prot · G7099 · 1983-12-31 00:00:00 — I finansministerns tal här fanns det väldigtmånga svepande formuleringar som var och en för sig skulle kräva en kommentar,och jag skall kommentera några av dem. Först och främst bakade samman deicke-socialistiska partierna och påstod att vi skulle gå i SAF:s ledband. Jagvill å vägnar på det bestämdaste betona att vi står för vår egenpolifik, bestämmer den själva och icke går i någons ledband. I anförande fanns också en annanformulering som jag tycker är mycket anmärkningsvärd, nämligen den att vi påden ickesocialistiska sidan skulle vara motståndare till folkrörelser av vadslag de vara må, om jag uppfattade rätt. Även detta är en mycket felaktigbeskrivning och faktiskt en allvarbg tillvitelse. Jag kan som exempel nämna attnär jag som socialminister hade ansvar för många viktiga frågor hade jag ettmycket nära samarbete med folkrörelserna. Företrädare för dessa kom villigt,faktiskt i hundratal, fill sammankomster som vi hade. Folkrörelserna är envital del av vårt svenska samhälle, en del som är omistlig. Jag hinner inte påden korta repliktiden gå in på den betydelse de haft och kommer att ha. Det gjordes andra påståenden om den offentliga sektorn.Jag sade redan i mitt anförande att den offentliga sektorn är mycketbetydelsefull i vårt land. Vi måste ha den för att skapa grundtrygghet förmänniskorna. Men vi kan därtill också ha mångfald och ta vara på privatainitiativ. Men samhället bar ett ansvar för människors grundtrygghet - vård,omsorg och en bra social standard. Beskrivningen av de tidigare regeringarnas industripolitikvar mycket märklig. Det var ju så att socialdemokrater ofta stod i spetsen förde delegationer som ville ha subventioner vi satt i regeringen.Detta är faktum. Ett annat faktum är att när vi tog över 1976 hade denstrukturomvandling som var nödvändig icke påbörjats av den dittillsvarandesocialdemokrafiska regeringen. Det var ett tungt hantverk på grund avhändelserna ute i världen och de strukturförändringar som ägt rum att göra omväsentliga delar av vårt näringsliv. får ni skörda frukterna av detta, ochdet gratulerar jag fill. I övrigt satsades det mer än tillförne på forskningoch teknisk utveckling för att främja industrin. Jag tycker att den beskrivningKjell-Olof gav var mycket missvisande. Så skulle jag vilja ställa en fråga: anhängare av att vi, när vi som han själv sade nu måste spara,minskar klyftorna inom socialförsäkringssystemet, så att vi får en mindrespännvidd, dvs. är bästrustade i socialförsäkringshänseende får avstå till förmån för dem som har detsämst? Jag gav några exempel i mitt tidigare anförande. 35 () replik: När socialministern lämnade talarstolen eftersitt inhopp här för någon timme sedan, sade han att han gjorde det för att geplats för en mer pedagogisk framställning av finansminister . Det är klartatt det är svårt att vara mindre pedagogisk och mer demagogisk änsocialministern - han är i det avseendet en mästare. Men jag tyckte ändå inteatt det var så mycket av pedagogisk framställning som vi fick avfinansministern. Jag började mitt anförande med att påpeka att i alla deavseenden där ni var krifiska mot oss i de borgerliga regeringarna är läget isvensk ekonomi sämre än vid regeringsskiftet . Trots detinledde finansministern med att säga att han tyckte att det i allt väsentligtvarit en framgångsrik politik som socialdemokraterna fört. Trots stigandearbetslöshet, trots fortsatt sjunkande reallöner, trots lägre investeringaroch trots en kraftig ökning av budgetunderskott och statsskuld tyckerKjell-Olof att den socialdemokrafiska regeringen har varit framgångsrik.Olof sade någonting om att han var glad och stolt överregeringens insatser. Det är en ganska märklig devalvering av de politiskaambitionerna som skett . När det gäller inflationen t, ex, hade man betydandeförhoppningar om att den skulle sjunka. Det finns emellertid nu inte några merpåtagliga tecken på en minskad prisstegringstakt i . steg konsumentprisernamed , och det var, som