prot · G709144 · 1983-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till rådande statsfinansiella läge finner vifrån utskottsmajoritetens sida det av regeringen framlagda förslaget välavvägt. Med denna motivering, herr talman, yrkar jag avslag påvpk-reservationen och bifall till utskottets hemställan i övrigt på samtligapunkter. 66AGNE (); Debatten visar att allt fler instäpimer i denkritik som riktats mot förslag. Det började ju med attregeringen tydligen tog intryck av krifiken och inte vågade lägga fram någotförslag , som man fidigare hade aviserat. säger han och stora delar av den socialdemokratiska riksdagsgruppen instämmer idenna kritik. Då kan jag inte förstå, , vad det är som skullehindra socialdemokraterna här i att göra ett uttalande om efter vilkaprinciper en översyn av kronofogdemyndigheten skall göras, om man är överens omatt de principer som tog fram inte var de rätta. Det ärdetta som är bakgrunden till vår reservation i utskottsbetänkandet. Om läser reservationen noggrant, skall hanfinna att inte heller vi hävdar att man kan slå fast en statisk organisationför aU framtid. Men när man skall förändra organisationen, är det ju riktigtatt ha klart för sig åt vilket håll man skall förändra den. Då är det alltsåangeläget att slå fast att en centralisering och ett borttagande av en radkronofogdedistrikt, som det här har varit fråga om, inte är den bästa vägen föratt effektivisera en organisation av det här slaget. Jag skulle vidare vilja fråga , medandebatten och processen i den socialdemokratiska gruppen går vidare tills mankommer fram till en total enighet om att man är beredd att gådecentraliseringsvägen, hur man kan hjälpa staten att få in den skatt denbehöver genom att ta bort närhet, personkännedom och lokalkännedom frånorganisationen. Det här går inte ihop. Är man beredd att välja princip, då kanman också ge svaret på dessa frågor. förslag innebar ju en radikalnedskärning av antalet tjänster. Om man räknar med att varje tjänsteman i dagdriver in ca 1-1,5 milj. kr. , skulle ju förslaginnebära en avsevärd försämring av besparingssyftet. De 30-35 milj. kr. som manär ute efter i besparing skulle ersättas av en förlust för statskassan på irunda tal 300 milj. kr. Mot den bakgmnden tycker jag det vore självklart attuttala i vilken riktning man vill effektiviserakronofogdemyndighetsorganisationen. Varför, , ärsocialdemokraterna inte beredda att tala om åt vilket håll de vill gå, vilkenprincip de vill använda för att effektivisera? 67 (vpk): har i debatten fört in det förslag från riksdagensrevisorer som vi har möjlighet att motionera om. Jag avstod i mitt förstainlägg från att ta upp dessa frågor, men jag kan nu som en Uten kommentar sägaatt jag inte tror att det i och för sig kommer att innebära att vi får någraandra ställningstaganden i de konkreta frågorna, beträffande distriktsindelningoch hithörande ting. Detfinns en bred enighet om att det behövs en bättre organisafion på skatte- ochavgiftsområdet, och man anser att den nya organisationen bör genomföras snarastmöjligt. Det är bra att det råder enighet. Men det är inte ointressant att idetta sammanhang något så när söka fastställa hur en förbättrad organisation påskatte- och avgiftsområdet skall vara utformad. I reservation 1 har vi försöktatt något precisera principerna för en sådan Organisation. , vihar inte - vilket nämnde -förespråkat någon statisk organisation.Vi har inte och vill inte stänga vägarna för modifieringar och förbättringar iolika avseenden i den nuvarande organisationen. Reservation2 handlar om anslag till kronofogdemyndighetema. säger att vpk:syrkande i stort sett följer länsstyrelsernas äskanden om anslag, och det ärriktigt. Vi har tagit allvarligt på de äskanden som länsstyrelserna harframställt, och vi har beaktat redovisningarna beträffande svårigheterna ikronofogdemyndigheternas arbete. Vi har behov av att förbättra ocheffektivisera arbetet. andrar det statsfinansiella läget som motiv för att inte getillräckligt anslag och därmed