prot · G70951 · 1983-12-31 00:00:00 — Den hartyvärr inte heller i detta sammanhang blivit föremål för något konkret förslagtill förbättringar. Trots tidigare principuttalanden och ställningstagandenfrån trafikutskottet och , synes det som om man än en gång nu skjuterlösningen av vad man i folkmun kallar "Södra-eländet" ytterligareframåt i tiden. Förhållandenavid Södra, med den nedslitna stationsbyggnaden och den tunnel somförbinder olika plattformar via branta, smala trappor, är nära nog desamma somför . som går utan att en omfattande upprustningoch ombyggnad sker, förvärras och försvåras förhållandena för både personal ochtrafikanter. Behovet av handikappanpassning och nödvändigheten av attförbättra säkerheten vid passering av spåren med barnvagnar är akuta. De trångautrymmena utgör betydande risker, inte minst med tanke på den trängsel sområder vid många tider och i samband med att snabbtåg passerar. Tyvärrär det så att många äldre människor, barnfamiljer och handikappade drar sig föratt utnyttja möjligheten att ta tåget från , helt enkelt därför attdet är så besvärligt och ibland förenat med oöverstigliga hinder för dem attgöra det. Det hade därför varit synnerligen befogat att i det här sammanhangetfå till stånd en upprustning av det slag som sker på andra stationer, medhissar, anpassning av plattformarnas höjd osv. Detfinns stora brister i järnvägstrafik, och det har sombekant fått och får återverkningar i hela vårt järnvägssystem. ärbåde då det gäller f järrtrafik och lokaltrafik en flaskhals, där störningar avolika slag får stora återverkningar för hela regionen och för stora delar avvårt land. Detsom utskottet säger är ungefär likadant som det utskottet har sagt de tresenaste åren när vi från vpk har fört detta på tal. Man har sagt att frågan omen upprustning och ombyggnad av får prövas isamband med fortlöpande investeringsplaner för SJ och det arbete som sker inomverket. har man gjort det tillägget, att man har förutsatt att de imotionen omnämnda förhållandena därvid skulle beaktas. Vidare har utskottettidigare i princip varit överens om att frågan alltjämt har stor betydelse ochbör lösas möjligt. har man inte tagit med de här skrivningarna. Jagförutsätter ändå att man i kommande investeringsplaner skall ta med detta, såatt vi får det här eländet ur världen. Låt mig avslutningsvis göra ett par kommentarer till de moderatareservationerna och inlägg. trafikbeslut ingavförhoppningar om att en social, ekologisk och energipolitisk grundsyn skulle,ges ökat utrymme också i trafikpolifiken, att regering och riksdag skullese till att leva upp till sådana förhoppningar och att marknadsekonomiskasynsätt inte skulle få bli bestämmande för vad man företar sig. En prioriteringav spårburna transporter måste gälla, och vi måste ha en trafikfördelning sombestäms av samhällsekonomiska bedömningar och inte av snävt marknadsekonomiskaresonemang. Nödvändiga förbättringar och investeringar i Stockholmsregionenskall inte betalas enbart av resp. länshuvudmän eller regionens skattebetalare.Detta är en fråga av stor vikt, och den omfattar betydligt flera intressen änderas som är bosatta i regionen. Jag yrkar bifall fill den vpk-reservation somär fogad till betänkandet. 98 (); Genom den s. k. Hörjelöverenskommelsen 1966 skapades förutsättningarför en bra och förbättrad kollektivtrafik i . Genompendeltågstrafikens utbyggnad och en förutseende satsning på tunnelbanan har iStorstockholmsområdet skapats ett kollekfivtrafiksystem som saknar motstycke.Det torde inte finnas en enda stad i världen av storleksordning somhar ett så välutvecklat kollektivtrafiksystem och en så hög andelkollektivtrafikresande. Undersenare år har utvecklingen dock klart visat att man för pendeltågstrafiken nåttkapacitetstaket och att en utbyggnad av spårkapaciteten därför är nödvändig.Utbyggnaden är inte bara nödvändig för att lösa Storstockholmsproblemen, utanockså därför att fjärrtrafiken drabbats av bristen på dubbelspår. Underflera har år har