prot · G709158 · 1983-12-31 00:00:00 — Vår momsåterbäring är . Sammantaget blir detalltså reduktion av priserna i för utländsturister jämfört med vadsom var fallet . Vi har i många avseenden blivit ett lågprislandför de stora turistiänderna -1, ex. , och . Men vi vetatt denna fördel snabbt krymper samman. Det gäller att nu etablera somturistland. Andra länder har lyckats i liknande situationer. Av denbild som visas framgår hur förvaltade motsvarande läge när mandevalverade där 1978. Det blev sålunda en kraftig Ökning av utlandsturismen tUlFinland som resultat. Är det då något att stå efter att få en ökad turistströmtill ? Är det kanske bara nackdelar? Bortsett från att vi borde unnafolk i andra länder lyckan att uppleva svensk vildmark, svenska björkhagar,våra glittrande vikar och kulturminnesmärken och vår inlagda sill, är det enmycket god affär att locka turister från andra länder till . En kalkylkan se ut så här. Netto lämnar turisterna efter sig 1 100 milj. kr. Därtill kommer skatteinkomster från de anställda i turistnäringen. Föratt tjäna dessa pengar satsar staten endast ca 25 milj. kr. i marknadsföring.För det får man alltså en återbäring på 1 100 milj. kr. Det får sägas vara engod utdelning. Åtskilligt mer kan satsas innan risk föreligger för att manskulle ha kastat pengarna i sjön. Om vi sålde Uka mycket turism till utlandetsom och gör per capita, skulle den siffran vara dubbelt så stor.Ändå är det inte i första hand staten som borde satsa mer pengar på att säljaSverige utomlands utan näringslivet. Om man bortser från färjorna och SAS, somav naturliga skäl måste investera i marknadsföring av resor för att hålla sinverksamhet i gång, är svenskt näringslivs investeringar i utlandsturism, somframgår av den bild som visas, nästan obefintUga. De kan uppskattas tiUknappa 10 milj. kr. Ändå finnsdet mycket goda motiv för näringslivet att upptäcka denna Överkapaciteten ihotell och stugbyar är oacceptabelt stor. Den bild som.nu visas gäller 1977.Den övre delen av varje figur motsvarar den outnyttjade kapaciteten. Inte enshalva kapaciteten utnyttjas alltså. har kapacitetsutnyttjandetytterligare försämrats. Rabatterna kan som synes göras mycket stora för att ökabeläggningen. Tomma sängar kostar också pengar, liksom tomma restauranger ochaffärer. Handelnhar också skäl att nu kasta blickarna mot utlandsturismen. Så dystra som detframgår av den bild som visas bedöms utsikterna vara. Efterfrågan här hemmaräcker inte till för att undvika en kraftig minskning av efterfrågan. Handelnschans och räddning ligger i tillresande från andra länder. Man måste så attsäga importera köpkraft. Vadsom krävs för att man skall kunna göra något åt saken är att olika intressensamordnas. finns nästan inga organiserade kontakter mellan de berördaintressenterna. Det borde vara en uppgift viktigare än många andra förregeringen att se till att den samordningen sker. Var och en av dessaintressenter har en aUtför begränsad del av marknaden för att klaramarknadsföringen! Sammantagna kan däremot resurserna bli mycket stora och utbytetbli omfattande. Häri ligger också en betydande del av lösningen både på våraproblem med sysselsättning och bytesbalans och när det gäller branschenslönsamhet. , 1985, fyller 100. år.Förberedelserna är i gång för att celebrera det på olika sätt. Tillsammans medstaten, kommuner och turistnäring i vid mening borde detta märkesår vidgas tillatt bli genombrottsåret utomlands för som turistland. Det som saknas är att någon sätter sig i spetsen för engemensam offensiv. Vissakontakter har tagits i detta syfte, och idéer finns. Regeringens ansvarige ärkontaktad och uppmärksammad på möjUgheterna. Att regeringen inte intresserarsig för den här debatten bådar dock inte gott. Vad som skulle behövas är, attregeringen ser möjligheterna och tar sitt ansvar. Den borde med omedelbarverkan tillsätta en exekutivkommitté med stora befogenheter att tillsammansined alla intressenter redan nu förbereda åtgärder som gör 1985 till det år dåSverige äntligen upptäcks som turistland. 