prot · G709149 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag vill nämna att jag underrättat min danske kollega attjag fäster stort avseende vid den svenska industrins behov av snabba ocheffektiva transporter och att det är nödvändigt att samtliga frågor somlångsiktigt berör den framtida godstrafiken på och kontinenten kanlösas i ett sammanhang. Detta är en väsentlig förutsättning för ett svensktengagemang i kommande satsningar för trafiken över . Jag vill också påminna om att i december 1982behandlade motioner om Öresundsförbindelserna. framhöll där att detär särskilt angeläget att lösa frågan om tågfärjeförbindelserna med ochkontinenten. Ett dröjsmål skulle innebära stora olägenheter såväl förnäringslivet som för trafikutövare och trafikanter. Denna fråga borde därförbehandlas med förtur. De avtal som träffats innebär enligt min mening attriksdagens uttalande om färjetrafiken kan uppfyllas. Mot denna bakgrund är mitt svar på andrafråga nej. Det är enligt min mening inte möjligt att uppfylla riksdagensuttalande om Öresundstrafiken med de småskaliga lösningar som fram till dess att fasta förbindelser har blivit enrealitet. Avslutningsvis vill jag framhålla att regeringen såledeshar tagit en rad initiativ som syftar till att snabbt uppnå betydande ochvaraktiga förbättringar av transporterna över . 11PER STENMARCK (m): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret på min interpellation. I en TV-debatt för kallade författarenP.O. för en avkrok. Den verkUga huvudstaden i ,menade han, är . Även om påståendet kanske innebär en viss överdrift, trorjag det är nödvändigt att inse att det ligger en hel del i det. Detta ärockså det främsta skälet för nödvändigheten att utveckla öresundsregionen- att komma närmare och på det viset också närmare kontinenten och destora marknadsplatserna. Trots det korta avståndet, exempelvis mellan ochKöpenhamn, är det tämligen svårt att komma dit. Resan måste planeras iförväg, och för de allra flesta är den alltför dyr. UtanförKöpenhamn ligger flygplatsen , - i varje fall vad gällerutrikesflygningar - i särklass största flygplats. Merparten av utrikesresornaför sydsvenska resenärer går just ifrån . Trots detta är fram tiU den 15juni bästa sättet att komma dit att åka buss ombord på en båt. Allakan säkert tänka sig in i hur snabbt handlingskraftiga åtgärder skulle havidtagits om det hade varit lika besvärligt att ta sig från tillArlanda. Låtmig i det här sammanhanget få ge ett erkännande till kommunikationsministernför att frågan om en flygpassagerarterminal i hamn nu går mot en lösning.Det är tacksamt att regeringen på det viset gått emot en opinion inte minstinom sitt eget parti - bl. a. manifesterad i form av motioner här i riksdagen.Om kammaren går på samma linje, och bifaller trafikutskottets betänkande, såkommer det fr. o. m. att vara möjligt att åka svävaredirekt från hamn till flygplatsen på . Detta är odiskutabelt enklar förbättring för . Trafikenpå framför allt sträckan mellan och har under den gångna vinternhaft utomordentligt stora problem. I stort sett har bara ett rederi varitverksamt, och dessutom med båtar som förmodligen varit i drift alltför länge.Tidvis - under den hårdaste delen av vintern - har bara någon enstaka båt variti drift. Detta är varken mer eller mindre än en skandal. Tidvistycks det också ha rått fullt krig mellan svenskar och danskar om vem som buritstörsta delen av skulden. Oavsett detta har förlorarna varitresenärerna. Fåområden i har blivit så omsorgsfullt och grundligt utredda som justÖresund, med problematiken där. Enbart har enlång rad utredningar, kommissioner, expertgmpper, enmansutredningar,delegationer och beredningar kommit och gått utan att lämna några andra spårefter sig än en uppsjö av publikationer. Densenaste i raden av utredningar lades fram . Vadalla borde vara överens om är att Öresundsfrågan är färdigut-redd. Det ärdags att nå fram till ett beslut. Iett frågesvar i kammaren framhöll emellertid kommunikationsministernbehovet av "en särskild studie av vissa både regionala och nationeUanäringslivs- och sysselsättningseffekter". Öresundsfråganmåste lösas både i ett kortsiktigt och i ett mera långsiktigt perspektiv. Dendanske trafikministerns svar på en fråga i för någon månad sedanvar positivt. Det förde, förhoppningsvis, den långsiktiga frågan ett stegnärmare en lösning. Låt mig också konstatera att det är trevligt att den svenske kommunikationsministern och hans danskekollega, åtminstone i det här avseendet, numera talar samma språk. I vintrasvar det som bekant si och så med den saken. Man skall emellertid inte underskatta det faktum att dendanska reträtten i sak inte är särskilt stor och att svårigheterna tycksuppenbara när det gäller stöd för undersökningar i Stora Balt. Jag ställer migdärmed något skeptisk till möjligheten att följa den tidsplan som lagts upp,men ber ändå att få ställa ett antal frågor: Kan vi Uta på regeringens ambition att det skall hända merefter denna utredning än efter alla tidigare? Eller är en ny utredning bara ettsätt att skjuta frågan ? Inom bedrivs ett utredningsarbete - den s. k.Scandinavian Link, som gäller ett sätt att binda ihop framför allt ochNorge med kontinenten. Är regeringen i det kommande utredningsarbetet bereddatt också väga in de aspekter som Scandinavian Link innebär? Allt detta gäller i ett långsiktigt perspektiv. För detnärmaste decenniet är det livsnödvändigt att olika rederier ges möjlighet attinvestera i en ny generation färjor. I annat fall är risken uppenbar att vi förlång tid framöver cementerar en barriär mitt i . Detta föranledde min fråga om regeringen var beredd attmed danskarna också diskutera förbättringar för färjetrafiken.Kommunikationsministern har fortfarande chansen att.göra en historisk insatsför . Tag den chansen! Sammanfattningsvis tycker jag att kommunikationsministernssvar till stor del har gett ett godtagbart besked vad beträffar godstrafik bådepå kort och på lång sikt. Jag skulle dock gärna vilja ha en utveckling av min förstafråga. I den uppdatering som regeringen har gjort nämns som bekant siffran 8,8miljoner ton i beräknad godskvantitet över för . Det kan synassom en markant ökning eftersom siffran var . Men i daginvesterar stora linjerederier i så stort tonnage att denna trafik i värstafall kan komma att gå långt söder om . Detta kommer då attnödvändiggöra feedertrafik med tåg eller lastbil i väldigt stor omfattning.Godsmängden över kan därmed komma att bli betydligt större. Denna frågahar kommunikationsministern inte utvecklat. Vilken beredskap finns för ensådan situation, framför allt om tidtabellen för de fasta förbindelserna intehåller? Statsrådets svar är, som jag ser det, också positivt i vadgäller persontrafiken på lång sikt - under förutsättning att det kommer attfinnas fasta förbindelser. Svaret är dock mera svävande beträffandekonsekvenserna på kort sikt. Det harnämnts att flygbåtsförbindelserna skall drivas helt i dansk regi. jag sägeratt jag tycker att detta är bra, skall det inte tolkas som en kritik mot Jag tror att det är en fördel om verksamheten sköts från enderasidan av sundet. Jag villdock upprepa att jag hade hoppats betydligt mer av svaret när det gäller persontrafikensutveckling på kort sikt. Somen konsekvens av den allt besvärligare situationen för trafiken mellan Malmöoch har kommun nu beslutat sig för att gå in som delägare i ettrederi. Man kan fråga sig vad som egentligen blir konsekvensen av ensådan åtgärd. Priserna skall hållas nere, säger man. Det skall återigen blibilligt att åka båt: Denna policy drivs - åtminstone inledningsvis - med hjälpav skattebetalarnas pengar., Mankan också fråga sig vad som händer den dag då ett konkurrerande rederi villetablera sig. Samma kommun som driver rederiverksamhet är ju också ansvarig förhamnverksamheten. Förlorarna kan på nytt bli resenärerna, och dessa är oftastdesamma som skattebetalarna. Minfråga till statsrådet bUr: Vad anser statsrådet om att en kommun på detta sättsubventionerar ett enstaka rederi