prot · G709122 · 1983-12-31 00:00:00 — Vi har olika former förarbetsmarknadsutbildning som är förlagd till företag eller - som man också villuttrycka saken - för utbildning av anställda. För dessa typer avarbetsmarknadsutbildning gäller olika regler och bidragsvillkor. Regeringen harhär förordat att man går över till ett mer enhetligt bidrags- och regelsystem,vilket utskottet ansluter sig till. I sammanhanget tar utskottet upp två motioner omvuxenutbildning. Den ena är kommunisterna och den andrafrån m. fl. Motionerna har det gemensammasyftet att lågutbil-' dadepersoner skall ges ökade möjligheter att höja sin kunskapsstandard, så att dekan hävda sig bättre i ett samhälle med snabba förändringar på grund av dentekniska utvecklingen. Utskottet pekar här på vad som redan görs inom ramen förden allmänna vuxenutbildningen och inom den särskilda vuxenutbildning somarbetsmarknadsutbildningen utgör. Utskottet räknar med att ytterligareinitiativ kommer att tas av regeringen bl. a. med anledning avdataeffektutredningens avlämnade betänkande. Arbetsmarknadsutbildningen är envuxenutbildning. Därför gäller en åldersgräns vid . Från denna gräns kanemellertid göras en rad undantag. Reglerna för dessa är ganska krångliga. Det finns här ett problem, och det gäller inte baraungdomarna utan även de vuxna deltagarna i arbetsmarknadsutbildningen. För attkunna fylla sitt syfte måste det studiesociala stödet vid arbetsmarknadsutbildningen,dvs. utbildningsbidragen, anpassas till den nivå som gäller för ersättningarnavid arbetslöshet. Man skall inte behöva förlora ekonomiskt på att gå påutbildning i stället för att passivt uppbära dagpenning från en arbetslöshetskassa.Men härav följer att utbildningsbidragen generellt sett är förmånligare änandra former av studiesocialt stöd. Det leder i sin tur till att man påarbetsförmedlingarna då och då möter personer som inte i egentlig mening ärarbetssökande, utan visar sig vara "utbildningssökande", dvs. desöker utverka utbildningsbidrag till studier som de planerar att driva. Införandet av 20-årsgränsen är en av de åtgärder som harvidtagits för att hindra att det sker en överströmning av ungdomar frångymnasieskolan till arbetsmarknadsutbildningen på grund av skillnaderna istudiesocialt stöd. Regeringen föreslår att denna gräns skall behållas även ifortsättningen för deltagare som beviljas utbildningsbidrag för studier inomgymnasieskolan och det reguljära utbildningsväsendet i övrigt. Vissadispensmöjligheter som finns för att bevilja ungdomar under 20 årutbildningsbidrag inom gymnasieskolan försvinner. Å andra sidan föreslås enviss utvidgning när det gäller möjligheterna att bevilja ungdomar under 20 årutbildning vid de särskilda AMU-kurserna. F. n. gäller att man på dessa kurserkan ta in 18-19-åringar när de aritingen uppbär kontant arbetsmarknadsstödeller har varit anmälda som arbetssökande hos arbetsförmedlingen under minst enmånad. Regeringens förslag innebär att sådana ungdomar skall så att säga direktkunna beviljas utbildning på de särskilda kurserna. På denna punkt föreligger en reservationgemensam för och . Den grundar sig på avslagsyrkandeni motioner från de båda partierna. Reservanterna visar sig nu gå emotregeringens förslag på ett mer nyanserat sätt än som har skett i motionerna.Även reservanterna kommer fram till att man inte kan ha en stel åldersgränsutan måste göra vissa hänsynstaganden. Att en ungdom i den ålder det här gällerdirekt skall kunna anvisas en AMU-kurs, när det inte är möjligt med utbildningpå gymnasieskolan, vill reservanterna dock inte acceptera. Vad reservanternaförbiser är, som framhålls av utskottsmajoriteten, att de unga i så fall kommeratt anvisas arbete i ungdomslag. Det vore synd om så skulle ske i de fäll en kompletterande utbildning på en AMU-kursär ett bättre alternativ. Därför biträder utskottsmajoriteten regeringensförslag. Avslutningsvis behandlar utskottet frågan omarbetsmarknadsutbildningens dimensionering under nästa budgetår. Innevarandeår är utbildningen