prot · G709157 · 1983-12-31 00:00:00 — Sedan gick det ännu mycket lättare för alla partierutom vpk - borgare och socialdemokrater i skön förening - att öka de militäraanslagen med 600 miljoner för vart och ett av de tre kommande årenräknat penningvärde, vilket betyder att det kanske blir både 700 och800 miljoner . Totalt blirdet i alla fall en bit över 2 miljarder. Tillatt förbättra förhållandena så att vi får en bofast befolkning i skärgårdeneller till att öka.de civila möjligheterna att hålla i gäng lotsplatser ochförbättra finns det emellertid inga pengar. Det är ganska avslöjande,och ynkligt, att det är på detta sätt. Vivet alla att vi har mycket dålig kontroll över de miljoner som vi nu pytsar uttill de militära myndigheterna. Jag påpekade i den försvarspoUtiska debatten ifredags att det har kommit rapporter från som säger attingen egentligen vet hur militären använder sina pengar. TUl militären är niändå med och anslår medel! Men när det gäller att satsa några ynka miljoner istället för miljarder på regionalpolitiska åtgärder för att hålla en levandeskärgård och minska sårbarheten finns det inga pengar. Detborde bU ett omtänkande.på denna punkt. Speciellt borde socialdemokratin hållasig för göd för att i dessa frågor ständigt gå ihop med och anslåmer pengar till en militärapparat som blir allt mindre effektiv och som vi harallt mindre nytta av. Jag vill med detta, herrtalman, yrka bifall tUl reservation 38. 89 (): Jag tänker i mitt anförande belysa situationen i - minhembygd. har 1,8 miljoner invånare, många inflyttade från andralän, en del även från andra länder. Istorstaden bor de rikaste, men även de fattigaste. Det finns i vårt län mångafamiljer som lever under mycket svåra förhållanden. Kontrasterna är heltoacceptabla. Istorstaden blir allting mer uppmärksammat, mer koncentrerat. Storstaden sommiljö beskrivs ofta i mörka färger, och många vill endast se det destruktivaoch livsfientliga som finns i storstadsmiljön. VerkUgheten är dock en annan.Men det är viktigt att det goda och det positiva får bevaras och utvecklas.Detta utgör ett försvar för storstaden. Enpolitik som särskilt tar till vara dessa värden och utvecklar storstadenskvaUteter, som den motverkar otryggheten och orättfärdigheten, ärdärför i allas intresse. Enligt min mening borde en sådan politik vara avallmänt intresse för hela vårt land. Arbetsmarknaden är hårdare uppdelad här änpå många andra håll i landet. I dagstidningarna har man kunnat läsa omsituationen på arbetsmarknaden i med allt svartare rubriker.Det här visar en del av den verklighet som präglar - enutveckling som vi inte kan tillåta. Sämst har man det i de södra delarna avvårt län. har regionala obalanser av betydande slag som måsterättas till. Idetta län bor en stor del av landets arbetslösa. I procenttal av befolkningeneller de arbetsföra männen och kvinnorna är det kanske inte så sensationellasiffror. Men man måste se litet längre än till de kalla prpcenttalen, spm detså ofta talas om i debatten. Om man tar marssiffrorna finner man att 15 800personer var arbetslösa, varav 3 650 öppet arbetslösa ungdomar, 2 200 iungdomslag och 1 000 som utnyttjade rekryteringsstödet. Nr 157 Vi måste ställa oss frågan, herr talman: Vad händer med Dina och mina Tisdagenden '''" 29 mai 1984 'S har här i kammaren påpekatatt arbetslösa ungdomar farmycket illa i storstäderna, och jag tänker inte sluta att tjata om den saken. Rppionalnolitiken 'S ' " mycket stor blandtonårsföräldrar, som har eller väntas få arbetslösa ungdomar. Vad skall händamed mitt barn? Jag tror inte att någon som inte har upplevt hurdet är att söka sitt barn bland missbrukare, leta på gator och torg, kanske påMalmskillnadsgatan, vet vad det innebär och hur det känns. Arbetslösa ungdomar utsätts för stora påfrestningar, inte minst när detgäller knarket - något som vi alla är bekymrade över. Storstäderna är hårdastdrabbade på den punkten, vilket alla i måste ta sitt ansvar för ochvidta åtgärder mot. Detfår inte vara så att vi bildligt