1985 borde bli det år då vi på allvaröppnar för turismen och hälsar alla välkomna till vårt land. Ansvaretfaller tungt på regeringen om inte chansen nu tas att öppna för en ökadturism från utlandet. Turist-och rekreationspolitiken m. m. 21 (): Den proposition som vi nu har att ta stäUning till förefaller vara ettnågot magert dokument stäUt mot den bakgrunden att förarbetet utgjorde ettmycket omfattande material. Det finns anledning att räkna med att det återståren del arbete att göra på detta område, men många förväntningar har underutredningsarbetets gång skapats ute i län och kommuner. Jag tänker någotkommentera och min motion, nr 2729, som behandlas ikultumtskottets betänkande 22. Hundratusentals människori vårt land tycker att Gotiand är ett attraktivt Turist-och rekreationspolitiken m. m. Vi har envariationsrik och annorlunda natur, vi har miltals med fina sandstränder,massor av soltimmar och i övrigt ett milt klimat. Allt detta inbjuder till badoch rekreation. Vi har också intressanta fornminnen, säregen bebyggelse ochgenuina fiskelägen. Vi har 92 medeltida kyrkor med för enaståendekonstskatter, och vi har med sin ringmur och ståtlig medeltidsbebyggelsei övrigt. Allt detta ger en särprägel av ovanligt rik kulturbygd inomett ganska begränsat område. Alla dessa fakta är väl kända och utnyttjasgivetvis i marknadsföringen av som turistort. Och vi delar så gärna medoss av våra tillgångar. Vadsom gör oss litet bekymrade är emellertid att officiell turiststatistik nuvisar att antalet turistande besökare minskar på Gotiand, medan iövrigt ökar sin andel. Detta sker trots att undersökningen Turism-Fritid-82fastställt att ca 2,3 miljoner svenskar känner till Gotiand och anser att detär ett turistmål som lockar. Denna siffra var högre än för något annatsemestermål i . Ipropositionen redovisas de hinder som begränsar många människors möjlighet attanvända fritiden för turism och rekreation. Också vi på Gotiand har ansett detnaturligt att söka orsakerna till den nedgång som jag nämnde tidigare. Turismenär nämligen ur näringspolitisk synpunkt mycket viktig för regionen, och Gotlandbör komma i åtnjutande av gynnsamma villkor för regionalpolitiskt ochsysselsättningspolitiskt stöd. Detta har också framhålUt i sittremissvar över rekreationsberedningens betänkande. Manbör också ha i minnet att har bara en turistsäsong , tillskillnad mot fjällkommunerna, och det är därför nödvändigt att denna säsong kanförlängas. Det är nämligen stora svårigheter att förränta investeringar ituristnäringen med den korta säsong som vi nu har. Ipropositionen talas om det angelägna i att höja lönsamheten inom befintligaområden och att anläggningarna borde utnyttjas bättre. En intensifieradmarknadsföring, produktutveckling och förbättrade transporter är faktorer somkan medverka härtill. Detkan utan tvivel slås fast att det är kommunikationerna till och från Gotlandsom utgör det största hindret för människor att förlägga sin semester dit. Enangelägen fråga för transportrådet borde vara att medverka till förbättringar ivad gäller färjeförbindelserna med tidtabeller som är anpassade tillturistresandet och till anslutande kollektiva förbindelser med färjelägena. Denviktigaste frågan är ändå de höga resekostnaderna för att nå Gotiand. Enligttidigare riksdagsbeslut skall biljettpriset på färjan vara jämförbart med SJ:sbiljettpriser klass 2 på motsvarande resesträcka. Det visar sig vid enjämförelse att så inte är fallet . Jag skall inte närmare gå in på denproblematiken här och , eftersom kammaren nyUgen har beslutat om storleken påtransportstödet till och jag i den debatten gjorde jämförelser, somvisar att den s. k. vägprincipen inte längre gäller. Detär emellertid uppenbart att en initialkostnad för resa till turistmålet för enfamilj på fyra personer runt . avhåller åtskilliga turister från att Och skallman söka efter hinder, kan man konstatera att det alltså är- detta som är denbesvärande tröskel som inte alla som vUl orkar komma