socialdemokraterna i såväl somtrafikutskottet här i krävt en utbyggnad av spårkapaciteten. Underden borgerhga regeringstiden hände dock inget i denna fråga. Man hänvisade tillde stora motsättningar som förelåg mellan och Lokaltrafikom finansieringen av den nödvändiga utbyggnaden. Statensjärnvägar har hävdat att SJ inte fått ersättning för sina gemensamma kostnader,medan å sina sida ansett att SL fått betala för högaräntekostnader. Genom dessa motsättningar var risken stor att en för helalandet nödvändig utbyggnad skulle försenas. För att lösamotsättningarna i finansieringsfrågorna och lägga grunden för eri fortsattutbyggnad och upprustning av spårkapaciteten tillsatte den socialdemokratiskaregeringen en förhandlingsman med uppgift att utarbeta en överenskommelse omSJ:s lokaltågstrafik i . Utredare och förhandlare blevförutvarande finansministern . GunnarSträng lyckades ena parterna, och en uppgörelse mellan staten, SJ och SL kundekomma till stånd. Det är denna uppgörelse som ligger till grund för denproposition vi nu behandlar. Låt mig säga att pendeltågsresenärerna ochSJ-resenärerna bör sända en tacksamhetens tanke fill för detutomordentliga arbete han lagt ner och som skapat grunden för en framtida godlösning av tågtrafiken i . Uppgörelsen innebär attdrygt kommer att investeras underperioden fram fill 1992. a. skall bansträckan ochKarlberg-Ulriksdal förstärkas med två nya spår, och sträckanÄlvsjö-Flemingsberg utgör en första etapp i dubbelspåret ner till . Vidarekommer och Södra att byggas om. Flertaletlokaltågsstafioner skall upprustas, och den länge efterlängtade stafionen vidFlemingsberg kommer fill stånd. Riksdagenfattade beslut om en finansiell rekonstruktion av SJ. Genom dettabeslut skapades-bl. a. klarhet i vad SJ:s ekonomiska ansvar skall omfatta.Investeringar som inte är strikt företagsekonomiskt lönsamma men har storsamhällsekonomisk betydelse skall inte ingå i SJ:s ansvar, utan beslutas och ekonomisktgaranteras av regering och riksdag. Avtalet mellan staten, SJ och Stockholmslandsting är ett typexempel på sådana investeringar. Man kan inte motivera demfrån strikt företagsekonomiska utgångspunkter, men inte förty är de nödvändigaför att kollektivtrafiken skall fungera. Det är också ett riksintresse attfjärrtrafiken inte störs eller hindras av pendeltågen. I ett samhällsekonomisktperspektiv är därför desa investeringar ytterst lönsamma och angelägna. Motdenna bakgrund är det således naturligt att staten tar sin del avinvesteringskostnaderna. Det är med stor fillfredsställelse jag noterar att vi i trafikutskottetvid behandlingen av uppgörelsen fått en bred majoritet bakom densamma. Det ärendast moderata samlingspartiet som ställt sig vid sidan om och klartdokumenterat sin motvilja mot att vara med om att lösa kollektivtrafikproblemeni . Moderaternasäger i sin mofion och reservafion att endast företagsekonomiskt motiveradeinvesteringar skall genomföras. Driver man den tesen och menar allvar, betyderdet att man antingen vill höja biljettpriserna med något för att detskall gå ihop företagsekonomiskt, eller också att man vill lägga ner allkollekfivtrafik i landet som uppbär stats- eller kommunalstöd. Sannohkt är detdet senare alternativet som förespråkar. förde man sombekant fram kravet att två tredjedelar av SJ:s anslag för icke lönsamjärnvägstrafik skulle prutas. Det förslaget skulle, om det hade genomförts, halett till att två av tre tåg på det ersättningsberättigade nätet fått ställasin. Detta visar klart den järnvägsfientlighet som kännetecknar moderaternaspolifik. Äveni motsatte sig förslaget, men då frånhelt andra utgångspunkter. Man tyckte avtalet var för dyrt för SL. Här iriksdagen motiverar man sitt avslag med att investeringarna inte ärföretagsekonomiskt motiverade och att det blir en för hög kostnad för staten.Det är bra, , att vara konsekvent, men det måste ju vara någonkonsekvens även i galenskaper. Är avtalet för dyrt för SL, eller är det fördyrt för staten? Det kan ju inte vara för dyrt