prot · G709132 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:132 Förhandlingarna leddes fill en början av förste vicetalmannen. 1 § Förste vice talmannen meddelade att till kammareninkommit läkarintyg för , som var sjukskriven ytterligare den 28 april-den 6 maj. Erforderlig ledighet beviljades. Förste vice talmannen anmälde attMarita () även skulle tjänstgöra som ersättare förHolger . 2 § Föredrogs och hänvisades Motion 1983/84:2898 till lagutskottet 3 § Föredrogs menbordlades åter betänkanden /84:38 och 39Försvarsutskottets betänkanden /84:16-18 betänkande1983/84:18 betänkanden /84:22-24 Jordbruksutskottetsbetänkande /84:33 1983/84:22 Anslag fill m.m. (prop. 1983/84:100 delvis) Utskottets hemställan bifölls. 5 § Föredrogs bostadsutskottets betänkanden 1983/84:23 om anslag tillbostadsförsörining m. m. 1983/84:100 delvis och prop. 1983/84:145delvis) samt Bostadsförsörjningen m. m. 1983/84:24 om anslag till bostads-och planadministrationen m.m. (prop. 1983/84:100 delvis). 1 FÖRSTE VICE TALMANNEN: betänkanden 23 och 24 kommer attbehandlas i tur och ordning. Voteringarna äger rum i ett sammanhang efteravslutad debatt. Först upptas alltså bostadsutskottets betänkande 23 omanslag till bostadsförsörjningen. Bostadsförsörjningen m. m. 2 (): Nyproduktionen av bostäder sjunker. 1983 varsiffran för preliminära lånebeslut 38 500. Det är den lägsta siffra vi har haftpå flera årtionden. Småhusen har minskat sin andel till mot att ha utgjortöver . Eftersom småhusen framförallt är barnfamiljernas bostadsform, är det nödvändigt att vi utformar lån,bidragsvillkor och stöd till barnfamiljerna på ett sådant sätt att småhusbyggandetkan motsvara efterfrågan. Ombyggnadsverksamheten ökade ochframför allt . 1982 var antalet lägenhetersom hade blivit föremål för ombyggnad 16 000 för att 1983 öka med ytterligareett par tusen till 18 000. Detta skall jämföras med den lägsta siffra vi hadepå , nämligen 1976, då antalet var 4 300. Byggnadskostnaderna har ökat kraftigt mellan 1982 och1983, enligt statistiken med . I jämförelse med detta var 1981 och1982 bra år, eftersom kostnadsökningen var . Byggnadsarbetslösheten har ökat. 1983 var flerbyggnadsarbetare arbetslösa än 1980-1982. Antaletjobb har minskat med ca 4 000. Antalet tomma lägenheter är fortfarande stort, trots deinsatser som gjorts och trots det stora antal som har använts iförsöken att få en förbättring till stånd. Dessa uppgifter är hämtade ur befintlig statistik angåendebostadsbyggandet. Jag är övertygad om att om vi hade haft en socialdemokratiskopposition, skulle uppgifterna ha tagits till intäkt för en våldsam kritik motregeringen med påståendet att vår bostadsstandard håller på att skrotas. Jagtycker att vi kan ta de här siffrorna som bevis för att den socialdemokratiskakritiken och de socialdemokratiska löftena om en helt förändrad bostadspolitikinte har lett till att socialdemokraterna kunnat leva upp till sin målsättningdå de i verkligheten skall sköta bostadspolitiken. Men jag vill också se dessasiffror som ett besked om att bostadspolitiken på många områden behöver läggasom. Från sida vill vi göra det genom en rad olika åtgärder. Vi tycker att reformeringen av bostadspolitiken för detförsta skall ske genom ett ökat engagemang i boendet från enskilda människor.Detta kan starta med stimulans till sparande som kan användas tillinsats i bostadsrätt eller eget hem eller ge bostadsinstituten tillgång tillkapital för flerfamiljshusinvesteringarna. Vårt förslag om privatainvesteringskonton gäller en form av sparande som kan utvecklas för att direktanpassas till behovet av sparande för bostadsfinansiering. I och för sig kommerdetta upp till beslut i annat sammanhang, när vi diskuterar förslag frånskatteutskottet. För det andra är det fråga om ett ökat bostadsrättsboende.Vi tycker bostadsrätten är en bra form för gemensamt ägande av bostäder. Denbör därför gynnas, och man bör stimulera till större användning av denboendeformen än vad som är fallet . Även den här frågan