prot · G70966 · 1983-12-31 00:00:00 — "måste sälja sina varor framför allt tilli-länderna för att kunna betala sina skulder till i-länder. I-länderna måstekunna sälja sina varor även till för att vitalisera sinaekonomier." Jag vill också här gärna citera utrikesministern i åretsbudgetproposition: Det finns ett klart samband mellan den svaga efterfrågan iindustriländerna, skuldproblem och världshandelns stagnation. Närde skuldsatta ländernas exportintäkter i ökad utsträckning går till att betalaräntor och amorteringar, minskar utrymmet för varuimport. Detta motverkar intebara ländernas egna utvecklingsansträngningar utan leder dessutom till minskadexport, sysselsättning och tillväxt i industriländerna. Det finns alltså anledning att särskilt understrykavärldshandelns betydelse för både i- och . I den debatt som försom det svenska biståndet sägs praktiskt taget ingenting om biståndetsutvecklingseffekt. Det enda som gäller tycks vara slutsumman för detsamma. Vaddet blir av det tycks inte bekymra vare sig prästerna i predikstolarna ellersnyftkörerna i insändarspalterna. Att svenskt bistånd för intefått någon utvecklingseffekt, beroende på att mottagarländerna inte har valutaför att hålla produktionen i gång, sägs det ingenting om. Den valutan, herrtalman, kan de bara få på två sätt: endera genom ökat importstöd i form avbistånd eller genom ökad export av de egna produkterna. Om det är så, att vår utvecklingshjälp så att sägavilar på de förhärskande utvecklingsmodellerna, vilka föreskriver att handeloch bistånd är två alternativa sätt för u-landet att få in utländsk valuta,uppstår frågan varför ett land som , som så generöst satsar på bistånd,samfidigt på ett aktivt sätt bidrar till att försämra u-ländernashandelsmöjligheter. Jag vill ge en eloge för den konsekvens medvilken han i olika internationella sammanhang så att säga driver tongångarna omvärldshandelns betydelse för utvecklingen i och om faran med denväxande protektionismen i världen. Jag kan instämma i allt vad han säger. Min interpellation tillkom inte för att misstänkliggöraMats agerande i dessa sammanhang. Tvärtom har det varit glädjandeatt konstatera att de internationella insatser för en ökad frihandel somgjordes inte minst av får en fortsättning i form avdessa Jag tackar också utrikeshandelsministern för redogörelsen och synpunkternanär det gäller uppföljningsprogrammet efter . interpellation har jag även tagit upp frågan omsvenska åtgärder. Vad händer i vårt eget land? Som bakgrund vill jag ange någrasiffror som berör vår export till . I och för sig är siffrorna interelaterade till frågan om handelshinder i första hand, men de ger ändå enbakgrund om man vill diskutera vår import. position i ärgenerellt sett svag. Från som helhet går av exporten tillu-länder, medan bara når upp till ca hälften. För ;s del är siffran40%. Vi har alltså på inget sätt närmat oss siffrorna för övriga OECD-länderoch har här latenta möjligheter som kan och bör utnyttjas, i all synnerhet somman enligt beräkningar kan räkna med att en 10-procentig sänkningav oljepriset skall öka tillväxttakten i med . Industrialiseringssträvandena i tredje världen harhittills inte heller lett till den omstridda och överdrivna lågprisimport fråndem som skulle hota sysselsättningen i och , utan den har i ställetmedfört att deras egen import har ökat sin andel av världsimporten från 18,5 %år - jag har inte fått någon senare siffra. Medan våregen export till stadigt stiger har vår import från dem minskatsedan 1980. Den utgjorde då 16,av vår import. var den bara 11,. Herr utrikeshandelsministern talar med två tungor, med envacker i internationella sammanhang, på och på andraställen, och med en annan när det gäller att styra vår egen handelspolitik. Ochhan talar så att säga med ingen tunga alls när det gäller att svara på fråga 2i min interpellation: Kommer regeringen att aktivt verka för att svenska icketariffära handelshinder gentemot undanröjs? har s. k. frivilliga textilbegränsningsavtalmed bl. a. följande