för båda parter. betänkande har även vpk fogat en reservation, i vilken man kräver enupprustning av . Parterna har vidförhandlingarna enats om att inte ta med detta projekt i avtalet, och jag menaratt det vore ytterst olämpligt om i efterhand gick in och ändradeförutsättningarna för avtalet på det sätt som föreslås i reservationen. Denna fråga får prövas ivanlig ordning av SJ, när man fastställer sina investeringsplaner. Om vi har ennågot annorlunda skrivning i utskottets betänkande i denna fråga än vi harhaft tidigare, innebär det inte att vi har en förändrad inställning till hurman skall lösa frågan om Södra. Låtmig, herr talman, fill slut bara slå fast att man inte behöver hysa den oro somman på vissa håll hyst om att den investering vi nu har att ta ställning tillskulle få negativa inverkningar på de framtida väganslagen. Det kommer inte attbli på det sättet - någon koppling med väganslagen, som fanns i avtalet från1966, föreligger icke i detta avtal. Utskottet understryker vidare i sittbetänkande att den kraftiga satsning som kommer att ske på järnvägsområdet iStorstockholmsområdet icke heller får innebära att angelägnajärnvägsinvesteringar i övriga delar av landet får eftersättas. Med det anförda ber jag att få yrka bifall till utskottets hemställanoch avslag på de fill betänkandet fogade reservafionerna. Anf.99 () rephk: talar om att det bör göras en samhällsekonomiskbedömning. i landsfing har krifiseratavtalsförslaget därför att det saknas just en sådan. Man säger i sitt utlåtandeatt det för en samhällsekonomisk bedömning behövs uppgifter om restids-,försenings- och kostnadsskillnader mellan olika utbyggnadsetapper ochtrafikeringsalternativ. På samma sätt som sker för vägprojekt i form av s. k.objektsanalyser borde nyttan redovisas för varje utbyggnadsobjekt m. m. Man haren långrad invändningar, och kritiken mot den SJ-utredning som ligger tillgrund för förslaget är mycket hård. Närdet gäller det kapacitetstak som påstår att centralsätter skulle jag vilja säga att trafikutredarna vid också har sagtatt kapacitetsbehovet inte enbart avgörs av antalet tåg utan också av tågenstidslägen. Eftersom SJ nu påstår att det är fråga om att ge framför alltgodstrafiken och i viss mån också persontrafiken ökat utrymme, menartrafikutredarna att det också går att förlägga den trafiken till andra delar avdygnet än just den tid, en och en halv fimme , då Stockholmscentral har den hårdaste belastningen. Vad beträffar vårt önskemål om och vårt krav påföretagsekonomiskt motiverade projekt - vi sade inte företagsekonomisktlönsamma - framgår det ganska tydligt även av SJ:s utredning att ombyggnaden avStockholms central är ett projekt som man kan betrakta som företagsekonomisktmotiverat. Man kan dessutom dra den slutsatsen att man inom SJ själv anser attungefär det belopp det är fråga om kan vara företagsekonomiskt motiverat,eftersom det är så stor andel som man har gått med på att förränta. 100 (vpk) replik; säger beträffande att departer som har förhandlat och träffat det avtal som ligger fill grund förpropositionen har enats om att inte ta med Södra i avtalet. Det ärväl inte riktigt. Man kan naturligtvis beskriva det på 7 protokoll 1983/84:51-52 olika sätt, men sakförhållandet är att man vid den prioriteringsom tydhgen har gjorts beträffande olika stationer och vid beräkningar avkostnader i detta sammanhang inte har aktualiserat frågan om Södrajärnvägsstafion. Det är däri åsiktsskillnaderna finns. Utgångspunkten för vårmotion har varit att vi tycker att det är en miss att man i detta sammanhanginte har aktualiserat och tagit med den frågan. Det ligger utanför min bedömning att säga huruvida de 120miljonerna skulle räcka för att också göra en upprustning av Södrajärnvägsstafion. Men kvar står vårt förslag i mofionen om att ändåborde göra ett uttalande om att det är angeläget att ta itu medupprustning och ombyggnad av Södra. Jag noterar naturligtvis med glädje trafikutskottetsordförandes deklaration om att man har samma syn på vikten och betydelsen avden här upprustningen från trafikutskottets sida, även om skrivningarna i dethär utskottsbetänkandet har blivit litet annorlunda. 