åstadkomma de förbättringar som länsstyrel-semaönskar. Jag skulle tvärtom vilja påstå att det just med hänsyn till detstatsfinansiella läget vore angeläget och bra att göra en anslagsökning,eftersom varje krona som satsas på det området bevisligen kommer tillbaka. Detlönar sig med sådana satsningar för statens vidkommande. Anslagtill lokala skattemyndigheterna och kronofogdemyndigheterna 68 (); Först vill jag säga en sak till . Jag sade att vi instämmeri krifiken i vissa delar. Men vi instämmer inte i allt. Jag vill hänvisa tillreservation 1, där , och vpk säger följande: "Detär enligt utskottets uppfattning väl motiverat att antalet distrikt även -under den fid framöver som kan överblickas - i stort sett bibehålls." Vi kan inte ställa upp på det. Därför finns det ingen anledning att idagens debatt gå reservantema till mötes och göra något uttalande i riksdagen.Den nuvarande organisationen ligger fast; det sker ingen förändring. Därföranser vi att man bör awakta. Dessutomgår riksdagsrevisorerna reservanterna till mötes. I reservation 1 står att"innan ytterligare överväganden görs om distriktsindelningen bör behandUng avrevisorernas utredning avvaktas ". därför, , somjag hörsammade riksdagsrevisorernas åsikt. 2 säger de att enomorganisation av kronofogdemyndigheten bör anstå i awaktan på principbeslutenligt p. Vi har beaktat denna synpunkt. Anslagtill lokala skattemyndigheterna och kronofogdemyndigheterna ToreClaeson talade om länsstyrelsernas äskanden. Ja, det är klart att länsstyrelsernahar sina propåer. Men det är i. ett statsfinansiellt läge där budgetchefensäger att han avser att återkomma i ett senare skede till frågan om enomstmkturering av exekutionsväsendet. Meningen var att man skulle återkommaredan på våren, men detta är uppskjutet. Då skall vi inte gå in och plocka ochsäga att det skall vara si eller så, utan vi avvaktar. Jagkan säga till att det är klart att det är mycket pengar som f. n.inte är indrivna, och statistiken är inte till allas fördel. Men rättssystemetoch omstmktureringen av hela exekutionsväsendet kommer att gå skattemyndighetentill mötes. Vi är självfallet intresserade av att få in mera pengar av defordringar som finns, men låt oss awakta. Därför, herr talman, finns det ingensom helst anledning att göra något uttalande i någonderariktningen. Anf.69 (): skingrade i sittsenaste inlägg många av frågetecknen. Han konstaterade att det inte är den delav kritiken som berör nedläggningen av kronofogdedistrikt somsocialdemokraterna instämmer i. Är man emot en centralisering och ennedläggning av kronofogdedistrikt, bör man också kunna vara beredd att tala omåt vilket håll man vill åstadkomma en förändring, dvs. att bibehålla i principden nuvarande organisationen med en ytterligare decentralisering. Det är manalltså inte beredd att göra. 70 (vpk): Bara en kommentar till senaste inlägg. Jag tycker attdet är litet vårdslöst att tala om att man skall plocka litet här och där, ianslutning till en diskussion om länsstyrelsernas anslagsäskanden. De är, somMagnus vet, mycket väl underbyggda och så gott som i detalj redovisade.Då skall man inte använda sådana uttryck, för då kan man få intrycket att detskulle vara något slags hafsverk, där man bara har slängt ihop några siffror påett papper och plockat in dem. Det är inte så, utan bakom detta liggerambitionen att förbättra och effektivisera denna verksamhet, mot bakgmnd av som man inte har tillräckliga resurser för att drivain. Det har inte funnits någon, varken i,utskottsbetänkandet eller här idebatten, som har kunnat gendriva vad jag har anfört om att det faktiskt skullevara lönsamt för staten och för samhället att göra dessa satsningar påkronofogdemyndigheterna som länsstyrelserna har föreslagit. Eller är det så attMagnus vill påstå att det skulle vara fel när vi säger att detta är enverksamhet som skulle bli självfinansierande och dessutom skulle löna sigmycket bra för samhället? Utöverde reda pengar som sådana här satsningar skulle ge i vinst, skulle vi