prot · G70944 · 1983-12-31 00:00:00 — Jagtycker att det är bra att man har en hög målsättning, såväl när det gällerhälso- och sjukvårdslagen som i fråga om socialtjänstlagen och andra ramlagar.Vi skall alla verka för att man lever upp till dessa mål, men det kanske integår att leva upp till en målsättning som finns föreskriven i enramlag. Ocksåjag, Margö , är på det klara med vad som är ohälsans orsaker. Destora folksjukdomarna är ryggont och andra besvär. Och de stora folksjukdomarsom vi har drabbar i mycket större utsträckning arbetare än människor isocialgrupp 1 - det sade jag också i mitt interpellationssvar. Det kan varaarbetsmiljöfaktorer och andra faktorer i samhällsmil-jöerna som orsakar dessasjukdomar, men för den skull skall vi inte förringa betydelsen av vårtlivsmönster. Därför anser jag det vara riktigt att i detta sammanhang också nämnaalkohol, tobak, narkotika och andra droger som Nr 44 Det ärvikfigt att vi också försöker komma till rätta med Måndagenden bmketav dessa droger. 109 (vpk); Jag vill säga till statsrådet att jag är mycket nöjd med att vi nubörjar ena oss om vad som är de verkliga hälsoriskerna i samhället. Då kanskevi också kan motse förslag om en utbyggd yrkesmedicin och en större satsning påden socialmedicinska delen av sjukvården, men också, som statsrådet sadefidigare, en utbyggnad av den sjukvård som vanliga rnänniskor behöver. Viskall kanske inte använda våra knappa resurser på exklusivatransplantationsförsök eller på att framställa liv i provrör. Det är möjligtatt vi kan enas på den punkten i senare debatter. Statsrådetbörjade med att säga att det var enighet om den nya hälso- och sjukvårdslagen.Det var enighet om sjukvårdslagens intentioner, men från vänsterpartietkommunisternas sida var vi mycket kritiska mot att denna lag utformades som enramlag. Vi sade i vår kritik då att det fanns skäl att misstänka attlandstingen i en kärv ekonomisk situation skulle kunna använda denna ramlag föratt göra nedskärningar inom vården, när det inte fanns centrala direktiv om hurvårdkvaliteten skulle mätas. Vi föreslog också, med lagtext, preciseringar påen del punkter. Lagen har bara varit i kraft , men tyvärr kan vi se atten del av våra onda aningar har besannats. Överläggningenvar härmed avslutad. 21 § Svar påinterpellation 1983/84:46 om normerna för socialbidrag har i en interpellation ställt följande frågor tillsocialministern: Vilkainitiativ tänker socialministern ta för att avskaffa de skillnader som finns när det gäller socialbidragens storlek i skilda kommuner? Vilkaåtgärder tänker socialministern vidta för att garantera alla människor likvärdig ekonomisk grundtrygghet? Arbeteti regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på interpellafionen. Den1 trädde den nya socialtjänstiagen i kraft. Enligt den har denenskilde rätt till bistånd för sin försörjning och sin hvsföring i övrigt omhans behov inte kan tillgodoses på annat sätt. Det heter i lagen att denenskilde genom biståndet skall tillförsäkras en skälig levnadsnivå och ättbiståndet skall utformas så att det stärker hans resurser att leva ettsjälvständigt liv. Detär kommunen som har att tillämpa denna lag. Det är också den enskilda kommunensom har att fastställa nivån på socialbidraget. Socialutredningenövervägde möjligheten att regeringen skulle fastställa vissa miniminormer försocialbidraget, men ansåg att övervägande skäl talade mot en sådan lösning.Departementschefen delade denna bedömning och förordade i stället attsocialstyrelsen efter samråd med skulle utformaallmänna råd om tillämpning för att motverka alltför storaskillnader i normnivåerna. anslöt sig till departementschefensuppfattning. Socialstyrelsenhar givit ut meddelandeblad om normerna för socialbidrag.Vidare har styrelsen som ett led i sitt uppföljningsansvar och1983 samlat .in uppgifter om samtliga kommuners socialbidragsnormer som de sågut resp. år. presenterade resultatetav årets undersökning. Socialstyrelsenkonstaterar att samthga kommuner har vägledande normer