101KURT () replik: Jag vill först till säga attfrågan om Södras stafionsbyggnad över huvud taget inte haraktualiserats i de förhandlingar som har pågått eller legat till grund fördenna uppgörelse. Det är från dessa utgångspunkter vi anser att det skulle varaolämpligt att nu i efterhand gå in och göra förändringar i avtalet. Jag vill fill säga att dentjänstemannautredning om direktbussar i som hon hänvisar fill intehar fått stöd, varken av eller av trafiknämnden i . Detär intressant att nu vill göra gällande att detta inte är ensamhällsekonomisk bedömning. I sin motion talar över huvud tagetinte om samhällsekonomiska överväganden utan säger att bara investeringar somär strikt företagsekonomiskt motiverade skall komma fill stånd. Jag ställde en fråga till : Hur kommer det sigatt i landsfing har en helt annan uppfattning ochmotivering för att säga nej fill avtal än vad i har? Ilandstinget tyckte att det var för dyrt för , här iriksdagen tycker att det är för dyrt för staten. Svara på denfrågan! understryker att det företagsekonomiskatänkandet är så betydelsefullt för deras ställningstagande när det gäller attlösa kollektivtrafiken. Ge mig då, , en redogörelse för vilkaföretagsekonomiska principer det är man tillämpar när man slår vakt omRoslagsbanan och . Det finns ju inga andra banor med så storaförluster där man vill slå vakt om trafiken. Vad var det för företagsekonomiskaprinciper som låg bakom kovändning i när man ställdeupp för ett behållande av persontrafiken på sträckan ? 200personer per dag åker dessa med tåg. Vad är det för företagsekonomiskaprinciper? Jag tycker att det är ganska avslöjande att moderaternainte vill vara med om att satsa 2,3 miljarder för att lösa kollektivtrafiksproblemen i och därmedockså lösa framkomhgheten för SJ:s fjärrtrafik. Har glömt bort detelände vi hade i ? Redannuvarande situation visar ju att vi har nått kapacitetstaken och att vi måstegöra investeringar. Det är därför förvånansvärt att en moderat från Stockholmslän i den här kammaren står och försvarar sitt avslagsyrkande. Anf.102 () replik: För det första vill jag påpeka att jag i mitt anförande framhöll attdet var ett samhällsekonomiskt dåligt underlag som låg fill grund för det härförslaget. Fördet andra vill jag säga angående kapacitetsutrymmet på attproblemet beträffande såväl närtrafiken som fjärrtrafiken hade kunnat lösas påett både billigare och enklare sätt genom en satsning på ,tvärtrafik och direktbussar. Närdet gäller kostnaderna tycker jag att för ett mycket egendomligtresonemang om å ena sidan statens kostnader och å andra sidansamhällsmotiverade projekt, utan att tala om de samhällskostnader som fakfisktinryms i detta projekt. Den tidsordning i vilken dessa olika projekt ochförslag har presenterats för beslutsfattarna är också egendomlig. Den 2 juni1982 presenterades avtalsförslaget för landsfing. I april 1983kom det tjänsteutlåtande som var så nedgörande i sin kritik. Jag tycker att detär högst egendomligt att man fattar beslut innan man tagit del av och itillräcklig omfattning tagit hänsyn till sina egna utredares synpunkter. Anf.103 () replik: Mycket kort: Det är med viss förvåning man lyssnar fill . Det är fakfiskt så att en mycket stor och bred majoritet iStockholms läns landsting har ställt sig bakom avtalet. Man är frånlandstingets sida medveten om att man måste lösa dessa problem. Man är ocksåfrån järnvägens och statens sida medveten om att om man inte får fill stånd enlösning av problemen med pendeltågseländet i , så klararman inte fjärrtrafiken. Det är där de samhällsekonomiska övervägandena kommerin. Och detta ligger helt i linje med den finansiella rekonstruktion och detnya system som lade fast så sent som för . Men redandå, när det beslutet fattades, ställde sig vid sidan om. Nuförsöker föra in ett samhällsekonomiskt resonemang, men i