återkommer, i ettsenare betänkande från bostadsutskottet. För det tredje bör hyresgästerna ges ett störreinflytande. En del lagändringar har redan gjorts när det gäller möjligheternaatt bestämma inom lägenheterna, men hyresgästerna bör även stimuleras attöverta förvaltningen av bostadshus och bostadsområden. Detta ger gemensammaintressen att samlas kring och kan vara en början för att sedan övergå tillägande av bostäderna i bostadsrättsföreningens form. För det fjärde behövs ett ändrat lånesystem.Bostadspolitiken kan inte avskärmas från den ekonomiska situation som vi iövrigt befinner oss i, och det innebär att de generella subventionerna måsteskäras ner. har dessa ju formen av en garanterad ränta. Vi anser attstatens stöd där måste minskas, men vi säger att de högaräntekostnaderna, speciellt så länge vi har ett mycket högt ränteläge, måsteomfördelas över tiden för att det skall finnas möjligheter att upprätthålla ettbra bostadsbyggande och hålla inflyttningskostnaderna på en rimlig nivå. Vi harförordat att man ser på möjligheterna att kompensera genom räntelån. Till sinverkan är detta något som liknar de reala lån som har diskuterats. För det femte måste vi räkna med ett ökat stöd tillbarnfamiljer och låginkomsttagare, i form av endera bättre bostadsbidrag ellernågon annan form av konsumtionsstöd som kan bli erforderlig i samband med attde ändrade finansieringsvillkoren med tiden slår igenom i ökade direktakostnader. Man måste, för det sjätte förenkla lånebestämmelserna. Detblir möjligt att göra väsentliga förenklingar när bostadsfinansieringssystemetförändrats såsom vi föreslår. För det sjunde vill vi i att besluten ibostadslåneärenden överförs till kommunerna. Vi tror att man därigenom skulleuppnå en effektivare och snabbare handläggning och kostnadsbesparingar förlåntagarna. Det skulle också vara en viktig del i decentraliseringen avbesluten inom samhällets verksamhet. och länsbostadsnämnderna kan för detåttonde väsentligt bantas när dessa reformer genomförts. Speciellt bör dettaske efter det att finansieringen förändrats, så att ett bostadslån gäller förvarje ärende. Som vi föreslår kan detta ske genom bostadsinstituten. Även dennafråga kommer snart tillbaka i kammaren, när vi skall behandla bostadsutskottetsbetänkande med anledning av regeringens proposition 90 om en förändrad finan- Bostadsförsörjningen m. m. Bostadsförsörjningen m. m. siering av den statliga delen av bostadslånen. Ombyggnadsverksamheten är naturligtvis mycket viktig. Jaghar nämnt att denna är på väg att öka. Vi har i detta sammanhang uttryckt attdet är synnerligen viktigt att ha möjlighet till en varsam upprustning, ochdetta kan ske i samarbete med dem som bor i fastigheterna. När man bygger nytt är det viktigt att utforma områdenaoch husen på ett sådant sätt att man undviker de fel som vi kankonstatera att det snabba bostadsbyggandet under miljonprogrammets dagar harskapat. Då vi diskuterar åtgärder för att förändra bostadspolitiken, ärdet ju ofta så att det är just de fel som begicks under den nyssnämnda tidensom vi har svårigheter - ekonomiska och andra - att rätta till. Det ärdärför viktigt att nya idéer på olika sätt tas fram, och det är viktigt att detfinns en god konkurrens. Dessa synpunkter präglar vår inriktning i den bostadspolitiskadebatten och i det arbete som görs inom bostadskommittén för att komma framtill förslag om hur bostadspolitiken skall förändras. Till bostadsutskottets betänkande har det fogats en radreservationer. För att spara tid har vi kommit överens om att inte alla somstår bakom gemensamma reservationer skall tala om dem. Jag skall därför bara gåin på ett fåtal av de reservationer som är avlämnade. I reservation nr 4 har vi utvecklat våra synpunkter påförändringen av finansieringssystemet. Vi föreslår att den bör ske genom enövergång till räntelånemodellen. Det gör vi dels av det skälet att vi menar skall minska de generella subventionerna för att få resurser att ge ettbättre stöd till dem som verkligen