prot · G709136 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:136 Om nya sysselsättningsobjekt i 1 §Justerades protokollen för . 2 § Svar på fråga 1983/84:505 om nya sysselsättningsobjekti har frågat industriministerndels om han anser att tagit sitt sociala ansvar gentemot deanställda och kommunen genom att säga upp 85 anställda i utan attersätta bortfallet med nya jobb, dels vilka åtgärder industriministern är bereddatt vidta för att skapa nya sysselsättningsobjekt i . Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. fattade beslut omrekonstruktion av Statsföretagsgruppen, där bl. a. ingår, ochbehandlade därvid frågan om mål för gruppen. har ställt sig bakomskärpta krav på lönsamhet för de statsägda företagen såsom varande det säkrastesättet att bereda de anställda en långsiktig trygghet. Det är mot denna bakgrundsom man får betrakta de åtgärder som vidtas inom . Detankommer på koncern- och företagsledningarna att besluta om åtgärder av dettaslag. har sedan det kom i statlig ägo år 1979fått avsevärda belopp som ägartillskott. Statsföretag har på detta sätt tagitsitt ägaransvar. Såväl stadiga som privat ägda företag har självfallet ettsocialt ansvar gentemot de anställda och kommunen, men detta ansvar måste vägasmot vad företagen kan bära med hänsyn fill kravet på lönsamhet. På den andra delfrågan vill jag svara, att i den månuppkommande sysselsättningsproblem inte kan lösas inom ,får de åtgärdas med arbetsmarknadspolitiska medel. 2 (): Jag ber att få tacka för svaret. När man får ett sådant här svar kanman inte annat än bli ledsen. Jag trodde att statsrådet bestämt skulle ha tagitavstånd från agerande i det här avseendet. Enligtuppgift sade industriminister , när han fick veta att L MEricsson skulle lägga ned sin kabelfabrik i med 200 anställda ochkoncentrera tillverkningen till , att företaget först skulle ta sittsociala ansvar och skapa ny sysselsättning i innan man gjorde dennaförändring. Det tycker jag är bra. Jag trodde att statsrådet skulle hagjort något liknande den här gången. Det är i alla fall fråga om ett statligtföretag. Tyvärrhar vi i dålig erfarenhet av både statlig och kooperativföretagsamhet. KF har lagt ned tre enheter utan att lägga ned vare sig 5minuter eller för att ersätta bortfallet med nya arbetstillfällen. SSABförsökte så gott det gick "slakta" Kätting, men lyckades inte.Kockums har tagit bort 225 jobb i sina fabriker i , utanatt över huvud taget lägga ned någon tid eller kraft för att ersätta bortfalletmed nya jobb. är man beredd att skicka i väg ytterligare 85, med motiveringatt det skall bli lönsammare att koncentrera skogsmaskintillverkningen fillStensele. Jagtycker, herr talman, att det är en skandal av ett stadigt företag att bära sigåt på detta sätt. Därför trodde jag att statsrådet skulle ha reageratkraftigare mot ett sådant här tillvägagångssätt. Ingenskall inbilla mig eller någon av de anställda i att det ärföretagsekonomiskt riktigt att räta upp en dålig ekonomi genom att flyttaproduktionen från huvudkontoret, där administration och utvecklingsavdelningär förlagda och där man också har moderna fabrikslokaler och en mycketmodernare maskinpark än på den plats som man skall flytta till. Med andra ord:här ligger en hund begraven. Det skulle inte förvåna mig om nästa steg blir attflytta hela verksamheten norrut till . Idetta avseende hade det naturligtvis varit företagsekonomiskt rikfigt attkoncentrera verksamheten till . Det skulle ha skett, vågar jag påstå,i vilket annat privat företag som helst. Vihar drabbats så hårt i att det behöver vidtas åtgärder frånstatsmakternas sida. Vi klarar inte den mycket svåra situationen själva iSöderhamn, utan vi måste ha hjälp från statsmakterna. Jagvill därför avslutningsvis fråga : Är ni beredda att gå in medspeciella åtgärder i en sådan här ort för att åstadkomma en industriellförnyelse? Överläggningen var härmedavslutad. 