ocksåförbättra det urusla förhållande som råder på detta område, eftersom det finnsen mängd människor och företag i detta land som kan missbruka reglerna isamband med att företag kommer på obestånd. Man gör konkurser på ett sådantsätt att man mycket ofta klarar sig från åtgärder från samhällets sida på grund av att viinte har fillräckliga resurser att sätta in. Sammantaget,herr talman, vill jag än en gång säga att jag tycker att det är beklagligt inte visat litet större förståelse i detta sammanhang. Jag är övertygad omatt man, om man enas om att nödvändiga förbättringar skall genomföras på dethär området, kommer att få se till att anslagen för den här verksamheten ökar iganska snabb takt. Anf.71 (): Jag noterar att har glidit från den uppfattning han hade isitt första inlägg i debatten. Han sade då att utskottsmajoritetens princip varcentralisering och datorisering. lugnade ned sig i sitt sistainlägg, men jag vill säga till honom att den krifik som vi har instämt i gällervissa delar av detta frågekomplex. Nuvarande distriktsindelning kan intebehållas intakt , och vi hävdar från utskottsmajoritetens sidaatt något uttalande icke bör göras . Jagvill säga till att han ju vet att länsstyrelserna i sina äskandensjälvfallet har den ambitionen att tillsätta så många tjänster som möjligt ocheffektivisera dessa. Men om finansministern i budgetpropositionen anför attorganisationen snart skall omstruktureras, skall vi inte nu tillsätta ett antaltjänster och - som jag kanske litet olyckligt formulerade det - plocka litethär och där. Vi menar att man skall göra en samlad översyn av helaskatteindrivningen. Regeringen har också aviserat ett förslag, som baserar sig på det somkommissionen mot ekonomisk brottslighet anfört, och det överensstämmer ocksåmed det som här var inne på. Vi anser att man skall effektiviseraverksamheten och sätta åt de stora bovarna, som alltför lätt kommer undan,och regeringen har alltså aviserat ett förslag i den riktningen. Låt ossdärför, herr talman, avvakta i denna fråga. Jag tror att såväl centerpartistersoch folkpartisters som vpk-ares önskemål kommer att bli tillgodosedda i ettsenare skede. Anslagtill lokala skattemyndigheterna och kronofogdemyndigheterna 72 (vpk): Betyder det senaste som sade att vi kan räkna med MagnusPerssons och socialdemokraternas stöd för ökade resurser till den härverksamheten, sedan man väl har fått diskutera och besluta om vissomorganisafion? Anf.73 (): Vad och övriga av kammarens ärade ledamöter kan räkna medär att regeringen lägger fram ett förslag baserat på de förslag somkommissionen mot ekonomisk brottslighet har avgivit. Däri ingår det som vi nudiskuterar som en delpunkt. Det är möjligt att vi kan mötas i det avseendet,men låt mig också säga att man inom regeringen och regerings-kansUet inteligger still. När den aviserade propositionen framläggs får vi ta upp en debattigen, . Nr 144 Anf. 74 (vpk): Sedan nu å regeringens vägnar har gjort dettaganska klara uttalande nöjer jag mig i dagens debatt med det sagda. Ändrinsari Överläggningenvar härmed avslutad. förköpslagen (Beslutetredovisas efter debatten om bostadsutskottets betänkande 26.) Kammarenövergår nu till att debattera bostadsutskottets betänkande 27 om ändringar iförköpslagen m.m. 76 (): I proposition 141 föreslår regeringen att förköpslagen skall vidgas.Detta är ju helt i linje med en socialistisk grundsyn och innebär att denenskilda äganderätten än mer urholkas, samfidigt som politikernas maktställninghela tiden utökas. Frånmoderata samlingspartiets sida har vi upprepade gånger fört fram förslag om attförköpslagen skall upphävas. I nu föreliggande betänkande behandlas fyramotionsyrkanden från moderater, där detta förslag åter tas upp. Med hänsyn tillatt kommer att ta ställning till ett förslag om en nyplan- och bygglag avstår vi nu från att yrka bifall till de aktuellamotionsförslagen. I detta sammanhang kommer kommunernas ställning i plan- ochbyggsammanhang att behandlas ingående. Stora förändringar är ju att vänta