prot · G709157 · 1983-12-31 00:00:00 — Håller man fastvid att man skall försöka få till stånd en ändring av inriktningen inomregionen och utnyttja de möjligheter som finns för att skapa en ny produktion -med utnyttjande av det kunnande, den teknik, de industrier och de arbetandemänniskor som finns på platsen - är det nog mycket litet som kan komma genom denBergslagsdelegation som föresläs. Vårt förslag har en helt annan inriktning. a. menar viatt man bör gå till storms mot kapitalets intressen, det kapital som helstendast vill syssla med det mest lönsamma och som utan ansvar lämnar folk ochbygder öde. Enligt min mening bör man tala litet mindre om sin egenförträfflighet när det gäller den förda politiken. Jag konstaterar att deborgerliga och socialdemokraterna övertrumfar varandra i fråga om okvädinsordoch fördömanden av den politik som förs. Står man ute bland människorna och serarbetslösheten öka dag från dag, ser man att problemen kvarstår inom denkapitalistiska ekonomin, och sedan hör borgerliga och socialdemokrater skällaut varandra för den utveckling som tänkts ske eller tros ske - serman ju att det egentligen inte sker någonting utan allting bara förvärras -, dåförstår man att det krävs en helt ny socialistisk politik. Jag yrkar bifall till de vpk-reservationersom berör de här frågorna. 80IRENE VESTLUND (s): Vi som lever i en bruksbygd har under mängaår lärt oss vad orden omstrukturering och rationalisering betyder: oro påarbetsplatsen, ett antal omflyttningar, s. k. naturlig avgång, en tidigpensionering och avflyttning frän orten. De sociala problemen ökar ochålderssammansättningen inom kommunerna blir sned. Jag avser ej att ta upp dettabellmaterial som finns att tillgå i utskottets skrivning. Det är föredömligtinstruktivt och visar UtveckUngen. är inget undantag från den här bilden. Strukturenpä näringslivet har sedan gammalt varit ensidig, brukstraditionen har integivit utrymme för en varierad arbetsmarknad. Men även på en bruksort får manlov att ändra på sig och tänka i nya banor. Vi harpositiva erfarenheter av hur man kan vända en utveckling på en liten ort,nämligen . Men där hade man förutom ett väl fungerande Nr 157närsamhälle industrilokaler att tillgå. Dessa lokaler hade kvarlämnats av Tisriaopn Hen tidigare industri och har efter ombyggnad kunnat användas förnyetablering- 29 m '10S4 ar. Vi har också lärt oss att etableringar avblygsam omfattning kan vara utvecklingsbara och tillsammans ge rätt många jobb.Men för nyetableringar n : i i-f-Up och utveckling av befintligindustri behövs lokaler. Konsekvenserna av nuvarande bestämmelser har tagits upp imotion 712 av m. fl. och även i motion 1936 med somförsta namn. Det är angeläget att de i motionerna angivna problemen uppmärksammas,och utskottet hänvisar också till regionalpolitiska utredningens förslag, somavses komma att framläggas . Vi har i , liksom i flera andra kommuner iBergslagen, sett de negativa konsekvenserna av nuvarande bestämmelser, och jaganser att en förändring som ger möjlighet till stöd för industrilokaler även icentralort är ett riktigt komplement till avsnittet om industriell förnyelse iBergslagen. Kommunerna måste se till att jobben skapas där folk bor ochdär det redan finns utbyggd service. Att flytta och investera i nyaserviceorter inom en kommun av t. ex. storlek är varken ekonomisktförsvarbart eller nödvändigt, om förutsättningarna för lokalstöd ändras. Att södra är att anse som en arbetsmarknad, harpositivt uppmärksammats av utskottet och även de speciella problem som helaHedemora kommun har med utsatta läge. Därmed har motion 2789 medYngve som första namn tillgodosetts. De beslut som tagits angående ägarstrukturen inomspecialstålsindustrin håller nu på att "översättas" pä resp.bruksort. Att förändringarna kommer snabbt är nog alla medvetna om: Det gällerockså att de regionalpolitiska insatserna kan matchas mot och med de idéer ochförslag som kommunerna tillsammans med företag har tagit och häller pä att tafram. Jag talade tidigare om