prot · G7096 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:6 Förhandlingarna leddes till en början av andre vicetalmannen, 1 § Upplästes följande inkomna skrivelser: Härmed avsäger jag mig ledamotskapet i finansutskottet.Stockholm Härmed avsäger jag mig ledamotskapet i skatteutskottet.Stockholm Härmed avsäger jag mig uppdraget som suppleant iutrikesutskottet. Härmed avsäger jag mig uppdraget som suppleant iutbildningsutskottet. Härmed avsäger jag mig uppdraget som suppleant itrafikutskottet. Dessa avsägelser godkändes av kammaren. 2 § Kompletteringsval till utskott partigrupp har med anledning av nyssnämndaavsägelser från uppdrag i vissa utskott anmält följande nya företrädare,nämligen som ledamot i finansutskottet , som suppleant ifinansutskottet , som ledamot i skatteutskottet ,som suppleant i skatteutskottet , som suppleant iutrikesutskottet samt som suppleant i utbildnings- ochtrafikutskotten . Vidare har partigrupp som suppleant iarbetsmarknadsutskottet under ledighet anmält hans ersättareAnna-Kerstin . vicetalmannen förklarade valda till ledamot i finansutskottet () suppleant i finansutskottet () ledamot i skatteutskottet () suppleant i skatteutskottet () suppleant i utrikesutskottet () suppleant i utbildningsutskottet () suppleant i trafikutskottet () suppleant i arbetsmarknadsutskottet () 3 § Justerades protokollen för den 4 och 5 innevarandemånad. 4 §Upplästes och lades fill handlingarna följande från valprövningsnämn- Nr 6 Berättelse om granskning av bevis för riksdagsledamot och ersättare _ Till valprövningsnämnden har från riksskatteverketinkommit bevis om att Margö (vpk), , utsetts till nyledamot av fr. o. m. sedan (vpk)avsagt sig sitt uppdrag. Till ersättare för riksdagsledamöter har utsetts IngelaAndersson, , och , (båda vpk). har vid sammanträde denna dag granskatbevisen och därvid funnit att de blivit utfärdade i enlighet med 15 kap. 1 §vallagen. 5 § Upplästes följande inkomna skrivelse: Undertecknad anhåller om befrielse från uppdraget att varariksdagsman fr. o. m. . Anledningen är att jagerhållit annan arbetsuppgift, som icke går att förena med riksdagsarbetet.Stockholm Kammaren biföll denna anhållan. 6 § Upplästes följande inkomna skrivelser: Undertecknad hemställer om ledighet från riksdagsarbetetunder tiden den 24 oktober-den 23 november för att fullgöra uppdrag som delegatvid svenska FN-delegationen i . Undertecknad anhåller om ledighet för uppdrag i FN förtiden den 17 oktober-den 18 november. Undertecknad anhåller härmed om ledighet frånriksdagsarbetet den 17 oktober-den 18 november för tjänstgöring vid FN-delegationen. Om den organisationen på Härmed anhåller jag om tjänstledighet från riksdagsarbetetunder tiden den 17 oktober-den 20 november på grund av FN-uppdrag. Jag anhåller härmed om ledighet från riksdagsuppdragetunder tiden den 18 oktober-den 17 november för deltagande i . Kammaren biföll dessa framställningar. vice talmannen anmälde att följande ersättare skulletjänstgöra i stället för resp. ledamöter, nämligen () förKarin , () för , () förRolf , () för och () förKarl-Erik Svartberg. 7§ Svar på frågorna 1983/84:13 och 21 om den organisationen påvästkusten har frågat mig om jag delar hansuppfattning, att inte kan försvaras på ett trovärdigt sätt om detinte finns permanent stationerade marin- och kustartilleriförband i området.Kerstin har ställt frågan om jag är beredd att medverka till attbesparingar i den organisationen på görs så, att man kanbehålla en patrullbåtsdivision och sådan grundutbildning att beredskapen inomkustartilleriet hålls på en hög nivå. Inom försvarsdepartementet pågår f. n. en budgetberedningpå grundval av de anslagsframställningar som myndigheterna lämnade in den 1september . Omfattningen av försvarets ekonomiska problem kan inte nudefinitivt anges. De redovisningar som framför allt försvarsgrensstabernalämnade pekar emellertid på problem av en sådan omfattning att konsekvensernaför planeringen inom det militära försvaret kommer att bli betydande. Det ärinte bara den fredsmässiga verksamheten utan även materielanskaff-ningen ochbyggverksamheten som kommer att beröras, om försvarets verksamhet skall kunnaanpassas till de ekonomiska ramar som gäller. Med hänsyn till det arbete som pågår bedömer jag attdet inte är möjligt att redovisa försvarsgrenarnas anslag och anslaget föroperativ ledning i budgetpropositionen. Dessa anslag kommer att redovisas i enproposifion i De problem som frågeställarna tar upp kommer att behandlas i detsammanhanget. 