prot · G709150 · 1983-12-31 00:00:00 — Bakgrundentill frågorna är att skulle ha meddelat att skiUnaden meUan enakties emissionskurs och ett senare högre marknadsvärde - den förstanoteringen - skall förmånsbeskattas för den som i egenskap av anställd tecknataktier i företaget i samband med dess börsintroduktion. Låtmig först säga att inte har meddelat några anvisningar fördessa fall. Utgångspunkten för uppgifterna om detta torde vara någratidskriftsartiklar där tjänstemän inom verket på förfrågan uttalat sig omrättsläget. Beskattningen i de påtalade fallen kan emellertiddiskuteras. En genomgång av frågan har därför påbörjats inomfinansdepartementet. Innan resuUatet av det arbetet föreligger är jag inteberedd att ta stäUning till vilka åtgärder som eventuellt kan vara påkallade.Jag kan tiUägga att arbetet bedrivs med stor skyndsamhet. 20 (): Jag tackarfinansministern för svaret på min fråga. Ettav de krav som vi - med all rätt - ställer vid all beskattning är attskattesystemet är rättvist. Det får inte vara sådant att det drabbar människoroUka. När det gäller den form av beskattning som jag tar upp i min fråga kan man inte påstå - om nuuppgifterna härvidlag är riktiga - att systemet är rättvist. Riksskatteverketsbesked, eller förslag, innebär att den som är anställd i ett företag sombörsintroduceras beskattas efter andra principer än allmänheten som köpt aktiertill samma pris. Det handlar alltså inte om förmånspriser för den anställde. Riksskatteverketdäremot utgår från att det är en förmån att få köpa aktier i det företag somman är anställd i. Aktieplacering innebär dock alltid en viss risk. ex. att kursen sjunker eller att det företag som man är anställd i gårdåligt. Om resonemang är riktigt, borde man få göra avdragfrån inkomst av tjänst om kurserna sjunker. Då är det ju inte längre fråga omen förmån utan om en icke-förmån. Möjligen skulle det vara en förmån att manfår vara med vid tilldelning av aktier. Men det är endast om bolagetserbjudande blir övertecknat som det är fråga om en förmån. Emissionskursenbestäms, av naturliga skäl, av vad man anser vara riktigt och rimligt iförhållande till rådande efterfrågan. Att företagets anställda i viss utsträckningfår förtur borde inte utgöra en beskattningsbar förmån. Man fömtsätternaturligtvis att det finns ett långsiktigt intresse hos de anställda att varadelägare i det företag som man arbetar i. Följdenkan emellertid bli att man beskattas för en orealiserad vinst. Man kan då blitvungen att sälja sina aktier för att få pengar till skatten. Om man inte kansälja aktier till det av skattemyndigheterna åsatta förmånsvärdet -t. ex. omman, och det gäller många, tvingas sälja aktier och kursen sjunker-finns detinte någon förmån längre. Varför har uttalat att man kan tänkasig att straffbeskatta en viss kategori människor? Det borde väl vara Uka föraUa. Jagvill fråga finansministern om han delar min uppfattning att skatten -om detta genomförs- är orimlig och orättvis. Jag noterar att finansministem i svaret säger skall se på detta. Man skall undersöka saken, och det skall ske snart. Jaghoppas att man då kommer fram till att skatterättvisa måste skapas. Omifrågasatt beskattning vid förvärv av aktier i vissafall 21 (): Jag villockså tacka finansministem för svaret. Jagvill klart deklarera att jag inte är någon skatteexpert, långt därifrån. Menjag vågar ändå påstå att jag besitter ett rätt stort mått av sunt förnuft. Ochdet säger mig att det måste vara något fel på de skatteregler som finns näranställda i ett företag som i samband med en nyemission som också råkar vara enbörsintroduktion genom att köpa aktier i det egna företaget till samma pris somövriga skall drabbas av någon typ av straffskatt - just därför att de råkarvara anställda i företaget. Det är naturligtvis orimligt. Pådetta sätt skulle tusentals anställda runt om i vårt land drabbas av denna s.k. straffskatt. har det ju skett många börsintroduktioner avföretag, och det har då varit mycket vanligt att de anställda fått