konsekvenserna av utflyttning frånen ort. När ungdomarna flyttar, så flyttar också framtiden för kommunen.Länsstyrelserna inom Bergslagslänen har genom förslagen i propositionen gettsökade resurser. De resurserna måste användas aktivt så att trenden vänds. Utbildningsinsatserna gör att ungdomarna stannar kvar, menefter utbildning behövs jobb. I SIND:s uppdrag ligger, efter vad jag kanförstå, åtgärder som är av mer låiigsiktig karaktär. De mer akuta problemen måste därför lösas på annat sätt.Men även där anser jag det viktigt att SIND:s kunskaper kan användas försnabbare igångsättning av olika projekt. Företagens ansvar på de olikabruksorterna att medverka till nya etableringar via Bruksinvest har också klartutsagts i överenskommelsen. Det finns alltså, herr talman, flera positivatillgångar i arbetet om Bergslagskommunernas framtid, men trots det kan detfinnas anledning till oro. De snabba förändringarna, som jag tidigare taladeom, kan förrycka planeringen inom en kommun. Igångsättning av projekt tar , ocheffekterna syns inte förrän . Det är därför synnerligen viktigt att den kapacitet som finns inom länet kombineras med SIND:s planering och kommunens egen insats. 7 protokoll 1983/84:157-158 För att Bergslagen skall kunna leva krävs det samladeinsatser. Vi ser i förslaget om särskilda insatser för Bergslagen en kraftfullvilja från vår socialdemokratiska regering att se till att vi får chansen. Vi isödra behöver den här chansen, och vi skall förvalta den väl om vi fårdet stöd som behövs. 81 (): Som en av motionärerna bakom motion 2040 medBertil som första namn vill jag något kommentera arbetsmarknadsutskottetsbetänkande nr 23. Den negativa befolkningsutvecklingen i fortsättertyvärr, och huvudorsaken är givetvis att många värmlänningar saknar arbete. Somjag sagt här i saknar två årskullar ungdomar under 20 årfast arbete. Den här utvecklingen är mycket bra beskriven i betänkandet, ochjag behöver därför inte närmare gå in på den. Bergslagens problem har till stor del blivit helaVärmlands problem. Jag vill här särskilt beröra de förslag som finns attregeringen skulle fä disponera 25 milj. kr. för insatser i Bergslagen efterförslag från statens jndustriverk. Det är nämUgen så - som jag upplever detfrån fältet - att man i utvecklingsfonderna och i berörda kommuner har enmycket god beredskap. Det som gör att man har svårt att göra insatser ärbristen pä ekonomiska medel. Det är alltså en fördel om man i stället för attreservera 25 miljoner på det här sättet ger dem till utvecklingsfonderna så attde tillsammans med kommunerna kan sätta en hel del planer som finns i verket. Jag blir också betänksam, herr talman, inför den tendenssom detta verkar vara början på. med icke-socialistiska regeringarfick vi allt större beslutanderätt i länen utan att pengarna var villkorade.Jag tycker att detta förslag innebär ett klart steg tillbaka. Genom sådana härförslag blir det åter allt större detaljstyrning. Många delar min oro för enökad centralisering. Såsom värmlänning hälsar jag med tillfredsställelse attutskottets majoritet har beslutat anslå ytterligare 100 milj. kr. tillregionala utvecklingsinsatser utöver regeringens förslag. skall regeringenfördela detta ökade anslag. Industriministern sade tidigare i debatten i dagatt det inte saknas pengar för länen. Det var bra utvecklingsprojekt somsaknades enligt hans uppfattning. Denna industriministerns bild stämmer intemed läget i . Uppvaktningar har föreslagits för att vi skall få del avytterligare ekonomiska medel och kunna ta vara på en som jag hoppas positivvändning i värmländskt näringsliv. Jag förutsätter nu att den socialdemokratiska regeringenhöjer anslagen till , när riksdagsmajoriteten nu vidgar anslagsramen.Jag hoppas även att de värmländska socialdemokratiska riksdagsledamöternastödjer utskottsmajoritetens förslag. Till slut, herr talman, vill jag understryka de krav somcenterledamöterna för fram i reservation nr 8. Många flera arbetstillfällenskulle kunna komma till inom turistsektorn genom