lågprisländer: , , , Sri Länka,, , , , , , , ,, , och kanske något ytterligare land. Vi följeralltså de undantagsregler från frihandeln som skapades inom ramen för GATTgenom det s. k. multifiberavtalet , som ger industriländerna rätt attskydda sådana industrier som annars skulle riskera att slås ut genom konkurrensfrån utländsk lågprisimport. Inom MFA finns dessutom en nordisk klausul som gertextilimporterande länder med små marknader ytterligare rättigheter attbegränsa handeln. Nya modifikationer lär dessutom ha införts i MFA som geri-länderna ännu större möjligheter att begränsa handeln i syfte att skydda sinaegna industrier. Vad betyder nu vår import av textilier från ivår utrikeshandel? Verkligheten är den att andel av totalatextil- och konfekfionsimport i värde uppgår till och i volym utgör30 %. kommer från , vilket innebär att avtextilimporten till kommer från , och . Om manräknar in i u-landsgruppen blir volymsiffran för den . Låt oss nu se vad importkvoteringen har för praktiskbetydelse, förutom att minska och försvära export. Om åtgärder mot handelshinder gentemot Om åtgärder mot handelshinder gentemot u-länder-na distribuerarexportlicenser till i allmänhet etablerade exportföretag. Dessa licenser fårett eget ekonomiskt värde, och man driver handel med dem. Vid besök i ihöstas roade jag mig med att ta reda på om jag kunde få köpa exportlicens förimport av silke till . Ja visst - bara jag betalade. Det har uppstått en handel med exporttillstånd som fårtill konsekvens att svenska konsumenter betalar ett högre pris för importeradetekovaror än vad som skulle ha gällt vid frihandel. Pålägget tillfaller deföretag i ursprungsländerna som fick de ursprungliga licenserna, och vi härhemma betalar mer för varorna. En viss del av den efterfrågan som annars skulle hariktats mot u-landsvaror riktas nu i stället mot OECD-varor, och mot rikaländer i är ju svenska handelsrestriktioner uteslutna. Alternativettill u-landsimporten är inte svensktillverkade produkter - det vet MatsHellström lika väl som jag. Den textilindustri som vi har i vårt land i dagkonkurrerar inte med u-landsimport utan med den betydligt dyrare importen frånUSA och . Svensk texfilindustri tillverkar märkesvaror och dyrakvalitetsvaror. Det som skulle hända om vi verkligen levde upp till MatsHellströms alla fagra ord vore att lågprisimporten skulle konkurrera ut en delav den import som kommer från och kanske från . På samma sättkan vi säga att en ännu hårdare kvotering måhända i första hand skulle gagna enökad import från . I ett arbetspapper från redovisar utredarenCarl att det inom den svenska industrin var fem gånger så dyrt atträdda ett jobb genom att införa importkvoter som genom att tillämpa direktasubventioner. Man har också visat att av de jobb som förlorades vidi-ländernas textilindustrier i stort sett har orsakats avproduktivitetsförbättringar och inte av att produktionen har slagits ut avlågprisimporten. Men fortsätter att förhandla. sägeri sitt svar att våra bilaterala avtal om frihandelsbegränsningar f. n.omförhandlas. Resultatet är vid en preliminär bedömning tillfredsställande. Förvem är det tillfredsställande? År det tillfredsställande för vårabiståndsländer , , Sri Länka och , för vår egenindustri eller för vår officiella politik om att begränsa allahandelsrestriktioner? Jag hoppas att vill kommentera detta. Jag vill också fråga utrikeshandelsministern om det ärsant att i dessa förhandlingar har diskuterat införande av det norskasystemet med global kvot för textilimport? Det skulle i så fall innebära att vifavoriserade länder som och men missgynnade de fattigasteländerna. I interpellationssvaret försvarar sig medatt vår import av kläder från , per capita räknat, är betydligtstörre än andra i-länders. Ja, , det beror allt på hur man räknar. 