talat driver våra ungdomar i fördärvet pågrund av att de utgör en mindre andel i procent räknat av arbetskraften och attdet saknas meningsfull sysselsättning för dem. Detta är en hjärtefråga, som vialla måste ta allvarligt på. södra länsdelarna finns de fattigaste kommunerna, där kommunalrådenverkligen fått kämpa för att hålla sina budgetar inom rimliga gränser, medanman i vissa kommuner planerar skattesänkningar, t. ex. i , där skattenredan är låg, t. o. m. lägst i landet. Härfinns också en större andel invandrare än i övriga delar av landet. De har enmycket svagare ställning på arbetsmarknaden än andra och får jobben med desämsta arbetsförhållandena och lönerna. Låtmig ta som exempel. Där finns det utländska medbprgare, men iarbetslöshetsstatistiken utgör de av kvarstående arbetslösa för pmedelbarplacering. Det kan inte vara rimligt att en enda kpmmun med 100 natipnaliteterPch 56 plika hemspråk skaU klara av alla prpblemen utan hjälp utifrån. Är1968 hade vi utländska medbprgare, Pch 1981 var de , då hela riket igenpmsnitt hade . Alltså har vårt län tagit empt en större andel invandrareän övriga landet. Dettamedför att det blir svårt att på ett bra sätt ta hand om invandrarna, ordnabostäder, svenskundervisning, social service och inte minst skaffa framarbetstillfällen. har vi omkring 4 000 arbetslösa invandrare. Jagtror, herr talman, att det kommer att bli nödvändigt med ett särskiltsysselsättnings- och utbildningsprogram för våra invandrare. Den situation vi har med arbetslöshet och utslagning är enfrukt av marknadskrafternas härjningar som ger en -bitter eftersmak. Vibehöver en effektiv skatteutjämning, där hänsyn tas till de oUka kommunernas befolkningsstruktur och ekonomi. Ingen kan vara betjänt av en ojämn utveckling inom . Vårt förslag innebär en stor satsning på de södra delarna av , där vi också har de största problemen. 106 Herr talman! : Vi-vet att det finns storasysselsättningsproblem i Norriandslänenoch i andra län, men för den skull får man inte glömma andra krisområden medmycket stora befolkningskoncentrationer. I detta anförande instämde LennartAndersson, , , och (alla s). 90 (): I motion 1955 redogör vi socialdemokrater påSörmlandsbänken för Sysselsättningsproblemen i och för vilkaåtgärder vi anser behöver vidtas för att förbättra sysselsättningsläget. Ävenom rapporterna från länsarbetsnämnden visat på klaraförbättringar, kvarstår de strukturella problemen i näringslivet i Sörmland.Krisbranscherna järn-, stål- och tekoindustrierna har haft som följd enogynnsam utveckling både för befolkningstillväxten och för sysselsättningen.Hårdast drabbad i länet är kommun. kommun är starkt präglad av enverkstadsindustri som i stor utsträckning är fjärrstyrd via ägarinflytande ochkoncernledningar på andra håll i landet. Jämför man med övriga hårtdrabbade kommuner i det mellansvenska industribältet, de s. k.Bergslagskommunerna, finner man att har en likartad struktur pch enlikartad negativ utveckling. Låt mig ta några exempel! har en hög andel industrisysselsatta - år 1980ca , mpt i riket spm helhet. har en vikande industrisysselsättning, därarbetstillfällena reducerades med 3 000 , vilket är enminskning med : hade enbefplkningsminskning på i genpmsnitt . Eskilstunahar f. n. en öppen arbetslöshet på . När det gäller antalet statsanstäUda per 1 000 invånareligger lågt- 37,7 mpt jämförbara kpmmuner spm med 60,Örebrp med 63 och med 49. I flera tidigare motioner har vi påpekat att ,sett utifrån de strukturella problemen, borde betraktas som en Bergslagskommun.Det är därför välkommet när industriministern i den s. k.Bergslagspropositionen, där det föreslås vissa regionalpoUtiska insatser förBergslagsområdet, också räknar in . Industriministern säger ipropositionen att vissa insatser kan behöva göras även i i Eskilstunakommun beroende dels på att sysselsättningen vid minskat kraftigt,dels på att industrin i övrigt i kommunen genomgått stora förändringar. I arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 23 pekas