behöver det, dels av statsfinansiella skäl.Vi räknar med att det skall vara möjligt att uppnå en besparing på ungefär 1500 rhilj. om man verkligen genomför ett räntelånesystem. Den andra reservationen som jag vill kommentera är vårreservation nr 31. Vi har i den föreslagit att man skall arbeta för enavveckling av hyresförlustiå-nen. Nya sådana beviljas inte längre, vilket vitycker är riktigt. Vi har i motionen konstaterat att det här rör sig omfordringsbelopp som statsverket undan för undan måste skriva av - liknande uppgifterfinns också i propositionen. Det är viktigt - ur administrativ synpunkt, menockså för att förstärka de allmännyttiga bostadsföretagens ekonomi - attregeringen ges ett uppdrag att snabbare försöka avveckla hyresförlustlånen,eftersom det tydligtvis inte finns möjligheter att få in någon större del av debelopp som staten har att fordra. Vi är självfallet medvetna om att detta påkort sikt inte innebär en minskad utan ökad belastning på statsbudgeten. Jag vill också beröra reservation nr 38, som gällerbidragen till åtgärder i områden med outhyrda lägenheter. Det är mycket viktigtatt man här prövar också andra vägar för att hjälpa företagen än dem somhittills har använts, med oUka former av stödåtgärder. Vi har i andrasammanhang, och även , föreslagit att man skall överväga en försäljning avallmännyttans fastigheter, och då framför allt stimulerar bildandet avbostadsrättsföreningar. Tyvärr har det inte varit möjligt för oss att få gehörför detta förslag hos socialdemokraterna och vpk. Vi är dock ganska övertygadeom att det är en nödvändigförutsättning att det sker något radikalt i fastigheterna med många outhyrdalägenheter för att vi skall kunna blåsa liv i sådana områden. Ett sätt är att setill att de boende verkligen har ett starkt eget intresse av att det blir ettbra område och ett bra hus att bo i. I stället för att som bara pumpa in nya miljoner genomolika mindre åtgärder vore det en bra metod om staten försökte få till stånd enförändring av ägandet. Vi rekommenderar att det i första hand skall ske genomen omvandling till bostadsrättsföreningar. De kostnader som är nedplöjda idessa fastigheter är ändå, i förhållande till dagens byggnadskostnader, mycketsmå. Man borde alltså kunna ge människor som söker bostad möjlighet att medlitet eget engagemang faktiskt få en bostad till ett mycket lågt pris. Dettorde vara en riktig åtgärd att försöka se till att något tiotusental av delägenheter som står tomma används som bostäder, i stället för attfortsättningsvis dra kapitalkostnader och underhållskostnader till ingen nytta. De flesta av de övriga reservationerna kommer att berörasav andra som deltar i debatten. Jag skall därför, fru talman, avsluta med attyrka bifall till reservationerna 1, 4, 6, 9, 14, 25, 29, 31, 38, 40 och 50 samti övrigt bifall till utskottets hemställan. Bostadsförsörjningen m. m. 3 (); Socialdemokraterna gick i valrörelsen ut med en radlöften. Bara socialdemokraterna fick komma tillbaka till kanslihuset skulle enradikal förbättring ske på olika områden. Bostadsbyggandet var då en viktig deli löftespolitiken. De borgerliga regeringarna hade dragit ner bostadsbyggandettill en helt oacceptabel nivå, hävdade socialdemokraterna. En alltmerabesvärande ökning av antalet outhyrda lägenheter kunde inte minskasocialdemokraternas entusiasm för ett ökat byggande. Byggnadsindustrin varmotorn som skulle få i gång hela den svenska industrin, hävdade man. andra socialdemokrater for landet runt och beskrev målande vilken fart detskulle bli på - inte bara på byggarbetsplatserna, utan även i sågverk,snickerifabriker, tegelbruk, möbelfabriker osv. Alla minns säkert att ävenLudvig i skulle blomstra som aldrig förr barasocialdemokraterna fick tillbaka regeringsmakten. har det gått löftena spreds, och vivet vad löftena var värda. Antalet påbörjade lägenheter har minskat , dåantalet var 44 400, till 36 1983. beräknas siffran ytterligarekraftigt minska till runt 30 000 lägenheter. Denna minskning går