jag påpekade i mitt anförande, den sjättemånaden i följd som ökningen jämfört med föregående månad låg högre än ett årtidigare. De flesta bedömare är väl nu ense om att inflationen under 1983kommer att stanna vid . Mot den bakgrunden har man ju anledning att frågafinansministern: ni kvar vid förutsägelserna att ni skall klara en4-procentig inflation ? Ni är ju ganska ensamma om den bedömningen. Vad som hänt i fråga om budgetunderskottet sedanregeringsskiftet är att detta har stigit från ca 75 miljarder till ca 90miljarder. Såvitt vi vet kommer det att fortsätta att stiga. Men där är detnaturligtvis finansministern som sitter inne med sanningen. Om vi nu är ense omatt detta är ett alldeles för högt underskott i statsbudgeten är naturiigtvisfrågan: Vad gör man då från regeringens sida för att dra nedbudgetunderskottet? Kan vi få några antydningar om vad de förutskickadeproposifionerna i det avseendet kommer att innebära? Vi är för vår del bereddaatt gå vidare på vägen att spara i statens utgifter. Vi har presenteratkonkreta förslag i den riktningen, och dem är vi beredda att återkomma till. När det slutligen gäller fonderna ochfondsamtalen är min fråga densamma som tidigare, nämligen följande: Har nitagit några intryck av de samtal som ni har haft t. ex. med oss i oppositioneneller med näringslivets företrädare? Var ändå inte syftet med dessa fondsamtalatt ni skulle ta hänsyn till de synpunkter som framfördes? Lovadeni inte under valrörelsen att det var detta som var syftet med samtalen? 36 (vpk) replik: Fördelningsfrågorna måste lyftas fram, sade Kjell-OlofFeldt. Ja, det är verkligen nödvändigt. Bakgrunden är som bekant bl. Värdet av aktiestocken på har på ettår ökat från till . Löneökningen församtliga industriarbetare i landet enligt årets avtal kostade mindre än 3miljarder kronor. Lönernas andel av den s. k. bruttonationalprodukten i Sverigehar minskat från till beräknade . Kapitalinkomsternasandel har ökat i motsvarande grad. Enbart ökade antalet miljonärer iSverige från 8 000 till 18 000. Antalet personer som måste få socialhjälp ökade under 1982med . Det året beviljades 428 000 personer, av den totalabefolkningen, socialbidrag. beräknas antalet stiga till över en halvmiljon. I finns som bekant över 170 000 öppet arbetslösa.16 000 personer har utförsäkrats och ytterligare 55 000 personer riskerar attbli utförsäkrade. Andelen arbetslösa i procent av arbetskraften har ökat från2,till 1983. Den verkliga arbetslösheten, eller antalet personer somställts utanför den ordinarie produkfionen, är emellerfid betydligt större ochkan beräknas fill . Mot den bakgrunden är det verkligen nödvändigt att arbetahårdare för en rättvis fördelning och en jämn fördelning av inkomster ochförmögenheter. Det finns många frågor att ställa i sammanhanget, men jag skallbegränsa mig fill en fråga till finansministern. eller någon av skall regeringensätta sig ned fill nya förhandlingar med de borgerliga mittenparfierna om enfortsättning på den s. k. marginalskattereformen. Den innebär att de med högainkomster får mycket stora sänkningar av sina skatter, medan låginkomsttagarefår en mycket liten sänkning eller t. o. m. får betala mer i skatt. Varförriver ni inte upp denna s. k. skattereform, som ju är reaktionär och orättvisoch skapar en sämre fördelning i samhället än vi redan har? rådde mig, såvitt jag förstår,att söka City Akuten för min snuva. Det kanske är typiskt, för snuva är sombekant inte medicinskt behandlingsbar. Däremot är den möjlig att kommersielltutnyttja, som man kan se här och var. Jag begriper varför han rådde mig att gådit och inte till ett sjukhus, där man skulle säga fill mig att gå hem och tanågot varmt om halsen - vilket jag egentligen borde göra. De ouppklarade frågor som tog upp skall jagfakfiskt försöka besvara. Han frågade om lånebehovet verkar starkt uppdrivandepå Svaret är obetingat ja, och det ärett av de problem som jag beskrev i mitt svar till i går. Dettamåste leda till att vi antagligen kommer