1 fasta priser har klädkonsumtionen i ökat medöver . Köpkraftsindex för kläder, dvs. index förindustriarbetarlöner dividerat med konsumentprisindex för kläder har ökat likamycket. alldeleskolossalt mycket kläder i detta land, vilket alla konsumentundersökningarvisar. Då blir det naturligtvis en hög siffra per capita också för importeradevaror från . Men den intressanta frågan återkommer jag till. Varförvill inte utrikeshandelsministern leva upp till sina ideal? Här gäller det juhandelshinder som är direkt riktade mot - många av dem fattiga. Dettagår stick i stäv mot de internationella frihandelsprinciper som vi allaomhuldar. 1 pressen har jag sett att tre regeringsrepresentanterbesökte i syfte att utverka en frivillig begränsning avtextilimporten från till , vilken uppgick till 12 milj. kr.Under tiden 1976-1980 hade satsat 15 miljoner i bistånd förexportfrämjande industriutveckling. Vet inte den ena handen vad den andra gör? Enligt uppgifter som jag har fått från kommerskollegiumskulle det inte bli något begränsningsavtal om exporten inte ökar. Då skallingen kvotering ske. Men är inte det ett hot som i sig utgör ett handelshinder?År det riktigt att vi överväger textilbegränsningsavtal, vill jag också fråga,med länder som och ? Jag vore glad om utrikeshandelsministernville svara på det. har, som framgår av , gjort ett niopunktsprogram med anledning av . I princip innebär det att vi aktivtskall engagera oss i olika internationella åtaganden för att främja handeln medu-länderna. sade vid FN:s generalförsamlings andrautskott -vilket han också nämner i sitt interpellationssvar - attförtroendeskapande åtgärder är nödvändiga för att den ekonomiska krisen skallkunna lösas, och om vi bryter ner den protektionistiska utvecklingen verkar deti den riktningen. Det har talats mycket om förtroendeskapande åtgärder, och manser nästan att förtroendeskapande åtgärder i , vid ,skulle kunna bidra till en senare nedrustning. Jag antar att hartänkt sig det samma i det här fallet. en liten fråga; Punkt 5 i niopunktsprogrammetfrån säger att kommer att bekämpa protektionism genom att delsverka för att beslutet om stand-still - jag ber, herr talman, om ursäkt för attjag använder ett par engelska ord - och avveckling av handelshinder från och aktivtföljs upp, dels för egen del undvika att införa nya handelshinder, i synnerhetgentemot , och regelbundet se över de handelshinder som är kvargentemot för att försöka reducera dem. - Det är vad som ståri det svenska niopunktsprogrammet. Men var själv med och förhandlade inte baraom stand-still utan också om roll-back, vilket finns med i den resolution somtogs i UNCTAD-förhandlingen. Jag återger vad som sägs i UD;s rapport: Ettordförandeförslag presenterades , som kunde antas efterytterligare ett dygns förhandlingar om en roll-back-paragraf. En sådan komockså till. Om åtgärder mot handelshinder gentemot Om åtgärder mot handelshinder gentemot Min fråga är alltså; Varför går med på en resolutionom roll-back, som i detta fall innebär direkt avveckling av handelshinder,medan man i niopunktsprogrammet för uppföljning inte nämner denna del av dethela? , herr talman; Jag har läst någonstans attfrihandel är för statsmän som ser helheten, protektionism för politiker som sertill egna intressen. försöker vara statsman i internationellasammanhang, men i lyser politikern med de egna intressena fram. Först några ord om detta att inte användaengelska här i talarstolen liksom inte alltför mycket i våra papper. Om IngridSundberg läste i punkt 5, på samma rad från vilken hon citerade stand-still,skulle hon finna att det står "avveckling av handelshinder", dvs. Vi försöker hos oss att undvika engelska, åtminstone i vissutsträckning. Det är helt riktigt att har en betydligt mindreexport till än i genomsnitt - ungefär hälften av vadOECD-länderna har. Det betingas delvis av de gamla kolonialländernas - ,och andra - handelstraditioner i förhållande till sina tidigarekolonier, men det förklarar inte hela skillnaden. Och detta är ett av skälentill att den nya regeringen - som vi också har sagt i budgetpropositionen -vill systematisera och försöka att mer aktivt utveckla vår u-landshandel. Dettakan ske bl. a. genom samarbetsavtal