3 §Svar på fråga 1983/84:520 om planerad försäljning av statens aktier iLandskrona har frågat industriministernhuruvida vissa tidningsuppgifter om att staten förhandlar med de enskilda intressenternai om en försäljning av statens aktier i bolaget är riktigaoch, i så fall, hur värdet på aktierna skall bestämmas. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. De tidningsuppgifter som refereras i frågan är interiktiga. Staten äger inga aktier i och har aldrig ägtnågra aktier i bolaget. Vid bildandet av och vid någratillfällen därefter har staten lämnat bolaget medelstillskott på sammanlagt 100milj. Tillskotten har gjorts på annat sätt än genom nyemission av aktier.Som villkor för tillskotten föreskrevs att bolaget skulle till staten årligeninbetala en särskild avgift på . Efter framställning av bolaget medgavregeringen att bolagets avgiftsskyldighet fick avlösas med ettengångsbelopp motsvarande ett beräknat nuvärde av den årliga avgiften, nämligen19 milj. kr. En förutsättning för detta är att akfieägarna genom kontantnyemission tillför bolaget minst motsvarande belopp inytt eget kapital. Det är förmodligen detta regeringsbeslut och deöverläggningar som föregick beslutet som åsyftas i de tidningsartiklar som NicGrönvall har läst. Om planerad försäljning av statens aktier i 4 NICGRÖNVALL (m): Jag tackar statsrådet för svaret. Svaretvisar att saken är just så egendomlig som jag fruktade. Låt oss först lägga fast att de medel som disponerades förtillskotten till Finans anvisades av i ett riksdagsbeslut,1979/80:165. Det var 900 milj. kr. som avsattes för Svenska Varvsutvecklingskostnader. beslöts, också i , att lOO milj. kr. avdem skulle disponeras för Finans. Jag vill göra gällande att detförhållandet att Svenska Varv formellt äger aktierna inte' innebär att stateninte har ansvar för disponerandet av denna tillgång. Anledningen till att jag har ställt frågan är naturligtvisatt det engångsbelopp på 19 miljoner som innebär att statens engagemang iLandskrona Finans avvecklas är skandalöst litet i förhållande fill vad somöverförs till bolaget. Jag hävdar att Finans värde torde vara minstomkring 170 miljoner. Det finns på balansräkningen ett bevarat eget kapital om100 miljoner. Bolaget har övervärden i fastigheter på ca 185 miljoner ochövervärden i aktier i företag på omkring 60 miljoner. Om jag tar hänsyn fillatt dessa beräkningar är osäkra, kan jag ändå hävda att värdet på LandskronaFinans är långt över 100 miljoner. Statsrådet tycks nu mena att staten utan vidare spisningskall frånträda sitt intresse i bolaget genom att aktieägarna i LandskronaFinans befrias från att 5 protokoll 1983/84:135-138 Om planerad försäljning av statens aktier i betala enårlig avgift på omkring 3 miljoner. Jag tror att vi här fingrar på en politiskskandal. Uppenbarligen kan inte anvisning av de 100 miljonernafrånträdas på detta sätt. Jag vill fråga statsrådet; Vilka är de aktieägare somskall tillföra bolaget nya medel? Är Svenska Varv med bland dem? Är de fyra kommunalabolag som är aktieägare i med bland dem? Kommer statenhärefter att lämna ifrån sig sina aktier i ? Det fordras mycket mer ljus i detta ärende. Jag hoppas attstatsrådet är beredd att lämna en del besked som kan ge ytterligare belysning. Jag kan förstå att är ledsen föratt den tidningsartikel som han apostroferar inte överensstämmer medverkligheten, men det får bli en fråga mellan och den aktuellatidningen. Sakläget är att den särskilda avgiften på fastställdesav den borgerliga regeringen. Det är det beslutet som fullföljs genomengångsbeloppet. Om påstår att lösningen av Finansproblem är en politisk skandal kan han i varje fall inte rikta den anklagelsenmot den nuvarande regeringen, utan han får vända sig till dem som står honombetydligt närmare än jag. När det gäller engagemanget kan jag bara upprepa attSvenska Varv inte har några aktier i . Därmed har jag ingaytterligare kommentarer, herr talman, till olika frågor. 