höjda beloppsgränser förIKS-stöd och avskrivningslån samt för uthyrningsstugor. Jag yrkarbifall till samtliga centerreservationer och i övrigt till utskottets Nr157 82BJÖRN (vpk): På en konferens omarbetslöshet höst i gjprde Reeionalnolitiken en taleskvinna förarbetsmarknadsdepartementet det något häpnadsväckande utmalandet att det skuUevara billigare att ha folk i arbetslöshet än i beredskapsarbete. Ett sådantuttalande väcker naturligtvis förstämning bland de tusentals arbetslösa som vihar i . Sådana uttalandenär helt visionslösa och vittnar om en totalbrist på förmåga till samhällsekonomisk analys. I det mörker som uttalanden av detta slag innebär blirvägen svår till en långsiktig planering för utveckling. Dettaåterspeglas också i arbetsmarknadsutskottets betänkande i den del där manavstyrker vpk:s motion om en utvecklingsplan för . Utskottet talar i allmänna ordalag och relativt viljelöstom positiva företeelser, och så kommer man då till högskolans roll. Om högskolansäger man att den kan verka för att stärka landsdelens näringsliv. Ja, visstkan den det. Men det är inte mer än sedan avslog förslag omsatsningar inom den tekniska sektorn på bl. a. högskolan i . Från vpk:ssida reserverade vi oss till förmån för ytterligare satsningar inom dentekniska sektorn. Vi röstade på vår egen motion och på andra partiers motioneri de delar de överensstämde med vår. Vad gjorde då övriga motionärer på Värmlandsbänken? Jo, deavstod t. o. m. från att rösta på sina egna förslag. Och använder alltsåutskottsmajoriteten högskolan såsom en förevändning för att avstyrka förslag omlängre syftande arbetsmarknadspolitisk planering för bl. a. del. Låt mig säga till utskottets talesmän och taleskvinnor:Riksdagen avslog ungefär 40 motioner med förslag som syftadetill en satsning på de mindre högskolorna. Motionerna hade väckts framför alltur en regionalpolitisk aspekt. Ta inte dessa motioner, som redan är avslagna,som skäl för att avslå andra motioner - det är ju halvt om halvt vettlöst! Detmåste ju vara bekant för utskottets majoritet att motionerna är avslagna. I min motion 2459 till innevarande riksdagges en rad exempel på utvecklingsbara projekt som syftar tiU ett iarbete och utveckling, inte som arbetslöshet och stagnation. Vi kommeraldrig från vpk:s sida att förtröttas i arbetet för rätten till arbete. Vikommer snarare att utveckla våra regionalpoUtiska förslag och ge demytterligare konkret innehåll. Jag skall inte här gå in på varje detalj i vårautvecklingsprojekt. I det rådande läget är det bättre att föra den detaljerade diskussionen om framtid i . Där står man nämligen friare från central maktens korridorer och förstår klarare vad den rådande arbetslösheten innebär och vilka krav situationen ställer på en aktiv samhällelig näringspoU tik. Denna inställning står i stark kontrast till den ljumma insikt om våra 99 utvecklingsförslagsom utskottet ger uttryck för. Men låt mig ändå helt kort kommentera en punkt i vårtförslag till utvecklingsprogram för . Det gäller förslaget om ensamhällelig satsning med avseende på försörjningen av jordbmksredskap ochjordbrukstraktorer. Det finns redan en tillverkning av jordbrukstraktorer iArvika. Den sker i ganska blygsam skala men har rönt stort intresse från mångaolika håll. Vi menar att en samhällelig satsning på denna produktion skapar enrad positiva effekter. En viktig effekt är naturligtvis fler jobb direkt, menden ger också kringeffekter. kan vi läsa i dagstidningarna att 100 arbetare kankomma att avskedas vid' bruk. Vi menar att en satsning inomproduktionen av jordbruksredskap och traktorer ger möjlighet till ökadavsättning för produktion av fjädrar, och därmed kan ettavsättningsproblem bemästras som skulle innebära att arbetare avskedas. Det går att skapa ett i arbete ochutveckling, men för det arbetet behöver vi också öra litet grand. Jag yrkar bifall till reservation 35 om ett åtgärdsprogramför . , herr talman, vill jag helt kort berörareservation 31. Den handlar företrädesvis om den svåra situation Storforsbefinner sig i. kommun är nog den kommun som drabbats hårdast på grundav bl. a. förändringar inom den svenska specialstålsindustrin. Både i antal ochprocent har kommun drabbats hårt. Mer än halva industrisysselsättningenhar försvunnit, och till detta skall läggas eventuella ytterligareneddragningar som följd av samordningen inom tillverkningen av rostfritt stål. är i stort behov av särskildasysselsättningspolitiska åtgärder, och jag vill därför yrka bifall tillreservation 31. 