prot · G709146 · 1983-12-31 00:00:00 — Härkan inte någon möda eller några kostnader vara för stora i inledningsskedet,för att få anläggningen att fungera. Man har trots allt redan investerat enkvarts miljon kronor i byggandet, och då måste man också se till attanläggningen fungerar. Är jordbruksministern inte beredd att lova att densärskilt sakkunnige får fortsatt förordnande, för att det inte skall händasådant som är olämpUgt när driften kommer i gång? har kanske missförstått handläggningen av den här frågannågot. Vi har en koncessionsnämnd utrustad med möjligheter att verkligen prövaoch följa utvecklingen. Den myndigheten måste få utöva sin kontrolloch göra sina insatser. I sista omgången-ankommer avgörandet på regeringen. Jagkryper sålunda inte bakom koncessionsnämnden, utan jag iakttar bara den ordningsom vi måste ha, eftersom regeringen inte i kanslihuset kan ha tillgång tillden expertis som följer utvecklingen i Kumla och prövar vad som händer där -det är koncessionsnämndens uppgift. Sedan vill jag säga - som jag sade i etttidigare inlägg - att om koncessionsnämnden, som har att pröva denna fråga iförsta omgången, finner anledning fill åtgärder, exempelvis av den karaktärenatt prövofiden borde utsträckas, då är jag övertygad om att regeringen kommeratt följa koncessionsnämnden på den punkten och ställa de resurser tillförfogande som är nödvändiga för att vi skall nå vad som måste vara målet: ensäker anläggning. Anf, 21 (): Det är möjligt att jag har missförstått den.formella handläggningsordningen. Men har i alla fall jordbruksministern sagtnågot som jag är mer nöjd med än det han sade tidigare. Om koncessionsnämndenföreslår en sådan åtgärd - och det förutsätter jag att nämnden måste göra, omproblemen inte har klarats ut innan den reguljära driften skall börja - kommerregeringen att följa det förslaget. Jag utgår också ifrån att jordbruksministerns beskedgäller även sådana åtgärder som att begränsa vilka produkter som får förbrännasi anläggningen. Det skulle kunna bli nödvändigt om man inte lyckas klara utproblemen. Även om jag har missförstått den formella handläggningenhar jag ändå inte missförstått den oro som finns i området. Och jag hoppas attjordbruksministern förstår att det krävs fortlöpande krafttag för attmänniskorna skall känna den trygghet som de har rätt att känna. Överläggningen var härmed avslutad. 7§ Svar på fråga 1983/84:518 om lantbruksnämndernas prisprövning enligtjordförvärvslagen har frågat mig om jag är bereddatt ompröva lantbruksnämndernas prisprövning med hänsyn till de orimligakonsekvenser den innebär. Enligt jordförvärvslagen skall jordförvärvstillståndvägras om köpeskillingen eller annan ersättning inte endast obetydligtöverstiger egendomens värde med hänsyn till dess avkastning och övrigaomständigheter. Motivet till prisprövningen är bl. a. enligt proposition1978/79:85 med förslag till jordförvärvslag, m. m. att en prisnivå somöverstiger avkastningsvärdet motverkar konsumenternas krav på tillgång tilllivsmedel till rimUga priser och strävandena att bygga upp effektivalantbruksföretag. Syftet medprisprövningsregeln är alltså att motverka omotiverade pris- Omlantbruksnämndernas prisprövning enligt jordförvärvslagen stegringar på jordbruks-och skogsmark och spekulation i sådan mark. steglantbruksföretagen i pris snabbare än den allmänna prisstegringen. Dettaförsvårade för lantbrukare utan tillgång till betydande eget kapital attetablera sig som egna företagare. Prisprövningen är till för att förebygga attaktiva lantbrukare blir utkonkurrerade då de vill köpa en jordbruksfastighet.Dessa måste ju i huvudsak värdera en fastighet efter dess avkastningsvärde ochkan inte lägga skattemässiga och andra värderingar ovanpå detta värde.Samtidigt förebyggs också att omotiverat höga priser på jordbruksfastighetermedför krav på höjda priser på jordbruksprodukter. Prisernapå jordbruksfastigheter har stabiliserats. En av flera orsaker härtill tordevara jordförvärvslagens prisprövningsregel. En annan orsak kan vara detallmänna konjunkturläget. Avkastningsvärdetbör även vara bestämmande för priset på jordbruksfastigheter. Jagär därför inte beredd att ompröva jordförvärvslagens prisprövningsregel. 