prot · G70994 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag tycker att kulturministern tar fel när han säger attPressbyrån inte skulle vara en bra distributionskanal. Om man inte ens kännertill en tidskrift, hur skall man då kunna köpa den? Så till frågan om biblioteken. Def som sipprat uffrån utredningarna verkar inte särskilt lovande för en kraftig kvalitativupprustning av biblioteksstandarden i landet. Detta är skrämmande, och det gårut just över den här typen av publikationer, exempelvis kulturtidskrifterna. I , och går def naturligtvis, somsägs i svaret, atf få tag på kulturtidskrifter om man verkligen anstränger sig.Men i landet i övrigt ärdet oerhört svårt. Som jag tidigare framhöll har biblioteken faktiskt fått sesina anslag minskade. Hur skall de då kunna göra sådana försök som man hargjort i och som är oerhört värdefulla? Det är omöjligt för dem när deinte ens ständigt kan förnya sitt bokbestånd och hålla det aktuellt. Problemet för kulturtidskrifterna är väl ändåinte bara att de inte finns tillgängliga för personer som vill köpa dem. Vi har ganska många tidskrifter. Utan att ha konfereratmed vågar jag gissa att det finns så många tidskrifter att inteens hinner läsa alla, trots den relativt goda tillgång som honändå måste ha till de tidskrifter det handlar om. Det gäller att stötta en distribution som kan nå deemellanåt ganska begränsade publikgrupper som finns för varje tidskrift. I min förra replik ville jag säga att också den lillapubliken är värd atf söka upp. Men det är inte alldeles givet atf den smalastepubliken står att finna vid pressbyråkiosken. 73 (vpk): Det är självfallet inte enbart ettdistributionsproblem utan det är, som tidigare framhållits, även enkostnadsfråga i produktionsledet. Jag tar fasta på att kulturministern säger att man villstötta en distribution som kan nå också den smala publiken. vidhåller jag att jag är besviken över det svarsom kulturministern gett. Jag anser att man bör tillsätta en utredning somsnabbutreder just distributionsledet, vars situafion onekligen är väldigtbesvärlig, speciellt nu när folkbiblioteken har den ekonomiska situation som dehar. Vi har ett utomordenfligt fint organ som kangöra den typen av snabba operationer, nämligen . Det är en av dessuppgifter. 75 (vpk): är medvetet om problemet och harpå olika sätt gjort propåer. a. har rådet begärt mer pengar fillkulturtidskrifterna. Överläggningen var härmed avslutad. 14§ Svar på fråga 1983/84:381 om skolstrejken i har frågat mig om jag ämnar vidta några åtgärder föratt få slut på den tragiska skolstrejken i . Låt mig börja med attkonstatera att det av uppgifter i dagens tidningar att döma är slut på strejken i . Def är i så fallmycket glädjande om en för alla parter godtagbar lösning kunnat nås. Låt mig därefter slå fast att skolstrejker inte är rättsätt att försöka åstadkomma förändringar i skolan och att jag har sett påsituationen i med stor oro. Jag måste konstatera att det inom ramen för gällandeföreskrifter och de medel som staten tillskjuter är på lokal nivå som ansvaretligger för hur undervisningen för invandrarelever skall organiseras. Någonförutsättning för regeringen att vidta åtgärder i det enskilda fallet finnsinfe. Vad beträffar min syn på invandrarundervisningen i stortvill jag hänvisa till den principiella uppfattning som jag på regeringensvägnar gav uttryck för senast i generaldebatten vid 32:asession. 77 (): Jag skall be att få tacka försvaret. Det var med oerhört stor lättnad jag hörde nyheten i radion attskolstrejken i upphört. Den har varit olycklig ur många synpunkter,framför allt naturligtvis ur barnens synpunkt. Jag är helt överens med statsrådet om att skolstrejk inteär något bra sätt att försöka åstadkomma förändringar. Mitt eget parti,, har genom sina representanter i skoldirektionen i ocksåvarit starkt pådrivande för att få slut på strejken. utanundervisning innebär naturligtvis ett stort avbräck för de barn det gäller. Detta är en lokal fråga, säger statsrådet var frågan om musikklasserna i också, men där ingrepstatsrådet , vilket var tacknämligt. Dess värre är jag rädd för att statsrådet i detta fall snarare försvårat en lösning av frågan än tvärtom. Jagtänker på de