på bekostnad av de övriga? Ett av de övrigaägs ju faktiskt av staten, och enligt kommunikationsministerns svar skall detså förbli. Denna sak borde rimligtvis intressera kommunikationsministern. Jagtror att det blir oundgängligen nödvändigt med andra typer avlösningar. Jag har pekat på några sådana i min interpellation. Lösningarna börinnebära att vi slutar upp med att motarbeta rederierna och i stället ger demen möjlighet att utvecklas. Vidare bör lösningarna innebära att vi slutar attta väldigt mycket med den ena handen och ge tillbaka litet grand med den andra. Ensådan åtgärd vore att förändra "lex " - den speciallag somreglerar försäljningen på Öresundstrafiken. Enligt de beräkningar som hargjorts skulle ett av de större rederierna då få ökade intäkter på åtminstone 25milj. Detta skulle möjliggöra investeringar i nytt tonnage, vilketskulle kunna ge tätare turer och förbättrad konkurrens. Allt detta skulle varatill fördel för resenärerna, och subventioner skulle inte behöva utgå tillnågot enstaka rederi. Minavslutande fråga till kommunikationsministern blir därför: Är statsrådetberedd att medverka till att det görs nödvändiga förändringar av "lexÖresund"? 12 (): Tidningsuppgifternaom DSB:s och SJ:s närmaste planer var således korrekta. Den svenska regeringenhade vid sina samtal med den danska bortsett från vitala skånska regionalaintressen. Men vad kan man vänta sig av en regering som är dominerad avStockholms och intressen? Malmöregionenkommer att få sämre färjeförbindelser med och - ja, så dåligaatt också överborgmästaren i bUvit oroad. Det var svaret på denförsta frågan, även om kommunikationsministem inte sade det rakt ut. kommer att upphöra. Företagsflyttningar med visskapitalförstöring kommer att bli följden. Den regionala balansen mellan Syd-och Nordskåne kommer att mbbas. realistiskaoch något billigare altemativ, nämligen tågfärjeförbindelse bådeMalmö-Köpenhamn och med flakfärjor. Ran-geringsproblemenskulle kunna lösas med ganska enkla åtgärder: rangering i 21 i stället för 17skift, fler direkttåg till , bättre utnyttjande av tidsluckoma ochbättre organiserad frilastning. De stora investeringarna vid ochHelsingborg skulle då kunna undvikas. Trafiken skulle spridas. Koncentration äralltid av ondo och skall endast väljas när kostnaderna är betydligt lägre. Detär de inte i detta fall. Tvåhamnsalternativet beräknas vara något billigare ochjag vill påpeka att det definitivt inte är oförenligt med snabbhet.Investeringama är mindre. Investeringarnai samband med ändring av tågfärjetrafiken i kommer att blibetydande. kommer enligt uppgift att kräva pengar via SJ.Investeringsplanerna kommer således återigen inför . Kommerkommunikationsministern då att granska planerna mot bakgmnd av de synpunkterjag har tagit upp här? Även skånska regionala problem borde vara av intresseför en svensk kommunikationsminister. Jag tycker inte att de har beaktats. Tilldetta kommer att bilfärjekapaciteten skall ökas i H-H-leden. Man får ju utrymmeför det, har DSB-chefen sagt. Det får till följd att Limhamn-Dragör-trafikenkommer att minska. Då får man mindre turtäthet, och så kommertrafikförhållandena i södra in i en ond cirkel. Harkommunikationsministern verkligen beaktat dessa förhållanden när samtalen meddanskarna fördes? Och har man beaktat de ökade miljöproblem som man tydligenfår i ? Genomfartstrafiken fungerar inte, polisen har intekapacitet, är ur bullersynpunkt helt olidlig f. n. - och värrekommer det att bli. Flygbåtstrafikenhar helt överlåtits på DSB. Har kommunikationsministem skaffat sig garantier -jag menar garantier - för att trafiken skall fungera någorlunda acceptabelt?Förhållandena denna vinter har varit under all kritik. Och jag tycker inte skall glömma bort att flygbåtstrafiken till övervägande del är ett svenskt intresse- eller jag skall kanske säga skånskt intresse, för det är väl en viss skillnad- och inte så mycket ett danskt intresse. Tillsist: Jag håller helt med Per Stenmarck i allt vad han sade. Det är den enklaste åtgärden för att underlätta förbindelserna medDanmark. 