23 (): Jag tackar statsrådet för svaret på min fråga. Men jag rnåste tillståatt jag är ganska besviken. Detär en otillständig lagstiftning som bestämmer priset på fastigheter. Man kanställa frågan; Har regeringen tänkt sig att liknandeprisspärrar skall gälla vid andra fastighetsförvärv, typ egnahem-småvillor,fabriksfastigheter eller liknande? Redannär jordbruksutskottet behandlade propositionen om förslag till jordförvärvslagi reserverade sig de moderata representanterna i utskottet mot justpriskontrollen. fastslog att själva grunden för en beräkning avskäligt fastighetspris - nämligen avkastningsvärdet - ytterst beror pålantbrukarens kunnighet och förmåga att driva ett lantbruk. Det är ingenovanlighet att olika brukare på samma fastighet kan nå ohka resultat. Jag kansjälv intyga att det finns lantbmkarfamiljer - exempelvis i -med riiycketsmå gårdar på kanske som har kunnat försörja sig och sin familjmycket bra, medan en granne med en betydligt större gård haft ekonomiskasvårigheter. Attlåta lantbruksnämnderna göra bedömningar av vad en egendom avkastar är enmycket osäker metod, menar jag. Det finns flera exempel på hur snett det kanslå. Även tjänstemän och lantbruksdirektörer i flera nämnder anser att det ärtveksamt att priskontrollera värdet av jordbruksfastigheter. Jagkan berätta om en man som köpte en skogsfastighet för . på enexekutiv auktion. Sedan vägrades han tillstånd att förvärva fastigheten, ochhan blev då tvingad att sälja den. sade då attavkastningsvärdet var . Han förlorade alltså . Detär en orimlig lagsfiftning. Ettannat exempel är en Skånelantbrukare som var delägare i ett dödsbo. Han hadedrivit gården . Han ville sedan överta den, och han löste ut deövriga dödsbodelägarna med 2,8 milj. kr. Han fortsatte att driva Av olikaomständigheter - bl. a. de höga räntorna - såg han dock senare ingen annanutväg än att sälja gården. Han fick mycket snabbt en köpare som var beredd attge det pris han själv hade gett, dvs. Då sade lantbruksnämnden,att den inte var värd så mycket - och slog av över 1 milj. kr. Denhär stackars mannen, som så att säga blevbestulen i lagens namn, har ingamöjligheter att klara sig. Han får betala detta i hela sitt liv. Jag har i mitt svar angett motiven fill att vi måste ha enprisprövning. Det pågick en utveckling, som innebar att en ung jordbrukare somville etablera sig praktiskt taget inte hade någon möjlighet till det, medhänsyn till de priser som lantbmksfasfigheterna-under en friare prisbildning -kom att representera när de fördes ut på marknaden. Detta skulle ha blivit tillstort men både för näringen och för konsumenterna. VadSven Munke egentligen har sagt i sitt inlägg är: Det kan finnas någon som är såduktig jordbrukare att han - även om han skulle få betala det mycket högrepriset - skulle få det hela att gå runt. Jagtycker att det är fel väg att belöna den särskilt duktige: att nian på det härsättet skulle undanröja prisprövningen, så att den som lämnar fasfigheten fårpengarna med sig, medan den som skall driva fastigheten får göra det underutomordentligt svåra förhållanden. Därför har vi hela fiden sagt: Vill vi denhär näringens väl i fortsättningen bör vi behålla den här typen avprisprövning. Omlantbruksnämndernas prisprövning enligt jordförvärvslagen 25 (): Det finns fakfiskt olika spärrar, som förhindrar folk attspekulera i lantbruksmark. Man måste kunna bevisa att man är tillräckligtduktig att sköta jordbmket. Man måste bevisa att man tänker göra det. o. m. bosätta sig på egendomen. Detfinns alltså spärrar utan denna orimliga priskontroll, som den här näringen ärensam om. Någon sådan finns inte inom verkstadsindustrin eller då man skallförvärva ett eget hem. Den finns bara på lantbrukets område, och jag tycker attdet är orimligt. Detfinns tre olika fasfighetsvärden, som man arbetar med : För det första ärdet taxeringsvärdet, för det andra belåningsvärdet - som bankerna sätter på enegendom - och för det tredje lantbruksnämndens stoppris. Manarbetar således med tre olika priser, och har det gått så långt att detfinns kreditinstitut som ifrågasätter om garantin för givna lån är tillräcklig-på grund av att lantbruksnämnderna har så olika bedömningar beträffandefastighetsvärdena. Överläggningenvar härmed avslutad. 