uttalanden som skolministern gjorde bl. a. i samband med session när det gäller undervisningen av finska barn i . Dessauttalanden vittnar om en ganska ogenerös inställning till de önskemål som försfram av Sverigefinnarna och deras organisationer i . Jag beklagar deninställningen. gällde inte min fråga den storasakfrågan, som jag gärna vill komma fillbaka fill i ett annat sammanhangeftersom den är värd att diskutera. Statsrådet säger i svaret att denuppfattning som redovisats var regeringens uppfattning. Jag hoppas att denuppfattningen kan komma att förändras innan den proposition skall framläggassom vi alla väntar på med stort intresse, med utgångspunkt i BirgittaUlvhammars betänkande. Eftersom i sin replik tillmig hävdar att den skulle ha en ogenerös attityd tillinvandrarundervisningen känner jag mig nödsakad att upprepa en del av det jagsade vid session. Jag sadeatt enligt min uppfattning måste varje insiktsfull bedömare notera att hemspråksundervisningen i både är buren avstarka ambitioner och präglad av generositet. Jag föreställer mig att vi harmera av hemspråksundervisning i vårt land än vad man häri de flesta andraländer-i varje fall de flesta andra nordiska länderna. Jag pekade också på att vi med definitionenhemspråksundervisning har gått längre än man kommer om man nöjer sig medmodersmålsbegreppet som definition. Hemspråksdefinitionen innebär nämligen i kan konstatera att var femte elev har finska somhemspråk, men också kan konstatera atf det inte innebär atf alladessa elever själva i någon större omfattning talar finska. Med dennadefinition möjliggör vi för ett mycket stort antal barn, som själva inte harfinska som modersmål, men har finskspråkiga personer i sin familj, att lära sigatt utveckla kunskaperna i finska. Jag tillät mig säga atf dettamed all sannolikhet innebär att vi medverkar till att utveckla det finskaspråket i och till att befästa den finskspråkiga kulfuren i Sverigelångt mer än man skulle göra om man hade nöjt sig med den begränsademodersmålsdefinitionen. Jag har också uttalat att regeringen har en mycket bestämdvilja atf utforma regler för denna verksamhet i nära samråd med dem som ärberörda. 79KARIN (): Statsrådet hörde fel. Jag sade inteatt man från regeringens sida hade en ogenerös inställning fillinvandrarundervisningen. Jag sade atf man hade redovisat en ogenerösinställning fill de finska barnens undervisning och till de önskemål somframställts från Sverigefinnarna. Vad jag därmed menar är att def rör sig om en visssärställning för de finska barnen. Definitionen av modersmål och hemspråk tog jag över huvudtaget inte upp. Jag trodde inte det hörde till denna fråga. Men eftersomstatsrådet nu tog upp detta vill jag gärna säga att jag har den uppfattningen -som jag har gett uttryck för i många sammanhang och som den regering jag självtillhörde också gav uttryck för-att det finns skäl att särbehandla de finskabarnen när det gäller undervisningen och tillgodose önskemålen i någon mån. Jagmenar inte att man till fullo kan tillgodose dem, men när det finns möjligheterbör man kunna tillgodose dessa önskemål inom ramen för det nordiska samarbetesom vi alla är så glada över och vill slå vakt om. Jag hade egentligen inte heller någonanledning atf ta upp ett resonemang om språkliga definitioner men gjorde detdärför att i sin replik påstod att mitt inlägg vid skulle ha präglats av bristande generositet. Jag vill bestämt hävda attdet inte var så. Jag tycker också atf vi, vid de jämförelser som kan görasmellan våra länder, har relativt bra på fötterna när vi går uf och möter företrädareför de finska invandrargrupperna. De har självfallet en särställning. Detframgår också av den hantering som sker av den finska språkfrågan. 81 (): Jag är glad för det här senaste uttalandet avskolministern. De finska invandrarna har en särställning därför att de är mångaoch oftare än andra språkgrupper ger underlag för s. k. hemspråksklasser. Mende har inte, såvitt jag vet, en av statsmakterna nu uttalad särställning, såsomjag anser att de borde ha inom ramen för det nordiska samarbetet. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Föredrogs och hänvisades 1983/84:110till näringsufskoftet 16 § Meddelande om interpellation Meddelades att följandeinterpellation framställts 1983/84:124av () till utbildningsministern om åtgärder för attförbättra kunskaperna om de mänskliga rättigheterna m.m.: har spelat enaktiv roll inom FN och dess organ när det gällt normbildning i fråga ommänskliga rättigheter (MR). Detta har bl. a. gällt FN:s allmänna förklaring omde mänskliga rättigheterna, konventionerna om medborgerliga och politiska ochekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, som har kompletterats medregionala konventioner samt andra texter och resolutioner av betydelse förskydd av mänskliga rättigheter (minireglerna för behandling av fångar,deklarationen om skydd för alla människor från tortyr och annan grym, omänskligoch förnedrande behandling, Code of Conduct for ,International Code of Ethics etc). Inom har betonat vikten av undervisning iämnet mänskliga rättigheter. I likhet med övriga nordiska länder ansåg Sverigeatt program XIII om fred, mänskliga rättigheter och internationell förståelseskulle ges betydligt högre prioritering i plan för 1984-1989. Vid i , där Sverigespelade en aktiv roll, antogs en resolution som uttryckte konferensensövertygelse att "utveckling av kunskap om mänskliga rättigheter genomundervisning och information är en av de grundläggande faktorerna for allasåtnjutande av mänskliga rättigheter" och som godkände Planen förutveckling av undervisningen om mänskliga rättigheter för 1981-1987.1 sammaresolution uppmanas medlemsstaterna atf vidta "alla lämpliga åtgärder föratt undervisning om mänskliga rättigheter skall bli en fundamental del avyrkesutbildningen". planen uppmanas medlemsstaterna att vid universiteteninrätta professurer, ordna kurser i MR för yrkesförbund, skapa nationellacentra för undervisning, forskning och dokumentation i fråga om MR, organiserakonferenser och möten om MR-undervisning, framställa textböcker om MR för grundskolaoch gymnasium liksom för de yrkesgrupper som har direkt anknytning till MR.Vidare ingår i planen att göra uppställningar över inhemska lagar ochinternationella instrument som gäller MR, att utarbeta förslag till kursplaneri olika ämnen för MR-undervisning i , gymnasiet, samtför informell undervisning för de yrkesgrupper som har anknytning till MR. Ifråga om metoder uppmanas medlemsstaterna att organisera möten för dem som haransvar för utbildning och fortbildning av lärare på olika nivåer och för andrarelevanta yrkesgrupper. Ett expertmöte organiserat av 1982 i ,där var representerat, rekommenderade medlemsstaterna att bl. "stödja utbildning och forskning inom MR-området och atf i det egna landetföreta lämpliga åtgärder för att inleda aktiviteter för atf främja MR och derasbeskydd" samt att "ge fortbildning och specialutbildning i MR förrelevant personal i närliggande arbetsområden som polis- och fängelsepersonal,sjukvårdspersonal samt tjänstemän som har ansvar för flyktingar, invandrare ochminoriteter". Också inom deltar aktivt i arbetet medMR-undervisning både på skolnivå och inom utbildning av olika yrkesgrupper. Jämställdhet, fred, mänskliga rättigheter ochinternationell förståelse betonas i svenska läroplaner under "övergripandemålsättningar". I klassrummet är det ofta stora svårigheter att genomföraläroplanernas intentioner. Det finns i ett betydande intresse bland lärareatt föra in MR i undervisningen i olika ämnen. Lärarna saknar ofta tillräckligutbildning för detta ämne. Det finns infe heller någon fortbildning att tillgå.Om det finns fortbildningskurser i ämnen som faller under "övergripandemålsättningar" i läroplanerna, visar def sig att lärare infe beviljastjänstledighet med de löneförmåner som finns för andra, av myndigheternaprioriterade ämnen. Def råder brist på material, framför allt sådant som äranpassat till elevernas eget behov. Det material som finns är spritt inom ettantal frivilliga organisationer. Det är inte samlat på någon central plats ditintresserade lärare kan vända sig för atf få rådgivning och material. Attinföra MR i undervisningen i olika ämnen i ungdomsskolan medför därför ofta enalltför stor arbetsbörda för den enskilde läraren. Under hänvisning fill det ovan anförda vill jag ställaföljande fråga fill utbildningsminister : Vilka åtgärder avser regeringen vidta för att främja ochförbättra forskning, undervisning och information i fråga om mänskligarättigheter? 