för socialbidrag. Dessauttrycks i procent av basbeloppet. Normer finns i princip av två slag, delsnettonormer, dels bruttonormer. Nettonormernaavser att täcka kostnaderna för vad som skulle kunna kallas det egentligahvsuppehället i ordets snävaste betydelse. Det är kostnader för kost och dendagliga hygienen. Utöver denna nettonorm beviljas sedan ytterligaresocialbidrag fill t. ex. kläder, skor, telefonräkningar, elräkningar, osv.Härvid fattas särskilda beslut efter utredning om behov och kostnader. Bruttonormerinnebär, i princip, att alla sådana kostnader redan från början inkluderas inormen, dvs. dessa kostnader utslagna på månadsgenomsnitt. Dessutomfinns det ohka mellanformer, som gör att gränsen mellan nettonorm ochbruttonorm är flytande. Oavsett normsystem beräknas den faktiskabostadskostnaden utanför . Eftersomnormerna inte anger vad som beviljas i de enskilda fallen, är det inte möjligtatt utifrån skillnaderna i normnivåerna dra slutsatsen att den enskildehjälptagaren i det ena fallet erhåller mindre socialbidrag än i det andrafallet. Nettonormsystemet innebär således att hjälp utöver normnivån beviljas ibetydande omfattning och upp till en nivå som kan vara högre än t. ex. en annankommuns bruttonorm. Socialstyrelsenkonstaterar också i sin undersökning att den främsta orsaken tillnormskillnaderna är att kommunerna räknar in olika saker i . Förklaringenfill låga normer kan alltså ofta vara att flera olika behov som den enskildekan vara berättigad att få bidrag till beräknas och utbetalas utanför . Socialstyrelsenanser dock att skillnaderna mellan kommunernas normivå-er fortfarande äralltför stora, även om 70 kommuner har höjt sina normnivåer sedan år 1982.Vidare konstateras att flertalet kommuner f. n. ser över sina normer, många isyfte att skapa bruttonormsystem. Denna översyn torde innebära förändringar ivissa kommuner redan fr. o. m. . Jaghar erfarit att räknar med att - efter samrådmed - utge allmänna råd om socialbidrag. a. frågor om normsystem att behandlas. Mot denna bakgrund avser jaginte att ta något initiativ på området. Jagutgår från att med sin andra fråga avser ett eventuellt införande avett s. k. socialförsäkringsfillägg, SOFT. Svaret på den frågan är att denekonomiska situationen inte möjliggör ett införande av ett statligt finansieratsocialförsäkringstillägg. Självklartkommer jag dock att med uppmärksamhet följa utvecklingen då det gällersocialbidragen. För att få ett bättre underlag för bedömningen av utvecklingen pådetta område har socialberedningen fått i uppdrag att överväga hursocialbidragsstatistiken kan förbättras. 111 INGA (vpk): Jag skall beatt få tacka för svaret. Omkring80 % av landets kommuner har socialbidragsnormer som innebär att bidragen hggerunder existensminimum. Dessutom varierar normerna kraftigt mellan olikakommuner. Exempelvis tillämpar normer som ligger bland delägsta, som den kommunen har de flesta bidragstagarna i förhållandetill befolkningen. fick socialbidrag där. Den rika kommunenDanderyd har den lägsta andelen socialbidragstagare, nämligen . Bara femkommuner ger f. n. ett socialbidrag som stämmer överens med konsumentverketsrekommendationer för beräkning av existensminimum. Socialstyrelsenhar samlat in uppgifter om alla kommuners socialbidragsnormer. Styrelsen sägeri sin rapport att det vore önskvärt med ett system som är mer enhetiigt överhela landet. De nuvarande skillnaderna är betänkliga, säger ,eftersom det, bortsett från boendekostnaderna, är lingefär lika dyrt att levavar man än bor i landet. Detta visas bl. a. i en undersökning av statens pris-och kartellnämnd. Kommunernasnormer varierar och ligger på av basbeloppet. De storaskillnaderna mellan normerna beror på att olika saker räknas in i dem. Lågabidrag kan betyda att extra bidrag betalas ut vid behov. Men även mellan dekommuner som räknar in samma saker i finns stora skillnader. Det harsagts i debatten att kommuner med låga bidrag har kvar ett gammaldagsfattigvårdstänkande. I undersökningar har man också