3 (): Jag tackar försvarsministern för svaret. Det här är en fråga om trovärdighet - på mer än ett sätt.Det gäller vår trovärdighet i förhållande till omvärlden beträffande vår viljaatt försvara oss. Det gäller svenska kvinnors och mäns tillit till vårt sättatt fatta beslut om vårt försvar. Det gäller att de som arbetar inom försvarethar tilltro till vår förmåga att planera. Skall vårt försvar vara trovärdigt måste det finnasmöjligheter till tidig närvaro och snabb styrketillväxt i områden som är avsärskilt stor betydelse för en eventuell angripare. Finns det någon som inteanser att med . närheten till Östersjöutloppen är ett sådant område?Skall vår säkerhetspoli-fik vara trovärdig är det nödvändigt att det finnsresurser att snabbt kunna försvara vårt land i väster. Vi måste kunna ingripamot överträdelse av våra gränser. I och på ligger det handfastaupplevelser från bakom kravet på att man skall kunnaförsvara största importhamn. Man vet vad det betyder för försörjningenvid beredskap och krig, man vet vad det betyder för försvarsviljan. Skallsvenska medborgare över huvud taget ha kvar något förtroende för vårförsvarsplanering och för beslutsfattarna måste vi avvisa planer, som om degenomförs lägger öppen för överraskande angrepp. De som arbetar inom försvaret på har troligenredan så gott som helt tappat tron på försvarsledningens kompetens. De harunder en lång rad av år träget arbetat och planerat efter gång på gång ändradeförutsättningar. är hoppet ute. Den slutliga knäcken ger man dem, när ingenlyssnar på de förslag som läggs fram från . Det finns en vilja tillbesparingar. Det finns en förståelse för besparingar. Det finns också en lokalkunskap om hur man skall kunna handskas med problemen. När man inte får någotgensvar från dem som utformar vad de kallar lösningar, blir inteförsvarsledningen trovärdig bland dem som arbetar inom försvaret på . Detta är slutet på en lång historia. Det gällde frånbörjan ej genomförda förbättringar av det försvaret på tillförmån för ostkusten, nu gäller det en serie indragningar. Frågan tillförsvarsministern måste bli, även om vi får en proposition : Skallinte ens försvarsbeslut om en grundutbildningsbataljon på KA 4 ochnödvändigheten av marin närvaro i gälla? Om den organisationen på Anf.4 (): Jag får först tacka försvarsministern för svaret, sominnebär att han inte anser att det nu är möjligt att redovisa försvarsgrenarnasanslag och anslaget för operativ ledning. Detta respekterar jag. Men det ärinte heller det jag har frågat om. Min fråga löd: Delar försvarsministern minuppfattning, att inte kan försvaras på ett trovärdigt sätt, om det 7 protokoll 1983/84:1-6 Om den ; organisationen på inte finnspermanent stationerade marin- och kustartilleriförband i området? Jag har full förståelse för att det kärva ekonomiska lägetkräver besparingar och hårda prioriteringar. Men enligt min mening är det inteförenligt med en neutralitetspolitik - som kan väntas bli respekterad avomvärlden - att bildligt talat "sätta lås för bak- och källardörrar menlämna huvudentrén vidöppen". betydelse för en trovärdigneutralitets- och försörjningspolitik gör att dess hamninlopp måste betraktassåsom huvudentré när det gäller havsbaserade transportvägar. Det fårdärför inte råda något tvivel om att avser att med kraft hejda varjeförsök att besätta eller störa trafiken i hamninloppet. Jag var som 16-åring med när min far startade ortenshemvärn i östra ytterkant. Min uppfattning vär då och är alltjämt -tjänst som reservofficer i armén - att de