6 (): Ärendet blir egendomligare och egendomligare.Det föranleder långt mer ingående undersökningar än vad en sådan härfrågestund kan innebära. För den som känner till näringsutskottets betänkande omLandskrona Finans från förra är det alldeles uppenbart att statsrådethar fel, eftersom däri redovisas vilka som är aktieägare i bolaget. Bland defyra s. k. samhällsparter som äger aktier anges . I alldokumentation om Finans framgår också att statens medelkanaliserades såsom aktietillskott via Svenska Varv. Det var dessutom avSveriges riksdag till Svenska Varv anvisade medel som disponerades för detta. Om Svenska Varv, som statsrådet härindikerar, har sålt sina aktier, vill jag veta till vem, när, på vilka grunderoch till vilket pris som det skedde, för det är alldeles uppenbart att en gång har ägt aktier i . När nu gör påstående efterpåstående som visar sig sakna grund vill jag återigen bekräfta att det kan haskett någonting efter det att det betänkande skrevs som åberoparoch . Till yttermera visso vill jag tillägga att dekontrollmöjligheter som staten hade när regeringen fastställde de övrigareglerna kvarstår oförändrade. Anf.8 (): Inför påståendet om egendomligheter vill jag gärna läsa innantill urnäringsutskottets betänkande 35 från föregående år: "Den helt dominerandedelen av ägandet ligger dock hos andra samhällsorgan samt hos det statligt ägdaSvenska ." Det fordras faktiskt att statsrådet nu lämnar mig enupplysning om när detta upphörde att vara en sanning. Eller var det så attnäringsutskottet vilseleddes ? Det kan faktiskt vara så att man har använt fiden från det attnäringsutskottets uttalande, som åberopar, gjordes och till dagsdato. Det är inte förbjudet för företaget att förändra sina aktieinnehav idetta fall. Anf.10 ALL (m): Nej, det är inte förbjudet för företag att ändra sina aktieinnehav, detär jag helt klar över. Men om det akfieinnehavet är förenat med en fordran avtillskottsmedel, som i Finans bokföring är redovisad till 50miljoner, har jag som riksdagsman all anledning att kräva att man frånregeringens sida redovisar hur dessa medel kunde försvinna ur statens ägo ochdärmed också undan från tillsyn. Överläggningenvar härmed avslutad. 4§ Meddelande om svar på interpellation 1983/84:146 Med hänvisning till riksdagsordningen 6:1 vill jag meddela att jag pågrund av utlandsresor ej kommer att besvara interpellationen av MargotWallström om åtgärder mot kärnvapenproven i inom den angivna . Jag har för avsikt att besvara den . 5 § Svar påinterpellationerna 1983/84:117 och 127 om konflikten i har frågat mig om regeringen har erhållit garantier frånVietnams regering att attackerna mot flyktingläger vidthai-kampucheanska gränsen inte kommer att återupptas. HansGöran har ställt följande frågor angående konflikten i ; 1.Hur bedömer regeringen möjligheterna att kunna uppnå en förhandlingslösning avkonflikten i ? Är regeringen beredd att genommedling eller på annat sätt medverka till en sådan fredlig lösning? Ingår det i regeringens planer att lämna ytterligarehumanitärt bistånd och/eller utvecklingsbistånd till ? Är regeringenberedd att verka för att plats i FN t. v. står obesatt? När och undervilka förutsättningar kan diplomatiska förbindelser med komma tillstånd? Jagbesvarar de båda interpellationerna i ett sammanhang. Det är nu vietnamesiska trupperinvaderade . Enligt aktuella uppgifter uppgår den vietnarnesiskamilitära närvaron till ca 170 000 man. under ledningav Heng Samrin har egna styrkor om ca 25 000 man. Demokratiska , som leds av en koalition och somsvarar för motståndet i landet, beräknas ha 40 000-45 000 man under vapen. Avdessa torde ca 30 000 tillhöra de röda khmererna, ca 10 000 khmerernasnationella befrielsefront (KPNLF) under ledning av och ca 3 500 prinsSihanouks organisation . Trots de ojämna styrkeförhållandena har vietnamesernaoch Heng Samrin-styrkorna inte lyckats vinna en fullständig militär seger.Motståndet fortsätter i bergstrakterna längs gränsen mot . Vid skilda tillfällen har såväl som ASEAN-ländernaantytt en vilja att nå en politisk lösning av Kampucheaproblemet. harvälkomnat detta och stött parternas strävanden att