planerad för en omslutning på ca 130 000 deltagare.Regeringen föreslår att man nästa budgetår går ned till 110 000 deltagare, meden reserv för ytterligare 10 000 deltagare, som ett minimum. anseratt det räcker med en total omfattning av 100 000 deltagare. De hänvisar bl. a.till den förbättrade konjunktur som är på väg. Utskottet räknar med, liksomregeringen, att det även nästa budgetår behövs en ganska betydandeutbildningsvolym och kan hänvisa till att volymen under den senastekonjukturuppgången, som inträffade /80, utgjorde 120 000deltagare. Därför biträds regeringens beräkning av utbildnings- och anslagsbehovet. I sammanhanget tar utskottet upp en motion från vpk omavskaffandet av de lärarlösa lektioner som av besparingsskäl införts inomarbetsmarknadsutbildningen. Utskottet räknar med att frågorna om attsäkerställa utbildningens kvalitet kommer att behöva övervägas särskilt närman prövar frågorna om utbildningens framtida organisation och föreslår därförinte något initiativ i detta sammanhang med anledning av vpk:s motion. I mitt anförande har jag huvudsakligenuppehållit mig vid de delar av betänkandet där det i de aktuella avsnittenföreligger reservationer. I övrigt hänvisar jag till vad som anförts avutskottet i betänkandet. Jag ber därmed att få yrka bifall till utskottetshemställan och avslag på reservationerna i de avsnitt som jag har behandlat imitt anförande. Anf.29 () replik: Arbetsmarknadsministern föreslår ibudgetpropositionen en utvidgning av möjligheterna för arbetslösa ungdomar iåldern att genomgå särskilda AMU-kurser, och detta har i sitt anförande med anledning av vår reservation nr 25 i utskottetsbetänkande. Vi ser saken på det sättet, att om man vidgar dessa möjligheter,skulle det försvåra avgränsningen mot gymnasieskolan och mot den normalaungdomsutbildningen. Vi ser detta också som ett rättvisekrav gentemot deungdomar som genomgår den ordinarie utbildningen, och därför är vi negativatill denna vidgade möjlighet. Men vi inser ätt det finns vissaungdomsgrupper som har svåra personliga, sociala eller ekonomiska problem. Debör även fortsättningsvis ha den här möjligheten. Låt mig så beröra ett par andra punkter som upp i sitt anförande. Det gäller distriktsarbetsnämnderna ochbyggarbetsnämnderna. Vi reservanter har sagt ungefär detsamma somutskottsmajoriteten, nämligen att vi anser att det är viktigt att denförsöksverksamhet som skall påbörjas när det gäller distriktsarbetsnämndernasställning får fullföljas. Vi måste först se resultatet av denna verksamhet,innan vi vidtar ytterligare åtgärder. Jag tror att det är viktigt att man kanfinna meningsfulla arbetsuppgifter för distriktsarbetsnämnderna. Om man intekan finna meningsfulla arbetsupp- gifter, kommerdistriktsarbetsnämnderna inte att spela någon större roll . Sammasak gäller byggarbetsnämnderna. En förändring har ju redan inträffat, och vibör avvakta resultatet av denna, innan vi vidtar några andra åtgärder. Vi skallju inte ha dessa institutioner för deras egen skull. Fyller de en funktionskall de naturligtvis finnas kvar, men gör de inte det bör de avvecklas. 30 () replik; inledde med att säga att ett av de viktigasteinstrumenten i arbetsmarknadspolitiken är just förmedlingsverksamheten. Det äralldeles riktigt. Ingen kan ju säkrare än , med sin långaerfarenhet av förmedlingsverksamhet, påstå något sådant. Men jag hajade till dåErik nästan gjorde detta till en nyhet. Det är, enligt mitt sätt attse saken, att överdriva det hela. Naturligtvis skall vi satsa på förmedlingen.Det är riktigt. Men gör misstaget i sin bedömning att han låteross förstå att allting nog är ganska bra. Socialdemokraternaförsöker nu tona ned den RRV-rappport som kom . Det faktum att detenbart ingår fem kommuner i undersökningen bör ju inte i sig leda till att vidömer ut den så här . Jag uppfattar rapporten närmast som en larmrapport.Vad skall vi annars säga när mer än hälften av de arbetssökande inte blevföremål för platsförmedlande åtgärder under hela den månad som undersökningenavsåg? fick