erbjudandeom att köpa ett visst antal aktier i samband med börsintroduktionen. Dessutomhar det inte heller varit ovanligt att människor, som bor i den kommun därföretaget ligger eller inom en viss region mnt företaget, också Nr 150 haft förtur tiU ett visst antal aktier. Ofta kan man också läsa i deprospekt som Tisdaeen den distribuerasi samband med en börsintroduktion att kunder till den bank som 22 mal 1984 handharintroduktionen också haft förtur. Dettavisar att det inte är bara de anställda som har förtur vid sådana här Omifrågasatt be- börsintroduktioner, utan att förturen också gäller mångaandra grupper. skattning vid för- Skatt på det s. k. förmånsvärdet innebär attanställda som får företräde vid värv av aktier i vis- aktieteckning grovt diskrimineras i förhållande tUl andra som kanske också fll fått samma företräde. Denna diskriminering är intebara orättvis, utan den är också helt onödig.Förmånsvärdet blir ju - om det står sig- helt beskattat när Enanställd köper inte heller aktier i första hand i Det är klart att det hade varit bättreom finansministern kunnat ge ett Men man får väl ändå vara nöjd med att frågan skall ses över och att arbetet skall bedrivas medskyndsamhet. Jag kan inte föreställa mig annat än att utredningens arbete måsteresultera i att tjänstemänsmöjligheter att tolka skattereglerna på det sätt som skett på kommeratt undanröjas. Anf.22 (): Jag viU tackafinansministern för svaret. Anledningentill att jag har begärt ett klarläggande om regeringens avsikter då det gäUerbeskattning av de anställdas köp av aktier vid börsintroduktion är, som detmycket riktigt sägs i svaret, de uppgifter som under den senaste tidenförekommit i pressen. Flera representanter från har enligttidningarna hävdat att köp av detta slag enligt gällande lagstiftning i vissafall bör förmånsbeskattas. Detta skulle då medföra att de anställda på ett upprörandesätt skulle missgynnas i förhållande till vissa andra köpare. Frånfolkpartiets sida kan vi givetvis inte acceptera detta. Vi har i stället hävdatden rakt motsatta uppfattningen, nämligen att sådana köp borde underlättas. Detär bra om de anställda kan bli individuella delägare i de företag där dearbetar. Det medför en värdefull spridning av ägandet tillproduktionsmedlen. Någonförmånsbeskattning kommer regelmässigt inte alls i fråga då någon utomståendeförvärvar aktierna. Då rör det sig också ofta om mycket större köp. I vissafall har det handlat om summor som varit hundrafalt större än vad som gällervid normala förvärv från en anställds sida. Enförmånsbeskattning av det slag som ifrågasätts- dvs. en beskattning på toppen av den anställdes inkomst av skillnaden mellan inköpspris och marknadspris - skulle också komma att slå mycket orättvist från fall till fall. Även om det inte kan betecknas som normalt, kan det faktiskt inträffa att aktieförvärvet i slutänden resulterar i förlust. Det handlar ändå om ett risksparande. Teoretiskt finns alltså möjligheten att sparandet resulterar iett ekonomiskt utfall, som varierar från reell vinst till en fullständig förlust avdet insatta kapitalet. 132 Herr talman! Beskattningsfrågorna på det här områdetär förvisso inte helt En diskrimineringav de anställda enligt den tolkning på som refereras ipressen är dock fullständigt horribel. Jag hälsar därför med tillfredsställelsedet besked som finansministern lämnat i svaret, att harbörjat en utredning. Eftersom, arbetet bedrivs skyndsamt, förutsätter jag attriksdagen får frågan på sitt bord, så att den orimliga osäkerhet som råder kan undanröjas. Jag har i mångt och mycket förståelse för de synpunkter som de trefrågeställarna har framfört. Men jag hoppas också att få förståelse för att vibehöver någon tid för att tänka efter vad som skulle kunna göras åt dessaproblem. Det är nämligen en ganska ny företeelse, och vi har gjortsuppmärksamma på problemet först . Det är framför alltden glädjande stora aktiviteten på den svenska aktiebörsen som gjort att dennatyp av skatteproblem har framkallats. Tilldet