2 protokoll 1983/84:146-147 Om skydd för de fjällnära skogarna 8 § Svar på fråga 1983/84:530 om skydd för de fjällnäraskogarna har frågat om jag är bereddatt införa ett moratorium i avvaktan på att de biologiska förutsättningarna förskogsbruket i de fjällnära skogarna blivit klarlagda och de skyddsvärdaområdena har avgränsats och givits ett fullgott skydd. De skogar som kallas fjällnära ingår i det område somregeringen med stöd av 18 § skogsvårdslagen (1979:429) har föreskrivit skallavsättas som svårföryngrad skog. För att man skall få slutavverka i sådanaområden krävs tillstånd i varje enskilt fall. Omskogsvårdsstyrelsen ger sådant tillstånd kan den besluta om vilka åtgärder somskall vidtas för att begränsa eller motverka olägenheter och trygga återväxten.Syftet med dessa särskilda bestämmelser i skogsvårdslagen är bl. a. attförhindra sådana avverkningar som leder till att ny, tillfredsställandeåterväxt inte kan åstadkommas inom rimlig tid. Om bedömeratt skogsvårdslagens krav på återväxt inte kan fullgöras kan den inte hellerge tillstånd till den tilltänkta avverkningen. Det framgår också av skogsvårdslagstiftningen vilkenhänsyn som skall tas till specifika naturvårdsintressen och till rennäringensintressen. Det sker vidare ett organiserat samråd med företrädare förnaturvårdsmyndigheten, rennäringsmyndigheten och berörd sameby.Förutsättningarna härför har förbättrats väsentligt sedan inventeringarna avurskogar och hänglavskogar nu har avslutats. På grundval av inventeringarnaskall berörda myndigheter gernensamt göra avgränsningar och bedömningar, somskall göra det möjligt att hantera frågorna med hänsyn till de olika intressensom gör sig gällande i detta sammanhang. Jag förutsätter att myndigheternaunder tiden vid sin prövning av olika frågor i sammanhanget tar sådana hänsynatt det slutgiltiga ställningstagandet vad gäller detta arbete inte föregrips. Med hänvisning till det anförda anser jag inte att denåtgärd avser är befogad. 27LENNART BRUNANDER (c): Jag tackar jordbruksministern för svaret. Menjag kan inte påstå att jag är speciellt nöjd med det, eftersomjordbruksministern inte tycker att det finns anledning att vidta de åtgärderjag har frågat honom om. Bakgrunden till frågan är de larmrapporter vi under detsenaste året fått om avverkningar inom dessa känsliga områden. Vi har ocksåfått rapporter om att man bygger vägar i områdena, vilket naturligtvis visaratt man tänker avverka. Vi har vidare fått rapporter från forskare om attsvårigheterna att föryngra skog är betydligt större än vi trott. Denbedömning vi har haft har varit för kortsiktig; man behöver vänta betydligtlängre - kanske upp till - innan man över huvud taget kan bedöma om detär möjligt att få fram ny skog på sådana här områden. Vi hade räknat med att få en debatt om de här frågorna iriksdagen , men det blir inte så nu - behandlingen av dem äruppskjuten till hösten.Det gör att ansvaret på regeringen just nu är något större än det annars hadevarit för att bevaka frågan och se till att ingenting händer som kan spoUeraviktiga värden. De fjällnära skogarna är en oerhört viktig tillgång föross - från naturvårdssynpunkt, från naturvetenskaplig synpunkt och frånforskningssynpunkt. Men de är, som framgår av svaret från jordbruksministern,viktiga också för rennäringen. av landets urskogar finns inom de här områdena. Vivet att det händer sådant här också på andra håll i världen - jag tänker på t.ex. regnskogarna - och då är vi väldigt snabba och villiga att uttala oss omhur andra skall bete sig. Det är risk för att värden av samma slag går tillspillo