prot · G709136 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag måste säga att det ärett ganska sensationellt påstående att en ambassadör deltar i förhandlingar medregeringen på sin stationeringsort och då inte företräder den svenskaregeringen. Jag frågar i all stillhet; Vad företrädde egentligenJean-Christophe i de överläggningar som han förde med den algeriskaregeringen, om han inte företrädde den och naturligtvis inteheller företaget? Drev han överläggningarna i något slags personlig kapacitet?Det är ett av frågetecknen. Ettannat frågetecken gäller naturligtvis resa. Först vill jagfråga; Var det nödvändigt för statsministern att skicka en speciell representantner till enbart för att informera sig om den här affären? Fungerar denormala informationskanalerna så dåligt att statsminister inte kundefå tillräckliga informationer om denna affär via den svenska ambassaden och denormala utrikeskanalerna? För det andra frågar jag: Varför behövde detta besök,som alltså enligt uppgift enbart var av informativ karaktär, omges med så storthemlighetsmakeri att man på , enligt egen utsago, inte kändetill resan, och att det inte finns ett enda papper som dokumenterar vad somegentligen förevar under besök i ? Denstora frågan gäller ändå naturligtvis vad som var den egentiiga orsaken tilldetta exceptionella kredit- och biståndslöfte, som gavs mitt underBPA-förhandlingarna, om det inte var att just påverka dessa BPA-förhand-lingar.Det handlar alltså om ett löfte om en gåva på en kvarts miljard svenska kronortill ett land som inte är huvudmottagarland för svenskt bistånd. Det är ettextremt stort gåvolöfte inom ramen för u-krediterna. I interpellationssvaretpekar man visserligen på andra länder som har fått liknande löften, men det rörsig där om andra belopp. För de länder som närmast kan jämföras med Algerietnär det gäller förhållandet till den svenska biståndspolitiken, nämligenEgyptien och , som inte heller är huvudmottagarländer för svensktbistånd, handlar det om ett totalt kreditbelopp på 200 milj. kr. Det skaUjämföras med de 600 miljonerna till . och , som ocksånämns, kommer inte upp i samma nivå som denna utfästelse till , men deär programländer för svenskt bistånd. Det andra anmärkningsvärda, förutom gåvans och kreditens storlek,är att de tycks ha karaktären av ett generellt löfte. Som jag sade haren vikfig utgångspunkt för u-krediterna varit att de har varit knutna tillkonkreta projekt. När ett svenskt företag går in i förhandlingar med en motparti ett u-land kan man få en utfästelse om en kredit. I det här fallet har detalltså varit fråga om ett generellt löfte om en ramkredit, som man tydligenskulle kunna få ropa av när något projekt blev aktuellt. Visserligen beskrivsdet senare som en prognos - men en prognos som man förhandlar sig fill och somsätts på papper i en överläggning mellan en svensk myndighet och den algeriskaregeringen får naturiigtvis karaktären av ett löfte. Och det lär ha föregåttsav utfästelser från den svenska ambassadören. Detta har dessutom skett utan att BITS har haft möjlighetatt pröva krediten och biståndslöftet ur biståndssynpunkt. Den normala gången -där alltså BITS skall pröva varje sådan här utfästelse med hänsyn till dessutvecklingsfrämjande effekt - har här åsidosatts. fick på omvägarhöra talas om löftet när det redan var givet. Den stora frågan är alltså:Varför denna exceptionella kreditutfästelse och detta exceptionellabiståndslöfte mitt i BPA-förhandlingarna, om de inte var avsedda att påverkadessa förhandlingar? vill jag beröra den mycket stora grad avhemUghetsmakeri som kännetecknar hela den här affären. Såsom tidigare påpekat har hemligstämpeln använts i en omfattning som rimligenöverskrider vad som är normalt i sådana här sammanhang. Vi har hemlighetsmakerietkring löften. När utrikesutskottet har begärt handlingar frånutrikesdepartementet har det omgetts med sekretesskrav som överskrider vad somär normalt i dylika sammanhang. Jag har t. o. m. fått uppgift om att inte allarelevanta