som har sagts vill jag egentligen bara foga en sak. Vi skall ha etträttvist skattesystem. Det är en rimlig strävan, som i och för sig är svår nog.Men i det här sammanhanget är naturligtvis rättvisan också en fråga om rättvisamellan olika kategorier anställda. Vi vet, alla vi som sysslar med skatter, attdet har utvecklats en mycket stor flora av förmåner mellan arbetsgivare ocharbetstagare, där man har försökt att kringgå den normala beskattningen avlöner och anställningsförmåner. Jag påstår icke att detta är något sådantmedvetet kringgående. Däremot måste vi vara på det klara med att reglerna förden skattemässiga behandlingen av anställda också blir lika för olikakategorier anställda, så att vi inte skapar ett nytt skattefrälse genomförändringar i våra skattelagar. Det är dessa två problem som vi samtidigtmåste försöka lösa. Omifrågasatt beskattning vid förvärv av aktier i vissafall Anf.24 (): Men, finansministern, de uttalandensom gjorts i pressen är ändå tolkning av nu gällande regler,och då vill det således till en annan tolkning än den man har gjort hittUls, omman skall komma tiU rätta med dessa problem. Jag förstår av finansministernssvar att finansministern delar vår uppfattning att det inte är riktigt att detgår till på detta sätt, annars hade man säkert inte tagit upp frågan ifinansdepartementet. Jag hoppas att man kommer fram till en lösning ochtolkning som kan ge en rättvis beskattning för de anställda och även för övrigasom köper aktier. 25 (): Finansministerns senaste inlägg kan jag inte tolka på annat sätt än attvi snart får regler som rättar till detta absurda förhållande. Det är intefråga om att vi skall medverka till några osunda överenskommelser som skallkunna träffas mellan arbetsgivare och anställda för att komma undan skatt. Idet här fallet är det inte fråga om annat än att anställda på det här sättetvill stödja sitt företag. Jag kan nämna att i fallet -som ligger mig närmast om hjärtat - nyemitterades i samband med Omde enskilda sjuksköterskeskolorna i börsintroduktionen exakt400 000 aktier, varav de anställda förvärvade 18 000 aktier eller knappt 5 %.Här kan det naturligtvis inte vara fråga om någon form av spekulation, utan detgäller endast en ärlig vilja att stödja det egna företaget och att ,genom aktieinnehavet, få en viss insyn. Detär viktigt att påtala att de anställda har förvärvat aktier till exakt sammapris som andra som har haft förmånen att få förtur. Anf.26 (): Jag kan tiU fullo instämma i finansministerns mening att Uka reglerskall gälla för alla arbetstagare. Just det förhållandet att det nu inte gördet har gjort att vi har tagit upp frågan. De regler som gäller är horriblaoch fullständigt orättvisa. Låtmig som exempel nämna den osäkerhet som råder när det gäller PK-banken.PK-bankens anställda riskerar, om de i egenskap av anställda erbjuds att tecknaaktier, att förmånsbeskattas, medan de som sitter på posten - och egentligenarbetar på samma bank och utför i stort sett samma arbete - inte löper denrisken, därför att de inte är anställda i PK-,banken. Jagkan förstå att det behövs någon tid för att tänka igenom detta, men jag hadegäma velat ha ett något positivare svar från finansministern. Ett sätt att lösaproblemet, åtminstone till en början, hade varit att bestämma sig för attinledningsvis tillämpa samma bestämmelser för alla. Överläggningenvar härmed avslutad. 8 § Svar på fråga1983/84:522 om de enskilda sjuksköterskeskolorna i har frågat statsrådet om hon avser att föreslånågra åtgärder för att förhindra en nedläggning av de enskildasjuksköterskeskolorna i . Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Försjuksköterskeutbildningen vid de tre enskUda skolorna lämnas statsbidragdirekt till . Som.fömtsättning för att bidrag skallutgå till utbildning vid skolorna gäller att dessa skall följa de planer som ärfastställda för sjuksköterskeutbildningen i regi. Också i fråga omdimensioneringen betraktas sjuksköterskeutbildningen i som en helhet. Attbestämma hur de samlade resurserna för sjuksköterskeutbildning i Stockholmskall utnyttjas på bästa sätt är alltså en angelägenhet för länslandsting. Jag har erfarit att det inom pågår en utredning omlokalutnyttjande och lokalisering avseende högskoleutbild-ningama inomvårdområdet, inkl. de enskilda sjuksköterskeskolorna. Jag finner för min delinte anledning att vidta någon åtgärd. Anf.28 (): Jag villtacka utbildningsmininstern för svaret. Jagvände mig till med den här frågan av principiella skäl. Jagville helt enkelt veta vad ansåg om just de här privataskolorna och deras fortlevnad. - Det var anledningen till att jag ställdefrågan till henne. Svaretinnehåller inga nyheter. Vi vet hur det är. Bakgmnden till min fråga ärStockholms läns landstings planer på att dra in sitt stöd till just dessa treenskilda sjuksköterskeskolor - , Röda korset och Sophiahemmet. Såvitt jagkan förstå är avsikten att förändra huvudmannaskapet från ett enskilt tiU ettlandstingskommunalt sådant. Eftersomjag har utbildningsministern här vill jag ställa en fråga till henne: Kan ettenskilt landsting vidta en sådan åtgärd som och dessutbildningsnämnd enligt uppgift avser att vidta - nämligen att förändrahuvudmannaskapet - trots riksdagsbeslutet om att dessa skolor skulle fåbehålla sitt enskilda huvudmannaskap? Måste inte en sådan fråga underställasriksdagen för ett nytt beslut? Närman ser saken så här i historiens ljus är den här utvecklingen inteöverraskande. Redan när de tre privata skolorna /69 erhöllstatsbidrag enligt samma grunder som motsvarande utbildning förutsatteden dåvarande socialdemokratiska regeringen att dessa skolor skulle föras övertill landstingskommunalt huvudmannaskap så snart fömtsättningar här förelåg.När beslutet om de enskilda sjuksköterskeskolornas huvudmannaskap fattades iriksdagen reserverade sig den socialdemokratiska riksdagsgruppen. Jag förståratt det är den reservationen som skall fullföljas. Det har det ansvarigalandstingsrådet klart uttryckt. Omde enskilda sjuksköterskesko-iorna i Anf.29 Utbildningsminister : Herr talman! Vad frågan nu handlar omär inte vem som skall ha huvudmannaskapet för den ena eller andra utbildningen,utan vad det nu är fråga om är att utreder en minskning av dentotala sjuksköterskeutbildningen. Som ett alternativ till nedläggning av en avlandstingets-egna skolor utreder man också om minskningen kan avse den enskiltbedrivna utbildningen. Det innebär bara att uppfyller det ansvarför en planeringsmässig samordning som och folkpartiregeringen förutsatte1981. Jag anser inte att vi har någon anledning att här iriksdagen diskutera detaljer i ett ännu inte avgjort ärende, som Stockholmsläns landsting har att ta ansvar för. 30 (): Vi vet det inte ännu, men det är mycket som talar för att den härförändringen kommer till stånd. Den s. k. , sorgfälligtkamouflerad som en översyn i syfte att få ett effektivare utnyttjande avlokaler, utrustning och personal - det var inför budgetarbetet - har intekunnat dölja att det är fråga om ett förändrat huvudmannaskap. Om de enskilda sjuksköterskeskolorna i ' I den häftiga diskussion somutredningens förslag utlöste har från ansvarigt håU gjorts sådana uttalandenatt man förstår att det här är en ideologisk fråga. Det skall inte finnas någraenskilda alternativ i vården. Vi får inte glömma hur det såg ut sedannär dessa tre sjuksköterskeskolor kom till. började sin verksamhet redan1851. Röda korset har utbildat elever , och Sophiahemmet sedan 1884.Det är tack vare framsynta och intresserade människor som sjuksköterskornafått status som yrkeskvinnor, och där har dessa tre skolor verkligen gått ispetsen. Det är därför vi strider för dem. Jag fick inget svar på min fråga - den ansågs avutbildningsministern som hypotetisk. Jag frågar då rent allmänt: Kan ettlandsting eller en kommun kringgå ett riksdagsbeslut utan att ärendet kommertillbaka till ? 