13 (): Frågan om Öresundsförbindelserna har varit ett ständigtåterkommande ämne såväl här i som i massmedia. Så sent som den 23januari hade vi här i kammaren en ganska lång debatt med anledning avinterpellation nr 69 om en fast förbindelse mellan och . Dendebatten sammanföll nära i tiden med att uppdateringen av tidigare gjordaÖresundsutredningar lades fram (DsK 1983:2). Jagtänker inte gå närmare in på brofrågan utan hänvisar till vad jag anfördei debatten . Jag vill bara helt kort konstatera att brofrågan avtvå skäl inte har någon aktualitet. För det första visar ju uppdateringen att en fastförbindelse i form av bro inte kan försvaras samhällsekonomisktur vare sig svensk eller dansk synpunkt. Fördet andra är en av huvudförutsättningarna för att en bro skall komma till ståndatt det i finns en politisk majoritet för det som också har kopplingtill bro över Stora Balt. Efterdet något uppspelta utspelet från den danske kommunikationsministern vidNordiska rådets session i , förefaller det nu som om danskarnaåtergått till sin tidigare skeptiska attityd och är mer intresserade av attutveckla färjeförbindelserna. Detta har framgått bl. a. av attfolketinget med ytterst knapp majoritet för sedan beviljade anslag förbottenundersökningar i Stora Balt. Jag tror att den danske kommunikationsministernbåde felbedömt och överskattat brointresset, såväl i som bland sinaregeringskolleger. Det har ju utvecklingen visat. PerStenmarck säger i sin interpellation att vi nu borde vara överens om attÖresundsfrågan är färdigutredd. Ja, Per Stenmarck, när det gäller bron har jagsamma uppfattning, och det sade jag också här i kammaren . Mennär det gäller det enda realistiska alternativet för fast förbindelse - alltsåen tågtunnel anser jag att ett sådant projekt bör utredasvidare och utvärderas med tanke på hur tågöverföringen bäst skall ske iframtiden. Men även om en tunnel är ett långsiktigt projekt, är det angeläget -det har framgått av kommunikationsministerns svar - att grundförutsättningarnaför en sådan fast förbindelse utreds snabbt som alternativ till tågöverföringmed färja. Omen tunnel skulle komma till stånd - vilket väl knappast kan ske förrän in pånästa sekel - så måste vi ju få en bättre ordning på tågöverföringen för restenav detta sekel. Det ingångna avtalet mellan SJ och DSB om en nytågfärjeförbindelse mellan och visar att det börjar händanågot konstruktivt i Öresundsförbindelserna. Jag vill gärna gekommunikationsministern ett erkännande för den ambition han nu visar för att fåtill stånd en lösning i dessa viktiga och långdragna frågor. Därmed,herr talman, är jag inne på den högst aktueUa och angelägna frågan om hurfärjeförbindelserna i övrigt - alltså utöver tågöverföringen -skall ordnas ochom vem som skall ha det ekonomiska ansvaret för dem. Frågan är särskilt aktuelli och , men för alla tre sundsstäderna och resp. omgivande regionerär det livsviktigt med goda förbindelser med . Detta gäller både medhänsyn till näringslivets UtveckUng, de kulturella förbindelserna mellanländerna och inte minst den allmänna trevnaden för dem som reser. Dendebatt som förs kring den aktuella situationen i är intressant rentprincipiellt sett. Vem skall betala trafiken? Skall den till betalas avde resande och befraktarna eller skall den subventioneras av berörda kommuneroch/eller staten? Förrechefredaktören i har analyserat den här frågan i enartikel i gårdagens nummer av , och han gör där én jämförelsemed kommunernas subventioner när det gäller busstrafiken. Länstrafikbolaget,som ägs av kommunerna, subventionerar busstrafi- kentill alla skånska orter och nämner att betalas av malmöbornasbussbiljetter genom subvention. Ochjag vill tillägga: Hur skulle persontrafiken på järnväg sett ut om intekommunerna gått in och subventionerat t. ex. Pågatågen sedan staten tyvärr meroch mer lagt över det ekonomiska ansvaret för lokaltrafiken på kommunerna? Ja,inte hade vi haft kvar någon persontrafik på järnväg