handlingar har överlämnats från tillutrikesutskottet och att motivet för detta skulle vara att man var rädd attutrikesutskottets ledamöter skulle läcka. - Det skulle vara intressant att fåen kommentar från utrikesministern också om huruvida detta är rikfigt. Det finns alltså; herr talman, en mängd frågetecken. Manfrågar sig på punkt efter punkt: Varför denna egendomliga handläggning? Varfördetta egendomliga sammanfallande av händelser i tiden? Tyvärr har vi inte fått någon klarhet. Misstanken attsvenskt bistånd har använts på ett otillbörligt sätt för att gynna ett enskiltsvenskt företags intressen i en känslig förhandlingssituafion kvarstår. Det ärbeklagligt, herr talman, eftersom sådant bidrar till att undergräva förtroendetför svenskt bistånd. Om svenska krediter till , m. m. Om svenska krediter till , m. m. En svensk tidning har fått för sig att detavtal som träffat med om en ramkredit och det resonemang somsamtidigt förs om möjligheterna att låta en del av de krediterna utgå i form avu-krediter bygger på att vi skulle vilja stödja BPA. säger att han misstänker det. lägre krav på logik och kausalsammanhang - säger att han vet att det ärpå det sättet. Jag vill med skärpa framhålla att detta är två samfidigahändelser. Den ena: vi har ett normalt samarbete med . Den andra: vibiträder ett svenskt företag, likaväl som vi skulle biträda en svensk enskildperson, som behöver hjälp i ett främmande land. Uppgifterna om BPA:s svårigheter som fanns i endel tidningar är väsentligt överdrivna. BPA var inte på något sätt i densituationen att företagets existens skulle kunna hotas. Man har här varitalldeles för konspirativ. Jag vill upprepa vad jag framhöll i mitt tidigareanförande: Vårt samarbete med är långsiktigt. En tidigare ramkredithar löpt ut, och vi har därefter träffat överenskommelse om ytterligare enramkredit. Det har i det sammanhanget klargjorts att för den händelse affärersom innehåller ett utvecklingsmoment görs upp, kan det också bli fråga om enmjuk kredit. Det kan leda fill att man på ett antal års sikt kanske kan kommaupp till 250 milj. kr. En sådan kredit är särskilt lämpat att få. Vårahuvudmottagariän-der är däremot i allmänhet inte kreditvärdiga - där måste vilämna ett fullständigt gåvobistånd. har en gång fidigare varit ett huvudmottagarland,men när landets ekonomi förbättrats har det fått lämna den positionen men kan istället få krediter, vilket också andra kreditvärdiga länder i tredje världenkan få. BITS har varit inkopplad på detta ärende från förstabörjan - från det att den nya regeringen tillträdde - då man hadeöverläggningar med regeringsrepresentanter. Det kan inte vara någonöverraskning att det med skulle kunna göras affärer som innehållerbiståndselement. Om det skall bli en u-kredit avgörs i varje särskilt fall avBITS. Men det måste vara tillåtet för regeringen att i sina förhandlingar lämnaprognoser som anger vilka belopp som kan utgå under förutsättning att svenskaföretag är så konkurrenskraftiga att deras exportanbud med det stöd som ensådan kredit innehåller blir accepterat av den algeriske beställaren. Deföretag från som har affärer med och som kan tänkas komma ifråga är ASEA, , Skånska Cement, för att nämna några. Det är våravanliga storexportörer, både till industrivärlden och till tredje världen. Man ställer verkligen orimliga krav när man menar att förhandlingarnaom en ramkredit med liksom resonemangen om u-krediter som skulle kunnautgå borde ha fått vänta i avvaktan på att BPA-affären hade avslutats.BPA-affären är en särskild affär. Den grundar sig på en överenskommelse som vidmitten av träffades mellan företaget och den algeriske beställaren. Den omfattar en utomordentligt viktig dammbyggnad och Projektet har blivit dyrare än man tänkte sig. Därmedskiljer sig inte detta byggnadsprojekt från sådana som förekommit i vårtvälutvecklade land, där inte alltid vare sig tider eller kostnader kunnathållas. Det har lett till att det uppstått en tvist mellan företaget ochbeställaren. De svenska