83 BOFINNKVIST (s) replik: . Jag begärde ordet på grund av att BjörnSamuelson yrkade bifall till reservation 31, som anknyter till en motion somhar väckts av socialdemokratema i där mitt namn står först. En ungefärUkalydande motion, som tar upp samma problematik, finns från medK.-G. som första namn. I den motion som skrivits från vårt håll anförs Storforssom ett exempel. Vi har också nämnt tillsammans med andra bruksorter. Den vändning som denna fråga kan få enligt reservationenkan tyvärr innebära att orter ställs mot orter. Den prioriteringen är inte jagberedd att tillstyrka . Mot bakgrund av vad som skedde i går tror jag inte det gårens i att göra denna prioritering. Det sker saker och tingså pass fort att sädana frågor måste stå öppna. Vår avsikt har varit att åtgärderna skall sättas in där deär mest nödvändiga. är den ort som absolut ligger bland de främsta ochi dag kanske t.o. Men denna prioritering kan nog skadas av att Jagvill därmed yrka bifall till hemställan i arbetsmarknadsutskottets betänkande23.- Anf.84 (vpk) replik: Att reservationen kan tplkas så spm Bp Finnkvist hävdar måste noginnebära att han läser den som en viss potentat läser . Orterställs mot orter, säger . Han säger att med den snabba förändringsom sker i är han inte beredd att biträda sin egen motion längre. Dethade varit klargörande om Bo Finnkvist redan när han skrev motionen under denallmänna motionstiden och fick den refererad i länspressen hade gjort sammakommentarer som han gör . Anf.85 BO FINNKVIST (s) replik: Jag skall inte förlänga debattenmycket. Motionen refererades såvitt jag vet i sin helhet i länspressen, och iyrkandet står och andra orter nämnda. Det jag menade med att det häntsaker i är att är på ett annat sätt aktuellt, tyvärr,än det var för . 86 PER (vpk): I det nu förevarande betänkandet från arbetsmarknadsutskottet, som jubehandlar regionalpolitiken, besvaras min motion nr 1092 till innevaranderiksmöte. I den föreslås ändringar i stödområdesindelningen och förenkUngar ireglerna för det regionalpolitiska stödet. Utskottet avstyrker bifaU tillmotionen men yrkandena följs upp i reservation nr 25 mom. nr 54. Jagvill först påminna om att Bergslagsområdet är och kommer att bli ett område ilandet med stora omställningsproblem och ett område med vikande sysselsättning.Det rymmer också s. k. bruksorter, som och i län,som i extrem grad är beroende av en enda industri, och där resp. orter står ochfaller med dessa industrier. Vad som behövs i Bergslagen, och sålunda ocksåbehövs i de norra och västra delarna av län, är ett mera differentieratnäringsliv och en plan för stabilisering och utveckling av de basnäringar somredan finns. Den stmkturplan för specialstålsindustrin som man här förhandlatfram är i dessa stycken helt otillräcklig. Den planen säkrar intesysselsättningen annat än möjligen för en del av dem som ärsysselsatta i berörda basindustrier. Nedläggningshotet för bl. a. denmetallurgiska verksamheten på vissa orter ligger kvar. Jaghör inte till dem som tror att det regionalpoUtiska stöd som kan utgå inomstödområdena kan lösa de regionalpolitiska problemen, men jag anser att stödeti vad gäller etablering av mindre företag ändå kan ha viss betydelse ochunderlätta för utsatta kommuner att dra till sig åtminstone någon nysysselsättning. svarar utskottet att stödområdésindelningen och systemet med stödområden är föremålför utredning och att det snart kommer ett utredningsförslag. Därför föranledermotionens förslag ingen åtgärd. För min del vill jag framhålla att