just påatt regeringen räknar med att vissa insatser kan behöva göras i Eskilstuna.Utskottet anför dock att utskottet, med tanke på att två utvecklingsbolagbildats i länet och på att tagit fram ett industriprogram, medviss tillförsikt ser positivt på länets fortsatta utveckling. Jag tolkardetta så, herr talman, att utskottet menar aU inga ytterligare Nr 157 statliga insatser behöver göras f. n. Det är, som jag sagt,inget tvivel Tisdaeenden °" '' ' skett positivaförändringar för länet som 29 mai 1984 helhet.Likafullt är jag övertygad om att det för vidkommande ochför delar av det övriga behövs ytterligare statliga insatser. Regionalpolitiken kommuner som skall få del av Bergslagsstödet ärdet förutom bara en sominte är utpekad som särskild stmkturomvandlings-kommun och inplacerad i ettstödområde. Jag är helt på det klara med att förändringar avstödområdesindelningen normalt sett inte bör göras förrän arbetet i denregionalpolitiska utredningen färdigställts. Likafullt bör, med tanke på deregionalpolitiska problemen med en vikande industrisysselsättning och med enfortsatt vikande folkmängd, ytterligare statliga åtgärder sättas in iEskilstunaområdet. bör betraktas som en strukturomvandlingskommuntill vilken kan utgå lokaliseringsbidrag för investeringar i näringsUvet. Sammauppfattning har också i . Detta är en nödvändig delav en mängd insatser som måste göras för att bryta den negativa utvecklingen iEskilstuna och i norra . Anf.91 (): I arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 23 redovisas under rubrikenbehandlingen av ett antalmotioner, varav jag tänker något kommentera motion nr 1321, vilken jag väcktunder allmänna motionstiden. Under1960-talet skedde, tack vare de regionalpolitiska satsningar som gjordes, enmycket kraftig utveckling av näringslivet i landet, dock med ett undantag,nämligen , där i stället mycket avvecklades. - i synnerhetden senare delen - medförde en vändning till det bättre, dels genom att Gotlandtill vissa delar fick åtnjuta stödområdets förmåner, dels genom att villkorenför jordbmket förbättrades. Detta sista är av avgörande betydelse för Gotland.Regeringsskiftet 1982 medförde tyvärr ett brott i den positiva trenden förGotland, Redani fjolårets budgetproposition skisserade industriministern en framtidsbild,där endast de tre storstadslänen samt , och länkan räkna med folkökning . Dessa län skall öka sin folkmängdmed 80 000 människor då landets totala folkmängd beräknas ökamed endast 40 000 människor. Det måste då betyda att övriga län får avstå enbetydande del av sin nuvarande befolkning. Detsades pckså rakt ut att den stabilitet spm präglade glesbygdslänensbefolkningsutveckling inte kommer att kunna bibehållas.Arbetsmarknadsministern framhöll att människorna måste acceptera enbetydUgt ökad pendling , om arbetslösheten skall kunna pressas ned. Även om formuleringarna iårets budgetproposition inte var lika klara, finns det ingenting somtyder på att regeringen ändrat uppfattning om Denförändrade syn på svensk jordbrukspolitik som 108 regeringen på olika sätt har givit uttryck för ökar tvärtom vår oroför vidkommande, iall synnerhet som vi väl känner till den från tidigare socialdemokratiskaregeringars politik. Närden dåvarande socialdemokratiska regeringen lade fram sina befolkningsramar ibörjan av framgick det att man var beredd att låta Gotlandsbefolkning minska till 52 000 personer . Dess bättre kom det attblåsa andra vindar i politiken , och har nära 56000 innevånare i stället för de 52 000 socialdemokraterna kunde acceptera. Detkrävs ingen Uvligare fantasi för att föreställa sig vad som skulle ha blivitföljden av den samhällsutveckling som socialdemokraterna då stod för. Detär naturligtvis utbyggnaden inom den offentliga sektorn som bidragit till denförhållandevis gynnsamma utveckling som förevarit. Det är också pä dennautveckUng man byggt de i utskottet redovisade prognoser där man förutskickar enfortsatt positiv utveckling för och får situationen för vårt län attframstå som i det närmaste