myndigheterna, alltifrån regeringsdepartement i Sverige- och, vad det beträffar, även statsministern - till vår myndighet i ,har verkat för att denna tvist skulle biläggas. Vår ambassadör i harinte företrätt företaget, men han har varit en förlikningsman mellan parterna.Det anser jag att en statens ämbetsman väl kan vara. Han har arbetat för attkomma fram till en uppgörelse mellan BPA och beställaren. En sådan uppgörelsehar nåtts. Arbetet på den uppgörelsen har inte lagts ned, därföratt förhandlingar förts i biandkommissionen om ett fortsatt samarbeteeller därför att förhandlingar förts med BITS. Påståendena att utfästelser har gjorts är inte riktiga. Vihar sagt att om svenska företag kan leverera byggnader, sjukhus, skolor ellernågonting annat som kan anses ha ett utvecklingsinnehåll, kan också engåvokredit förekomma. Det är BITS uppgift att pröva varje enskilt sådant fall,och BITS rättigheter är inte på något sätt trädda för nära. BITS var med påbiandkommissionens möte och kände väl till dessa frågor från början. Påståendet att vi inom skulle hahållit tjänstemän som är misstänkta för att inte vara socialdemokrater utanförär ett förolämpande påstående, som jag inte ser någon skyldighet att bemöta.Jag vill bara konstatera kvaliteten på debatten. Jag vill också påpeka att förhandlingarna med BPAväsentligen förts och avslutats under det här året. De har lett till ett somjag hoppas gynnsamt resultat. De kommer kanske också att leda till att BPA kanfortsätta och åta sig nya arbeten där nere. Jag gjorde ett besök i träffade då ett stort antal regeringsledamöter. Jag ville sätta mig in iden här saken innan jag svarade inför kammaren. Jag hörde efter framför alltmed planminister , som tidigare haft andra uppgifter och varit iSverige för förhandlingar, om det förelåg något som helst missförstånd om attde u-krediter som kunde utgå blev beroende av om man fann affärer sominnehåller något av utveckling för samt att BITS enligt sininstruktion skall pröva om projekten skall få denna reducerade ränta. Jag ficksvaret från Oubouzar att man var fullkomligt på det klara med detta. Jag skulle ha varit mycket glad om man inte gjort det såenkelt för sig att man förvandlar det tidssamband som finns mellan att vibiträder ett svenskt företag och att vi för förhandlingar med tillnågot slags kausalsam-band och gör gällande att Asea, LM , Alfa-Lavaloch andra inte skulle kunna biträdas från svensk sida och göra affärer medu-krediter, om det inte vore på det sättet att vi handlade en tvistmellan BPA och dess algeriske beställare. Om svenska krediter till , m. m. Om svenska krediter till , m. m. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 28 (): I den här affären finns det en lång radovedersägliga fakta -brev och dokument som delvis varit publicerade, som delvisär hemligstämplade men som åtminstone kommer att komma till utrikesutskottetsoch kännedom. I intet fall har utrikesministern här kunnat leda i bevis att några av dessa dokument skulle vara felaktiga ellerge någon felakfig bild eller att de skulle vara lösryckta ur sitt sammanhang.På punkt efter punkt har det visat sig att den beskrivning som givits imassmedia och den beskrivning som vi gjort här mycket väl kan styrkas. Sedan fattas det några pusselbifar. När massmedia börjadeintressera sig för denna affär och man märkte att det började osa katt, blevman försiktigare. Dokument har, som utrikesministern väl vet, kommit på drift.Uppenbarligen har det utgått någon form av instruktion - jag förmodar muntlig-om att man skall vara försikfig med papper som kan komma till massmedias,utrikesutskottets eller kännedom. Och när statsministernhar skickat en av sina närmaste medarbetare till för att informera sigom läget, så torde det ändå vara en normal ordning att en statstjänsteman somarbetar för statsministern lämnar någon form av sammanfattande promemoria omsina iakttagelser. Så har icke skett. Utrikesministern kan väl inte påstå attdetta är ett normalt handlingssätt. Det är det definitivt inte, och