kommit fram fill att de lägstanormerna tillämpas av kommuner med stark borgerlig majoritet. De störstabidragen lämnas av kommuner med svag socialistisk majoritet, medan kommuner medstark socialistisk majoritet har högre normer än sådana med svag borgerligmajoritet. Detär väl känt att socialhjälpskostnaderna ute i kommunerna har ökat kraftigtunder senare tid. Det har skilda orsaker. Dels beror det på arbetslösheten ochutförsäkringen, dels på att den ekonomiska situationen har förvärrats för mångamänniskor. Vanligamänniskor får det allt svårare att klara sina levnadsomkostnader, vare signågon i familjen är arbetslös eller inte. Hyrorna och matkostnaderna är det somförst knäcker en familjeekonomi. Människor har inga marginaler längre.Bostadsbidragen räcker inte till, utan de har hksom barnbidraget urholkats, trotsuppräkningar . Jaghörde i ett TV-program att var tionde människa lever underexistensminimum i vårt land. Enligt en LO-undersökning lever en halv miljonunder en godtagbar levnadsnivå. Nära en halv miljon människor i vårt land harsocialbidrag. Somsituationen nu är för många människor måste vi dels lösa den stora frågan omhur vi skall kunna skapa en rimlig levnadsnivå för alla, dels åstadkommaenhetliga bidrag i alla kommuner. föreslog ensocialförsäkringsreform för att bygga ut grundtryggheten i olika behovssituationer.Man kallade det socialförsäkringstillägg, dvs. Det är dags att ta framförslaget om SOFT . Med SOFT skulle man enligt min mening kunna täcka olikaformer av inkomstbortfall. Försäkringstillägget skulle kunna utgå till dem somsaknar eller har för låga inkomster. Helst borde tanken på en allmänsocialförsäkring bli verklighet. Jaghar frågat socialministern - och är det som svarar -vilkaåtgärder som regeringen tänker vidta för att fä bort de skillnader som finnsmellan socialbidragens storlek. Jag har också frågat vad regeringen tänker göraför att garantera alla människor en likvärdig ekonomisk grundtrygghet. Isvaret hänvisar till socialtjänstlagen, där det sägs att denenskilde har rätt till bistånd för sin försörjning och där det också sägs att denenskilde skall tillförsäkras en skähg levnadsnivå. Frågan är bara vad som skallanses vara en skälig levnadsnivå. Isvaret sägs också att det är kommunerna som har att tillämpa denna fina lag ochatt det är den enskilda kommunen som har att fastställa nivån för vad som kananses skäligt och vad som skall bli norm för bidrag. Det är just detta atttillämpningen ligger på kommunernas ansvarsnivå som är det beklagliga.Kommunerna har både olika pohtiska och ekonomiska förutsättningar ochvarierande vilja när det gäller att rätt bedöma en skälig nivå. Därför harnormerna blivit så olika. Vadkommer att hända nu? Och vad har hänt när kommunerna faktiskt inte har råd atttillförsäkra den enskilde en skälig levnadsnivå? Isvaret sägs att socialutredningen övervägde vissa miniminormer men sedan istället förordade att tillsammans med skulleutforma allmänna råd för att motverka alltför stora skillnader. Men har detfaktiskt blivit sådana stora skillnader. Vad tänker därför regeringen göra åtden situation som finns ? Såvittjag förstår av svar, så tycker regeringen att det räcker meden ny omgång allmänna råd från . Med det låter sig regeringennöja, eller som det heter i svaret: Jag avser inte att ta något initiativ påområdet. Somjag ser det är situafionen alltför allvarlig för många människor för att manskall kunna nöja sig med att inte göra något. Jag tror dessutom, eller befarar,att den svåra ekonomiska situationen med höga arbetslöshetssiffror och högalevnadsomkostnader kommer att bestå . Något måste därförgöras. Det är riktigt att jag med minandra fråga avsett SOFT. Jag tror att det skulle vara en möjlig lösning förmånga människor och för kommunerna. Det krävs förstås pengar från staten tillkommunerna, men rent samhällsekonomiskt betalas ju dessa pengar ut i alla fall- fast över andra konton i den kommunala budgeten. Samhällsekonomiskt är detsom sagt samma pengar. säger att den