över. Denna gudabenådadeplats på jorden har genom sitt geografiska läge på visst sätt alltså ett handikapp,som det bprde vara möjligt att Undra. Undermånaden maj har Gptlandsbplaget prövat ett system med endagars-respr för 100kr., ett försök spm runt 10 000 människor tilltalats av- vilket kan bevisa attrabatterade resor är ett sätt att öka turismen. Detta har vi också påtalat ivår motion. Dettaär naturligtvis en fråga för transportrådet och Gotlandsbolaget, men justdärför blir man en aning fundersam när trafikutskottet i sitt yttrande skriveratt det är en angelägen uppgift för transportrådet att medverka till fortsattarationaliseringar för att minska bidragsbehovet. Vianser nog att det är en lika angelägen uppgift att medverka till entillfredsställande trafikförsörjning, och i detta begrepp måste vägas inmänniskors möjligheter att semestra på och via olika former av rabatterta sig över-vattnet till rimliga kostnader. Enutökning av färjetrafiken till att omfatta fler hamnar, så att man utöver denuvarande , och också trafikerar såväl Stockholmsom Grankullavik på , skulle verksamt kunna bidra till en ökad benägenhethos turister att besöka ön. F.n. ligger ett förslag för prövning hos regeringenom att i syfte att förlänga turistsäsongen låta en av Gotlandsbolagets färjorangöra under vår- och höstmånaderna. Jag skall inte på något sättföregripa den prövningen. Här har jag samma uppfattning som isitt inlägg gav uttryck för. Linjeflyghar planerat en satsning på med ett större antal turer,vilket i och för sig är tacknämligt. Möjligheterna att resa utökas då, mennågon form av kostnadsreduktion har inte aviserats. Även där borde ett utvidgatrabattsystem innebära fördelar för turistnäringen. Ävenmöjligheterna tiU inkvartering är en viktig fråga, och det efterfrågas i ökadutsträckning billiga alternativ. Samhället har på olika sätt försökt stimuleratiUkomsten av fritidshus till uthyrning i glesbygder. Men det är angeläget attytterligare stimulansåtgärder vidtas, och en sådan form är då det nuvarandeskattefria beloppet för uthyrning, som 1980 fastställdes till . Dettaborde räknas upp i förhållande till den kostnadsutveckling som förevarit ochfortsättningsvis anpassas till denna utveckUng. Sammanfattningsvis vill jag alltså konstatera att det är nödvändigt attvidta speciella åtgärder för att göra tillgängligt för densemesterplanerande svensken i allmänhet. Vi vill gärna dela med oss av alla detillgångar som finns på vår underbara ö, men det är en viktig näringför oss på . Det är därför av vikt att hinder för att utveckla dennanäring i möjligaste mån undanröjs. Turist-och rekreationspolitiken m. m. 22 (): KuUumtskottet framhåller i sift betänkande 1983/84:22 aft man anser detangeläget att de svagaste gmpperna i samhället bUr delaktiga Turist-och rekreationspolitiken m. m. av den rekreation somturismen erbjuder. Man vill också att samhällets insatser på rekreations- ochturistområdet skall komma alla till godo och på så sätt minska sociala ochekonomiska hinder. Jagfinner det därför oroväckande när rekommenderarlandstingen att gå den motsatta vägen och ta bort ettgenerellt-rekreationsbidrag. Det är nämligen så, att detta bidrag utgår tiU enav de allra sämst ställda grupperna, nämligen personer med handikapp och behovav personlig service. Överhuvud taget har denna grupp endast i begränsad omfattning fått del av de storasatsningar som samhället gjort på rekreationsområdet. Att samhälletengagerar sig starkt i sin handikappolitik vet vi ju. Men det rekreationsutbudsom finns för människor med handikapp står deras egna organisationer för. Dessaorganisationer är , , och , . Denhjälp samhället ger dessa organisationer har främst lämnats inom ramen försysselsättningspolitiken, medan organisationerna själva fått ta ansvaret föratt driva anläggningarna. Driftkostnaderna blir betydande, då man måste haperspnal spm dygnet runt kan ge sina gäster perspnUg hjälp. Under den senastefemårsperipden har DHR satsat 7 milj. kr. på rekreationsverksamheten, som