bekymmersfri. Jag menar dock att detta är attinvagga människor i en tro som inte blir verklighet. Den faktiska UtveckUngenkommer att bli en helt annan, och det finns skäl att försöka severkligheten som den är. Länsstyrelseni framhåller i sin Länsrapport att "det föreligger ettstort behov av kraftfulla och samlade regionalpolitiska satsningar på Gotland.NäringsUvsutveckUngen under peripden innebär, enligt framtagnaprognoser, stagnation eller nedgång inom de flesta näringsgrenar. Med hänsyntill beräknad befplknings- Pch sysselsättningsutveckling tprde bristen påarbetstillfällen bli ca 2 000. Bristen är 1 500. Denbegränsade regipnala arbetsmarknaden i kpmbinatipn med den begränsadeindustrisektorn förstärker ytterligare problemen på arbetsmarknaden." Dennabeskrivning från sida visar att dagens förhållandevis gynnsammabefolkningssituation snabbt kan förbytas i sin motsats. Arbetsmarknadsministernsrekommendation om att öka rörligheten genom pend-Ung är inte tillämplig för vårdel. I varje fall är ett arbete utanför liktydigt medavflyttning från länet. Därförär positiva regionalpolitiska åtgärder en absolut nödvändighet om regionenskall kunna behåUa sitt invånarantal. Motden bakgrunden var det olyckligt att inte följde de båda gotländskariksdagsmännens förslag om att dela i två områden när den nuvarandestödområdesindelningen beslöts . ligger hela länet i det lägstprioriterade området, och den placeringen kan godtas vad gäller det mellerstaarbetsmarknadsområdet, där med sin förhållandevis goda arbetsmarknad bärupp underlaget. Denorra och södra områdena är dock utsatta för en utarmning av människor ochsysselsättningstillfällen som gör det nödvändigt att ge dessa områden en bättrestimulans. För att detta skall kunna uppnås krävs att de södra och norraarbetsmarknadsområdena tillförs stödområde B i enlighet med den till motionenfogade kartan. Eftersom stödområdésindelningen ingår i den regionalpolitiskautredningens uppdrag och utskottet av den anledningeninte tar ställning till motionsförslagen på detta område, avstår jag från attyrka bifall till motionen. Jag vill dock uttala förhoppningen att utredningennoga prövar de i motionen framförda synpunkterna. Av helt avgörande betydelse för länet blir den framtidajord- och skogsbrukspolitiken. Den hittillsvarande inriktningen, att allbrukningsvärd jord skall odlas och att familjejordbruket skall vara dendominerande företagsformen, är ett absolut villkor för att Gotiands näringslivskall kunna vidmakthållas. Kravet på att nå balans mellan produktion och konsumtioninom den svenska jordbruksnäringen hävdas ju mycket starkt frän regeringshåll,och detta skall uppnås genom produktionsbegränsande åtgärder. Men det fårförödande konsekvenser för hela det gotländska samhället, om inte särskildaåtgärder vidtas. Detta framgår klart av den utredning som ,och länets jordbruksorganisationer låtit göra. Den visar attnästan hälften av den yrkesverksamma befolkningen är beroende av att vi även iframtiden har ett jordbruk av minst nuvarande omfattning. Med tanke på attjordbmket är den dominerande näringen och att industrisektorn är liten finnsdet heller inga möjligheter att i nämnvärd omfattning sysselsätta dem someventuellt friställs från jordbruket eller dess förädlingsindustrier. En av jordbrukets viktigaste förädlingsindustrier påGotland är Sockerbruk. har i olika sammanhangsockernäringens framtid diskuterats, inte minst i anledning avhandelsministerns olyckliga uttalande i . Sockerbruketsexistens var allvarligt hotad, men den gången lyckadesvi förhindra en nedläggning genom att vi i en utredning kunde visa påsockerbetsodlingens utomordentligt stora betydelse för det gotländskanäringslivet, alltså inte enbart för odlarna. En statlig garanti skapades också den gängen för fortsattodUng och drift. Den verksamheten har om möjUgt ännu större betydelse . Engaranti för fortsatt odUng och förädling är emellertid nödvändig. I ettfrågesvar från jordbruksministern gavs emellertid knappast någragarantier utöver