statsfinansiellasituationen inte är sådan att den möjliggör ett statligt finansierat SOFT. Menmotsvarande pengar måste ju i alla fall betalas ut, om socialtjänstlagen skallfortsätta att gälla och om dess 6 § skall vara verklighet för människorna. Jagciterar ur 6 §: "Den enskilde har rätt till bistånd av socialnämndenför sin försörjning och sin livsföring i övrigt, om hans behov inte kanfillgodoses på annat sätt. Den enskilde skall genom biståndet tillförsäkras en skäliglevnadsnivå. Biståndet skall utformas så att det stärker hans resurser att levaett självständigt liv." Jag tycker att underlåter att ta ettansvar på detta område så som hon borde göra. I det svar harlämnat tycker jag att hon smiter undan ansvaret. Det räcker inte att honi slutet av svaret säger att hon skall i fortsättningen "med uppmärksamhetfölja utvecklingen då det gäller socialbidragen". Sedan hänvisar fill socialberedningen, somskall överväga hur statistiken kan förbättras för att, som jag förmodar,regeringen därefter skall kunna göra en bättre uppföljning. Men det finns juredan luntvis med undersökningar och beräkningar som visar både på orättvisornai socialbidragsnormerna och på hur låg levnadsstandard många människor har av skilda orsaker. Jag kan konstatera att svaret på min första fråga tillsocialministern, vilka initiativ regeringen tänker ta för att avskaffa deskillnader som finns mellan olika kommuner, är att regeringen inte tänker göranågonting - utom möjligen att vänta på nya allmänna råd. På min andra fråga,vilka åtgärder socialministern tänker vidta för att garantera alla människor enlikvärdig ekonomisk grundtrygghet, svarar att regeringen intetänker göra någonting. Det tycker jag är mycket oroväckande för den allvarligalevnadssituation som många människor befinner sig i. Om normerna för socialbidrag Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Nej, , jag smiter inte undan någotansvar. Det är ju fråga om vem som har huvudansvaret för den här verksamheten.Vi har självstyrelse i detta land. Den har vi varit överens om. Detskulle vara mycket egendomligt av mig om jag skulle klampa in och föreslååtgärder där det inte åligger mig att göra det och när jag dessutom kan redovisaatt efter överläggningar med kommer att utgeallmänna råd om socialbidragen. har tidigare inte givit utnågra allmänna råd enbart om socialbidragen, men skall man alltså göra Om normerna för socialbidrag det, ochman avser att behandla både normsystem och normnivåer. Det är väsentligt attdet arbetet får ske och att förslaget kommer från . Bidragen skall vara lika i alla kommuner, säger . Jag tror inte att det är möjligt i ett samhälle där vi har den kommunalasjälvstyrelsen. När sedan tar upp socialförsäkringstillägget,SOFT, och tycker att regeringen borde införa det vill jag återigen hänvisa tillden debatt som jag hade med partivänner där jaghänvisade till det ekonomiska läge som detta land befinner sig i. Det går inteatt exakt beräkna hur mycket SOFT skulle kosta staten, men det rör sig om 1 ä 2miljarder kronor. Däremot tycker jag att det är intressant vad mångakommuner nu gör. Man försöker utveckla metoder för att förenklasocialbidragshanteringen. Så görs i flera kommuner - i , , ,, m. fl. På så sätt skulle socialsekreterarna kunna fåmer tid över för det sociala behandlingsarbetet, som jag vet att Inga Lantzockså tycker är väsentligt att hinna med. Den förenkladesocialbidragshanteringen är en bra tanke. Jag har inhämtat att förutom det arbete somsocialstyrelsen bedriver i samråd med tar Kommunförbundetslänsavdelningar också inifiafiv till att utarbeta länsomfattande normer somskulle innebära att man får större likhet inom länen. Detta arbete kan då påsikt också innebära en riksanpassning till dessa normer. Jag kommer naturligtvis att följa detta arbete och är likaangelägen som om att vi skall få större jämlikhet mellan kommunerna.Men jag vill också påpeka att det är svårt att göra beräkningarna i fråga omvar socialbidragen är högst och var de är lägst, eftersom det inte går att heltjämföra de ohka normsystem som används. 