föra en dialog som kan läggagrunden till en politisk lösning. Under den senaste månaden har emellertidstrider åter flammat upp längs gränserna mellan och ochmellan och . Den beklagar denna utveckling, somnaturligtvis försvårar och fördröjer en politisk dialog. Människorna i har genomgått svåra lidanden,först under den Oerhört grymma Pot-regimen och sedan under striderna somföljt på den vietnamesiska invasionen. Vår uppfattning har varit attde vietnamesiska trupperna måste lämna och att det kampuchean-skafolket måste ges tillfälle att utan utländsk inblandning och i demokratiska formerbestämma sin politiska framtid. Dessa synpunkter har vi gång efter annanframfört såväl i internationella fora som vid bilaterala samtal. Den svenskaregeringen har fortlöpande kontakt med berörda regeringar och verkar därvid fören fredlig lösning i . Vad avser representation i FN hävdar ,som framhåller, att ingen grupp eller regim under nuvarandeomständigheter kan betraktas som legitim företrädare för folk. Dennahållning har intagit alltsedan frågan blev aktuell i FN 1979. I linjemed denna uppfattning har den svenska delegationen avstått vid Omröstningarnarörande de fullmakter som från kampucheanskt håll presenterats i FN:sgeneralförsamling. Bildandet av Demokratiska s. k.koalitionsregering har inte förändrat den svenska uppfattningen. Jagfinner inte att den senaste tidens utveckling givit oss anledning att ompröva vårt ställningstagande när det gäller FN-representa-tion, har vidare frågat när och under vilkaförutsättningar diplomatiska förbindelser med kan komma till stånd.Det vikfigaste kriteriet för att skall uppta eller upprätthålladiplomatiska förbindelser med en regering är att denna har effektiv kontrollöver landets territorium och ett rimligt mått av stabilitet. I viss mån måsteockså politiska lämplighetsskäl tillmätas betydelse i detta sammanhang. Det kanhärvid finnas skäl att beakta exempelvis en sådan omständighet som att en vissregering åtnjuter eller inte åtnjuter ett rimligt mått av internationellterkännande. Dessa kriterier anser regeringen inte är uppfyllda i dagensKampuchea. några ord som svar på frågorna om bistånd tillKampuchea och om situationen i flyktinglägren. har hundratusentalsflyktingar sökt sig undan striderna till gränsområdet mot . Av dessafinns ca 60 000 i s. k. holding centers inne i . Omkring 220 000hemlösa kampucheaner lever i läger vid gränsen mellan och . Isamband med den senaste månadens strider har uppgifter förekommit om att upptill 70 000 kampucheaner flytt in på thailändskt område undan attackerna motgränslägren. Medkänsla med det kampucheanska folket har framkallat enomfattande biståndsvilja. Det internationella hjälpprogram som satts i gång avFN har successivt utvecklats till ett av organisationens störstabiståndsengagemang. har förmedlats,merparten i form av livsmedel. har bidragit med ca 130 milj. kr. har huvuddelen av bidrag gälltinsatser inne i . I första hand har de avsett en förbättring avlivsmedelsförsörjningen och av hälsoförhållandena. anvisats, främst till insatser via FN-organen på platsen, men ocksåvia enskilda organisationer som Röda korset. Den anser att Kampucheafrågansblockering i FN inte får förhindra angelägna humanitära hjälpinsatser förnödlidande kampucheaner. Vi är beredda att även i fortsättningen lämna bidragtill sådana insatser. Regeringen följer noga utvecklingen i området och deförändringar i hjälpbehovet som denna kan medföra. Däremot är något bilateraltutvecklingsbistånd till f. n. inte aktuellt. Vad avser de flyktingläger vid gränsen som Uksom vidtidigare tillfällen utsatts för vietnamesiska attacker, tillhör de flestainvånarna i dessa läger de grupper som bjuder motstånd mot den vietnamesiskanärvaron i och mot den Vietnamstödda regeringen i . Dessagränsläger kontrolleras av endera de röda khmererna, prins rörelseFuncinpec eller Son Sanns KPNLF. Flera av lägren ligger i självastridsområdet. I lägren finns dels motståndsgruppernas gerillasoldater, delscivilbefolkning inkl. kvinnor och barn. Självfallet är det under dessaomständigheter omöjligt att garantera de civila flykfingarnas säkerhet och attfå sådana garanfier från de parter som är inblandade istridshandlingarna. uppfattning är att flyktingarna bör beredas platsi läger placerade på säkert avstånd från stridslinjen. Icke desto mindrefördömer vi de vietnamesiska anfallen mot civila, kvinnor och barn. Dennauppfattning har den framfört fill den vietnamesiskaregeringen. 