med olika , genom speciellakoordinatörer, som skall försöka ta tag mer systematiskt i de ofta besvärligaförhandligar som behövs för att aktivera en u-landshandel - inte minst mitt ien ekonomisk kris. Vid samtliga de försök jag själv har gjort att aktiveravår u-landshandel -genom en rad besök i olika medförhandlingar - har jag ingalunda haft med mig enbart exportörer utan ocksåföreträdare för importörsintressen. Det är självfallet viktigt - och jag troratt vi är helt överens på den punkten - när vi skall aktivera u-landshandelnatt försöka att praktiskt öka importen till . Därför brukar företrädareför vara med på mina resor och förhandlingar liksomföreträdare för , det statliga kontoret som skall stödja u-landsexportentill . Det här är alltså praktiska åtgärder för att komma till rättamed det beklagliga faktum - jag är helt överens med om det -att handel med , både exporten och importen, är så liten somden är. Vi arbetar mycket, praktiskt och konkret, för att försöka förbättradetta förhållande. Sedan sade att jag inte hade svarat påfrågan om icke tariffära handelshinder. Det förvånar mig något, eftersom del av interpellationssvaret upptas just av en diskussion om icketariffära handelshinder, både sanitära och sådana som kan gälla påtexfilområdet och andra områden. När det gäller textil, som tog upp kanske det mesta avIngrid tid, vill jag börja med att konstatera att andelav textilimporten till Sverigeökar och att - som också konstaterade och som inte gåratt komma bort ifrån - är den i särklass största importören i världen, percapita, av kläder från . Det betingas naturligtvis delvis av att vihar ett stort klädkonto, men ingalunda enbart av detta. Vi har i totaltsett en 80-procentig importpenetration på kläder. I , där man också köper endel kläder, är den . Det är mot den bakgrunden man skall se de begränsningarsom vi i texten mycket tydligt säger att vi har - vi talar inte med dubblatungor! Vi har genom begränsningar på marginalen. Exporten tillSverige ökar alltså; vi är fortfarande den största importören per capita ochkommer - det är jag övertygad om - att vara det. Men för att den svenskatextilindustrin inte helt skall slås ut, med de skador det skulle åstadkomma påvår försörjningsberedskap, måste vi liksom andra länder ha vissa begränsningarpå marginalen. Den som här talar med dubbel tunga är i så fall . Den socialdemokratiska regeringen har strävat att avvecklasubventioner till industrin, vilka också har betydelse i det här sammanhanget.Vi lade fram en proposition om en minskning av delar av det stöd och desubventioner som givits till tekoindustrin i . Som IngridSundberg säkert minns ställde då mittenpartierna i allmänhet upp på en högresubventionsgrad när det gällde de rena lönesubventionerna och äldrestödet, menäven gjorde det. Den socialdemokratiska regeringen fick inte igenomen så kraftig minskning av subventionerna till tekoindustrin -äldrestödet - somvi hade önskat. Resultatet blev att vi fick lov att höja vår subventionsnivånågot för att det sedan skulle vara möjligt att i skapa en majoritetdär bl. a. var med. Det skedde för att vi över huvud taget skullekunna åstadkomma en minskning av subventionerna. Det är väl också vad jag har sagt i mitt svar. 1 de härfrågorna är det en utomordentligt stor enighet i - det är inget partisom har krävt någon dramatisk förändring. Tvärtom - när vi konkret försöker attminska subventioner stöter vi på motstånd från den borgerliga oppositionen, somvill ha en högre subventionsnivå. Jag vet inte om har glömt bort den debattsom fördes omkring tekoindustrin. Om man skall arbeta i liberaliseranderiktning när det gäller handeln krävs det självfallet en minskning avsubventionerna. På den punkten har det - som jag har sagt i mitt svar - alltidvarit en mycket stark uppslutning kring ståndpunkterna att den här typen avskydd skall finnas såväl när det gäller jordbrukspolitiken som när det gällertekopolitiken. har som sagt oppositionen velat ha ett större skydd. Att åstadkomma praktiska