minerfarenhet är att det kommer att ta tid innan något nytt kommer ut av enutredning - och fungerar det bestående systemet. Därför menar jagatt hinder inte skall möta att göra vissa ändringar i stödområdesindelningenredan nu. Vadsedan gäller mitt andra yrkande, att hos regeringen skall begära sådanaändringar i regelsystemet för lokaliseringsstödet att detta kan handläggas påett snabbt och smidigt sätt, så är jag medveten om att det kan komma förslagfrån utredningen som kan leda i den riktning som motionen kräver: Jag anser detvara synnerligen angeläget att så kommer att ske. Slutligen:Även om vi just nu upplever en konjunktur som är bättre än under de senastgångna åren, så är behovet av etablering av nya sysselsättningstillfällen i denorra och västra delarna av län sä angeläget att ändringar istödområdesindelningen bör göras . Dessa ändringar innebär attLjusnarsbergs och kommuner samt och Ramsbergsförsamlingar i överförs från stödområde C till stödområdeB. Vidare föreslås att och kommuner inplaceras i stödområdeC, där de ur vissa synpunkter redan finns. De har inte bUvit formelltinplacerade - och vi anser alltså att det bör ske. Med det anförda yrkar jag för min del också bifall till reservation nr25, av , vid arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 23. 87 (): myntade dåvarande AMS-chefen uttrycket attVästmanland är länet utan problem. Vi protesterade och näringsUvsutveckUngenhar ju givit oss rätt. Västmanlandär det län i landet som har den största sysselsättningsgraden inomtillverkningsindustrin. Vårt näringsliv är beroende av den intemationellakonjunkturen - vid nedgång drabbas sålunda värt län hårdare än andra. Vårindustri domineras av verkstads-, skogs-, stål- och järnindustrin. Vår industriär en del av Bergslagens. Våra bruksorter har ett ensidigt näringsUv, somsålunda är piycket känsUgt näringspolitiskt. Frågan är om inte Bergslagen hardrabbats hårdare än andra regioner just beroende på att våra basnäringargenomgår en omstrukturering. Låt mig bara nämna några orter inom Västmanlandslän - ni känner igen dem via massmediarubriker: , ,, , och . I viss omfattning har ocksåKöpingsregioneri berörts. Industrins omstrukturering har inneburit nedläggningav Spännarhyttan i , metaUurgin i och järnbmket iHallstahammar. Bara dessa tre enheter innebar en nedbantning avsysselsättningen i berörda kommuner på över 1 000 personer. Konsekvenserna ärnaturligtvis ännu mera negativa, ty när en industrisektor av denna storlekförsvinner så medför det draghjälp tiU andra problem. Detta gäller t. ex.Hallstahammar. tillkom ,omfattade när det nedlades 550 anställda. sysselsätts endast 75 personer.Ser man på situationen , menar man att denna ort harförlorat 2 000 arbetstillfällen, de flesta inom metall- och verkstadsindustrin. Omjag nämner ytterligare orter som , och att vi fortfarande intevet vad som blir slutresultatet i , så tror jag att minnesbilden avvårt läns problem står fullt klar för ledamöter. Vår situation ärdramatisk. kan bilden kanske synas litet ljusare, men trots allt måste visätta stora frågetecken inför morgondagen, och jag skall öppet säga att vi ärmycket oroliga för det. Föratt ytterligare komplettera bilden kan jag säga att länets befolkning sedan1975 har minskat med 3 000 personer. Utflyttningen har kraftigt överstigitinflyttningen. Nettoförlusterna berör drygt 5 000 personer. Få län kan redovisaså dystra siffror. Situationen i länet har också medfört att harställt upp vissa regionalpolitiska krav, nämligen O att Fagerstaregioneninplaceras i stödområde B, samt O att och placeras istödområde C. Ivår länsmotion.