113 INGA (vpk): Ingenting av vad sade isitt senaste inlägg kan skyla över det faktum att regeringen inte tar sittansvar på detta område. Det är rikfigt att vi har självstyrelse i vårtland. visar de stora orättvisorna i bidragsbelopp mellan olikakommuner att kommunerna, framför allt de fattiga kommunerna, faktiskt inteklarar att hålla en bidragsnivå som motsvarar existensminimum. avkommunerna klarar inte det . Jag vet att det finns olika beräkningsgrunder- det finns nettonormer och bruttonormer, och man räknar in olika saker. Mentrots detta framkommer att bidragen är oerhört olika i skilda kommuner. Därförmåste någonting göras för att ändra på situafionen. Jag skulle vilja fråga GertrudSigurdsen: Ställer regeringen sig bakom principen att alla människor borde harätt till en grundtrygghet i vårt samhälle? Regeringen och den svenska arbetarrörelsenanser att principen måste vara arbete och inte bidrag. Vad regeringen kan göraoch har det allra största ansvaretför är att skapa sysselsättning åt människor. Vi har en oroväckande högarbetslöshet. Detta påverkar mycket den höga frekvensen av socialbidragen utei kommunerna. Det måste vara regeringens främsta uppgift att skapasysselsättningstillfällen, så att människor inte behöver begära bidrag. Det ärarbete man i första hand skall ha. Regeringenshela ekonomiska politik, som går ut på att förbättra situationen i landet, harsom syfte att människorna skall få arbete. Sedan regeringsskiftet har vi satsatdrygt på sysselsättningspolitiska åtgärder. Det är i denriktningen som vi kommer att fortsätta. Det tycker vi är det mest väsentliganär det gäller att minska människors behov av socialbidrag. Jag tror att IngaLantz och jag är helt överens om principen arbete i stället för bidrag. Omskador orsakade av den stora älgstammen Anf.115 INGA (vpk): Självfallet är detta det viktiga för människorna. Men när nuarbetslösheten är så stor, ställer man då upp bakom kravet att alla människorborde ha rätt till en grundtrygghet i alla fall? Överläggningenvar härmed avslutad. 22 § Svar på fråga1983/84:206 om skador orsakade av den stora älgstammen har frågat mig om jag avser vidta några åtgärder för attnedbringa de olyckor i trafiken och den skadegörelse på skog, skogsplanteringaroch gröda som den täta älgstammen för med sig. Enligtjaktiagstiftningen bestämmer jakttidens längd vid älgjakt medhänsyn till tillgången på bete, stammens storlek, älgskador,trafikolycksriskerna och övriga förhållanden. Vid tilldelning av antalet älgarsom får fällas inom ett licensområde skall bl. a. beakta attälgstammen inte tillåts bli för stor med hänsyn till risken för skador på grödaoch skog och för trafikolyckor. kan vidare förordna om särskildjakt efter älg, där det uppstått avsevärd skada på gröda eller skog eller därdet föreligger påtaglig fara för sammanstötning mellan motorfordon och älg. Ävenom avskjutningen har ökat från ca 70 000 djur till ca175 000 djur , är älgstammen enligt jakt- och viltvårdsberedningenshuvudbetänkande Vilt och Jakt aUtjämt för stor inom vissa områden. Skogsstyrelsenhar sammanställt en rapport om älgskador på skog. Enligt rapporten ärdet inom stora delar av landet nödvändigt att bättre anpassa älgstammensstorlek till fodertillgången . Méd hänsyn till vad som harredovisats i rapporten avser jag föreslå regeringen att uppdra åt naturvårdsverketatt efter samråd med utarbeta rikthnjer Omskador orsakade av den stora älgstammen för länsstyrelsernashandläggning av älgjakten. Riktlinjerna skall syfta till att hålla älgstammenpå en från skoglig synpunkt acceptabel nivå. Beträffande olyckorna i trafikenförutsätter jag att länsstyrelserna utnyttjar de möjligheter lagstiftningenger att vidta åtgärder för att minska olycksfallsriskerna. Frågor om denframtida älgjaktens utformning bereds f. n. inom medanledning av jakt- och viltvårdsberedningens huvudbetänkande. Arbetet ärinriktat på att proposition i dessa och andra jaktfrågor skall läggas fram tillriksdagen . 