minskningar av protektionismen,alltså att uppnå de mål som talar om, tror jag är möjligtenbart eller nästan enbart i ett klimat där det förs en politik som leder minskad arbetslöshet. Det är först när vi kan åstadkomma den minskning avarbetslösheten som är regeringens målsättning som det också blir möjligt att taväsentliga steg i liberaliserande riktning då det gäller handeln, alltså attmotverka protektionism. Det gäller internationellt, och det gäller i vårt egetland. Det är den viktigaste politiska insats man kan göra för att uppnå Om åtgärder mot handelshinder gentemot Om åtgärder mot handelshinder gentemot Sundbergsmålsättning, att avveckla handelshinder. Så länge arbetslösheten är hög - i många länder ökar den -är det naturligtvis mycket svårare att åstadkomma den typ av liberalisering somvi är överens om, internationellt, men även i vårt eget land. Det finns - detär självklart och det är mycket respektabelt - intressen i alla partier attvärna om den regionala sysselsättningen, och i ett klimat där man inte kan senågra andra vägar föreslås då protektionistiska åtgärder. En annan del av mitt svar gällde ju frågan om attliberalisera vår import från på ett annat område. Vi har varitmycket blygsamma när det gäller sockret. Vi har sagt att med hänsyn till värdetav de regionala sysselsättningstillfällena vill vi uppnå en sockerimport frånu-länderna på . Man kan alltså säga att det är en modestmålsättning. Det har mött motstånd, har jag sett, bl. a. från en motionär inomIngrid parti som är bestört över denna målsättning. Jag kan förståmotionären utifrån hans regionala utgångspunkter, även om jag självfallet intedelar hans mening. Men den här typen av stämningar finns naturligtvis överalltnär det är ekonomiskt besvärliga tider. Det bästa vi kan göra för att nå demålsättningar talar om är att minska arbetslösheten. frågade också vad vi menar medtillfredsställande - om vi menar att det skall vara tillfredsställande för osseller tillfredsställande för ? Ja, tillfredsställande när det gällertextilavtalen, bl. a. som ett alternativ till globalkvoter. frågade om vi parallellt förhandlade omglobalkvoter. Det gör vi naturligtvis inte. Jag har i riksdagensagt, och det är också utsagt i regeringens proposition , att viprövar vägen med MFA-förhandlingar med alla de länder vi har begränsningsavtalmed för att se om vi därmed kan uppnå en målsättning som gör att vi slipper gåin på globalkvoter - det var det jag avsåg. är självfallet inte entusiastiska överbegränsningar. Å andra sidan uttrycker ofta stor förståelse, och dehar gjort det internationellt, för just den typ av som IngridSundberg här refererade, där man har infört en speciell nordisk klausul, somden brukar kallas. Den hänsyftar just på länder som är små och har en högimportbenägenhet från - detta gäller framför allt och Sverige- och som därmed ges särskilda möjligheter inom . Slutligen; Det finns också som uttryckertillfredsställelse - det ord som använder - över den svenskaformen av förhandlingar. Det gäller t. ex. som i en officiell skrift,där man uppmanar sina exportörer att anstränga sig mer när det gälleri-länderna, hänvisar till att det svenska avtalet är bra därför att det skaparstabilitet, långsiktighet och bra planeringsmöjligheter. 16INGRID (); Utrikeshandelsministern drar här parallellermed andra länder. Låt mig börja med att fråga: Tror attkonkurrensen från är farligare för vårt land än fört. Detinnebär i så fall att vi har betydligt hårdare handelsrestriktioner på textilområdetän vad dessa två länder har. Varför skall vi ha det? Jag fick inte heller svar på ett par andra frågor jagställde, nämligen om förhandlingar har tagits upp med och och ivad mån ser förhandlingarna med , låt vara att de interesulterat i ett begränsningsavtal, som ett tecken på att vi är villiga att ökavåra icke tariffära handelshinder. Frågan är ju: 1 vad mån kan vi aktivt leva upp till vårtinternationella agerande? Jag har inte sagt att inte har svaratpå min fråga om tariffära handelshinder, men