helt ochhållet ut över småhusen -den mest efterfrågade hustypen. Under de borgerligaregeringsåren varierade andelen småhus, som redogjordeför, av nyproduktionen. är man nere på , Vad säger oss dessa siffror? För det första kan man noteraatt verkligheten är socialdemokraternas största fiende. När socialdemokraternai valrörelsen lovade ett ökat bostadsbyggande måste detta ha skett mot bättrevetande. Runt om i landet ökade antalet outhyrda lägenheter mycket snabbt.Dessa lägenheteråterfanns praktiskt taget alla i allmännyttans hyresfastigheter. Något reelltbehov av en ökning av byggandet av lägenheter i hyreshus fanns uppenbarligeninte. Fördet andra kan vi konstatera att den nedgång i nyproduktionen som vi nu fårbevittna är en naturlig sak, med hänsyn fill den efterfrågan som finns ilandet. Men för socialdemokraterna var valsegern viktigare än att beskrivaproblemen på ett korrekt och riktigt sätt. Närdet gäller andelen småhus kan en jämförelse med våra nordiska länder varaintressant. I finns tre fjärdedelar av lägenheterna i småhus. I Finlandoch har man något över hälften av sina bostäder i småhus. Trotsden relativt höga produktionen av småhus under den borgerliga regeringsfiden ärav totalbeståndet i vårt land inte småhus. Detta strider motmänniskornas önskemål. Alla undersökningar visar att en majoritet av svenskafolket vill bo i småhus om de får möjlighet därtill. Småhusägarnahar dock utsatts för svåra påfrestningar på grund av dens. k. skattereformens begränsning av ränteavdragen. beslutadesocialdemokraterna att ytterligare försämra den redan urvattnade marginalskattereformen.Till detta kommer sedan den av socialdemokraterna planerade fastighetsskatten,vilken drabbar småhusägarna mycket hårt. Alltdetta gör att många tvekar att skaffa sig ett egenägt småhus, även om detär deras högsta önskan. Den socialdemokratiska bostadspolitiken värnarverkligen inte om rätten till enskilt ägande av en egen bostad. Socialdemokraternavill i stället med hjälp av en rad bidrag och lån försöka få fram enefterfrågan på hyreslägenheter. Vi moderater motsätter oss bestämt dessadesperata satsningar med skattebetalarnas medel mot konsumenternas önskemål. kommer senare i debatten att närmare gå in på de synpunkter vi harpå de olika bidrag och lån som föreslås i budgetpropositionen. Kommunerna har genom sitt planmonopol bestämmanderätten över var ochnär mark skall bebyggas. De kan besluta om hur bostäderna skall utformas ochvilken exploateringsstandard som skall gälla. Genom skilda instrument såsomexpropriation, förköp och markvillkor har kommunen ett avgörande inflytandeöver vilka som skall äga den planerade bebyggelsen. Mångakommuner gynnar de allmännyttiga och de rörelseanknutna företagen. Dessafavoriseras på olika sätt exempelvis vid marktilldelning. Ett sådant förfarandestrider mot vikfiga rättsprinciper. Det leder dessutom till ineffektivresursanvändning. Subventions-och lånesystemet är mycket komplicerat och har resulterat i en omfattande ochför skattebetalarna dyrbar byråkrati. Det som byggs anpassas till låne- ochskatteregler i stället för till människors önskemål. Skatte-och låneregler har liksom bruksvärdessystemet utformats så att de ensidigtfavoriserar byggande och förvaltning i allmännyttig regi. Produktionen avprivatägda hyresfastigheter har i det närmaste upphört. önskan attomvandla hyresrätt till bostadsrätt motarbetas också av socialdemokraterna.