förkommunerna. Vårprincipiella inställning beträffande förköpslagen kvarstår naturligtvis.Förköpslagen, såväl i sin nuvarande utformning som enligt förslaget, medförmöjligheter till godtycke från myndigheternas sida. Det framgår att förköpslagenavses att användas som ett alternativ och ett komplement till expropriation.Därigenom inbjuder lagen redan i sin nuvarande utformning kommunerna attförvärva fastigheter från utgångspunkten att de kan tänkas vara bra att ha förframtida behov. Exempel finns på att kommuner har samlat på sig storafasfighetsbestånd i tätorterna för att ha full handlingsfrihet för framtidabehov. Detta innebär inte bara att enskilda förvägras att förvärva fasfigheter,utan man binder också stora ekonomiska resurser fill tveksam nytta förskattebetalarna. Närdet gäller förköp inom områden med stadsplan eller byggnadsplan föreslås dettakunna ske dels för att få fill stånd en planenUg bebyggelse av tomtmark sominte är bebyggd i huvudsaklig överensstämmelse med planen, dels för att ikommunens ägo överföra mark som är avsedd för något annat ändamål än enskiltbyggande. Det föreslås vidare att det inte skall ske någon avvägning vidtillståndsprövningen mellan kommunens och den enskilde fastighetsägarensmöjligheter att genomföra planen, utan det bör vara tillräckligt att planen inte är genomförd och att kommunen gör sin Detta kan vi inte acceptera utanfinner det utmanande, inte minst mot bakgrund av hur utgångspunkten förlagstiftningen förskjutits sedan 1974 års riksdagsbeslut fattades om ändringari lagen. Den nu föreslagna utvidgningen innebär ju i verklighetenatt förköpsrätten föreligger i de flesta fall när fastigheter omsatts påmarknaden. I motiven för ändring av förköpslagen för stadsförnyelsenämns ändrad lägenhetsindelning med hänsyn till bostadsförsörjningen eller föratt hindra boendesegregation. Vi vill anföra att lösningen av detta probleminte bör ske genom att kommunen blir fastighetsägare utan genom attfastighetsägarna stimuleras att genomföra önskvärda förändringar. Det nämns vidare i detta sammanhang att ombyggnadsbehovetkan åberopas i ett bostadsförsörjningsprogram. Ett sådant program utvisarsällan ombyggnadsbehovet för enskilda fastigheter. Vi avvisar tanken att detför samhället skall vara möjligt att genom förköp tilltvinga sig en fastighetmed stöd av ett bostadsförsörjningsprogram. Inte heller kan vi borgerliga reservanter ansluta oss tillvad som anförts i propositionen när det gäller förköp för att bevara fastegendom därför att den är värdefull från kulturhistorisk eller miljömässigsynpunkt. Förslaget om införande av en förköpsrätt för kulturhistoriskt värdefullamiljöer är mot denna bakgrund helt oacceptabelt och oförenligt med samhälletsintresse i övrigt beträffande kulturminnesvården. Det absolut viktigaste är attdet allmänna skapar förutsättningar som stimulerar enskilda ägare och brukareatt frivilligt göra insatser för kulturminnesvården och miljövården. Förköpsrätten skulle komma att omfatta byggnader ochmiljöer, på vilka enskilda människor lagt ner stora pengar och även arbete utanen tanke på den ekonomiska lönsamheten. Att ägaren har möjligheter att bestämmavem som skall överta den vårdade byggnaden eller miljön utgör enväsentlig och avgörande drivkraft för sådana här frivilUga insatser. Det kanfömtses att dessa för samhället helt nödvändiga frivilliga insatser i mycketstor utsträckning bortfaller, om ägarna genom införandet av en kommunalförköpsrätt inte längre har möjlighet att bestämma över och att förutse sinegendoms framtid. Om man införde en förköpsrätt för kulturhistoriskt ochmiljömässigt intressanta fastigheter, skulle det vara till mycket stor skadaför kulturminnesvården och därtill hörande miljöer i vårt land. Vi delar inte uppfattningen att ett kommunalt innehav aven fastighet utgör en garanti för bevarande. Tvärtom visar utvecklingen attkommunerna har bekymmer när det gäller att klara av underhållet av defastigheter som kommunen i fråga redan förvärvat av kulturhistoriska skäl.Stockholms