i t. ex. , om viinte hade fått till stånd den tingens ordning. - Jag har med detta bara velatbelysa den situation kommunerna befinner sig i , då man i vissa fall tvingastill lösningar i ren desperation för att hålla trafiken i gång. Menjag vill klart säga ifrån, att likaväl som staten i huvudsak har det ekonomiskaansvaret för trafiken på vägar och järnvägar är det högst rimligt att statenäven tar på sig huvudansvaret för en väl fungerande trafik på vattnet mellanländerna på ömse sidor av . Dessa frågor borde väl nu - utan nya storautredningar - kunna lösas i en förtroendefull samverkan mellan ländema och,såvitt gäller frågorna på den svenska sidan, bör detta ske genom överläggningarmellan berörda kommuner och staten. Jag tycker mig ha -vissa förhoppningar omatt så skall kunna ske efter att ha tagit del av kommunikationsministerns svarhär . Menglöm inte , kommunikationsministern! reste Landskronaförbi vid sina Öresundsstudier, och efter vad jag erfarit kommerdet att bli så även vid höstens utskottsresa dit ner. Välkommen till Landskronaoch studera våra förhållanden, kommunikationsministem! Isin interpellation har Per Stenmarck mycket försiktigt tagit upp frågan om lexÖresund och påtalat behovet av smärre förändringar i den. Vad han kan mena meddet framgår inte. Även om denna fråga inte direkt hör tillkommunikationsministerns bord, anser jag det oundvikligt att ta upp den i endebatt om Öresundsförbindelserna. Egentligen är detta en fråga för bådekommunikationsministern, finansministern och socialministern. Minuppfattning är att lex måste modifieras när det gäller bestämmelsernaom den skattefria försäljningen av tobak samt bestämmelserna om underhållningombord. I detta avseende vill jag hänvisa till den skrivelse som SkånesHandelskammare avgett till regeringen och somsammanfattningsvis utmynnar i en hemställan i tre punkter: 1. att regeringen gör en översyn av lex samtav nordisk provianteringsöverenskommelse och kungörelse om rätt förresande m. fl. att införa varor tull- och skattefritt, 2. att regeringen därvid tar initiativ till attförsäljningen ombord av skattefria tobaksvaror tillåts öka till det dubbla samtatt införsel till av denna tobaksmängd tillåts, samt 3. att regeringen därvid också tar initiativ till attrederiema ges möjlighet att anordna underhållning på färjorna utan att dettaleder till inskränkning i rätten till skattefri försäljning ombord. Finansministernhar uttalat sig klart emot en modifiering. har i samband medbehandlingen av en motion i frågan i princip ställt sig bakomfinansministerns bedömning, men ändå ansett det motiverat att "i lämpligtsammanhang" ta upp frågan på det nordiska planet för att åstadkomma reglersom bättre överensstämmer med dem som gäller i fråga om annan nordiskfärjetrafik. Vi känner till finansministerns inställning, och det skulle därförvara bra att också få ett besked från kommunikationsministern. Därför frågarjag i likhet med Per Stenmarck: Hur ställer sig kommunikationsministern till enmodifiering av lex ? Föratt det inte skall råda någon missuppfattning om min inställning till enmodifiering av lex vill jag här klart deklarera att en sådan inte fårinnefatta spritbestämmelserna. I denna del viU jag hänvisa till vad minpartikollega klart och otvetydigt anförde i eninterpellations-debatt om lex här i kammaren . Denskattefria sprittilldelningen för varje vuxen passagerare är . Redan dentilldelningen har visat sig mer än tillräcklig, eftersom den inte alltidnyttjas fullt ut. En utökad spritförtäring ombord skulle störa ordning ochtrevnad och därmed direkt motverka den gynnsamma utveckling avresandefrekvensen som vi eftersträvar.