det finnsinga paralleller till detta. Sedan påstår utrikesministern att det inte alls var någonkris för BPA, och faller därvid in i rollen som någon sorts advokat för etthonom och hans -nyblivna - parti närstående företag. Men det räcker väl i såfall med att citera vad BPA:s egen revisor, auktoriserade revisorn ,skriver i sin revisionspromemoria. Jag skall, fru talman, bara citera någrarader ur den: "Om ingen annan kapitaltillförsel är i sikte, och jaghar svårt att se var man kan hitta denna summa, måste styrelsen förklarabolaget i konkurs." "Om BPA tvingas gå i konkurs och avsluta allaakfiviteter är den omedelbara konsekvensen att all verksamhet i Algerietavbryts." Sedan kommer det som skulle ha varit en politisk skrällutan like beslutet om löntagarfonderna skulle fattas här ikammaren: "Dessutom kommer alla projekt i att avbrytasinom kort. Förlusterna kommer troligen att bli betydande. Enligt deerfarenheter man har av liknande situationer talar allt för att det kommer attgå på det sättet." Det är BPA;s egen revisor som gör detta konstaterande. Menutrikesministern har tydligen bättre kunskaper om BPA, för han kan stå här iriksdagens talarstol och säga att det inte alls var någonfing farligt utan"någonting som en svensk fidning hade fått för sig". Jag tycker nogatt det visar kvaliteten på debatten - och kvaliteten på de försök att räddaBPA som utrikesministern nu gör. Utrikesministernsäger sedan att allt har gått normalt till, att det här är en Men hur kan man påstå att detta är en normal handläggning, närutrikesministern själv inte hålls informerad, när statssekreteraren på UD:shandelsavdelning, , inte hålls informerad om förhandlingarna förrän på ettsent stadium, när man inte, enligt egen utsago, ens får reda på attstatsministern skickar en av sina medarbetare till för att underrätta sigom läget? hålls utanför detta. Och hur kan utrikesministern stå här och säga attdet här är ett normalt sätt att hjälpa företag? Är det normalt attstatsministern gång på gång intervenerar, träffar de berörda förhandlarna,skickar en av sina närmaste medarbetare i en hemlig mission, attutrikesdepartementet ger den svenske ambassadören instruktioner i det härsärskilda fallet, att man uppenbarligen utser honom till någon sortsförlikningsman? Och är det normalt att förlikningsmannen har 1 miljard ikreditlöfte - varav 250 miljoner i gåvobistånd - i fickan? Är det någonting somman brukar ge svenska ambassadörer numera, när de skall ut och rädda svenskaföretag som har råkat i klister? Och är det normalt, fru talman, att detbiståndsorgan, BITS, vars pengar det handlar om, får reda på att statsministernoch har lovat 1 miljard, varav 250 miljoner igåvobistånd, som beslutet skall fattas i ? Nej, fru talman, jag tycker nog att det här finns ettalldeles klart samband. Det råder inget som helst tvivel om att man från densocialdemokratiska regeringens sida har lagt den stora hemligstämpeln på, såmycket man har kunnat. Man har försökt täta alla läckor - och vi vet ju att detfinns en ambition att göra det. Man har sett fill att bara pålitliga personerhar varit informerade och deltagit i förhandlingarna, och man har satsat mycketstora pengar. Om svenska krediter till , m. m. 29JAN-ERIK (); Jag ställde fyra frågor till utrikesministern. För det första: Hade det inte varit lämpligare att avvaktakreditförhandlingarna, tills affären BPA hade slutförts? Här fick jag väl detindirekta svaret att det enbart rörde sig om ett tidssamband. Det gällde tvåsamtidiga händelser, som inte hade något inbördes samband. Jag lämnar åt varoch en att bedöma om det verkligen förhåller sig på det sättet. För det andra: Hur kan det komma sig att regeringens egetfackorgan BITS inte var informerat om löftena om krediter? Utrikesministernsäger att BITS har varit inkopplat från första början. Detta innebär att ordstår mot ord. De som företräder BITS har gett en helt annan version. Någon gerpå denna punkt ett orikfigt besked. För det tredje; Anser utrikesministern att u-krediterskall