Även här gäller att de rörelseanknutna företagen favoriseraspå olika sätt. Vi moderater har med skärpa kritiserat densocialdemokratiska bostadspoUtiken. Vi vill gå den motsatta vägen. Vi villgöra det lättare att välja bostad och upplåtelseform. Låne- och skatteregler skall vara neutrala. Realisationsvinstreglernaskall vara så utformade att de inte försvårar byte av bostad. Äganderätt gerstörsta inflytandet. För att göra det möjligt för flera att äga sin bostad villvi att man skall kunna äga sin lägenhet även om man bor i flerfamiljshus.Upplåtelsen kan där ske i form av bostadsrätt eller i form av ägarlägenheter.Sparande till egen bostad bör främjas. En fungerande bostadsmarknad förutsätter att de boende fårstörre möjligheter att förverkliga sina personliga önskemål. Detta kan åstadkommasendast genom ett större utrymme för prisbildning och marknadskrafter. Genom attavskaffa de s. k. mark- och konkurrensvillkoren förstärks konkurrensen mellanolika bostadsproducenter och förvaltare, vilket gagnar konsumenternasvalmöjligheter. Konkurrensen förstärks även genom att man tillämpar likalåneregler för olika byggherrar, som därigenom får konkurrera på lika villkor. I praktiken har Hyresgästernas riksförbundförhandlingsmonopol på hyresmarknaden. De enskilda hyresgästerna måste enligt våruppfattning få ovillkorlig rätt att själva förhandla i de frågor som gäller denegna bostaden eller, om de så önskar, att ge den organisation de själva väljeruppdraget att föra deras talan. Vårt nuvarande bostadsfinansieringssystem fungerar intebra och bör reformeras. Som framförde är detta deri kanskeviktigaste uppgiften för den nu arbetande bostadskommittén. Av samhällsekonomiska skäl är det helt nödvändigt att deomfattande generella bostadssubventionerna i form av räntebidrag reduceras ochpå sikt avvecklas. För att detta skall kunna genomföras krävs att medborgarnafår behålla en väsentligt större del av sin bruttoinkomst än . Vi föreslåratt marginalskatten för flertalet inkomsttagare skall uppgå till högst40%. Vårt förslag om en snabbare upptrappning av den garanterade räntan medförhyreshöjningar för en normallägenhet med ca . För attkompensera dessa hyreshöjningar föreslår vi förutom sänkta direkta skatterborttagande av hyreshusavgiften, och vi säger ett definitivt nej till denplanerade nya fastighetsskatten. Dessutom föreslår vi ett extra stöd till debarnfamiljer som har det svårast att klara en höjd hyreskostnad. Kombinerat medvåra förslag om en rejäl omläggning av beskattningen av barnfamiljerna,innebärande skatt efter försörjningsbörda, medför sammantaget våra förslag enklar förbättring för barnfamiljerna. Våra förslag om ett förenklat och förbilligat byggandekommer också att leda till att den kommande nyproduktionen blir billigare änmed de regler som f.n. gäller. Men kanske det allra viktigaste, fru talman, äratt människorna i vårt samhälle får full valfrihet att välja den bostad som desjälva vill. Bostadsförsörjningen m. m. Bostadsförsörjningen m. m. Årets budgetpropositionför innehåller praktiskt taget inga nyheter. Med denregering vi har är detta kanske det bästa som kan hända. Att socialdemokraternaskulle orka med att ompröva sin politik är tydligen för mycket begärt. Varjenyttförslag som kommer aren fortsättning på den reglerings- och bidragspolitiksom vi alltför länge sett för mycket av. Årets smått löjeväckande förslag omstatliga lån till kolonilotter är i detta sammanhang symtomatiskt. Jag ber att få yrka bifall till de reservationer där demoderata ledamöterna av bostadsutskottet återfinns som reservanter. 4KERSTIN (); I dagens betänkande står att läsa attförslagen som rör bostadsförsörjningen mot bakgrund av redan fattade beslut ochmed hänsyn till det statsfinansiella läget präglas av återhållsamhet i fråga omnya åtaganden från statens sida. Om så verkligen varit fallet hade det kunnathälsas med tillfredsställelse, men tyvärr präglas inte alla förslag frånbostadsdepartementet av detta tänkande. Man konstaterar vidare att nyproduktionen av bostäderminskat i stort sett och konstaterar även att detkan förväntas att nyproduktionen blir begränsad . Detta är en insikt från socialdemokratiskt håll som hälsasmed att det är bra när man ser verkligheten som den är. Alltförlänge fick vi i alla sammanhang från socialdemokraterna höra att ett ökatbostadsbyggande skulle kunna lösa alla bekymmer och även vara tänkbart, om manbara hade en ny inriktning på bostadpolifiken och genomförde den. Det är helt klart att de redan under den föregåenderegeringens tid startade satsningarna på att förbättra och underhålla