tolv månaders arbete och förord för att det som skallberäknas efter tio månaders arbetsinsats. säger - så tolkar åtminstonejag hennes anförande och reservafionen - att det är angeläget för ledamot attminska det ekonomiska beroendet fill annan uppdragsgivare än . Densynpunkten har jag respekt för, eftersom den betonar de höga krav på integritetsom bör ställas på en riksdagsman. Men jag vill bestämt hävda att önskemåletbäst tillgodoses genom bifall till utskottets hemställan. Det riksdagsbeslut vistår inför att fatta bereder vägen - det är min övertygelse -till en öppetredovisad ersättning på rimlig nivå för det uppdrag som enligt vår konstitutiontilldelats den mest centrala rollen i vårt folkstyre. Jag yrkarbifall fill utskottets hemställan och avslag på reservafionen. 95MARIE-ANN (vpk): Jag har också tagit del av denSIFO-undersökning som nämnde först i sitt anförande. När jag fickse siffrorna undrade jag hur man hade ställt frågorna. Talade man omför de tillfrågade hur hög den nuvarande lönen är? Ställde man frågan om detycker att det är rimligt att riksdagsmännen skall höja sina löner ? Jag tror att om man hade ställt frågorna på det viset, hade man fåtthelt andra svar från allmänheten. Sedan gjorde några internationellajämförelser. Vi har för vår del jämfört med den stora mängden löntagare i dethär landet. Jag tycker inte att vi skall göra internafionella jämförelser närdet gäller lönesättningen. Jag tror inte att det skulle vara så bra om vi börjadefillämpa den principen i avtalsrörelser osv. talade också om helårsarbete. Han sade attjag underkände utredningen . Tvärtom är det vi som håller fast vid vadden kom ,fram till, nämligen att riksdagsledamöterna skall ha 10/12 av lönegrad F 25.Jag undrar vad det är som har hänt , då en opartisk utredningfastslog att lönen skall utgå för tio av årets . Har ansvaret fören riksdagsledamot blivit större ? Jag antar att väljarna även 1974ställde krav på engagemang och aktiv medverkan från riksdagsledamöterna. Jagvill absolut inte förneka att den dubbla politikerrollen existerar, vilket OlleSvensson ville göra gällande. Naturligtvis skall vi både verka somriksdagsledamöter i det här huset och även ute bland väljarna. Jag tyckeremellertid inte att detta har så mycket med lönen att göra. Jag anser inteheller att det förhållandet att det är ett ansvarsfullt arbete har med lönenatt göra. Jagtycker att det är litet ihåliga argument som framförs av kammarledamöterna föratt helt enkelt kompensera sig och höja lönerna. Majoriteten här i riksdagengår ju ut till övriga grupper och vädjar om återhållsamhet. Pensionärerna skallinte kompensera sig för devalveringen. De studerande har fått sin standardalltmer urholkad . De kommer inte att få någon störrekompensafion för detta. Att i det läget kompensera sig med en 45-procenfighöjning tycker vi är ofillständigt. Jag vidhåller mitt yrkandeom bifall till reservationen. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med 311 röster mot 18för reservafionen av . 2 ledamöter avstod från att rösta. () anmälde att han avsett attrösta ja men markerats ha avstått från att rösta. Föredrogs trafikutskottets betänkande 1983/84:10 om lokaltågen i (prop. 1983/84:54). 96 (): Statens budgetunderskott är nu över 90 miljarder. De offenthgautgifterna motsvarar av landets ekonomi. Det är världsrekord. Enkraftfull neddragning av budgetunderskottet är nödvändig för att klarasysselsättningen, hejda inflationen och stoppa den annalkande statsfinansiellakrisen. Om detta är alla riksdagspartier utom vpk överens. Neddragningen måsteske i huvudsak genom besparingar och nedskärning av de offenfliga utgifterna. Närdet kommer till handling är det emellertid ofta klent med det politiska modet.Den här stora investeringen i borde inte ha Vi har från moderata samlingspartiet föreslagit utgiftsnedskärningar på26-27 miljarder kronor, och vi säger konsekvent nej till investeringar, som vikan avstå från. Vi säger också att om man kan åstadkomma absolut nödvändigasatsningar genom billigare lösningar, måste det lägre kostnadsalternativetväljas. Löser vi inte problemen med den offentliga sektorn, kommer vi att tvingas vidta mycket drastiska och långtgående nedskärningar. SJ har uppvisat stora underskott. /83 uppgår förlusten till ca 725 milj. kr., inkl.förräntningskravet. För samma budgetår har SJ över statsbudgeten dessutomerhållit ca 860 milj. kr. för driften av det ersättningsberättigade nätet. Detinnebär att SJ inte uppfyllt målen enligt beslut angåendenya riktlinjer för SJ:s verksamhet. Riksdagsbeslutet innebar nämligen att detekonomiska målet för SJ är att intäkterna från verksamheten skall täcka kostnaderna,inkl. avskrivningar på tillgångarnas återanskaffningsvärde och därutöver ge ettöverskott, som motsvarar räntan på det disponerade statskapitalet. Den