ju över huvud taget ingen anvisning på arbete. Det ärallvarligt att den vanligaste utskrivningsorsaken var att den arbetssökandehelt tappat kontakten med förmedlingen. Jag skulle vilja beteckna detta som enkatastrof. Sådåligt var det inte då under tidigt 1950-taltjänstgjorde som aspirant hemma i . Då förmedlades det betydligt flerarbeten än , trots de ökade resurserna. Dagens situation måste anses sommycket otillfredsställande, varför det rnåste bli en förbättring. Med hänsynhärtill måste man beklaga att regeringen har begränsat AMS-kommitténsuppgifter, särskilt med tanke på den stora kompetens som finns inom kommittén.Det må sedan vara den handlingskraftiga ordföranden, det dugliga sekretariateteller de många engagerade förtroendemännen och partsföreträdarna, somsäkerligen också har stort förtroende för, som står förkompetensen. Därför måste jag fråga; Hur kan förklara attutbytet av arbetsmarknadsverkets insatser rörande förmedlingen ändå är sådåligt? Vilka fördelar innebär det att "avlöva" detursprungliga uppdraget? 31 () replik; försvarar rådande ordning. Det är tydligt att han ärytterst negativ till förändringar. får väl inte utsättas förnågon som helst konkurrens. Varför ändå inte i rådande tider med pressadekonomi följa våra förslag i några avseenden och befria arbetsförmedlarna frånvissa verksamheter? Jag har ju framhållit atttillsynen över enskilda förmedlingar kan flyttas till departementet.Är inte det ett rimligt krav? Vi vill ha bort byggarbetsnämnder ochdistriktsarbetsnämnder. Det finns faktiskt uttalanden från folk i verksamhetensom rekommenderar detta. Det finns ingen anledning att byråkratisera denverksamhet som har till uppgift att ge människor arbete. Vidaretycker jag att det våren liten, fin idé att ungdomarna själva skulle kunnasvara för viss ungdomsförmedling. Vi har ju erfarenhet från mångaungdomsprojekt, och de erfarenheterna bör tas till vara. Varför kan vi intelåta ungdomar svara för viss verksamhet, som finansieras genom avgifter? Jagtycker att skall försöka bli litet modernare i sin uppfattningoch inte enbart förkasta förslag, utan verkligen hjälpa till så att de blirprövade så vi får se vad de duger till. 32 ERIKJOHANSSON (s) replik; Gemensamma för de tre senaste inläggen är synpunkterna angående fråganom omorganisationen och tilltron till förändringarna inom AMS organisation iden riktning som motionärerna har föreslagit. Viär ingalunda motståndare tUl förändringar när det gäller arbetsmarknadsverketsorganisation och arbetsuppgifter. Jag har i tidigare debatter haft tillfälleatt understryka den saken och det bekräftas också av den utveckling som harskett inom verket. Verket har ständigt anpassats till utvecklingens krav ochförsökt att verkställa vad som har beslutats i . Vi har haft engemensam målsättning, men vägarna och medlen dit har måhända skiftat. Viär betänksamma inför och motsätter oss en privat arbetsförmedling. Det talas omkonkurrens och effektivitet och saker som man nu inte klarar av. I mittinledningsanförande sade jag att privata arbetsförmedlingar skulle minskaservicen till de svaga och utsatta grupperna. Jag tror inte heller att det medprivata arbetsförmedlingar skulle ha varit möjligt - för att ta ett exempel - attgenomföra den ekonomiska politik som vi genomförde när vi övertogregeringsansvaret . Förutom devalveringen vidtog vi en rad ekonomiska ochandra åtgärder för att avhjälpa arbetslösheten och få ur krisen. Visatsade på arbetsmarknadspolitiken och på tidigareläggning av sysselsättningsobjekt.Vi förenade deri ekonomiska politiken med näringspolitiken för att kunnasamordna alla de åtgärder som skulle leda ur krisen. Vimenar att en privat arbetsförmedling inte har de förutsättningar som ettsamhällsägt organ, AMS, har. I såväl AMS som i länsarbetsnämnderna ochdistriktsarbetsnämnderna ingår representanter för de olika intresseorganisationerna.Utvecklingen har visat att det är en garanti. Angående påståendet att jagskulle försöka vara litet modernare, så har jag redan visat att jag är det. Distriktsarbetsnämnderoch byggarbetsnämnder har redan visat sig fylla en viktig funktion i samhälletnär det gäller att nå de politiskt uppsatta målen. Som sade hardet skett en viss anpassning och en del försöksverksamhet i detta avseende. 