att leva med för höga realräntor, sålänge budgetunderskottet inte hålls på en sådan nivå att vi får ner räntorna.Däremot vill jag svara nej på hans andra fråga. Jag anser icke att vi skallbehöva föra en sådan budgetpolitik att den blir inflationsdrivande, utan -vilket kommer att framgå av den proposition som lämnas om - att vikommer att kunna hantera budgetunderskottet så att det blir förenligt med detinflationsmål som vi ställer upp. I annat fall skulle vi tala om den saken. Men jag har också en fråga ouppklarad med gäller inställning till att leva på lån och att skapa storaunderskott. Vad som har mystifierat mig - inte bara nusedan så att säga blivit ett riktigt oppositionsparti, utan ocksåunder de föregående sex borgerliga regeringsåren - är varför ni inte, när nihade makten, för den hade ni oavsett om ni sprang in eller ut i regeringarna,gjorde någonfing åt budgetunderskottet, varför ni lät det stiga med 15miljarder per budgetår år . Det är också ett mysterium för mig varför det just varGösta av alla människor som satte i gång karusellen med Sverigesutlandslån. Alla kommer ju ihåg jublet i bankirkretsar när det första storaBohmanlånet på 4 miljarder undertecknades i Grands gyllene spegelsal. Det vardå det startade, . Det var då ni började bygga upp denutlandsskuld som stod och beskärmade sig över för en stund sedan.Förklara varför av alla var de som satte i gång detta, öppnadekranen. I och med att ni lät staten gå ut och låna på utlandsmarknaden berövadeni stackars Mundebo den enda sköld han kunde sätta upp mot allapenninghungriga folkpartister, centerpartister och moderater, nämligen att haninte hade tillräckligt med pengar. ' Alla era storståtliga löften som ni kommer med ioppositionsställning - nu kan ni klara budgetunderskottet, nu vet ni hur niskall skära ned utgifterna, utan att det drabbar någon på ett obehagligt sätt -är helt enkelt inte trovärdiga efter de här sex årens bravader. Jag lyssnade med intresse till anförande. Detvar ganska intressant. Det var några pliktskyldiga slagord motlöntagarfonderna. Men sedan var det i stort sett ett litet gammaldagscenterpartistiskt anförande, så att man kände igen centerparfiet från . Detvar en passionerad plädering för solidariteten, framför allt mellan regionerna,ett försvar för de svaga och små i samhället och sedan också några vackra ordom det nordiska samarbetet - som jag gärna instämmer i. Det är inte alltför ofta man hör sådant - framför alltinte när man lyssnar till partiledare, som går på med hårdare bandage.Anförandet tedde sig därför intressant. blev vred på mig därför att jag buntadeihop med och . Men ni hängde ju ändå ihop somler och långhalm , så något prejudikat finns det väl. Menvarför, , får vi aldrig höra ett rakt och klart slag mot högerpolitiken i ett centeranförande? Passa på nu och talaom för vad det är förbereder - de slag mot denregionala solidariteten och det förakt för de svaga och små i samhället soinman kan utläsa i det handlingsprogram som moderata samlingspartiet håller påatt anta. Det skulle vara välgörande och ge mer trovärdighet åt depassionerade pläderingarna för solidaritet och rättvisa om visade varni står någonstans i svensk politik - till höger eller åtminstone någorlunda imitten. Sedan måste jag säga att det är möjligt att delar sin partiledares uppfattning om folkrörelser. Men jag vill påminnaom att ägnade långa stunder här till att hårtangripa det förhållandet att landets pensionärer har bildat en rörelse, att dehar varit fräcka nog att sammansluta sig i en organisation. Och det har nigjort gång efter annan när människor slutit sig samman utanför - det får jagväl tillägga -jordbrukets ekonomiska föreningsrörelse, för där har ni ju storförståelse för kollektivisering och samarbete. Men klara i så fall upp medThorbjörn varför han vredgas över att pensionärerna organiseras. Sedan till mina omdömen om industripolitiken, som ju underde borgerliga regeringsåren i hög grad präglades av centerparfiet. Mina