117 (): Jag tackar jordbruksministern för svaret på min fråga. Det är inte allagånger, när man får svar på en fråga, som man har anledning att görakonstaterandet att det i stort sett var ett bra svar - men det gör jag viddetta tillfälle. Redani min fråga till statsrådet konstaterade jag att den svenska älgstammen ökatkraftigt . Detta avspeglas i ständigt höjdaavskjutningssiffror. Jordbruksministern har redovisat en del av dessa siffror,och de överensstämmer med de siffror som jag har tagit fram. Dennaenorma utveckling när det gäller antalet älgar i våra marker och den däravresulterade avskjutningen har betytt mycket för vår livsmedelsförsörjning. Meni takt med den ökande älgstammen har de negativa konsekvenserna av en för tätpopulation blivit alltmer uppenbara. De senaste årens alltför stora älgstam harresulterat i kraftigt ökade betesskador på ungskog. Detta gäller inom mångaområden, inte bara inom vissa delar av landet. Andra negativa effekter är flerviltolyckor i trafiken och ökande skadegörelse på växande gröda. Tidigarevar skogsskadorna huvudsakligen koncentrerade fill begränsade områden där älgenuppehöll sig . rapporteras skador mer allmänt, och hela plant-och ungskogsbestånd uppvisar sådana betesskador att återväxtarbetet måste görasom helt eller delvis. Undervårvintern 1983 har , på uppdrag av regeringen, låtit utföra enälgbetesinventering i sju län i olika delar av vårt land. De som gjortinventeringen kommer till den slutsatsen att "älgens skadegörelse på skogi vissa delar av landet är av sådan omfattning att den inte kan tolereras".Älgens betning på tallungskog ger stora förluster för såväl markägare somsamhället. Ett av de områden som låtit inventera i fråga omälgbeten är , som ligger i mellersta delarna av , inomSunne kommun och nära gränsen till . Detta område är bara ett av deundersökta, som visar att nära hälften av tallungskogsarealen är mycketallvarligt betespåverkad, vilket resulterar i omfattande fillväxt- ochkvalitetsförluster. Jordbruksministerns svar på min fråga visar klart attjordbruksministerns och mina målsättningar överensstämmer i den fråga det härgäller. Jag avvaktar med stort intresse jordbruksministerns vidare agerande idenna fråga. Överläggningenvar härmed avslutad. 23 § Svar på fråga 1983/84:209- om Windscale-anläggningen har frågat mig om.densvenska regeringen inte anser att rapporterna från Windscale är tillräckligt allvarligaför att frågan förs upp inför i enlighet med danska önskemål. Jag vill först bekräfta att frågan omWindscale-anläggningen diskuterades vid det nordiska miljöministermötet iStockholm . Frågan togs upp på danskt initiativ. Vid mötetnåddes enighet om att frågan bör tas upp inom konventionen om skydd för denmarina miljön från utsläpp från landbaserade källor, den s. k.Pariskonventionen. Detta avses ske vid sammanträdet med kommissionens tekniskaarbetsgrupp . Det nordiska samarbetet i denna fråga kommer att fortsättaenligt beslut från mötet . Syftet är att uppnå ett enigtnordiskt ställningstagande inför frågans behandling i . 119OSWALD (vpk): Jag ber att få tacka jordbruksministern försvaret på min fråga. När man besökte Forsmarkskärnkraftverk i norra kunde man där se en mycket förnämlig utställning.Utställningen, som fortfarande finns kvar, visar kärnkraftens olikaprocesskedjor. - i samband med , som vi alla kännertill - kunde man se processen från urangruva, via anrikning till reaktorerna,och hur utbränt bränsle togs ut från reaktorerna. I detta finapanorama i utställningslokalen fanns det mot slutet en liten fyrkant inritaddär det stod att avfallet från de svenska reaktorerna kommer att skickasutomlands. Detta var alla - socialdemokrater och andra kärnkraftsförespråkareoch förmodligen också - ganska nöjda med . Somväl är har verkligheten retuscherat den här idylliska bilden litet grand. Det är mycket viktiga frågor som kommer upp. Vi fårständigt höra nya alarmerande rapporter från upparbetningsanläggningarna, bådefrån La Hague i och också från Windscale.