13 (): Jag vill tacka utrikesministern för svaret påmin interpellation. Av svaret att döma har regeringen inte fått några somhelst garantier från om att de brutala attackerna motflyktinglägren vid gränsen meUan och skall upphöra. Svaret innehåller emellertid en god beskrivning av läget iKampuchea. En stor välutrustad krigsmakt på nära 200 000 man håller landet iett järngrepp . Det folkliga motståndet är koncentrerattill bergstrakterna längs gränsen mot . Man har ändå hindratvietnameserna att nå en fullständig kontroll över området. Det folkliga motståndet mot ockupationen har varit såstarkt att man hellre genomgår svåra lidanden än att upphöra med motståndet. FN har antagit en resolution riktadmot den vietnamesiska invasionen. Den senaste resolutionen innehåller dessutomuppgifter om att det pågår en vietnamisering av . , president i motståndsrörelsen, hävdar atten miljon vietnameser flyttat in i landet. Andra talar om en halv miljon. Dettaär utomordentiigt allvarligt. är i full färd med att kolonisera singranne. FN har, som utrikesministern framhöll, satt i gång ettomfattande hjälpprogram för att hjälpa det kampucheanska folket. haranslagit betydande medel för att stötta upp FN:s och Röda korsetshjälpinsatser. Jag tycker dessa humanitära insatser är värdefulla, och vi börgöra vad som står i vår makt för att hindra och lindra nöden i . Flyktinglägren i gränstrakterna har , liksom tidigareår, utsatts för attacker från de vietnamesiska tmpperna. Civila, kvinnor ochbarn, befinner sig åter i skottlinjen. Mödosamt uppbyggda flyktingläger -uppbyggda bl. a. med svenska biståndsmedel - ödeläggs. , det land sohi tar emot det största svenskabiståndet - 365 milj. kr. , 1 milj. kr per dag - raderar ut svensktbistånd i . yttrade följande i en biståndsdebatt,där socialdemokraterna yrkade på ökad hjälp till och :"Ett annat beklagligt faktum är att de två länder, som får mest bistånd,båda står med trupper i ett grannland - i , och iUganda. Det är inte heller bra för vårt bistånd." Vi moderater tycker att det är helt oacceptabelt. Vifriställer i med vårt bistånd resurser som landet kan använda, ochanvänder, till att föra krig mot sin granne, ett krig som självfallet kostarmiljarder. Detta är en politisk skandal. Och skandalen är av denstorleksordningen att det borde vara självklart att det svenska biståndet tillVietnam avslutas. Det harmoderata samlingspartiet också föreslagit. I interpellationssvaret säger utrikesministern följande;"Icke desto mindre fördömer vi de vietnamesiska anfallen mot civila,kvinnor och barn. Denna uppfattning har den framfört tillden vietnamesiska regeringen." Man kan bara konstatera att inte tagit minstanotis om denna teaterviskning. De miljarder som vårt land satsat i harfått en bitter skörd. , som väl får anses ha startat den svenskamiljardrullningen beträffande , uttalade, när de vietnamesiska truppernagick in i , att invasionen inte kunde ursäktas. Den skulle fördömas.Han sade: "Men långt värre är om nu stannar kvar i , ja,det är värre än den dumhet man nu begått." Det har varit märkligt tyst om.det som varvärre än en dumhet. 