omdömenvar, , faktiskt ganska milda jämförda med dem som idessa dagar avger om denna industripolitik och dess konsekvenser, bl. a. medtanke på marknadsekonomin. Och det var ju den som jag diskuterade. Sedan sade jag att flera av insatserna var nödvändiga,framför allt bildandet av och . påstod att läget är sämre i alla avseendenutom i ett -beträffande bytesbalansen. Han sade att arbetslösheten är högre,investeringarna lägre och inflationen värre. Det är riktigt att arbetslöshetenär högre än , men minskningen av industrisysselsättningen har förändratsdramatiskt. Sysselsättningen har ökat mera. Även utbudet av arbetskraft harökat mera. Detta visar möjligen att människorna har gripits av en viss optimismoch tror att det kan finnas ett arbete på arbetsmarknaden. Lägre investeringari år än - ja, men industriinvesteringarna sjunker jämfört . Sedan vill jag tillbakavisa uppfattningen att vi äralldeles ensamma om tron att det skulle vara möjligt att bekämpa inflationenoch nå ett mål på . Det finns, såvitt jag förstår, en bred uppslutning blandlandets kommuner och landsting kring vår mening. De har gjort upp sina budgetarmed den utgångspunkten. Landets hyresgäster och de allmännyttigabostadsföretagen har slutit ett avtal om hyrorna, grundat på sammaförutsättningar. I vad gäller inflationen handlar det i hög grad omförväntningar, och i stället för att enbart försöka skapa största möjligamisstro mot möjligheterna att få ned inflationen hade det varit möjligt förBjörn och att något hjälpa fill. Sedan har det gång på gång frågats om innehållet iden proposition som skall lämnas till om . ochandra vet lika väl som jag att många skulle bli mycket upprörda, om jag här iriksdagen slängde ur mig upplysningar om en proposition som ännuinte finns, men som skall läggas på bord . Att ta redapå innehållet i propositionen är, enligt min mening, mera en uppgift för denundersökande journalistiken än för debatterna här i . Låt oss hålla påden ordning som gäller: att våra förslag läggs fram i propositionerna. Det rörsig nu , och jag tycker att tålamodet skall kunna räcka tilldess. Min tid är ute, men jag vill säga några ord till C.-H.Hermansson. Han påstod att skattereformen är reaktionär och orättvis. Denskapar fördel-ningspolifiska problem, sade han. Ja, men den är samtidigtabsolut nödvändig, inte minst för att löntagarorganisafionerna här i landet iframtiden skall kunna sluta avtal med sina medlemmar utan att det resulterar ien kraftig inflation. Det är den övertygelsen som vi har haft vid utarbetandetav den här skattereformen. Löntagarorganisationerna har också ställt upp förreformen, trots de fördelningspolifiska konsekvenser reformen får under denfid som den genomförs. 38LARS () replik: Det strider mot alla erfarenheter att ettbudgetunderskott som är så stort som det svenska - med därav följandeupplåningsbehov för staten - skall kunna tillåta att inflationstaktennedbringas på det sätt som regeringen har bestämt. Jag sätter ett högt pris påsocialdemokraternas ambition, men jag tror inte att det kommer att lyckas. Låtoss emellertid återkomma till den saken . Finansministern frågade varför vi lät budgetunderskottetstiga och varför vi började låna utomlands. Jag skall gärna medge att det ibörjan av den borgerliga regeringsperioden gjordes en felbedömning. I börjanuppfattade vi inte att det inte rörde sig om en vanlig konjunkturnedgång, utanatt det faktiskt var fråga om en strukturell förändring, som måste mötas medandra åtgärder än dem som vi hade vant oss vid. Det klarnade för oss moderater 1978. Det kan sägas att detdröjde fill efter folkomröstningen innan vi hade övertygat de båda andraborgerliga partierna om att vi bestämt måste lägga om kursen hän motåtstramning och sparsamhet på den offentliga sidan. Det var något som sedan präglade de kommande åren.Paradoxalt nog tror jag att det gick bäst efter skatteuppgörelsen och vårtutträde ur regeringen. kan inte gärna ha glömt de debatter somvi två hade om t. ex. besparingar beträffande