- som också berörs i detta betänkande - noterar vi följande:"Trots omfattande näringspolitiska insatser pä och regonal nivåfortsätter den negativa utvecklingen i . Detta motiverar nusärskilda statliga insatser för att vända utvecklingen i länet. Detta gällerfrämst bruksorterna." Regeringensproposition 1983/84:157, som berör strukturförändringarna inomspecialstålsindustrin och dess inriktning, omfattar också de särskUdaåtgärderna för att stödja Bergslagen. Viär mycket glada över detta initiativ. Med anledning av denna proposition har vii en motion hävdat att bruksorterna ocksåuppfyller de kriterier som legat till grund för att avgränsa det område iBergslagen som regeringsförslaget omfattar för långsiktiga åtgärder för främstindustriell förnyelse i Bergslagen. Ialla näringsgeografiska läroböcker som jag kommit över återfinns bruksorternautefter i Bergslagsområdet - må vara att området också gränsar tillMälarregionen. och är en del av järnbärarlandet. Dessindustriella struktur har präglat dess industrialisering, och den under senareår djupgående krissituationen har hårt drabbat orterna. har man idebatten trätt om var gränserna skaU dras, men ingen. kan ifrågasätta att dennadel av tillhör Bergslagen. Den regionalpoUtiska bedömning somindustriministern gör i propositionen - pä s. 19 - utgör ju inget hinder, utande namngivna orterna bör mycket väl kunna införas bland de i propositionenangivna Bergslagskommunerna. Jagär medveten om industriministerns kunskap om kommunernas situation, ocharbetsmarknadsutskottet har i sin skrivning också noterat situationen. Sålundaär jag inte så orolig för de bedömningar som görs inpm industridepartementet.Därempt har jag en viss erfarenhet av att andra statliga organ, som ofta räknassom tunga remissinstanser, ser mera begränsat och mera bokstavligt påinnebörden av bidragsområden, och dessas tolkningar avpropositionen är inte alltid så praktiska. Tarman del av industriministerns tankegångar ser man att det finns ett meraflexibelt tankesätt. skjuter in sig på dessamotiveringar, man har en mera positiv syn och tolkar stödformerna mera öppet.Det är i och för sig glädjande för de hårt prövade bruksorterna. Jaginstämmer med i , som nämnde att regeringskanslietinom kort får ett ärende till prövning. Det gäller en industrilokalisering -ett bra utvecklingsprojekt inom trävaruindustrisektorn - som skulle innebära enmycket positiv utveckUng för . Det ärendet visar hur centralt detär att vi har möjlighet att driva en selektiv industristödspolitik. Utansamhällets medverkan skulle en nyetablering av denna art icke kunna ske. 88 (vpk): Jag tänkte inte alls prata regionalpolitik eller tala om någon specifikregion eUer ort i detta anförande. Den motion från vpk som har tagits upp idetta betänkande och. som har föranlett reservation 38 är egentligen skriven isäkerhetspolitiskt och försvarspolitiskt syfte pch har att göra med den syn pådessa frågor som vpk har företrätt . Vi har länge drivit begreppet"det sårbara samhället" och sagt att det är viktigt för attbygga upp ett väl fungerande civilt samhälle som är tåligt och som är anpassattill en svår situation som kan inträffa, exempelvis vid beredskap och krig. Vihar i det sammanhanget också tagit upp begreppet levande skärgårdar. Det har iallra högsta grad aktualiserats genom de ubåtskränkningar som under de senaste årenhar väckt mycket stort rabalder i vårt land. Vihar sagt att det bästa som vi kan göra för att förstärka kontrollen ochövervakningen utefter våra kuster - som är något av de längsta i - äratt vidmakthålla bebyggelse och se tiU att civila myndigheter typ lotsverket,och kan bibehålla en närvaro på sä många platser sommöjligt. Precissom på alla andra områden i det kapitalistiska samhälle vi lever i drivermarknadskrafterna här fram en helt annan utveckUng - det tunnas ut och skärsned. Det talas mycket om besparingar och nedskärningar i den offentligasektorn. Alla de här uppräknade civila statliga myndigheterna hör till denoffentliga sektorn. De får vidkännas sänkta anslag, minskad personalstyrka osv.Till dem finns det inga pengar. Tidigarei dag i huvuddebatten - om man så får säga - med industriministern talades detmycket om 100 miljoner hit eller dit i regipnalpplitiskt stöd. Det gjprdes enganska stpr affär av 100 miljpner. När det gällde att ge den miUtära sektprnmer pengar gick det emellertid bra att på ett bräde, till att börja med, anslå250 mUjoner för ubåtsskydd.