här. Även om det är fråga om en något mindre omfattning sker det storasaker i de fjällnära skogarna och stora värden spolieras, och det är viktigtatt vi här tar vårt ansvar i . Jag anser att man t. v. inte skall ha någon avverkningovanför den s. k. skogsodlingsgränsen - det är ju ett större område än det somjordbruksministern berör i sitt svar. Vi skall inte heller bygga vägar föravverkning där. För att långsiktigt skydda de områden som är viktiga attbevara har vi från framfört att man borde föra över dem fråndomänfonden till naturvårdsfonden. Syftet är att trygga deras fortbestånd i detskick de nu har. Här är det fråga om omloppstider , så dethär är någonting som är mycket långsiktigt. Jordbruksministerns svar är ganska negativt. Jag skulledärför vilja upprepa frågan om jordbruksministern inte ändå anser att det kundefinnas mofiv att mot bakgrund av de rapporter vi har fått fundera över om interegeringen och statsmakterna borde införa ett moratorium, så att man får litettid på sig att göra en utvärdering och avgränsa de områden som behöveravgränsas för framtiden. Om skydd för de fjällnära skogarna Jag vill bara säga till attdet område jag talar om är större än området ovanför skogsodlingsgränsen,alltså det område som faller under paragrafen om svårföryngrad skog.Situationen är den att man måste ha tillstånd av för attöver huvud taget få avverka i det ornrådet. Vi har haft en ganska omfattande debatt kring de härfrågorna, och vi är helt överens om att det är angeläget att vi här ärutomordentligt försiktiga och restriktiva. Det har gjorts inventeringar, påvilkas grund vi nu skall kunna göra de slutgiltiga bedömningarna av huravgränsningar skall kunna ske för att vi skall tillgodose de intressen det ärfråga om. Vi konstaterar att det numera på snart sagt alla håll ochkanter finns ett aktivt intresse för att klara det här. Jag konstaterar attutskottet för sin del, mot bakgrund av detta akfiva intresse, har sagt sig vill se vad det leder till innan man slutbehandlar det här ärendet. LennartBrunander framhåller att ett tungt ansvar Ugger på regeringen. Dåhar jag sagt i mitt svar att jag förutsätter att här inte skall ske någontingunder tiden som skapar Omskydd för de fjällnära skogarna Vad jag däremot inte kan instämma i är att viskall lägga ett moratorium, dvs. stoppa varje avverkning i stora delar avNorrlands inland - för det är ju ett utomordentligt stort område som i varjefall jag talar om och som hör hemma under denna paragraf och skall prövas idetta avseende. Jag finner att vi är helt överens om våra strävanden och måletför dem. Jag är övertygad om att vi också skall komma fram till ett braresultat, när vi har fått resonera färdigt på basis av inventeringen. 29 (): Det är ju bra, jordbruksministern, om vi är ense om målsättningen. Menproblemet är bara vad som händer fill dess vi har vaskat ut det som ärskyddsvärt och som vi verkligen vill behålla. De missgrepp som vi gör kommeratt finnas kvar mycket , om de ens någonsin går att reparera. Därför ärdet viktigt att det inte sker några missgrepp. Jordbruksministernsäger att skogsvårdslagen har gällt och gäller inom dessa områden. Det ärnaturligtvis riktigt..Men ändå har dessa saker hänt som jag refererade tillfrån början. Då kan man inte vara riktigt nöjd med det sätt som det helafungerar på. Jordbruksministernsäger vidare att han litar på de myndigheter som skall sköta dessa frågor. Detkan i och för sig även jag göra. Men vad som bekymrar mig är attjordbruksministern inte är beredd att göra någonting för att hjälpa till justnu utan vill vänta och se. Det är riktigt att missgrepp har skett. Men jag är övertygad om attmyndigheterna efter den debatt som vi har haft och med de uttalanden som hargjorts både av och av mig nu kommer att hantera dessa frågor på ettannat sätt så att denna typ av missgrepp inte uppstår. Uppmärksamheten på dennafråga har väl tveklöst skärpts. Däremot menar jag att det skulle vara fel attsätta ett definitivt stopp så att man inte har någon möjlighet