kommunens pengar, något somregeringen sedan har godtagit men som ni på den fiden minsann inte var med på. Och på den här vägen fortsätter vi. har väl enfinansminister som måste spara haft det så väl förspänt som finansministern bara övertyga spenderarna i andra departement och ute irörelsen om nödvändigheten av utgiftsnedskärningar förfogar han över enbetryggande majoritet här i kammaren. I vårens budgetarbete föreslog vi moderater ca 20miljarder lägre utgiftsnivå än den som slutligen fastställdes. Och där harKjell-Olof ett rikt utbud av besparingsåtgärder att välja bland. fast vid dessa ståndpunkter, och vi kan också övervägajusteringar i förhållande till våra ursprungliga förslag. För säkerhets skullbör jag kanske påminna om att vissa av våra förslag är kopplade tillskattesänkningar, som skall göra det möjligt för människor att betala det högrepris för en nyttighet som minskningen av en subvention kan medföra. Det här är ovanligt - att ett oppositionsparti inte läggeröverbud utan underbud på utgiftssidan. Det är bekvämare att göra somsocialdemokraterna gjorde den förra sexårsperioden, men vi är inte såopportunistiska. Vi kommer inte att förespråka någon annan politik än den visjälva är beredda att driva i regeringsställning. Det blir svårt nog ändå attta över val utan att - som socialdemokraterna - ha ett stortantal orealisfiska vallöften hängande som kvarnstenar runt halsen. 39KARIN SÖDER (c) replik: Jag ber att få tacka finansministern förkomplimangen - en bättre komplimang kan jag inte få än att man känner igen mittanförande som ett gammaldags centerpartistiskt anförande - dvs. man känner igencenterpolitiken. Det känns kanske litet bittert för finansministern, eftersomdet ofta är svårt att känna igen den gammaldags socialdemokratin ide tal som hålls. Det beklagar jag verkligen. Jag gillar gråsossar i allrahögsta grad. De förde en sådan politik att vi kunde samarbeta ochhjälpas åt att bygga upp det här landets välfärd. Välkommen tillbaka med ett gammaldags socialdemokratisktanförande. Det tror jag vore bra för det här landet. Det gammaldags tänkandet om fördelningspolitik är ocksåutomordentligt aktuellt och något som vi verkligen måste ta itu med, och mittanförande rörde sig i huvudsak om det: Hur vi skall fördela knappa tillgångar,hur vi måste minska klyftorna mellan människorna. Det är verkligt angeläget ochvikfigt att ta upp detta - desto bättre om det stämmer med vad våra föregångarei politiken sade. Vidare har sagts att vi inte har kritiserat moderaterna.Men det har vi fakfiskt gjort. Vi för en sådan politik att vi kritiserarpartier - oberoende av vilka det är- efter deras gärningar, var för sig ochtillsammans. Vi kritiserade t. ex. socialdemokrater och moderater när ni sänkteanslagen till de enskilda vägarna. Jag kan nämna det som exempel, eftersomfinansministern tog upp regionalpolitiken. Det var ett sätt att snöra åt iglesbygderna, och beslutet om det fattade ni tillsammans med . Dåkritiserade vi er, och vi kommer att hantera kritik på det sättet också iframfiden - efter de gärningar som utförs. Vi kommer inte att framföra kritikbara av princip, därför att man skall skälla på ett parti som har en vissideologi. Finansministern måtte inte ha använt sin godafattningsförmåga när det gällde kritik av vad som hade förevariti pensionsförhandlingarna. har aldrig någonsin kritiseratatt man slutit sig samman i en folkrörelse- tvärtom; han är en utprägladfolkrörelsemänniska. Vad han kritiserade var regeringens sätt att hanterapensionsförhandlingarna och ingenting annat. Dessa organisationer - de bådapensionärsorganisatio- nerna och handikapporganisationerna därutöver - är intenågra förhandlingsorganisationer utan organisationer som tillvaratarpensionärernas intressen. Det var alltså regeringens sätt att gå till väga somkritiserades och inte att vi har folkrörelser - det vore oss centerpartistermycket fjärran. 