31Utbildningsminister : Herr talman! Självfallet kan inte ettlandsting eller regeringen kringgå ett riksdagsbeslut. Vad det nu handlar om äratt ett landsting har satt i gång en utredning om dimensioneringen avsjuksköterskeutbildningen, och det har man faktiskt sin fulla rätt att göra. i kommer dessutom, har mansagt, att låta den här utredningen följas av en ordentlig remissomgång. Jagutgår ifrån att då kommer att få fram ett allsidigt underlag försitt beslut. Något sakligt underlag för att diskutera frågan här i har vi däremot inte. 32 (): Jag håller inte riktigt medutbildningsministern om att det inte finns någon saklig grund för att diskuteraden här frågan i . Tänk, jag tycker faktiskt att detta är enriksdagsfråga. Även om jag vet att landstingen är helt suveräna måste det väländå vara ett intresse för riksdag att vi har en väl fungerande hälso-och sjukvård. Jag förstår visst , som seröver sin utbildning, rekryteringsbehoven och vad man kan skära ner på. Jagföreträder moderata samUngspartiet, och när det gäller att spara anses vi juinte vara särskilt känsUga. skall det emellertid göras en översyn när detfaktiskt återigen råder brist på sjukvårdspersonal. Det är också någonting sombör komma med i det här sammanhanget. Jag tycker att vi skall kämpa för mångfalden inom svenskhälso- och sjukvård, och jag är inte säker, utbildningsministern, på att det ärsista gången som jag tar upp den här frågan i riksdag. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på fråga1983/84:534 om ämnet religionskunskap i gymnasieskolan i har frågat mig vUka konsekvenser enförsöksverksamhet med det nya ämnet kulturkunskap kan få för ämnetreligionskunskap i gymnasieskolan. () har i sitt förslag om kulturkunskap givit en lång rad exempel på hur manskall kunna undvika att ämnet kulturkunskap blir en helt isolerad företeelse.Projektstudier skall kunna anordnas i anslutning till olika ämnen, bl. a. justreligionskunskap. De flesta samverkansexemplen gäller helt naturligt detimtalsmässigt "stora" ämnena svenska, historia och samhällskunskap.Dessa har också direkt benämnts värdämnen i SÖ:s förslag. SÖ har dock senare ien särskild skrivelse till skolorna klargjort att man "på intet sätt velatutesluta religionskunskap som värdämne eller lärare i religionskunskap somansvariga också för ämnet kulturkunskap". Ämnetär nytt och de tänkbara uppläggningarna också många. Det bör då vara ett gottgrepp att, som i SÖ:s förslag, ge stor lokal frihet såväl i fråga om värdämnenoch integration som i rena timplanefrågor rörande t. ex. vilka ämnen som skallge utrymme för den enda eller de kulturkunskap skaU ha. När detgäller lokala beslut om utbyte av enstaka timmar för att ge utrymme för en vissverksamhet finns f. ö. redan goda erfarenheter av s. k. ramtimplaner, främstinom verksamheten med specialidrott. Deolika uppläggningar man nu lokalt väljer kommer att utvärderas innan ställningtas till en eventuell utvidgning av försöket, som t. v. kommer att omfattahögst tio skolor. Omämnet religionskunskap i gymnasieskolan 34 iÖrnsköldsvik (s): Jag tackar utbildningsministern för det svar hon gett mig. Min frågahör ihop med den planerade försöksverksamheten i gymnasieskolan. Ingen kan juge ett helt färdigt svar, eftersom konsekvenserna för andra ämnen kommer idagen först av försöksverksamhet. fattade redan i det formella beslutet om det nya ämnet kulturkunskap inom ramen fördenna försöksverksamhet. En reservation som ville a-wisa kulturkunskapen vanningen framgång, utan vi är beredda att pröva att ge våra gymnasieelever enbättre bild av det som skapat och skapar kulturmönstren i vårt samhälle. Alltär ju inte nytt bland momenten i ämnet men får ju en annan dignitet. Skildaläroämnen i en timplan kan vara föremål för olika opinioner. Vi känner bådatill att det aUtid varit uppmärksamhet på ämnet religionskunskap. I vissalägen har det varit för få timmar, i andra sammanhang för dåliga läroböckereUer inte tillräckhgt kvalificerade lärare. Även systemet med icke lärarleddundervisning sades "drabba" ämnet mer än andra ämnen. Det har intejag velat påstå. Men i en ämnesanalys beträffande religionskunskapen igymnasieutredningens