att pröva någonform av avverkning i stora delar av inland, där man diskuterarsvårigheten att föryngra. Det finns områden, där man kan avverka, eftersom manhar kommit fram till att en föryngring är möjlig. Om vi sätter ett definitivtstopp, kanske vi skapar svårigheter som vi inte är riktigt medvetna om . Anf.31 (): Jordbruksministern talar om stora delar av inland. Vad jaghar talat om är områdena ovanför skogsodlingsgränsen. Det är kanske interiktigt samma sak. Nusäger jordbruksministern att man inte skall sätta stopp för all avverkning. Jagär klart medveten om att man även inom de områden som är skyddsvärda kantillåta en viss typ av avverkning, men då får det bli en annan typ avavverkning än de stora kalhyggen som har uppkommit. De är svåra att repareraoch skapar stora problem. I den mån tillstånd inom ett område av denna karaktär skulle lämnas harskogsvårdsstyrelsen också att förelägga vederbörande på vilket sättavverkningen skall ske just med hänsyn tagen till vad häranförde. Jag måste diskutera i anslutning till gällande lagstiftning. Jagmarkerade också i mitt första inlägg att vad jag talar om är densvårföryngra-de skog som faller under 19 § och som utgör ett betydligt störreområde än den skog som ligger ovanför skogsodlingsgränsen. Då är vi inne istora delar av inland. Överläggningenvar härmed avslutad. Omhandläggningstiderna för prövning av ansökningar om statliga ombyggnadslån 9§ Svar på fråga 1983/84:553 om handläggningstiderna för prövning av ansökningarom statliga ombyggnadslån har påpekat att handläggningstiderna för prövning avombyggnadslåneärenden enligt uppgift har ökat och mot denbakgmnden frågat mig om jag är beredd att vidta åtgärder i syfte att underlättaoch påskynda hanteringen av dessa ärenden. Frågorom bostadslån för ny- och ombyggnad av bostadshus prövas avlänsbostadsnämnderna i de olika länen. Det är riktigt att ärendebalanserna harÖkat hos vissa länsbostadsnämnder och att handläggningstidenför låneärenden f. n. är förhållandevis lång hos dessa nämnder. Enligtbostadsstyrelsen är en viktig anledning till detta att ett antalbelåningsregler har ändrats. Jaghar från inhämtat att man vidtar en rad åtgärder inomorganisationen för att minska ärendebalanserna. räknar med attberörda nämnder genom dessa åtgärder skall kunna förkortahandläggningstideri för nya ärenden högst väsentligt. På något eftersträvasen genomsnittlig total handläggningstid per ärende. Svaret på fråga är således attdet pågår ett arbete med att förkorta handläggningstiderna. Jag är därför intenu beredd att för egen del förorda några åtgärder. Jag kommer dock att noggrantfölja den fortsatta utvecklingen och vid behov överväga åtgärder i frågan. 34 (); Jag vill tacka bostadsministern för svaret, som jag finner mycketpositivt. Jag ser med tillfredsställelse att man redan är i gång med ett arbeteatt försöka få ner handläggningstiderna, som onekligen har förlängts under densenaste tiden. Om bakgmnden till det är att antalet ärenden har ökat, ser jagockså det som positivt; det finns naturligtvis en strävan att minskabyggarbetslösheten genom att få till stånd en ökning på ombyggnadssidan. Omhandläggningstiderna för prövning av ansökningar om statliga ombyggnadslån Enligtvad jag har erfarit är bilden kanske ändå inte helt entydig. Ombyggnadsärendenahar varit flera till antalet i de större kommunerna än i de små, och det kannaturligtvis i sin tur få effekter på byggsysselsättningen. Därför tror jag attdet är viktigt att se över hur man kan initiera information och rådgivning ochaktivera kommunernas byggnadsnämnder just för att få fram ombyggnadsärenden. Omköerna ökar eller inte tror jag också är någonfing som skiljer sig mellan olikalän. Om län med hög byggarbetslöshet får en förlängning avhandläggningsfiderna, innebär ju detta att åtgärderna bromsas. Därför finnerjag det mycket tiUfredsställande att bostadsministern så aktivt har gått in föratt bevaka de här frågorna. Nutror jag inte att det är bara förändringen av belåningsreglerna som liggerbakom