33 ()repUk: Nr 122 säger att han inte är motståndare till Onsdaeendenförändring och det låter hugnesamt. Jag känner mig dock inte lugnare efter H aoril 1984 den byråkratiska lovsångsom han ändå stämmer upp och därmed låter förstå att allting är bra.Uppräkningen av de förändringar som skedde på det Arbetsmarknads-ekonomiskt-poUtiskaområdet finns det också anledning att ha invändningar nolitiken emot, ochjag har berört det i tidigare inlägg och skall därför inte upprepa mig. Devalveringenhade två sidor. Den positiva sidan var att den främjar exporten och våramöjligheter att sälja till andra länder. Men den negativa sidan var att denfick betalas med den köpkraftsförsvagning som alla människor råkade ut för -inte minst drabbades personer med stor försörjningsbörda eller låg inkomst. Imitt inlägg tog jag upp vådan av att göra så många tidigareläggningar i enhögkonjunktur. Vad återstår att göra då vi verkligen behöver tidigarelägga,nämligen i en lågkonjunktur? Jag tror att vi kan räkna med att den kan komma. JagskaU inte höja.RRV-rapporten till skyarna - jag har inte hunnit studera dentillräckligt . Den måste i varje faU betraktas som en larmrapport.Iakttagelsen man gör i fem kommuner under en månads studie är ju att det mestahar gått mycket snett. Detta måste leda till att man både inom verket och inomregeringen samt,vi här i tar allvarligt på de förändringar som måsteske. Att förändra är inte detsamma som att rasera - det är att göra en tidigaregod sak betydligt bättre. 34 () replik: sade att distriktsarbetsnämnderna har fyllt en storuppgift under de år som vi har haft distriktsarbetsnämnder. Det tror jag är ensanning med rätt stora modifikationer. Om man lyssnar tiU de ledamöter somsitter i distriktsarbetsnämnderna, får man den uppfattningen att de i mycketstor utsträckning endast erhåller information. Det ses som en stor brist där inte har några möjligheter att fatta beslut. Därför tror jag att det ärviktigt att man inom den försöksverksamhet som skall startas på olika sättfinner former för ett ökat beslutsfattande. Efter en utvärdering avförsöksverksamheten tror jag att det finns all anledning att ta ställning tillhuravida distriktsarbetsnämnderna skall finnas kvar eller inte. Närdet slutiigen, fra talman, gäller arbetsförmedlingarnas framtida roll, framgår det av den reservation vi har avgett tUl betänkandet att det kan finnas frågor som kan lösas på annat sätt än genom de arbetsförmedlingar vi har . Vi har nämnt kultursektorn och kontorsservicesektorn. Det finns alltså, enligt vår uppfattning, anledning för att studera de här sakerna närmare. Jag tror att vi alla är överens om att vi självfallet skall utnyttja arbetsförmedlingarna till det som de är bäst på. Det har ju också skett en förändring så till vida att man i ökad utsträckning nu från , arbetsförmedlingarnas sida gör företagsbesök. Det tror jag är tUl glädje och nytta för både arbetsgivare och arbetssökande. Anf.35 () repUk; Låt mig först till säga, när han uttrycker ängslan ochoro över den byråkrati som tycks vara rådande enligt rapporten frånriksförsäkringsverket, att jag har strukit under att det endast gälldefem kommuner. Verket självt varnar för att dra överdrivna slutsatser av dettaoch hänvisar till det nya serviceprogrammet, som med stor ambition harutarbetats av AMS och som är förankrat hos personalen. Programmet har som enklar målsättning att minska byråkratin och att höja effektiviteten. talade om att främja exporten osv. Det har, som sagts tidigare idebatten, lett till ökade vinster för företagen. Vi har anledning att medförväntan se fram emot hur företagarna kommer att disponera dessa vinster. Vårförhoppning är att de disponeras till investeringar som skapar ökadsysselsättning och utveckling av