utiovas på det sätt och i den omfattning som här har skett? Jag tolkarutrikesministerns svar så, att det har skett i enlighet med riksdagensintentioner. Jag bestrider detta. Avsikten med u-krediterna har aldrig varitatt ge något slags landramar till vissa länder, utan det har gällt att geutfästelser om mjuka krediter till bestämda företag och projekt. För detfjärde: Har ambassadör i detta ärende handlat helt efter Nr 136 instruktioner från ? Fredaeenden ' '' ''" '' ' ""' ansvaret för vad ambassadör har sagt och SJ"""' ' ärende. För min del vill jag konstatera att jag i väsentligaavseenden betraktar Om svenskakredi- handläggningen av detta ärende somen katastrof. tertill , m. m. 30 (): Utrikesministern sade i sin replik återigenatt det inte finns något samband mellan de båda affärerna och att det äralldeles för konspiratoriskt att tro på ett samband. Det är klart att utrikesministerns påstående kanske skullekunna ha något slags trovärdighet - kanske riktigt bra trovärdighet - omaffären med u-krediterna verkligen hade framstått som fullt normal, dvs. om dethade rört sig om en normal omfattning och en normal handläggning. Jag skallkanske inte gå så långt att jag säger att man över huvud taget inte skall kunnadiskutera u-krediter som ett svenskt företag är inblandat i känsligaförhandlingar. Men eftersom utfästelsen - om jag får använda det ordet - har ensådan omfattning och det hela har handlagts på det här sättet, är det mycketsvårt att befria sig från den mycket starka misstanken att det finns ett klartsamband. vill utrikesministern tona ned gåvolöftena så mycketsom möjligt; det handlar bara om prognoser som har nämnts. Det är den sistaversionen. Men i det skriftliga svaret står det att den svenska ambassaden iAlger skriftligen -och enligt instruktioner från - meddelatde algeriska myndigheterna att var berett att lämna en ny ramkredit,uppgående till högst på normala SEK-villkor och att en del avdessa krediter kunde utgå i form av u-krediter med ett biståndselement på högst250 milj. kr. Även om detta inte absolut innebär en låsning vid 250 milj. kr.,måste det uppfattas som en utfästelse i . Jag har väldigt svårt attförstå hur algerierna skulle kunna tolka det på något annat sätt. Man kan intesäga att det är att göra en prognos när den svenska ambassadören skriftligeninstmerats av att lämna meddelande om dessa belopp. Detrör sig vidare om insatser av en storleksordning som är ovanlig. Det rör sigockså om en handläggning som är ovanlig, eftersom man på förhand talar omrambelopp när det gäller detta bistånd, helt i strid med de principer somnormalt är gällande i fråga om u-krediter. Till detta kommer det allmänna hysch-hysch som präglarhandläggningen av affären, vilket vi har kommenterat tidigare. Utrikesministern gick inte in på den frågeställning jagtog upp i slutet av mitt anförande, nämligen huruvida harlämnat alla relevanta handlingar till utrikesutskottet. Jag har fått uppgifterom att så inte skulle vara fallet. Det kunde vara bra att få ett klart beskedpå den här punkten från utrikesministern; Har alla relevanta handlingar iärendet lämnats till utrikesutskottet eller inte? Alla relevanta handlingar har översänts tillutrikesutskottet. Om utskottets borgerliga ledamöter har en önskan att formerautskottet som ett extra konstitutionsutskott, må det vara hänt. Vi tänker intebehandla utrikesutskottet på annat sätt än . Utskottetkommer att få alla handlingar - något annat vore oss fullkomligt främmande. sade i sitt inlägg att han på punkt efterpunkt skulle ha haft rätt. Jag hade kanske i all anspråkslöshet vågat hoppasatt man på någon punkt hade fått veta var dessa korrekta uppgifter förelåg. Jagkan inte se att något av det nämnde har med den här saken attgöra. Låt mig inledningsvis också erinra om ett annatförhållande. Är 1982 hade ett underskott i sin betalningsbalans på 22miljarder kronor. hade vårt totala underskott ibetalningsbalansen i förhållande till utlandet stigit från noll till 60 ä 70miljarder kronor. Det har