fastighetsförvaltning t. ex. har föreslagit att man bör gå ut ochförsöka få enskilda människor att svara för underhållet av vissa fastigheter.Eftersom den kommunala ekonomin kommer att vara kärv även , innebär en överföring av flera byggnader i ägo inte någonsäkerhet för bevarandet av dessa. Inte heller kan de borgerliga reservanterna stödja förslagetom förköp för mark eller anläggning som behövs för idrott och friluftsliv.Redan nu har vi ju allemansrätten som gör det möjligt för den som så önskar attutnyttja Vi kan inte se att friluftslivets intressen blir sådominerande att det skulle motivera att det allmänna tog över hela äganderättentill en fastighet. Man kanske inte bara bedriver friluftsliv utan även jord-och skogsbruk. Jag kommer från ett län, , där det allmänna -nämligen - har förvärvat oerhört mycket mark. Vi vet ju attdet inte i något avseende råder brist på mark för sådana områden som människorfritt kan ströva i. Jag vill fästa uppmärksamheten på den problematik som kanuppstå vid ett eventuellt förvärv av ett jord- och skogsbruk. Man kanske inteär särskilt intresserad av just jordbruk. Skall gården då styckas av, eller hurskall man göra för att komma åt marken så att säga just från friluftssynpunkt?Det finns mycket som är problemafiskt i detta sammanhang. Det finns redan mångaproblem när det gäller förvärv av områden, jordbruk och gårdar av det slag somjag här nämnt. Propositionsförslagetom förköp för att säkerställa bostäder åt perma-nentboende innebär attförköpsrätt införs för alla fastigheter som är bebyggda med hus som behövs sompermanentbostäder. Motdetta förslag har och reserverat sig, medancenterpartiet härvidlag har stött utskottets majoritet. I regeringens propositionangavs 18 kommuner som skulle innefattas i detta förköpsförslag. behandling tillkom ytterligare en kommun, nämligen . Detär alltså två landskap som berörs av det här förslaget, och Gotland.Det finns nog skäl till att bostadsministern i sitt förslag framfört attavsikten är att regeringen närmare skall ange inom vilka områden av kommunernasom förköpsrätt föreligger. Ipropositionen föreslås att förköpsrätt införs för småhus inom vissakommuner för att säkerställa bostäder för permanentboende. I den mån problemuppstår i exempelvis vissa skärgårdssamhällen i vad gäller omvand-Ung frånpermanentboende till fritidsboende, beror dessa problem inte på brist påfastigheter för permanentboende utan på att konkurrensen från fritidshusköparepressar upp priserna på befintliga fastigheter. Denföreslagna lagändringen löser inte detta eventuella problem. Däremotföreligger en betydande risk för att kommunerna köper fastigheter som de sedaninte kan sälja annat än till lägre pris. Ett bättre sätt att dämpa prisnivån påfasfigheter i attraktiva fritidsområden är att grunda taxeringsvärdet påbruksvärdet snarare än marknadsvärdet. En sådan åtgärd skulle leda till attsläktingar och andra får lättare att överta fastigheter och attprisutvecklingen allmänt dämpas. Förbättradefinansieringsmöjligheter i samband med vissa förköp yrkar vi också avslag på.Det kan befaras att förslaget om att införa lån med räntebidrag kommer att fåen prisuppdrivande effekt. Frånmoderaterna har vi dessutom en reservation som gäller utvärdering avtillståndslagen. Där säger vi att lagen har ändrats vid fleratillfällen och att vi därför behöver en övergripande prövning av lagen. Övriga frågor som gäller denna proposition och utskottets skrivningkommer från borgerligt håll att behandlas av Kersfin . Jag ber slutligen att få yrkabifall till reservationerna 1,2,3,4,5,6,7 och 8. 