frivilligaorganisationerna, såsom hemvärn, FBU, lottakårer, bilkårister m. fl., ärovärderliga inslag i vårt totalförsvar. Men de måste ha permanenta försvarsenheteri området såsom en bas för sin verksamhet såväl i freds- som i krigstid. Ifredstid måste dessa förband finnas för att man skall vilja engagera sig ochöva sig i krigsuppgifter. Det krävs att man allmänt upplever vårt totalförsvarsåsom trovärdigt. Att i fredstid lämna utan reguljärtplacerade sjöförsvarsförband skulle med säkerhet undergräva denna tilltro.Besparingar måste givetvis ske, men de måste prioriteras på ett sådant sätt atttilltron till att man verkligen vill försvara motfrämmande inkräktare bibehålls. Jag noterar att marinkommandochefen harkonstaterat att det är omöjligt att på ett trovärdigt sätt klara ettincidentförsvar av , om man drar bort förbanden i fredsorganisationen,och jag vill därför upprepa min fråga: Delar försvarsministern min uppfattning, att Västsverigeinte kan försvaras på ett trovärdigt sätt, om det inte finns permanentstationerade marin-och kustartilleriförband i området? Vi skall naturligtvis ha insatsbereddaenheter på . på har inte förändratspåtagligt. I stort sett samma förband mobiliserar och utgångsgrupperar inomMilo Väst, oberoende av de nu föreslagna fredsorganisatoriska förändringarna. Trovärdigheten i vår förmåga att försvara skalli första hand ställas i relation till krigsorganisationen. Att sättalikhetstecken mellan lokal förekomst av fredsutbildningsförband och styrkan ikrigsorganisationen är inte riktigt, eftersom de inte är samma saker. ;Incidentberedskapen på utreds f. n. av chefen för marinen. Det mannu kan säga är att en permanent rote vedettbåtar kommer att tillförasvästkusten. Vad avser ren bevakningsverksamhet innebär detta ett tillskott somväl kan mäta sig med patrullbåtsdivisionen, vars huvuduppgift är att bedrivautbildningsverksamhet. Antalet patrulltimmar till sjöss kommer att öka. Chefenför marinen undersöker vidare möjligheten att därutöver ha enpatrullbåtsdivision på . Därtill ser chefen för marinenöver möjligheterna att för beredskapsuppgifter disponera en truppstyrka ur kustartilleriet. Jag tycker att vi nu skall avvakta den översyn av planernasom kommer att göras och de uppgifter som vi kommer att lägga fram. 6 (): Försvarsministern säger att vi skall hainsatsberedskap på . Han säger också att krigsorganisationen påvästkusten inte har förändrats och inte kommer att göra det, även om man tarbort något av det vi har fått behålla. Men det kommer den att göra. Vad det är fråga om är att vi måste ha en grundutbildningsbataljonför utbildning i västkustmiljö. Vi måste ha en snabb bemanning av batterier ochminspärrtroppar, om något skulle hända. Vi måste snabbt kunna försvara inloppentill t. ex. , och , dvs. infarten till Sverigevästerifrån. Vi måste snabbt kunna komplettera minutläggningar. En avanledningarna till att försvarsbeslut innefattade en grundutbildningsbataljonpå var dessutom att det skulle finnas yrkesofficerare som medmycket kort varsel kunde krigsplaceras som chefer på vissa förband. Det är betänkligt att vi inte kan få ett besked närdet gäller detta centrala problem. Försvarsministern säger att vi skallavvakta. Det brukar vi göra, men när vi har sett de förslag som chefen förmarinen har lagt fram inför planeringen anser vi inte att det går att vänta medett besked från försvarsministern. Vi måste få veta om vi kommer att få ha kvarnågot av den insatsberedskap vi har i . Om den organisationen på Anf.7 (): En grundförutsättning för ett effektivt försvar är att deförband som skall fungera i krigstid är väl lokaliserade redan i fredstid. Vadsom nu har läckt ut och kommenterats i pressen är ju att fredsutbildningen iprincip skall förläggas till , vilket med naturnödvändighet innebäratt också övningarna kommer att förläggas till syd- och östkusten, dvs. tillfarvatten som naturligtvis också skall försvaras men som inte alls påminner omde mycket svårnavigerade göteborgska farvattnen. Detta är den primära anledningen till