40 () replik: Jodå, , från folkpartietssida skall vi ställa upp i inflationsbekämpningsarbetet. Vi vill inte spridamisstro mot ambitionerna att sänka inflationen. Om det finns en sådan misstroär den väl delvis ett resultat av de motstridiga åtgärder regeringen självvidtagit. Vi är beredda att ställa upp i inflationsbekämpandet, bl.a. genom att vara med och besluta om begränsningar av statsutgifterna, bl. a.en del av de statsutgifter som är direkt kopplade till inflationsutvecklingen -det har vi haft en diskussion om. Men problemet på det här området har delvisskapats av att socialdemokraterna när de tillträdde bromsadeupp en del av det planmässiga besparingsarbetet. skall det tydligen skjutafart igen, och hur skall vi få reda på om . Jag tror att regeringen kanräkna med stöd från vår sida om det är fråga om förslag som verkligen ledertill en lägre inflation och till ett lägre budgetunderskott. Låt mig sedan fillägga några ord när det gäller budgetunderskottet.Det antyddes både av och av att folkpartietskulle ha startat arbetet med att bekämpa budgetunderskottet senare än andrapartier. Det är inte riktigt. Jag vill påminna om vårgemensamma tid i finansutskottet. skrev fillregeringen och varnade för riskerna av ett bestående, stort strukturelltunderskott i statsbudgeten. sade att han var övertygadom att oppositionen i sinom fid kommer att acceptera löntagarfonderna. Låt migdä för ordningens skull säga att har varit, är och kommer att varamotståndare till den här typen av kollektiva konstruktioner. Vi har gjort dennavår negativa ståndpunkt klar, t. o. m. på det viset att vi har sagt att när ochom vi får parlamentariska förutsättningar för det kommer vi att avvecklalöntagarfonderna, om ni nu med kommunisternas hjälp driver igenom dem. 41CARL-HENRIK (vpk) replik: sade att den orättfärdigaskattereformen var nödvändig för de fackliga organisationernas skull. Men dåvill jag erinra honom om att exempelvis LO:s egen tidning är ytterst kritisk motden utformning som denna skattereform har fått. Men, herr talman, jag tänker i det här anförandet säganågra ord om diskussionerna om löntagarfonderna. Vi i vpk anser som bekant inte att det är något braförslag som regeringen nu avser att lägga fram på bord - det liggersom bekant f. n. i lagrådet. Det har inte blivit mycket av den ursprungligaidén. När man hör argumenteringen märker man också den starka förändring somhar skett . När löntagarfonderna lanserades av och LO talade man om att de skulle ändra maktförhållandena inomnäringslivet. Med löntagarfondernas hjälp tar vi över, skrev . Mennär nu talar om löntagarfonderna motiverar han dem främst medatt de förbättrar marknadsekonomin, dvs. Det är ju ett helt annatförhållningssätt. Men rätt skall vara rätt. Vad jag vänder mig mot i den härdiskussionen är framför allt den borgerliga agitation där man påstår attlöntagarfonderna i sin nuvarande utformning kommer att förändra helasamhällssystemet, skapa socialism i osv. Några fakta visar det verkligaförhållandet. Låt mig göra några jämförelser. Utländska medborgare och bolag äger nu avakfiekapitalet i de svenska börsbolagen. Man beräknar att försäljning av nyaaktier i nya och gamla börsbolag fill utlandet sannolikt kommer attpassera . Men enligt löntagarfondsförslaget skulle samtligalöntagarfonder få köpa för . Vi har i redan fem stora fonder som vardera ägermer än i aktier, dvs. hela den summa som varje löntagarfondkan komma upp . Det är som äger aktier för 4,6 miljarderkronor, för , SPP för ,för och Investor för . Dessafonder behärskar alltså stora delar av den svenska akfiemarknaden. Tror någonmot den bakgrunden att förslaget om löntagarfonder, om det genomfördes, skulleförändra hela samhällsekonomin? Jag tolkar senaste replik somett slags avbön för att man i varje fall under den borgerliga regeringens fyraförsta år icke insåg på vilket sluttande plan man försatte svensk ekonomi. Låtmig påminna om att faktiskt var värst bland deborgerliga partierna när det gällde att hävda att budgetunderskott och dåligastatsfinanser över huvud taget inte var någonfing att bry sig om.