att handläggningstiderna har blivit långa. Jag har varit i kontakt mednågra byggnadsnämnder och stadsarkitekter och hört mig för om deras bedömningav detta, och de har sagt att man ofta får in ganska dåUga och ofullständigahandlingar, vilket gör att handläggningstiderna förlängs i onödan. Jagskulle vilja fråga bostadsministern om det finns planer på eller möjligheteratt fastställa kompetenskrav för dem som utfärdar handlingar, så att- det stårklart vem som är ansvarig för handlingarnas utformning. Det skulle ocksåunderlätta byggnadsnämndernas dialog med husägaren och den som är ansvarig förhandlingar och ritningar. Jag tror att det skulle underlätta ärendehanteringenlika väsentligt som åtgärder för att komma åt de administrativa mtinerna ihandläggningen. Atthålla nere.handläggningstiderna tror jag är viktigt också ur ekonomisk synpunktför husägarna. Det finns naturligtvis en otålighet att komma i gång. Risken äratt man ser över och prövar andra finansieringsformer som kan bli dyrare. Anf, 35 BostadsministerHANS ; Redan i mitt inledande svar.sade jag att jag delar uppfattningen att detär angeläget att vi bringar ned handläggningstiderna - de kan leda tillekonomiska förluster och naturUgtvis motverka byggsysselsättningen. Jagkan försäkra att vi gör vad vi kan och med tämligen okonventionella metoder. IGävle har vi lånat in två ingenjörer från kommunen för att beta av kön somfinns. Vi har flyttat ärenden från till andra länsbostadsnämnder somhar mindre att göra, och vi har på gång tUlsättning av tjänster på ohkalänsbostadsnämnder. Vi har även lyckats undandra dem den prövning om 2 %nedskärning som annars normalt drabbar alla myndigheter. Menvi har beroende på det ROT-program som vi satt i sjön en kraftig tillströmningav komplicerade ärenden. För att åstadkomma så bra handläggning som möjligthar vi haft överläggningar och- konferenser med 15 000 personer som ärsysselsatta på detta område, genorn och departementet. Dessutom har vi tillsatten delegation för ROT-verksamhet i varje län. är klart i hälften avlandets län och skall vara färdigt i alla län. Syftet är attpåskynda, effektivisera och förbättra handläggningen. Jagkan alltså säga att vi har vår uppmärksamhet klart inriktad på problemen. Jagdelar de synpunkter som framfört. Vi gör vad vi kan. Viär inte beredda att kräva auktorisafion när det gäller inlämnande avhandlingar. Det talade om på slutet gäller närmastbyggnadsnämndens handläggning av ärendena, vilket inte är detsamma som länsbostadsnämndernas.Men även inom byggnadsnämnderna finns säkert behov av en ökad utbildningsinsatsoch ökade kontaktmöjligheter. Vihar i övrigt på de flesta områden lämnat kravet på att folk skall vara formelltauktoriserade. Det är som i varje ärende får bedöma omhandlingarna är tillfredsställande utformade och begära de kompletteringar somär nödvändiga. Anf,36 (); Jag tycker jag har fått ett mycket tillfredsställande svar. Jag vill änen gång tacka bostadsministern. Samtidigtvar jag naturligtvis medveten om att handläggning skiljer sigfrån länsbostadsnämndens, men ju klarare och bättre underlag desto snabbaregenomströmning. Jagär mycket tillfredsställd med det stora arbete bostadsministern lagt ned på attföra detta aktivt framåt. Överläggningenvar härmed avslutad. 10 §Föredrogs och hänvisades Proposition 1983/84:201 tilltrafikutskottet 11 § Föredrogs men bordlades åter betänkande1983/84:30 . betänkanden /84:18 och 19 12 § Fortsattes behandUngen av finansutskottets betänkanden /84:35,33 och 42 (forts, från prot. Fortsatt valutareglering(forts. FiU 42) Anf, 37 (): betänkande 1983/84:42 behandlar en proposition omfortsatt valutareglering och ett antal motioner som väckts med anledning avregeringsförslaget. Betänkandet behandlar också motioner om internationellakapitalrörelser. Valutaregleringen gör det möjligt för oss att föraen självständig penningpolitik. Uppstår tendenser till valutaoro kan vi medstöd av regleringen försvara valutakursen utan så kraffiga räntehöjningar somannars skuUe behövas.