- SlutUgen,herr talman, vill jag erinra om att lex egentligen tillkom på dansktillskyndan. Vi behöver därför inte från svensk sida känna någonprestigeförlust genom att modifiera dessa bestämmelser i de delar jag här harställt mig bakom. Underdetta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. I samtliga debatter vi har haft beträffande Öresundsförbindelsernasedan jag tillträdde som kommunikationsminister har det framkommit en väldigtstor irritation över att ingenting händer. Man har pekat på att utredningararbetar. Per Stenmarck har varit inne på samma tema här . Närjag nu tar initiativ till åtgärder efter att utredningar genomförts ochuppdateringar gjorts, då tycks inte det heller vara bra. ifrågasätter manhumvida det går att komma fram till ett resultat , då jag menaratt vi skulle försöka åstadkomma en överenskommelse mellan de danska ochsvenska regeringarna beträffande de fasta förbindelserna. Jaghar tidigare berört den utredning som Per Stenmarck påminde om. Det gälldepåverkan på näringslivets inriktning, såväl regionalt som natioheUt. Det är härinte fråga om några märkvärdigheter, Per Stenmarck, och det har jag ocksåförsökt att påpeka vid tidigare tillfällen. De extra utredningar,kompletteringar eller vad man nu vill kalla dem, som man tvingas göra till denuppdatering som redan skett, kan genomföras parallellt med att vi tillsammansmed danskarna diskuterar oss fram till vad som förhoppningsvis blir en lösningav den här frågan. Redanett par dagar efter det att den danske trafikministern i den här kammaren isamband med r4ordiska rådets session meddelade att man nu var beredd att ta uppdiskussioner skickade jag till trafikministern över direktiv för det arbete somjag hoppas vi kan vara klara med . manhar svårigheter med att klara upp de här frågorna i . Än så länge harjag inte fått något besked om huruvida vi kan sätta i gång medöverläggningarna. Det är klart att jag känner väldigt stor oro över detta. Vihar nu chansen att klara tidsplanen fram , men vi kan inte dröjaspeciellt länge till utan att det av tidsskäl uppkommer svårigheter. Närdet gäller Scandinavian Link vet vi i regeringen över huvud taget inte vaddetta skulle innebära. Vi skulle ha fått en redovisning , menvi har ännu inte fått någon sådan. Därför vågar jag inte säga vad detta kankomma att innebära och vilka hänsyn som skulle tas till de tankar som ryms inomdet projektet. Jag hoppas givetvis att det inte är för sent att få den härredovisningen, men ännu har inte något datum satts ut. PerStenmarck tar upp frågan om godstrafiken över och undrar om regeringenhar beredskap för en utökad godsvolym. Jag har tidigare i kammaren redovisat attvi inom har satt i gång vissa översynsprojekt.Utgångspunkten är att det kommer att ske förändringar när det gällertransportsystemen i landet. Representanter för de stora och tunga industriernahar vid kontakter med mig sagt att de är medvetna om att vi under 1980-taIetkommer att ställas inför förändringar. Från skogsindustrins sida har exempelvisbetonats att man är i behov av att snabbt kunna komma ut till kontinenten. Detskulle i vissa fall innebära att man förändrar de nuvarande transportmetoderna,och jag har utgått ifrån att man i det stycket framför allt talar omjärnvägstransporter. Detta gör att vi självfallet måste ha en beredskap, ochden anser jag nog att vi har. Vi har ständiga överläggningar med näringslivet idet avseendet, och vi håller också på att se över både investeringssidan ochkostnadssidan i de delar de berör - det gällerjärnvägen och vägarna, och det gäller över huvud taget alla de. transportmedelsom sorterar under . Jagär medveten om att vi här måste se till att vi inte gör dubbeUnvestering-ar -ekonomin tillåter inte det. Men framför allt måste vi göra investeringar i detransportsystem som svenskt näringsliv kommer att vara beroende av. En avfömtsättningarna för svenskt näringsliv att även vara konkurrenskraftigtär att vi ser till att vi klarar den här uppgiften. Det finns också skäl attvara uppmärksam, eftersom risken.är att transportnäringen blir en krisnäring,därest vi inte är aktiva både från samhällets sida och från näringslivets sida. Närdet gäUer lex hade Per Stenmarck en debatt medKjell-Olof , som då klarlade regeringens inställning - den frågan sorterarnämligen under . Någon förändring i det avseendet frånregeringens sida har inte inträtt.