industrin. Jagvill också rent allmänt säga att det finns farhågor för att effektiviteten inomAMS inte räcker till. Jag frågar mig: Varför vill ni då begränsa resursernatill arbetsmarknadsverket? motiverar i sinaanslagsframställningar vad pengarna skall användas till, nämligen till just deområden för vilka ni uttrycker bekymmer att man inte skall lyckas. Det skullebehövas mer, och det är då inte logiskt att skära ned och yrka på mindreanslag. Närdet sedan gäller distriktsarbetsnämnderna och byggarbetsnämnderna råder ingadelade meningar. Vi hyser samma förhoppningar när det gäller , somhar att granska de här uppgifterna. När den rapporten föreUgger får vianledning att återkomma till frågan. Ur vårt partis synvinkel framstår denarbetsmarknadspolitiska målsättningen som klar. Vi är beredda att görainsatser. Vi hänvisar till dem vi har gjort, och vi kommer även ifortsättningen att göra insatser. Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. Anf.36 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag får meddela att anslagom kvällsplenum nu uppsatts. 37 (): vill återigen understryka den långsiktigt positivabetydelsen av att ungdomar alltid erbjuds utbildning och arbete och intebidrag. Närdet gäller ungdomslagen har vi inom i motioner och tidigare anförandeni kammaren preciserat åsikter. Jag skall därför inte upprepa vadsom sagts utan förutsätter att den av beställdautvärderingen samt beställt nytt förslag skall tillgodose våra önskemål. Viförutsatte]- också att de preciseringar utskottet nu gör när det gällerenskilda arbetsplatser skaU få ett geriomslag ute på arbetsförmedlingaroch i kommuner. Det måste bli ensjälvklarhet att man i en positiv anda placerar unga människorute i småföretagen - att man utan byråkratiskt krångel lyssnar på önkemålenfrån unga om att få arbeta i privata småföretag - och att de lokalaarbetsförmedlingarna tillsammans med kommunerna får hantera frågorna i närasamarbete med de närmast berörda. Mångaungdomar funderar på att starta eget. Nyföretagandet är en av 1980-taletsviktigaste frågor. Ungdomsföretagande kräver utbildning samt stöd från erfarnamänniskor. Enligt mening är det nödvändigt att utvecklingsfonderna -som finns i varje län och som arbetar med småföretagsproblem - får iuppgift att speciellt arbeta med ungdom och nyföretagande. förutsätteratt arbetsmarknadsministern tillsammans med industriministern återkommer tillriksdagen i denna fråga och att det då finns ett ordentiigt anslag att fördelatill utvecklingsfonderna samt att fonderna utan en mängd byråkratiska reglerfår stor frihet att efter lokala förutsättningar få i gång ett nyföretagandebland ungdomar. Många har med anledning av motionen hört av sig tUl mig ochpåpekat att ett obyråkratiskt anslag tiU utvecklingsfonderna skuUe kunna görastor nytta när det gäller att få fart på ungdomars nyföretagande. Avslutningsvisvill jag beröra Demografiska databasens filialer i , och Jörn.Det behöver egentiigen inte sägas- men de arbetstillfällen som de treregistreringscentralerna ger är också av värde för olika slags forskning, förundervisning samt för arkivändamål. anser därför att det nu är dags attverksamheten övergår från att vara beredskapsarbete till att bli fasta arbeteni forskningens, utbildningens och "arkiveringens" tjänst. Västerbottenbesöktes av 70-talet socialdemokratiska riksdagsledamöter, somuttalade sig i oUka frågor. I ett stort uppslaget uttalande i ortspressenframhölls att när de nu hade sett och förstått det viktiga arbete som utfördesvid Jörncentralen, skulle de se till att jobben blev fasta. Enligt regeringensförslag verkar det löftet vara rätt avlägset. och folkpartietanser att jobben vid de tre centralerna bör bli fasta arbetstillfällen. Jag yrkarbifall till samtliga centerreservationer. 