blivit en ökad aktivitet i vår handel. Ett förstasteg togs genom devalveringen. Ett andra, organisatoriskt steg togs närhandelsdepartementet sammanfördes med . Det är kanske ocksåså att en utvidgad resediplomati i olika riktningar har utövats, både på detsättet att vi i ökad utsträckning har mottagit främmande länders representanteroch genom att vi har sänt ut representanter till andra länder. Kanske vågar jagockså hoppas att våra ambassader, med den nya organisation hemmabasen har, nuhar lättare att utföra sina uppgifter. Resultatet har i alla fall blivit attdet förödande underskott på 22 miljarder i vår betalningsbalans som vi hade1982 kan komma att sänkas till ett underskott på bara dettaår. Det beror inte på att världshandeln har ökat på ett pyramidalt sätt, utanresultatet har uppnåtts genom arbete från svenska företag, genom aktivt arbetefrån regeringens sida och genom aktivt arbete av de tjänstemän som i Sverigeoch utomlands är engagerade i handelsfrågor. Och de frågorna skall ambassadernai dess helhet arbeta med - det är inget tvivel om den saken. Jag vill också säga att det är nödvändigt för attinte bara handla med industriländer. Det är nödvändigt för oss att konkurreraockså med statshandelsländerna och med länderna i tredje världen, trots derasdåliga finansiella situation. Då måste man, om det över huvud taget skall blinågon försäljning, arbeta med krediter. Vi har i beslutat att inte gesubventioner för krediter till utlandet vid andra tillfällen än då det finnsett klart biståndsändamål. I det avseendet är mycket mer restriktivt änflertalet andra länder. Våra företag blir ofta utkonkurrerade i utlandet tillföljd av att vi inte, för såvitt det inte finns ett klart biståndsändamål,skickar skattemedel efter för att subventionera krediterna. Men om vi skallkunna få balans i vår handel med utlandet och framför allt få sådana överskottatt det går att något så när arbeta ner de skulder som vi ådrog oss under åren1976-1982, då tror jag vi får hålla till godo med att också försöka göraaffärer på statshandelsländer och länder i tredje världen i övrigt. Att påstå att vårt handlande gentemot skullebygga på någon särskild hänsyn till BPA är fullständigt felaktigt - och att drain löntagarfondsdebatten i detta ser jag uteslutande som en önskan att medovidkom- Om svenska krediter till , m. m. 7 protokoll 1983/84:135-138 Om svenska krediter till , m. m. mandeargument låta den här debatten fortsätta sedan det egentliga sakinnehållet hartynat bort. Låt mig i alla fall beträffande BPA säga att detta företag enligtdet preliminära bokslutet visar ett överskott på 35 milj. kr.,innan man över huvud taget visste om bolaget skulle kunna uppnå någonuppgörelse med . Jag tycker därför att avståndet till konkursens brantvar betryggande. Om det händelsevis är så att det finns någon handling inom BPAi vilken någon revisor har skrämt upp styrelsens ledamöter med att fordringarnakanske var stora i förhållande till aktiekapitalet, så hardet ändå inte varit någon som helst fara för att företaget inte skulle kunna fortsättasin verksamhet. Det sägs att ambassadören skulle ha utfäst en ramkredit.Han har inte gjort någonting annat än att han på platsen har meddelat denalgeriska regeringen vad de svenska myndigheterna har beslutat - om någon skallgöra en sådan sak är det väl rimligtvis ambassadören i det land där han ärackrediterad. Hur man kan göra gällande att han därmed skulle ha överskriditsina befogenheter kan jag inte förstå. Vem skulle vara mer berättigad attföreträda än den som regeringen har ackrediterat hos det främmandelandets regering? Att ambassadören i det sammanhanget har sagt att en del avden kredit som han på regeringens uppdrag utfäster också kan utgå i form avu-kredit innebär ju att han givit en kortfattad upplysning om möjligheterna attfå u-kredit. Att påstå att ett löfte har givits är alldeles fel. Genomambassadörens brevväxling är det också fullkomligt klargjort atthandläggningen skall ske enligt de regler som gäller för BITS.