att vi frånGöteborgshåll finner det ytterligt angeläget att man, innan man låser sig förhur verksamheten skall prioriteras i samband med de besparingar som måste ske,beaktar att de lokala försvarsintressena i kräver att det därfinns fast placerad aktiv personal, personal från , som ifredstid upprepade gånger har fått öva i dessa svårnavigerade vatten och exaktvet var minspärrar m. m. antingen ligger permanent eller kan läggas ut i mån avbehov. Ett fungerande och respekterat neutralitetsförsvar iGöteborgsområdet kräver fast stationerade förband även i fredstid. Vi menar att1982 års försvarsbeslut innebar en minimiram för sådana fredsbaserade förband. Omstärkt respekt inomföYs vareiför folkrättens regler Därförvidhåller vi att någon ytterligare nedskärning av verksamheten vid KA 4 ochmilitärkommando väst inte kan få förekomma. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på fråga 1983/84:18 om stärkt respekt inomförsvaret för folkrättensregler har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att sprida kännedom om och stärka respektenför folkrättens regler inom försvarsmakten. Utbildningen i folkrätt av militär personal behandlas i1977 års tilläggsprotokoll till Genévekonventionerna om skydd för krigetsoffer. 1 dessa protokoll, som har ratificerat, förbinder sig defördragsslutande staterna bl. a. att införa folkrättsstudier i den militäraundervisningen. Med anledning av åtaganden i tilläggsprotokollentillsattes folkrättskommittén . Kommittén fick till uppgift attkartlägga behovet av folkrättsundervisning för olika personalgrupper samtföreslå omfattningen av och metoderna för en sådan utbildning. Kommittén skallockså lämna förslag om uppgifter för och utbildning av juridiska rådgivare åtmilitära chefer m. fl. under mobilisering och krig. Folkrättskommitténsslutbetänkande väntas föreligga . Regeringen har emellertid, utan att avvakta folkrättskommitténsslutgiltiga förslag, i tjänsteföreskrifterna för försvarsmakten lagt fast attall personal skall ges undervisning om folkrätten i krig. Regeringen haruppdragit åt överbefälhavaren att närmare reglera undervisningens omfattningoch former. Överbefälhavarens utbildningsprogram, som startade år1980, har som mål att var och en inom försvarsmakten skall-i den omfattning sombehövs-behärska folkrättens regler och kunna tillämpa dem inom sitt område. Man får komma ihåg att fokuseringenpå folkrätten inom försvarsmakten är relativt ny och att respekten förfolkrättens principer därför fortfarande kan vara otillräckligt befäst på någothåll i organisationen. Jag är emellertid övertygad om att den pågåendemålmedvetna satsningen på folkrättsundervisningen kommer att råda bot pådetta. 9INGEMAR (): Jag ber att få tacka försvarsministern för svaret på min fråga. Bakgrunden till frågan är de tidningsuppgifter som fannsför om inslag i utbildningen vid tolkskolan, därförhörsledare utbildas. Referaten om vad som förekommer i den utbildningenväcker frågan om folkrättens regler verkligen hålls i helgd. Där talas nämligenom förhörsmetoder som är eller mycket liknar ren tortyr. Där talas om slagsmålnär offren tillfångatas, om isolering av offren i fuktiga och kallakällarutrym- men, om att man binder offren och låter dem stå bundnamånga timmar och att de förödmjukas på olika sätt. En folkrättsexpert som uttalade sig i en tidning i dennafråga, , säger om dessa övningar så som de refererats: "Trorde att det går att låta fångar stå bundna över och låta dem frysa ochhungra har de missuppfattat sina befogenheter. Det är helt mot krigetslagar." tycker att det är märkligt att förhörsövningen finns. "Det får inte finnas någon tvekan", säger , "om att viskall behandla våra krigsfångar humant." Det är naturligtvis en grannlaga uppgift att försöka skapasådana betingelser för utbildning som påminner om krigstillstånd, men det finnsju ändå vissa regler och lagar också för detta. Som försvarsministern harpåpekat har vi bundit oss att följa bl. a. om hurkrigsfångar skall behandlas. Det finns emellertid ett uttalande