min fråga var vad man akfivt görför att avveckla de icke tariffära handelshinder som vi har. Det gäller förutomvåra begränsningar på jordbrukssidan - dit sockret hör - våra begränsningar påu-landssidan. Håller inte med om att denna konkurrens i vårtland inte är direkt riktad mot svensk textilindustri, och i alla händelser intei högre grad än vad motsvarande förhållanden är i ? Håller man dessutominte på att bygga upp ytterligare ett handelshinder? Jag syftar då på de nyaregler som gäller från - att man inte får föra importeradekläder så att säga från port till port utan måste mellanlanda dem på etttullager om de kräver importlicens. hade man i det fallet baraspridningsförbud eller vad det hette. Systemet med försäljning av våra importlicenser innebärenligt textilimportörerna att de svenska konsumenterna mednuvarande restriktioner betalar ca två miljarder mer än nödvändigt, dvs. Det faktum att kvotbestämmelserna finns leder just till att detär möjligt att sätta pris på importlicenserna redan från början. hördejag t. ex. att Tempo och Åhléns tvingas betala extra förvarje par jeans utöver vår grundkvota. Jackkvotan kostade över 40Hongkongdollar - det är ungefär detsamma som en krona per plagg. Är en medveten fördyring av denna import från u-ländernanågonting som utrikeshandelsministern tycker är riktig? Självfallet kommersvenskproducerade varor i detta fall i ett bättre konkurrensläge. Jag kan intese annat än att detta krav på en mer omständlig, dyrare och svårare behandlingpå svensk mark av importerade varor från är ett led i strävandenaatt ytterligare fördyra dessa varor, förutom den handel som man har medimportlicenser i . Det är ju i första hand det rör sig om,eftersom dessa varor är belagda med importlicenser. Jag håller med om att självfallet finns detsvårigheter. Vi kan inte bara skära allt över en kam och säga att vi skallklara oss själva och ha fullständig frihandel. Men vad jag reagerar mot är utåt talar så oerhört intensivt för frihandelsprinciper och lovar attavveckla hinder osv., som det förekommer nya förhandlingar med nyaländer om textilbegränsningsavtal. Man inför nya hinder på svensk mark, osv.Det är små saker, men de står i strid med de vackra ord som vi för fram i olikainternationella sammanhang. Det är detta jag anser bör påpekas, men jag yrkarinte på något sätt på att vi direkt skär bort alla handelshinder över huvudtaget. Om åtgärder mot handelshinder gentemot Om åtgärder mot handelshinder gentemot Jag tycker att utrikeshandelsministern sedansocialdemokraterna kom i regeringsställning inte i något enda fall påtextilområdet har bidragit till att förbättra situationen när det gälleru-ländernas export. Jagskall först försöka besvara någrafrågorsom jag inte hann med i mitt förra inlägg. MFA innebär ett skydd mot lågprisimport. Det ligger ikonstruktionen av MFA. Det innebär naturligtvis att det är en skillnad jämförtmed länder som har väsentligt högre priser på sina kläder eller andratextilvaror, t. ex. länder inom OECD-området. Det är naturligtvis så attu-ländernas priser genomsnittligt är aysevärt mycket lägre, och MFA är tilljust som skydd mot lågprisimport. Jag såg vidare en notis i om att viförbereder ett avtal med . Jag dementerade det - vi förbereder ingetavtal med . Sedan säger att vi talar med två tungor - internationelltframför vi vackra tal men gör ingenting konkret. Vi har internationellt aldrig hävdat att vi skulle ta bortvåra eller att vi dramatiskt skulle ändra vår textilpolitik. Detförhåller sig tvärtom. Men när dessa två ting är givna, där vi är överens iriksdagen - om nu inte ändrat sig mycket snabbt -, så är vi utöver textil och jordbruk utomordentligt öppna. VårtGSP-system är mycket öppet. Vi har mera tullpreferenser och större öppenhet föru-ländernas export till oss än nästan alla andra länder. Vi gör genomgångar föratt se efter på vilka punkter vi kan avveckla. Det kan ibland låta nästanfuttigt när vi pekar på att så litet återstår att göra på andra områden äntextil och jordbruk.