77 (): Vi yrkar från avslag på propositionen om ökade möjlighetertill kommunalt förköp. Få samhällssektorer är så genomreglerade sombostadsmarknaden. Det måste verkUgen presenteras starka skäl för att man skallöka regleringen och den kommunala kontrollen. Vi anser inte att några sådanaskäl har redovisats. Detman nu vill är att ge kommunerna fler styrmedel. Detta är riktat mot denenskilde och är därför oacceptabelt. Vi skulle också få en ökning avadministrationen som är olycklig och inte ger några positiva effekter. Jag vill ta fram någradetaljer i förslaget. Förköpför genomförande av detaljplanen anser vi vara ett mycket olyckligt förslag.Det är så mycket mer förvånande att förslaget framförs när man avseratt framlägga förslag om en ny plan- och bygglag. Där kommerplangenomförandefrågorna att belysas. Detförslag som läggs fram kommer att öppna vägen för ett godtycke frånkommunerna, ett godtycke som kan drabba den enskilde på ett icke acceptabeltsätt. Förköpför stadsförnyelse skall enligt förslaget bl. a. utvidgas fill att omfattaegendom som behöver byggas om, t. ex. för att genomföra en ändradlägenhetsindelning. Kommunernahar instrument för att medverka till stadsförnyelse. Denföreslagna ändringen är en byråkratisering som är obefogad. Om det sedan genomlagen görs möjligt för kommunerna att genom stöd av ett bostadsförbättringsprogramtilltvinga sig enskilda fastigheter är detta oacceptabelt. Ävennär det gäller förköp för bevarande av egendom som är värdefull frånkulturhistoriska eller miljömässiga synpunkter finns det redan i dagtillräckU-ga möjligheter för kommunerna att tiUgodose bevarandeintressena.Någon ny lagstiftning är varken nödvändig eller önskvärd. Irealiteten är det också så att mycket litet görs från det allmänna för attvårda arvet av skyddsvärda kulturmiljöer. Det är oftast enskilda och ideella insatsersom görs. Det är därför helt oacceptabelt att man genom en förköpsrättger kommunerna befogenheter som skapar en osäkerhet hos ägare av sådan egendomom framtida ägarförhållanden. Det är vår uppfattning att en kommunalförköpsrätt skulle innebära en stor fara för god kulturminnesvård i . Vadbeträffar förköp av mark eller anläggning som behövs för idrott och fritidslivär det nästan stötande att man skall behöva tillgripa förköp för att säkramänniskors möjligheter till ett bra fritidsliv. FriluftsUvet måste kunna finnasin form sida vid sida med jord- och skogsbmk. Det är ju inte nödvändigt attden mark man t. ex. promenerar på är i det allmännas ägo. Genom allemansrättenhar vi stor frihet. Det ligger f. ö. inom den kommunala kompetensen attförvärva mark av riksintresse för friluftslivet inom den fysiskariksplaneringens ram. Deproblem som möter de bofasta i attraktiva fritidsområden när de vill köpa enfastighet har givit upphov till ett förslag om förköpsrätt för 7Riksdagens protokoll 1983/84:144-145 kommunerna.Jag har själv mött problemet med avfolkade kustkommuner i , och vi frånfolkpartiet har länge ansett att frågan måste få en lösning. Vi anser däremotinte att förslaget om förköpsrätt är en bra lösning. Det är faktisktbåde principiellt och praktiskt olämpligt att kommunerna skall avgöra hur defastigheter som blir till salu i en sådan kommun skall upplåtas och användas.Det skulle även bli ett mycket krångligt och byråkratiskt system. Mankan utgå från förutsättningen att det blir ett avsevärt antal bostäder som pådet sättet skall "förmedlas" genom kommunerna. Detta fordrar en bådepersonell och ekonomisk resurs av stora mått i kommunerna. Det ger ju ingentingom det inte tillkommer pengar från antingen kommun eller stat. Någon måstebetala mellanskillnaden mellan begärt pris och det pris de permanentboende kanbetala. Folkpartiethar i stället föreslagit att man skall grunda taxeringsvärdet på bruksvärdetsnarare än på marknadsvärdet. Det skulle leda till en dämpning avprisutvecklingen, och eventuella arvingar skulle lättare kunna överta aktuellafastigheter. Viförordar också att särskilt förmånliga lån skall ordnas till personer som villbosätta sig permanent och överta lediga fastigheter. Dessa lån skaU intebelasta statsbudgeten. Vi tycker i stället att man skall ta upp överläggningmed kreditmarknadens parter. Detär de praktiska möjligheterna att klara de ekonomiska förutsättningarna som ärdet viktiga. De permanent boende måste vara mer intresserade av detta än attmän ger kommunerna ett nytt styrmedel, som kan drabba den enskilde mycket hårt.