vad nuvarande avtal ger. När nu Sockerbolagets verkställandedirektör gick ut med ett uttalande, att om rationaliseringarskall ske inom kpncernen kpmmer det att vara risk för spckerbmket i Rpma, dåbidrar detta starkt till att förstärka den prp spm finns vad gäller näringensframtid på . I annat sammanhang har jag framfört förslagom ett rättvist transportstöd till kommunikationerna mellan ochfastlandet. kommer vi i denna kammare att diskutera turistnäringensbetydelse och möjligheter. Det är andra viktiga inslag i den regionalpolitiskahelhetsbild som måste formas för att ge alla dem spm vill arbeta pch bp påGotland en möjlighet att få göra detta. Utskottets rekommendation att och kommun böranvända sig av de förutsättningar för en samlad samhällsplanering som finns pågrund av de sammanfallande geografiska områdena är i och för sig tacknämlig.Låt mig bara upplysa om att det är en tingens ordning som tillämpats sedan kommunenstillkomst och som sålunda är väl beprövad vid detta laget. Med det anförda vill jag alltså främst fästaregionalpolitiska utredningens uppmärksamhet på de orosmoln som finns vidhorisonten runt och som inga gynnsamma prognoser i världen kan fägotlänningarna att bortse ifrån. 92NILS (vpk): En avgörande brist i den fördaregionalpolitiken, oberoende av vilken regering vi haft, är att den somutgångspunkt har en planering på privatkapitalets villkor. Den totalabedömningen av behov och förutsättningar saknas. Därför blir heller intearbetsmarknadsutskottets uttalade önskan "att den regionalpolitiskamedelsarsenalen utformas sä att den motverkar tendenser till ökad regionalobalans" särskilt mycket att ta på. När utskottet avvisar de olikamotionskrav som framförts från skilda delar av landet sker det utan att någotperspektiv för regionalpolitiken anges. Som sammanställning av situationen i olika delar av landethar arbetsmarknadsutskottets betänkande sina förtjänster, bl. a. genomtabellmaterialet. När det däremot gäller ställningstagandet till motipnskravenlyser håglösheten igenom. Det blir vissa standardformuleringar om attlänsstyrelserna disponerar medel för utvecklingsinsatser osv. I mptipn 1905 har jag kprtfattat pekat på några särdrag iutvecklingen i . Textilindustrin, spm länge dpminerade sysselsättningen i Nprrköping, har nära nog försvunnit, men också andra industrinedläggning ar, bl. a. av , har skapat stora problem i kommunen. är en annan kommun där arbetstillfällena inom industrin har försvunnit i rask takt, t. ex. genom avvecklingen av Verkstad. stpra berpende av militär verksamhet utgör ett särskilt prpblem. Krisen inom stålbranschen och kapitalets strukturförändringar har haft återverkningar i , kristendenserna inom skogsindustrin i de södra länsdelarna. är beroende av energi- och miljömässiga bedömning ar. har särskilda arbetsmarknadsproblem osv. Detta är inte en fullständig bild av problemen i länet, men den är tillräcklig för att motivera särskilda åtgärder. I motionen pekas också på den andra sidan av situationen iÖstergötland, nämligen de särskilda förutsättningarna för att åstadkomma enpositiv utveckling. Universitet, teknisk högskola, regionsjukhus och olikastatliga verksamheter är viktiga tillgångar. Det finns goda förutsättningar attför andra och nyttigare ändamål utnyttja den militära flygindustrins resurser iform av forskning, teknik och yrkeskunnande; Resurser finns för att skapa andraverksamheter i länet i stället för dem som försvunnit genom industrinedläggningar.Länet bör också vara intressant för utveckling av ett data- ochelektronikcentrum osv. Statliga insatser behövs för att åstadkomma en positivutveckling. Staten har i stället dragit sig undan även frän tidigareengagemang. Exempel på detta är Datasaab i och i . Nr 157 Det finns en oroande tendens attsamhällsinsatserna dels sker på storföre- Tisdaeenden tagens villkor, dels begränsas tiUkampanjer av typ "starta eget". 