betänkande framskymtar det att högskolans lärare 10 protokoll 1983/84:148-150 Om ämnet religionskunskap i gymnasieskolan anser att de studerande har dåliga förkunskaper. Då kanman undra om nivån förbättras eller försämras tack vare samverkan med de nyainslagen i kulturkunskapen. Ett kulturmönster utvecklas från både en hednisk och enreligiös grund. Därför är det bra att vi får in kulturkunskap som försöksämne.Det svenska samhället rymmer nu många kulturer. Och ju mer vi lär om varandra,precis som vi redan gör i religionskunskapen, desto bättre kan vi förstå ochuppskatta varandra. Men i förslaget till ämnesinnehåll i kulturkunskapen är detsom om etnologi och socialantropologi var viktigare moment än det som manvanligtvis betecknar som kulturskapande inslag. Av 64 moment har bara 4 momentnågot om religion som kulturfaktor. Utbildningsministern säger i sitt svar att de tänkbarauppläggningarna är många. Det finns också god erfarenhet av s. k. ramtimplaner,där enstaka timmar byts ut. Kulturkunskapsämnet kan integreras med ett annatämne när innehållen ligger nära varandra. Ett annat ämne kan också varavärdämne, alltså ge av sina timmar tiU kulturkunskapen. Min nya fråga blir då:Kan en sådan uppläggning av ämnet leda till att ett visst annat ämneförsvinner? 35Utbildningsminister : Herr talman! I den allmänna debatten fårman ibland intrycket att religionskunskapsämnets ställning skulle vara hotad pågrund av försöksverksamheten med kulturkunskap. Låt mig därför återigenunderstryka att så inte är fallet. Regeringen har föreslagit en begränsadförsöksverksamhet, och om man i denna väljer att ersätta delar avreligionkunskapsämnet med kulturkunskap, så skall de delarna i religionsämnetintegreras med det nya ämnet. Religionskunskap skall alltså läsas ocksåfortsättningsvis, om någon skola väljer just formen med integration medreligionskunskap som värdämne. Låt mig också göra klart att först när den begränsadeförsöksverksamheten har utvärderats, skall regering och riksdag ta ställningtill om ämnet kulturkunskap skall vara ett eget ämne eller om syftena bakomförslaget bättre kan tillgodoses inom ramen för nuvarande ämnen. 36 i (s): Det har förekommit alldeles för mycket avpåståenden om att just religionskunskapsämnet integrerats bort, främst pågrundskolenivå. Vi vill inte att den diskussionen skall upprepas vad gällergymnasieskolan. Jag tycker att det är bra att vi ger skolorna frihet att lokaltpröva det nya ämnet kulturkunskap i samverkan med skilda värdämnen och atttesta vUka ämnen det bäst betjänar. Inte minst är det de redan befintligahumanistiska och samhällsvetenskapliga ämnena på gymnasieskolans timplan som härvidkommer i fråga. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på frågorna1983/84:537 och 541 om ökat antal utbildningsplatser i Lunds gymnasieregion och har var för sig frågat mig vad jag ämnargöra för att tillgodose behovet av utbildningsplatser i Lunds gymnasieregion.Jag kommer att besvara de två frågorna i ett sammanhang. Förstnågra fakta som bakgrund. Gymnasieskolan får nästa läsår fler platser ännågonsin i förhåUande till årskullen 16-åringar, haruppmanats att prioritera sökande under . Dessa åtgärder har gett positivaresultat, sett över hela landet. Det är otvetydigt så att av dem som lämnargrundskolan kommer fler in i gymnasieskolan . Inom fyra av sexutbildningssektorer har kommuner och landsting fått alla platser de begärt. Påenstaka orter är det fortfarande svårt att komma in, däribland iLund. En avvägning av vilka åtgärder som här kan vidtas, bl. a. i förhållandetill andra kommuner, måste i första hand göras inom det decentraliserade systemvi har för dimensioneringen av gymnasieskolan. Föratt få ett så effektivt utnyttjande som möjligt av alla tillgängliga platserbeslöt emellertid regeringen att de platser, som dåinte hade utnyttjats, skulle återföras till ().Där skall göras en samlad bedömning av var överblivna platser bäst kan komma tillnytta genom en omfördelning. Detta arbete pågår f. n.