från tolkskolanschef som i det avseendet är oroande. Han säger i en tidningsintervju atterfarenheter visar att i krig följer ingen annan makt Genévekonventionen.Därför har vi medvetet överträtt konventionen för att få vara med om enrealistisk övning. Man frågar sig om avsikten har varit att svenskaförhörsledare skall lära sig vad de kan komma att behöva utstå eller om desjälva skall genomföra denna typ av förhörsmetoder. Jag skulle gärna vilja attförsvarsministern försäkrade att de uppgifter som har framkommit inte kommeratt begravas i någon utredningskvarn utan kommer att leda till ingåendeundersökning, att respekten för folkrättens regler stärks inom försvarsmaktenoch att man inte bara lär sig artiklarna utantill, utan också följer dem ipraktisk handling. Om stärkt respekt inom försvaret för folkrättens regler De i massmedia uppmärksammade händelserna vidbl. a. tolkskolan utreds f. n. av JO och av riksåklagaren. Om det genomutredningar skulle framkomma brister i utbildningen eller annat som kanhänföras till regeringens ansvarsområde, är jag givetvis beredd att genastvidta åtgärder för att få bort dessa brister. Jag följer de pågåendeutredningarna och kommer att noga studera de resultat som de kommer att ge.Utan att föregripa justitieombudsmannens eller riksåklagarens kommandeställningstaganden vill jag slå fast följande. Om utredningarna bekräftarmassmedias beskrivning och visar att det förekommer inslag i den mihtärautbildningen som står i strid med vårt samhälles grundläggande värderingareller mot de internationella konventioner som vi förbundit oss att tillämpa,kommer jag att vidta de åtgärder som erfordras för att komma till rätta meddessa problem. 11INGEMAR (): Jag ber att få tacka för denna kompletteringav svaret. Det framgår ju av tidningsreferaten - och något annat har vi inteatt hålla oss till -att reglerna för vad som får förekomma och inte fårförekomma är mycket otydliga. Om försäkringsskyddet för anställda på Ungdomsplatser Flera f. d. elever vittnar om att det är vars och enssamvete som avgör vilka metoder som får komma till användning. Så får detnaturligtvis inte vara. Det är också oklart huruvida de som är offer isammanhanget är medvetna om vad de utsätts för eller inte utsätts för. Också påden punkten går uppgifterna isär. Jag noterar att försvarsministern följer denna utredningmed stort intresse, och jag förutsätter att vi på detta område i kanvara ett mönsterland, att vi inte bara följer folkrättens regler utan tvärtommedverkar till att humanisera de regler som skall gälla även vid krig-som iövrigt naturligtvis följer inhumana spelregler. Men jag förutsätter attförsvarsministern i detta avseende följer denna utredning med storuppmärksamhet och att vi får ta del av vad som framkommer om vad som verkligenhar försiggått. Överläggningen var härmed avslutad. 9§ Svar på fråga 1983/84:2 om försäkringsskyddet för anställda på ungdomsplatser har frågat mig vilka initiativjag är beredd att ta för att lösa försäkringsfrågan för ungdomar påungdomsplatser i företag som saknar kollektivavtal. Om en arbetsgivare är kollektivavtalsbunden är försäkringsfråganlöst genom att arbetsgivaren är skyldig att hålla arbetstagarna försäkrade iArbetsmarknadens (), som tillhandahåller de avtalsen-ligaförsäkringarna. För en arbetsgivare som inte är kollekfivavtalsbunden finns detmöjlighet att teckna en frivillig AMF-försäkring. Emellerfid kan enAMF-försäkring inte tecknas för en enskild löntagare, utan den måste omfattasamtliga anställda på företaget. Enligt uppgift från () ärandra försäkringsbolag inte villiga att ingå sådana försäkringsavtal som skullekrävas för att skapa avtalsenligt försäkringsskydd. Jag vill i detta sammanhang nämna att regeringen fått enskrivelse från en företagarförening, som hävdar att nuvarande regler för denfrivilliga AMF-försäkringen för vissa företag medför så stora kostnader att deinte anser sig kunna ta emot ungdomar på en ungdomsplats. Eftersom jag i likhet med ser det somytterst angeläget att på alla