17 §Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1983/84:393 av () till civilministern ompersonnummer på månadskort: har def vid ett antaltillfällen skett att enskilda människor har blivit "bötfällda" avoffentliga frafikbolag, därför att de på sitt månadskort inte skrivit in sittpersonnummer. Personnummer används inom en lång rad olika områden.Man kan starkt ifrågasätta def nödvändiga i atf de används i varje sammanhang.Ett av de områden där man starkt kan diskutera nödvändigheten av att användapersonnummer är på månadskort. Mot denna bakgrund vill jag fråga civilministern om hanavser atf vidta någon åtgärd i syfte att värna den enskildes rätt att självbestämma om han eller hon skall skriva personnummer på handlingar typmånadskort. 1983/84:394av () fill industriministern om verksamheten vid smältverketi ; Inom råder enstark oro med anledning av regeringens beslut att ge ett omfattande statligtstöd fill ett nytt ferrokrom-verk i . i harockså fill regeringen framfört sina farhågor. Stora risker föreligger att konkurreras ut.Smältverket sysselsätter ett stort antal personer både direkt och.indirekt.Överskottsvärme levereras till Holmens Bruk och fill VänersborgsFjärrvärmebolag. och områdena runt omkring är mycketberoende av att smältverket i kan fortsätta sin produktion. Medhänvisning fill ovanstående vill jag ställa följande fråga; På vilket sätt har regeringen tänkt sig atf tryggasysselsättningen och verksamheten vid smältverket i om ett nytt verk,med statligt stöd, byggs upp inom en bransch som redan har en betydandeöverkapacitet? 1983/84:395 av () till socialministern omtillämpningen av lagen om anordnande av visst aufomatspel: Lag om anordnande av visstaufomatspel, bl. a. s. k. flipperspel, trädde i kraft den 1 juli 1982.Tillståndsmyndighet för anordnande av spelverksamhet enligt denna lag ärsocialnämnden i den kommun där spelverksamheten skall anordnas. Vilka är erfarenheterna av lagens tillämpning, inte minstfrån sociala utgångspunkter? 1983/84:396 av i () filljordbruksministern om bibehållande av den kreosotoljebaseradeimpregneringsindustrins konkurrenskraft: beslöt i samband medbehandlingen av proposifion 1983/84:40 om miljöavgift på bekämpningsmedel.Denna avgift kommer också atf drabba preparat som används vid impregnering avvirke. Främst med anledning av mängden preparat kommer avgiften atf bli ytterstkännbar för denna bransch. För kreosotimpregnerat virke kommer avgiften attmotivera en prisökning om . För vissa anläggningar tordeavgiften bli så betungande att de måste läggas ned. Detta gäller särskilt deföretag som har mera exportinrikfad verksamhet. Är jordbruksministern beredd föreslå sådan ändring avriksdagsbeslutet atf den kreosotoljebaserade impregneringsindustrinskonkurrenskraft bibehålls? 1983/84:397 av () tillkommunikationsministern om bättre samordning mellan SJ och länsfrafikbolagenbeträffande månadskorts giltighet: För atf underlätta och stimulerakollektivtrafiken har länsbolagen infört månadskort på tåg och bussar. Dessamånadskort gäller för resor inom länet. Vid resor mellan två län måsteresenärerna i allmänhet ha två månadskort, även om def finns exempel påframsynt planering som möjliggör kortare resa även över en länsgräns med baraett kort. Vad som är mycket förvånande är dock att def också finns exempel påförbindelser över en länsgräns där det inte räcker med två månadskort utan därsjälva länsgränsen måste passeras med ordinarie färdbiljett på SJ. Dettaberoende på att giltigheten för månadskorfef upphör strax före länsgränsen ochlikaledes börjar, infe vid gränsen, utan först en bit efter. Det borde vara uppenbart att länstrafikbolagen och SJborde ge passagerarna servicen att låta månadskorten gälla i vart fall framfill länets gräns. De exempel som finns på motsatsen vittnar om stelbentbyråkrati som missgynnar den enskilde. Medanledning av detta vill jag fråga kommunikationsministern; Vilka åtgärder ämnar kommunikationsministern vidta för attförmå SJ att låta länskortef ha giltighet fram till länsgränserna? 18 § Kammaren åtskildes .