detbefintliga beståndet är den huvudsakliga uppgiften inom bostadsområdet. Det ärockså nödvändigt att ge människor möjlighet att välja den boendeform de finnerlämplig och att ge möjlighet till inflytande. Satsningar på bostadsrätter måsteökas. I stället för att som lägga fram och driva igenom förslag sombegränsar möjligheterna för människor att äga sin bostad genom bostadsrätt -förslag som vi kraftigt avvisar- måste man komma med nya förslag somunderlättar denna form av boende. Jag vill också, fru talman, i detta sammanhang fästauppmärksamhet på de äldres boende. fanns det drygt 1,2 miljoner svenskar i åldern . har antalet ökat till ungefär 1,4 miljoner. Enligt deprognoser som finns tillgängliga kommer det att finnas ungefärlika många ålderspensionärer som , men genomsnittsåldern kommer att varahögre. Antalet personer beräknas öka . Antalet ensamståendeäldre kommer också att öka. Den redovisade utvecklingen kommer att ställa stora ochdelvis nya krav på samhällets äldreomsorg. Det vilar ett stort ansvar på osspolitiska beslutsfattare när det gäller utformningen av äldreomsorgen. Idebatten om bostadsförsörjningen måste de äldres boende ingå som en naturligdel. Det är självklart att de äldre skall beredasmöjlighet att stanna kvar i sin invanda miljö. Det måsteockså vara en självklarhet att antalet förflyttningar mellan bostäder och i ettsenare skede institutioner skall hållas så lågt som möjligt. En förutsättningför att detta skall bli möjligt är tillgång till bra bostäder och en fungerandenärmiljö. Vi har från framhållit hur viktigt det är attstadsförnyelsearbetet fortlöpande följs upp och utvecklas. Parallellt med att man vid planering av nya bostadsområdentar hänsyn till de äldres särskilda krav måste stadsförnyelsearbetet innebäraatt förutsättningar skapas för de äldre, så att de kan bo kvar i sinabostäder. Alla som kommer i kontakt med äldre människor vet att de förr ellersenare måste bryta upp och välja andra typer av boende, t. ex. ellerpensionärshem. I fråga om dessa boendeformer måste man erbjuda en så god ochså stimulerande miljö som möjligt. Man måste ge utrymme för många olikavariationer vad gäller utformningen. För att detta skall vara möjligt måste destatliga bidragen till äldreomsorgen utformas så, att kommuner och landstingges möjligheter till val av den anpassning som bäst tillgodoser de äldresbehov. Bostadslånereglerna kan här ha en styrande, och ibland negativ, effekt.Vi från folkparfiet har därför yrkat att ett förslag om ett reformerat statsbidragssystemför de äldres boende skall utarbetas. Det är angeläget att komma ifrån dagens starktsubventionerade och reglerade bostadsmarknad. I stället för att införa nyasubventioner måste vi inrikta oss på att minska de befintliga och att på siktfå till stånd en avveckling. För att uppnå detta måste man tillskapa nyalåneformer, som bättre fördelar lånekostnaderna över fiden. Vi har i vår motionframfört att det finns goda skäl för att avlösa utestående lån genom någon formav reallån. Reallån innebär att en viss del av räntebetalningarna ersätts meden skulduppräkning. Det kan i detta sammanhang vara lämpUgt att påminna om denaviserade fastighetsskatten, vilken sägs vara en del av en strävan attåstadkomma en utjämning av kostnaderna över tiden. Detta är dock en mycketdålig lösning, och vi kommer att avvisa regeringens förslag om, och när, ettsådant läggs fram. har i partimotionen 1983/84:2113 framhållitnödvändigheten av att en avreglering och en minskning av detaljstyrningenkommer till stånd avseende reglerna inom bostadsfinansieringen. Vi anser ocksåatt det är möjligt att avvara en del av de normer som styr bostadsbyggandet.Att vi får en förändring är viktigt av flera skäl. Det är viktigt dels urkostnadssynpunkt, dels för de människor som berörs. De skall ha en rimlig chansatt förstå varför vissa normer finns och att kunna följa föreskrifter. Regelverk föder sig själva. De kan bli sådetaljerade, att de väsenfliga regleringarna skyms i regeldjungeln.