29 mai1984 medvetna insatserna frånstatsmakternas sida i syfte att tillvarata resurser och att uppnå långsiktig utveckling saknas. Regionalpolitiken ' motion 1905 begärs att hos regeringen hemställer ominitiativ förutformning av ett åtgärdsprogram för utveckling och sysselsättning iÖstergötland på gmndval av länets speciella struktur. Vad anser arbetsmarknadsutskottetom étt sådant grepp i regionalpolitiken? Det enda som utskottet anför är attÖstergötiand enligt regeringens beslut får disponera 2,3 miljonerför regionala aktiviteter! Kravet på statliga insatser för ett utvecklingsprogramkan inte besvaras med ett par miljoner till länet. Det kravet är av kvalitativtannat slag. har reserverat sig till förmån förmotionens krav på statlig medverkan till ett utvecklingsarbete i Östergötiandoch att ett åtgärdsprogram upprättas. Jag vill, herr talman, yrka bifall tillreservation nr 26. 93 (): I motionerna 325, 707 och 1925 tar SivertCarlsson och jag upp de regionalpolitiska problemen i län. Jag skalldessutom ta upp motion 872 av samtliga centerledamöter frän ochÖstergötland, som berör de småländska inlandskommunernas speciella problem. län tillhör de län som enligtarbetsmarknadsutskottets statistik översysselsättningsutvecklingenilänet, somvisas i tabell 1 pås. 18, har haft den kraftigaste minskningen avsysselsättningen under 1981-1982. Det är därför ganska naturligt att vi i fleramotioner tar upp länets problem i detta sammanhang. Statsmakternas åtgärder föratt hjälpa länet i dess ansträngningar att motverka denna negativa trend harinte varit tillräckliga. Befolkningsminskningen i län har accelererat under1983. Minskningen med 682 personer är den största i . Länet hartillsammans med den äldsta befolkningen i landet. av länetsbefolkning är - riksgenpmsnittet är . En fjärdedel bpr iglesbygd - det är betydligt över riksgenpmsnittet. har den öppna arbetslöshetenökat med eller med 3 151 perspner. Även om en liten förbättring kanskönjas just nu på grund av högkonjunkturen, är f. n. 3 680 personer öppetarbetslösa i länet. 5 300 är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Detutgör en total arbetslöshet på omkring 9 000 personer. Länet drabbas trots högkonjunkturen i en rad branschersärskilt hårt av det låga byggandet i landet. F.n. ligger det varsel utiagda påalla de tre småhusfabrikerna i länet, omfattande 200 anställda. Det är endyster arbetsmarknadssituation. I motion 325 har vi anvisat en rad åtgärder som borde sättasin. Vi har krävt att ger regeringen tUl känna nödvändigheten av att dessa åtgärder sätts in i län. 112 I motion 707 tar vi upp denstatliga sysselsättningen i länet. det län som i jämförelsemed aUa andra har den lägsta andelen statligt anställda. Vi menar att det är enrättvisefråga att de statliga arbetstillfällena fördelas mer rättvist överlandet. Alla är med om att på skattsedeln finansiera dessa arbeten, så ävenskattebetalarna i län. Deflesta statiiga arbetstillfällena ligger inom samhällets servicesektor, somockså bör vara mer rättvist fördelad över landet. Kalmarlänsborna bör ha rätttill samma närhet i fråga om den statliga servicen som andra. Denstatliga sektorn genererar också arbetstillfällen. Fler statliga arbetstillfälleni länet skulle göra arbetsmarknaden lokalt mer differentierad och därmedstabilare. Arbetsmarknadsutskottethänvisar på s. 39 till den prioriteringsordning som skall gälla vid fortsattomlokalisering och decentralisering av statlig verksamhet. Denprioriteringsordningen antog senast i anslutning till 1982 årsregionalpoUtiska beslut. I den prioriteringen ligger län högt, det skallvilligt erkännas. Det är bra! Men den prioriteringen har gällt länge . Redanlångt gjordes uttalanden om att län står i tur att fåstatliga arbetstillfällen. Men ännu har ingenting hänt, inte en antydan! Sedan1982 har beslut i denna kammare kunnat fattas om utlokaliseringar avverksamhet, men det har inte skett. t. ex. blev kvar iStockholm. Andra exempel kan också tas fram. Det är dags att statsmakterna nulever upp till innebörden i det regionalpoUtiska beslutet vadbeträffar län. Vi nöjer oss inte med ord. måste det bli handUng!