motioneroch reservationer står inte en rad om det. Andrevice talmannen anmälde att anhållit att fill protokollet fåantecknat att hon inte ägde rätt till ytterligare replik. Anf.104 (); Låt mig först konstatera att det är mycket posifivt att dennaöverenskommelse har kommit till stånd. En väl fungerande kollektivtrafik är allfidnödvändig, och den kanske är särskilt nödvändig i en region somStockholmsregionen. Stora vinster är att göra dels socialt genom att man kanförkorta människornas arbetsdagar, dels miljömässigt genom att man kan minskabiltrafiken. Det är därför som det är viktigt att man satsar de resurser sombehövs. Att anlägga företagsekonomiska aspekter på detta, sommoderaterna gör i sin reservafion, även om försökte ändramotiveringen i sitt anförande, är inte försvarligt. Här måste man hasamhällsekonomiska aspekter. Det finns också vissa framtidsperspekfiv som man börbeakta. Det gäller planerna att dra ett nytt dubbelspår från tillJärna. I ett särskilt yttrande, som fogats till betänkandet, harcenterpartisterna i utskottet pekat på att man måste beakta de storamiljövärden som kan beröras av ett sådant projekt. Jag tror att det är viktigtatt man också fortsättningsvis är öppen för att pröva andra alternativ än enspårdragning genom . tycker jag att det är beklagligt att man i dennauppgörelse inte tagit med en upprustning av Södra. Södrabörjar närmast bli historisk fill sin karaktär, och det är viktigt att vi fårrusta upp stationen innan riksantikvarien lägger sig i saken. Tiden är förlänge sedan passerad för Södra som fungerande station i dessnuvarande utformning. Därför kommer jag i omröstningen att stödjavpk-reservationen när det gäller Södra. I övrigt villjag yrka bifall till utskottets hemställan. 105 () replik: Helt kort: Om man åberopar samhällsekonomiskaskäl måste man fråga sig om de verkligen har fillräcklig tyngd. I dagensekonomiska situation innebär detta en åderlåtning av statskassan.Samhällsnyttan måste vägas mot den samhällsnackdel som uppkommer i och med enså stor utgift för staten och för . Riksintresset kan diskuteras.Stockholmsregionens problem kan lösas på enklare sätt. Man kan också skjutalösningen av en hel del av dessa problem genom kompletterandetrafik, genom direktbussar. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (lokaltågen i ) Utskottets hemställan bifölls med 252 röster mot 82 förreservafion 1 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 2 () Utskottets hemställan bifölls med301 röster mot 19 för reservation 2 av . 14 ledamöter avstodfrån att rösta. Mom. 3 Utskottets hemställanbifölls. 14 § Kammaren beslöt attförhandlingarna skulle fortsättas . 15 § Anf. Jag får meddela att på morgondagens föredragningslista uppförs finansutskottets betänkande 20 främst bland tvågånger bordlagda ärenden. 16 § Anmäldes och bordlades Motionerna 1983/84:287av och 1983/84:288av m. fl. En reformeringav efterlevandepensioneringen m. m. 1983/84:73) 17 § Anmäldes och bordlades betänkande 1983/84:12 Ändring iskattebrottslagen, m. m. 1983/84:48 delvis, 1983/84:50 delvis och1983/84:62 delvis) 1983/84:11Uppsägning av internationella konvention rörande fastställandeav vissa gemensamma bestämmelser i fråga om konossement 18 § Meddelande om interpellationer Meddelades att följandeinterpellafioner framställts 1983/84:71av i (m) till statsrådet omarbetsförhållandena för vissa utövare av fria yrken: Med anledning av uttalanden ipressen vill jag ställa följande frågor till statsrådet : Avser regeringen att utfärda yrkesförbud för s. k.fritidspraktiker? Avser regeringen att överväga yrkesförbud även för andrautövare av fria yrken? 