sätt underlätta möjligheterna att få framtillräckligt med ungdomsplatser, har jag efter samråd med SÖ grundligt prövatolika alternativ till lösningar för företag som inte har kollektivavtal. Av flera skäl anser jag det olämpligt att för ungdomar påicke kollektivavtalsbundna arbetsplatser godta ett sämre försäkringsskydd ändet som gäller för de ungdomar som automatiskt har avtalsenligtförsäkringsskydd. Jag har därför inte varit beredd att mjuka upp bestämmelsernai den riktningen. En förändring av reglerna för den frivilliga AMF-försäkringenskulle vara ett alternativ. Detta måste emellertid vara en fråga förarbetsmarknadens parter och inte för regeringen. Av underhandskontakter med AMFoch arbets- marknadensparter att döma förefaller det dock svårt att få till stånd en ändring på dennapunkt. Jag måste därför tyvärr konstatera att det f. n. inte stårandra möjligheter till buds för icke kollektivavtalsbundna arbetsgivare än attteckna en frivillig AMF-försäkring enligt nuvarande regler. För enöverväldigande majoritet av företagen utan kollektivavtal torde detta inteföranleda några ekonomiska svårigheter, eftersom de är enmansföretag eller harfå anställda. 13 (): Jag ber att få tacka för svaret på min fråga. Bakgrunden till frågan är de motsägelsefulla besked iförsäkringsfrågan som lämnats av företrädare för ,och vissa försäkringsbolag. anordnade fören tid sedan en konferens för företrädare för de regionala planeringsråden,såväl ledamöter som handläggande tjänstemän. I konferensen var förvirringentotal om vad som egentligen gäller. Inte ens ledamöter från det centralaplaneringsrådet kunde ge några entydiga besked. Detta är allvarligt nog,eftersom det framför allt är SSA-sekreterarna som skall ge besked i den härtypen av frågor. Ännu allvarligare är att utbildningsdepartementettillsammans med låtit sprida en broschyr. Ge ossen chans!, där det under ? står att läsanär det gäller försäkringsfrågor: "Om det finns kollektivavtal ärförsäkringsvillkoren uppfyllda. I annat fall måste arbetsgivaren se till attförsäkring är ordnad." Och så kommer det: "Om du inte harkollektivavtal på arbetsplatsen, tadå kontakt med ditt försäkringsbolag såordnas den frågan på ett enkelt sätt." Jag måste säga att efter det svar som utbildningsministernnu har presterat - som i alla stycken är korrekt - framstår broschyren i enännu mer tvivelaktig dager . Det vore nog bra om utbildningsministern såg till att ifortsättningen vara litet mer noggrann i sitt arbete, så att sådana här malörerinte behöver inträffa. Jag förväntar mig också att utbildningsministern här ochnu ger besked om, att detta är ett misstag som inte får upprepas. Jag tar sedan fasta på den passus i svaret därutbildningsministern säger att hon har varit och är beredd att pröva olikaalternativ fill lösningar för företag som inte har kollektivavtal. Det finnsnog både enkla och eleganta lösningar på det här problemet. Ett sätt är att kommunerna, t. ex. genom en samordnadupphandling genom , tar på sig försäkringsansvaret för samtligaungdomar som deltar i någon form av verksamhet där skolanhar huvudansvaret, dvs. även beträffande ungdomsplatserna. Det vore en ganskalogisk ordning, med tanke på det kommunala uppföljningsansvaret, som ju ocksåsträcker sig så här långt. En annan variant - om den skisserade lösningen inte skullevara möjlig - är att staten tar över försäkringsansvaret för alla ungdomar somär i utbildning eller omfattas av det kommunala uppföljningsansvaret. Omförsäkrings-skyddet för anställda på ungdomsplatser Omförsäkrings-skyddetför' anställda på ungdomsplatser snabbtkunna nå en lösning som underlättar det som vi alla syftar till, nämligen attfå fram alla de ungdomsplatser som vi de facto behöver. Det skulle vara intressant att höra omutbildningsministern är beredd att pröva någon av dessa vägar. Som framgick redan av mitt svar till LarzJohansson är det helt klart att man inte kan säga att försäkringsfrågorna ärenkla att lösa. I den delen var alltså broschyren felaktig - det håller jag medom.