ärav mycket stör betydelse för personer med handikapp och servicebehov. Det skallockså medges att DHR via har fått 1 milj.kr. Detta är tacknämligt, men det räcker inte, utan det behövs ettökat ansvar från samhällets sida. I längden kan det inte vara en enskild prganisatipns huvuduppgift attsvara för en verksamhet spm är ett kpmplement till samhällets insatser pårekreationsområdet. Jag tror inte att vi inom överskådlig tid kan bereda gmppenmänniskor med handikapp och personUga servicebehov samma möjligheter tUlrekreation och semester som människor utan handikapp. Man måste alltsåkomplettera det allmänna rekreationsutbudet med de insatser som görs avexempelvis DHR. Turistföreningenoch har haft stor betydelse när det gällt turistutveckUngen.Samma betydelse har handikapporganisationerna haft när det gäller människor medhandikapp och deras möjligheter till turism. Deras erfarenheter måste tas tillvara inom , och det är väsentligt att den branschstudie kringturistnäringens problem som föreslås i propositionen griper sig an frågan omhur samhället skall stödja den speciella rekreationsverksamhet som en delorganisationer erbjuder människor med handikapp. 23 (): - Samhällets hantering av de frågor som rör rekreation och friluftslivhar varit splittrad på oUka myndigheter och institutioner. Defrivilliga organisationerna har krävt en bättre samordning. När nuregeringen lägger fram en proposition om rekreationsfrågorna sker det av påtryckningar. Förhoppningarna har varit stora om attfritidsfrägorna äntligen skall tillmätas den betydelse som de egentligen har.Besvikelsen blev därför desto större när nu regeringsförslaget lades fram. Attgöra Turistråd till en huvudorganisation för rekreationsfrågorna kani och för sig vara riktigt, men varför då inte ta steget fullt ut. Som det nuär förs vissa anslag och en del personal över från tillTuristrådet. mister sin roll som en myndighet som har att tillvarataden enskilda människans behov av rekreation och friluftsliv. Någon motsvarandeuppgift ges inte åt . Ipropositionen betonas att främsta uppgift är attsälja åt utländska och svenska turister, och det är nog bra. Men mankan fråga sig vem som skall ta hand om den sociala delen. Kommer inte därmedsammanhängande frågor att försvinna hos det marknadsinriktade ? är man osäker om sin roll i sammanhanget. Med detta förslagfinns det ingen som bevakar och känner ansvar för de socialarekreationsfrågorna. Besvikelsen bland de olika frilufts- och främjandeorganisationernaär stor. Låtmig ta ett exempel som ligger mig nära, eftersom jag bor i . -Båtlivetdär har för många skärgårdsbpr en avgörande betydelse för uppehället. Enligtregeringens förslag skall allt statligt stöd till båtUvet upphöra. Det gällerstödet till renhållningen, till gästhamnarna och till utprickningen.Naturvärdsverket kläds helt av i sin betydelse som båtlivsmyndighet, ochTuristrådet ges ingen motsvarande funktion. Båtlivsfrågorna försvinner heltfrån regeringens horisont. Detta sker som man inom de olikaskärgärdslänen arbetar hårt för att behålla en levande skärgärd. Skärgårdsbonkan inte försörja sig på enbart jordbruk och fiske. En utökad turism ärdärför ett livsvillkor. Jagoch har i en motion föreslagit att resurser förs över frånnaturvårdsverket till för att stödja båtlivet. Det är inte fråga omnågra nya pengar, utan om en omfördelning för att båtturismen skall utvecklasoch ge möjligheter till uppehälle i glesbygdsområdena. Det gäller både iskärgårdarna och i våra större sjöar. Hur många affärer, restauranger och varv,för att bara ta några exempel, är inte beroende av båtfolkets inköp? Det äruppseendeväckande att regeringen utan någon som helst motivering bara lämnardenna viktiga fråga olöst. Jagvill starkt framhålla båtlivets stora betydelse för möjligheten att bibehållaen levande skärgård längs de svenska kusterna. Utan en aktiv båtpolitik kommertalet om att bibehålla och öka sysselsättningen i skärgården att klingafalskt. Regeringen har i sitt förslag underlåtit att ta hänsyn