1983/84:72 av () fill statsrådet om ett utvecklingsområde för bioteknik i sydvästra : Högre utbildning, forskning,teknikutveckling, industriutveckling är företeelser som står i ett fruktbartsamband med varandra. Erfarenheter från många håll i världen visar attsamverkan mellan dessa är mycket gynnsamt för teknisk, vetenskaplig ochindustriell utveckling. I många länder har byar av forskningsintensiva företaguppstått i anslutning till stora universitet. Det s. k. iKalifornien är det mest kända exemplet på hur en sådan utveckhng kan uppståspontant. I utanför Antibes i försöker denfranska regeringen medvetet skapa ett sådant utvecklingscentrum. Också iSverige försöker man på olika sätt skapa utvecklingsområden medutvecklingsfrämjande betingelser. I planeras en industriby i anslutningtill den tekniska högskolan. I har ett centrum för data- ochelektronikverksamhet skapats i . Justelektronikområdet, med sin stora utvecklingspotential, har kanske tilldragitsig det största intresset när det gäller skapandet av utvecklingscentra. Menockså andra områden bör vara intressanta. Ett sådant framtidsområde ärbiotekniken. Ettnaturligt område för utveckhng på bioteknikområdet borde vara sydvästraStockholmsregionen med kommunerna . Därligger ett av landets största sjukhus, , med storaforskningsresurser, Alfa Lavals huvudkontor och forskningscentrum samt Astrashuvudkontor och forskningscentrum. Det borde vara naturligt att på dennaexisterande bas bygga upp ett utvecklingsområde för forskning, teknikutvecklingoch industri på det biotekniska området. Kommunikationsförhållandena är ocksåmycket gynnsamma. Stockholmsläns landsfing har insett de utvecklingsmöjligheter som finns och tillsatt enarbetsgrupp för att studera möjligheterna att medverka till fillkomsten av en"forskarby" i anslutning till . Det är ett mycketlovvärt initiativ. För att göra sydvästra till ettutvecklingsområde för bioteknik krävs dock också statlig medverkan. a. voredet angeläget att lokalisera utbildning och forskning från i första handStockholms universitet och Tekniska högskolan till detta område. Eventuellt kanockså lokalisering av andra statliga institutioner med denna inriktning sketill området. Ensatsning av detta slag skulle kunna bli mycket gynnsam för utvecklingen iSverige inom en viktig framtidsbransch. En utvecklingsinsats i sydvästsektom avStockholmsregionen skulle också vara ett bidrag i ansträngningarna att rättatill den obalans när det gäller arbetsplatser som präglar Stockholmsregionenoch som staten bär ett stort ansvar för. Medhänvisning härtill ber jag att till statsrådet få ställaföljande fråga: Ärregeringen beredd att medverka till tillkomsten av ett utvecklingsområde förbioteknik i sydvästra - kommunerna , , Salemoch ? 1983/84:73 av NilsBerndtson (vpk) till kommunikationsministern om planerna beträffande Götakanal: är en unik tillgång för vårt land. Dessframtida användning har varit föremål för flera utredningar. Inriktningen hardock begränsats till att bevara kanalen för turisttrafik och somkulturminnesmärke. Möjligheterna att rusta upp kanalen för frakttrafik börlikväl inte avskrivas. Det finns såväl transportekonomiska som miljömässiga ochregionalpolitiska skäl som talar för upprustning. Statensom ägare har emellertid visat ringa intresse för att satsa erforderliga medelför att kanalen skall fungera även i den begränsade rollen som turistled. Uppgifterförekommer om planer på försäljning till domänverket, vars intresse förskogstillgångarna kan befaras vara större än för kanaldriften. harprivata, kapitalstarka personer anmält sitt intresse för kanalen. Med kännedomom privatkapitalets kortsiktiga lönsamhetskrav skulle en sådankapitaltillförsel knappast utgöra någon garanti för kanalens framtidautveckling och bevarande. Detnaturliga bör vara att staten tar sitt ägaransvar och gör nödvändiga ekonomiskasatsningar för att kanaltrafiken skall kunna utvecklas och kanalen bevaras. Med hänvisning till detanförda vill jag fråga kommunikafionsministern: Vilka planer harregeringen beträffande ? 1983/84:74 av NilsBerndtson (vpk) till justitieministern om säkerhetspolisens verksamhet: Säkerhetspolisens uppgift bör vara att förebyggaoch avslöja verksamhet riktad mot rikets säkerhet. Återkommande debatter desenaste decennierna har givit upphov till starka invändningar mot det sätt påvilket säpo fullgör sin uppgift.