38 BO (); När vi beslöt om att införa lagen om ungdomslag ,skedde det efter en extra kompromissomgång. Trots att man brukar säga attkompromisser aldrig är bra, olev lagen inte sämre efter den bredaöverenskommelse som kunde träffas mellan de fyra partierna: socialdemokraterna,, och . Jag anser i det här fallet att det kansket. o. m. var en fördel, inte minst därför att lagen därigenom fick ett positivtgenomslag ute i kommuner och landsting. Förändringarnavar framför allt bra därigenom att lagen kom att omfatta också kommunala bolagsom möjliga arbetsplatser, att förståndshandikappade ungdomar i åldern 20-25år också kom att omfattas av lagen samt att man skulle stimulera kommunernatill att verka för att arbete i ungdomslag skulle kunna varvas med utbildning.Man beslöt om ett specieUt stimulansbidrag på . per dag och ungdom för attbidra tiU kommunernas utbildningskostna- der.Detta innebär att arbetstiden kan utsträckas närmare de som förflertalet betraktas som ordinarie tid på arbetsmarknaden. Dessutom innebarkompromissen att enskilda arbetsgivare i vissa fall kunde komma i fråga förungdomslag. Jag citerar vad utskottet då sade och som blev beslut. "Utskottetanser att det kan finnas andra avgränsade arbetsuppgifter hos enskildaarbetsgivare som kan vara lämpliga för de ungdomar som ingår i ett ungdomslag.Det förutsätts då att dessa arbetsuppgifter inte skulle komma att utföras utanungdomslagens medverkan och att andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder inte ärlämpligare. När det uppstår fråga om en sådan vidgning av arbetsområdet börsamma ordning tillämpas för handläggningen som gäller för enskUdaberedskapsarbeten." Jag har velat klargöra vad utskottet och sedermera också kammarenbeslöt för att inga missförstånd skall råda om beslutet. Jagvill dessutom yrka bifaUtill arbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkande21 i de delar som berör ungdomsfrågor och avslag på alla motioner ochreservationer som berör dessa ungdomsavsnitt. Låtmig innan jag går in och kommenterar reservationerna säga något kort om desynnerligen goda resultat som uppnåtts som de senastinförda arbetsmarknadspolitiska instrumenten har fungerat. Fram till den 1april, alltså , har 28 600 ungdomar placerats i ungdomslag, enökning med 4 000 platser. var 1 700 ungdomari åldrarna placerade med hjälp av rekryteringsstödet. Av dem somplacerats i näringsUvet med detta stöd var t. ex. i ungdomaroch i län ungdomar. I hade 65 ungdomarfått fasta jobb, och jag vågar lova att det är betydligt flera . Detta ärväl ett synnerligen gott resultat, som jag tror ingen av oss kunde ana, när videbatterade dessa frågor , och som jag tror vi skall tänka påUtet till mans, då vi åter diskuterar dessa frågor. Tyvärrhar lämnat lokalen, men hans partikamrat kankanske ta åt sig litet av det jag nu tänker säga. och hans partigår till våldsamt angrepp mot allt och alla, inte minst ungdomslagen. Menmoderaterna var ett av de partier som var med om att träffa denna överenskommelse.Det är då litet konstigt att man nu skall få höra så stark kritik sommoderaterna genom har fört fram. BengtWittbom anklagade också oss för passivitet när det gäller ungdomsarbetslösheten.Vi har dock under dessa infört ungdomsarbetsplatser, som innebär attalla unga i åldern har möjlighet till ett arbete. Vi har fortsatt närdet gäller 18-19-åringar och sett till att även de kan få ett arbete genomlagen om ungdomslag. Mankan jämföra detta med den borgerUga politiken under de föregående åren. Denledde i bästa fall till positiva uttalanden om att minska ungdomsarbetslösheten.Det var väl att de borgerliga partierna, när vi sedan trädde till, ville hjälpaoss att minska ungdomsarbetslösheten - och kanske i vissa åldersgrupper t. o. m.eliminera den. 'Jag menar att - och kanske framför allt - i dettafall saknar förankring i verkUgheten. Det gäller inte minst ungdomsfrågorna. Såvill jag göra några kommentarer till de reservationer som är fogade tillbetänkande 21 om ungdomsfrågorna. Låt mig börja med de moderata reservationernaoch från början slå fast två saker. Den första är att vi socialdemokraterhåller den överenskommelse som träffades . Den andra är attungdomslagen bara är aktuella när alla andra arbetsmarknadspolitiska insatserhar prövats.