tillutkomstmöjligheterna för en minoritet av människor. Dessa möjligheter utgör jugrunden för en ökad satsning på båtturism. Bätfamiljenlever med sin båt året runt. Båtlivet är nämligen en familjeaktivitet tillskillnad från mycken annan fritidsverksamhet. Båtenär visserligen i sjön , men rustar man båtenoch har man kurser- navigationskurser t. ex. - andrastudier, klubbverksamhet, vård av båtens tillbehör och Turist-och rekreationspolitiken m. m. utrustning, och manplanerar kommande sommar. Båten representerar kanske familjens samlade ochvälvårdade sparkapital under många mänga år. 100 000-kronorsbåten är faktisktinte märkvärdigare än vid . Detär anmärkningsvärt att man avfärdar den del av rekreationsfrågorna som båtlivetutgör. I finns uppskattningsvis 800 000 ä 900 000 fritidsbåtar.Man kan förutsätta att varje båt årUgen utnyttjas av minst tre personer, vilketinnebär att båtiivet utgör en väsentlig del av kanske 2-3 miljoner svenskarsrekreation. Vadsatsningen på en egen fritidsbåt innebär för benägenheten att förlägga sin semestertill kan, som jag sade, nog inte överskattas. Vår relativt orördanatur, våra unika skärgårdar, våra stora men ännu delvis okända kanalsystem ochvåra otaliga insjöar utgör också en stor resurs när det gäller marknadsföringmed inriktning på utländska båtturister i . Föratt möta en förväntad ökad båtturism fordras en breddning av beredskapen frånbåde stadig och sida. Detta gäller beträffande såväl serviceutbudetsom sjösäkerheten, och det är som sagt förvånande att man inte har berört dessafrågor i propositionen. Enligtdet förslag som läggs fram i propositionen skall anslag förfritidsbåtstrafiken upphöra och verkets medel för utvecklingsarbete överförastill . Rekreationsfrågorna överförs enligt propositionen till stordel till utan att båtiivet dock på något sätt nämns. Vi anser attriksdagen egentligen borde uttala att båtiivsfrågorna bör beaktas vidTuristrådets handläggning av rekreationsfrågor. I vår motion har vi sagt attytterligare en tjänst bör överföras frän till . Slutligen,herr talman, är jag naturligtvis till freds med att utskottet har ändrat på detsom föreslås i propositionen när det gäller sjösäkerheten och tagit ad notam desynpunkter som framförts i de motioner som väcktes beträffandesjösäkerhetsrådet. Jag hoppas att det inte var bara därför att fanns med utan att också de andra namnen tillmättes stor betydelse ochframför allt att det var sakliga skäl som avgjorde. 24 (): Låt mig börja med ett påpekande beträffande rekreationsberedningensförslag. Det har sagts här i debatten att det handlade om att styra de statiigainsatserna till åtta områden. Jag vill för protokollets skull säga att så-varnaturligtvis inte fallet, utan det handlade om att man skulle göra det möjligtatt i dessa åtta områden tillämpa stödformer som finns i många andra delar avlandet. Utgångspunktenvar att det i dessa åtta områden, som besöks av en stor del av den svenskabefolkningen, fanns och finns en rad problem som behöver rättas till. Näringenbehöver konsolideras, det behövs kompletteringar, det finns anläggningar avskilda slag som har svårt att bära sig utan någon form av statligt stöd. a. på uthyrningsstugor när det gäller att nå ut till en bredaregrupp av allmänheten. Det handlar alltså inte om att styra de statligainsatserna till de åtta områdena utan om att ge möjligheter till stödformer i dessa områden för att konsolideraverksamheter. Jag tror att det är väldigt bra att turistrådet får ettmandat att utveckla turismen efter de riktlinjer som statsmakterna genom riksdagensbeslut lägger fast här , men det innebär naturligtvis inte att allt ärfärdigt i och med detta. Med utgångspunkt i det jobb som har lagts ner och detbetänkande som är presenterat är det utmärkt att vi får en stmkturplan som kantjäna som underlag för det fortsatta arbetet för att få den samlade bedömningsom har efterlysts inte minst av folkpartisten . Därför ter detsig Utet underligt när han talar om en samlad bedömning men säger attdet inte behövs något