14HANS (): Jag tackar utrikesministern för svaret. Det kampucheanska folket har genomgåttmycket svära lidanden, inte bara genom den oerhört grymma Pot-regimen ochde strider som följde på den vietnamesiska invasionen i utan ävengenom angreppskrig, som medförde enorm förstörelse i landet. I dagens råder stora hälsoproblem - jag avser dåmalaria, tbc och hög spädbarnsdödlighet. Förra årets torka och översvämningarvållade stora förluster. Matbristen är mycket allvariig och hotar att bli ettakut problem . är f.n. en av de största bidragsgivarna när detgäller FN:s hjälpprogram. Den svenska hjälpen med ca 130 milj. kr. ifråga om detta hjälpprogram har varit mycket värdefull. Utrikesministernsuttalande, att även i fortsättningen är berett att lämna bidrag tillhumanitära hjälpinsatser, är mycket tillfredsställande med hänsyn till detstora behov som finns. Det föreligger starka skäl för att öka de svenskainsatserna inne i , särskilt i syfte att avvärja den hotande svältenoch att förbättra den allvarliga hälsosituationen. Vidare bör verka föratt även andra länder gör humanitära insatser. I den utländska humanitära hjälpen har enligt enresolution från om det i och för sig behövligabiståndet till de kampucheanska flyktingarna i och gränsområdenakraftigt prioriterats, trots att behoven inne i f. n. är minst likastora, om inte större. Mot bakgrund av det rådande läget i är detuppenbart att det inte räcker med kortsiktig humanitär hjälp. är istort behov av bistånd till återuppbyggnaden och långsiktig utveckling.Utrikesministern säger att något bilateralt utvecklingsbistånd till Kampucheaf.n. inte är aktuellt. Det är beklagligt att regeringen inte anser sig kunnairileda ett I detta läge är det särskilt angeläget att verkarför en sådan fredlig utveckling, en sådan fredlig lösning när det gällerproblemen i och att inte bara utan även andraländer skall kunna inleda ett bistånd för återuppbyggnad och utveckling. Förutsättningar för en rättvis och varaktig fredliglösning av Kampucheaproblemet är inte bara tillbakadragande av vietnamesiskaoch andra utländska styrkor från utan även det kampucheanska folketsrätt att avgöra sitt eget öde utan andra staters inblandning i deras inreangelägenheter. Stormakterna och grannländerna fill har därvidlagett särskilt ansvar. Det kinesiska militära och ekonomiska stödet till de rödakhmererna - för vilka alltjämt spelar en ledande roll -motverkaremellertid starkt möjligheterna till en fredlig lösning. De röda khmererna är,som framgår av utrikesministerns svar, utan jämförelse de starkaste militärastyrkor som bekämpar Heng Samrin-regeringen. med detta stöd har Kinavid upprepade tillfällen angripit i bestraffningssyfte, vilket är enuppenbart folkrättsstridig handling, på samma sätt som den vietnamesiskainvasionen i . Den kinesiska politiken inte bara motverkarmöjligheterna till en fredlig lösning - den medverkar också till enupptrappning av konflikten i regionen. Detta har inte blivit föremål förtillräcklig uppmärksamhet och kritik. Utrikesministern framhåller med rätta att ochASEAN-länderna antytt en vilja att nå en politisk lösning avKampucheaproblemet. utrikesminister, , som försöktmedla i och därvid haft överläggningar med alla berörda parter, hargjort intressanta iakttagelser. För någon tid sedan uttalade han bl. a. att detförsta ledet i en lösning uppenbarligen måste vara att Pot-styrkornaavväpnas. De måste utestängas effektivt från varje form äv inflytande i den härregionen. Det är tämligen klart bevisat, fortsatte utrikesminister , attKarripucheas folk fruktar och hans bödlar mer än något annat. Vad somslår mig, uttalade utrikesminister vidare, är att vietnameserna såbestämt säger att de vill ut ur , att de vill ha stabilitet på denindokinesiska halvön och att de vill ha ett fruktbart förhållande till sinagrannar. Utrikesminister säger att den svenska regeringenfortlöpande har kontakt med berörda regeringar och därvid verkar för en fredliglösning. Jag hoppas att regeringen tillvaratar de möjligheter som finns att vidlämplig tidpunkt verka för att medla eller på annat sätt uppnå enförhandlingslösning. Eftersom FN erkänner Demokratiska , för vilketPol Pot spelar en viktig roll, är det svårt att se hur FN skall kunna bidratill en lösning av konflikten. Möjligheterna till en sådan lösning skulleunderlättas om plats i FN t. v. lämnades obesatt. bör därförmer aktivt verka för detta vid .