överenskommelse om lokaltågstrafiken i Storstockholmsom träffats mellan staten, SJ och SL och som behandlas i trafikutskottetsbetänkande nr 10 innebär att 2,3 miljarder i dagens penningvärde under entioårsperiod skall investeras i utbyggnad av nya spår, ombyggnad och uppförandeav lokalstationer samt ombyggnad av . Kostnaderna skall enligt överenskommelsenbelasta , dvs. dess skattebetalare, fill . SJskall svara för förräntningen av , och staten skall svara för avkostnaderna, dvs. drygt 1 miljard - i dagens penningvärde - som skall fördelasöver ett tiotal år med 100 milj. kr. I själva verket stiger successivtdenna summa från 100 till ca 350 milj. kr. Oavsett om pengarna tas med större eller mindre del frånstatskassan för den här investeringen är den inte försvarbar i dagensstatsfinansiella situafion. Dessutom kan den här investeringen vänta. a.den av landstings trafikkontor och av StorstockholmsLokaltrafik 1982 gjorda utredningen på visar entydigt påatt direktbussar för att avlasta trafiken i är ett såvälbilligare som bättre alternativ - flexiblare för trafikgivaren och bekvämareför resenärerna samt ger avsevärda tidsvinster. Man kan därför utan tvekan draslutsatsen att bussen i det här fallet skulle vara det såväl företagsekonomisktsom samhällsekonomiskt bästa alternativet. I den nämnda utredningen har man räknat på tre alternativbeträffande trafikförsörjningen, nämligen: Alternativ 1: Dagens antal tåg,alla tåg med åtta vagnar. Alternativ 2: Ytterligare ett tågper maxtimme och lokaltågsgren jämfört med . Alternativ3: fler tåg än . Slutsatsen i utredningen är att det såvälföretagsekonomiskt som samhällsekonomiskt är bättre att avlasta trafiken meddirektbussar. Direktbussar - och tvärförbindelser - innebär en avsevärdavlastning på den trafiksom passerar eller går in till . Trafikeni är utformad som ekrarna i ett hjul, vilket innebär attstora resandeströmmar förs genom navet på hjulet, , även om detskulle vara bekvämare och snabbare för resenären att ta en direktbuss in tillcentrala delar eller en tvärförbindelse till en kommun i de yttre delarna. Landstingetoch SL hade föredragit en mer begränsad spårutbyggnad och en ombyggnad avStockholm C. Denna mer begränsade satsning ger ändå möjlighet fill förstärkningav pendeltågstrafiken. Detta har SJ inte accepterat, därför att man önskade ensamtidig förbättring av spårsystemen i övrigt. SJ:s bedömning avjärnvägstrafikens utveckling finns redovisad iutredningen järnvägstrafik 1982. I mycket är antagandenadär osäkra när det gäller gods- och persontrafikutvecklingen. Itjänsteuflåtandet över SJ:s utredning från trafiknämnden vid länslandsfing sägs ; Utredningeninnehåller inte tillräckligt med underlag för att avgöra vare sig densamhällsekonomiska lönsamheten av utbyggnaderna eller SLL:s nytta i form avbättre lokaltågstrafik. Kontoren och SL ifrågasätter om inte densamhällsekonomiska nyttan för varje spårutbyggnadsprojekt borde redovisas innanbeslut om utbyggnad fattas. Prognosernaför fjärr- och godstågstrafiken är osäkra och inte avstämda mot väg- ochflygtrafik. Alternativa prognoser vid olika yttre förutsättningar och deraskonsekvenser för utbyggnadsbehovet borde redovisas. utredningen redovisade ökningen av antalet lokaltåg har beräknats ufifrån nutillämpad beläggningsnorm för lokaltågstrafiken och förutsätter att det intelängre finns någon avlastande direktbusstrafik. Eftersomutbyggnaden framför allt skulle tillkomma som en avlastning av trafiken undertoppbelastning, innebär överenskommelsen att en kapacitetsutbyggnad görs förca av dygnets 24, nämligen för 1 '/. Utbyggnadeninnebär en låsning till pendeltågstrafiken som enda lösning påkapacitetsproblemen i och genom storleken av investeringenen låsning till en trafikstruktur som kanske inte är ändamålsenhg eller lämpligom . Medså stor diskrepans mellan behov och kostnader är därför den föreslagnainvesteringssatsningen inte acceptabel. Jag yrkar bifall fill de moderata reservationerna vid trafikutskottetsbetänkande nr 10, vilket innebär avslag på utskottets hemställan. 97 (vpk); Förslagen i proposifionen, som grundar sig på det förtjänstfulla arbetesom bl. a. förre finansministern lagt ned, är i stort sett braoch innebär betydande förbättringar då det gäller lokaltågstrafiken iStorstockholmsregionen. Åtgärderna är alltså mycket motiverade och syftar tillabsolut nödvändiga förbättringar som bl. vänsterpartietkommunisterna har föreslagit under en följd av år. Den här frågan har blivithtet grand av en följetong också här i . Mendet finns någon eller några skönhetsfläckar, och detta har utgjortutgångspunkten för den motion som vpk har väckt. Det gäller då upprustningen avSödertälje södra järnvägsstation, som enligt vad vid flera fillfällenförutsatt skulle beaktas i den fortlöpande investeringsplaneringen.