stmkturplan. Det stämmer liksom inte. Avsikten medstrukturplanen är just att man skall arbeta för en samlad bedömning inomturistrådets ram. Det finns naturligtvis ingen större dramatik i det här. del av det material som man behöver ha för att åstadkomma strukturplanenfinns nämligen samlad i bl. a. rekreationsberedningens betänkande. Människormnt omkring i landet har arbetat från sina oUka utgångspunkter för att utvecklaturismen i vårt land. Det är också litet egendomligt när säger attmänniskorna själva skall välja hur de vill ha det som han beklagarsig över att det är problem i de norra delarna av landet. Om man skulle låtamänniskorna välja - och det är naturligtvis riktigt - är ju situationen i dagden att de flesta besöken görs i - av besöken i form avutflykter går dit - och , för att nämna den andra storstaden, där dethandlar om . Om man sedan räknar upp de besöksmål som människorna väljer -det här man redan varit inne på tidigare i debatten -1, ex. , ,, och - konstaterar man ju att det inte finns så mycketmänniskor kvar. Om man skall kunna göra vårt land litet rundare, gäller detdärför att i strukturplanen skapa möjligheter och peka på åtgärder för attklara de fina miljöer som finns bl. a. i . Det är alltså litetegendomUgt att man då säger nej till strukturplanen, eftersom den bl. a.handlar om att man skall göra prioriteringar av olika insatser. Stmkturplanen är också viktig inte minst därför att det ärangeläget att vi inte bygger några monument i vårt land utan prioriterarinsatser utifrån de riktlinjer som statsmakterna har dragit upp. Det behövsockså en samlad verksamhet i när det gäller de här frågorna, inteminst med tanke på att bör få en roll som innebär att det bedriveren aktiv verksamhet med olika folkrörelser för att den vägen ge möjligheter fören socialt inriktad politik på det här området. var inne på ett område, nämligen dehandikappade. Jag tror att det är angeläget att man på de oUka områdena kanutveckla kontakter för att skapa möjligheter för en socialt inriktadrekreationspolitik. Turist- och rekreationspolitiken m. m. 25PER-RICHARD MOLEN (m): som handelskammarchef medVästernorrlands och som arbetsområde har jag haft mångaanledningar att följa och engagera mig i turistnäringen. 11 protokoll 1983/84:157-158 Turist- och rekreationspolitiken m. m. Regeringens proposition om turist- ochrekreationspolitiken är tyvärr enligt min mening en stor besvikelse. Deninnehåller ingenting konkret för turistföretagen, och den ger inteturistföretagen någon vägledning för framtida satsningar. Allt som åstadkommesär en ökad byråkratisering av turistverksamheten, med Turisträd somett nytt ämbetsverk bland många andra. Det turistföretagen noterar är att regeringen utlovar enstrukturplan för hela näringen och en ny branschstudie. Det är ett typisktsocialistiskt påfund, när man inte vet vad man skall göra eller när man harondskefulla avsikter, vanligtvis i strid med marknadsekonomins lagar och istrid med de önskningar och ambitioner både företagare och turister har. Någon branschstudie behövs inte, inte hellernågon struktur-plan. Ingen bransch inom näringslivet är så väl utredd och såväl analyserad som turistnäringen. Kommuner, landsting, länsstyrelser,utvecklingsfonder och statliga utredningar har publicerat det ena betänkandetefter det andra. Utredningarna konstaterar ganska samfällt att lönsamheten ibranschen är låg. Men varför föreslår då inte regeringen några åtgärder pådetta område? Situationen är den, att en turistanläggning ifjällregionen vanligtvis är lokaliserad långt ifrån de kommunala tätorterna.TiU skillnad frän företaget i tätorten måste turistföretaget binda kapital ivatten-, avlopps- och reningsanläggningar, även om vissa beredskapspengarfinns till hands. Frågan om bostäder och personalen, särskilt för desäsonganställda, måste turistföretagaren lösa med eget kapital. Här går inte kommunernain. Parkeringsplatser, inte bara för deras egna behov, utan även för andrabesökare och fritidshusägare, binder också kapital.