prot · G70979 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:79 Förhandlingarnaleddes av andre vice talmannen. 1§ Fyllnadsval till utskott Företogs val av en suppleant i justifieutskottetoch en suppleant i bostadsutskottet. Enligtett till kammaren inkommet protokollsutdrag har valberedningen enhälligtföreslagit till suppleant i justitieutskottet och fillsuppleant i bostadsutskottet. suppleanti justitieutskottet () suppleanti bostadsutskottet () 2§ Justerades protokollen för den 2 innevarande månad. 3§ Meddelande om svar på interpellation 1983/84:95 Jag vill anmäla att interpellation om lagliga möjligheteratt tillverka THX inte kommer att besvaras inom stipulerad tid på grund av attinterpellanten inte har möjlighet att ta emot svaret dä jaghade tänkt lämna svaret. Jag har kommit överens med om attinterpellafionen skall besvaras . 4 §Svar på interpellation 1983/84:83 om landstingens patientdatabaser har bett mig att lämna enredogörelse för landstingens patientdatabaser speciellt med beaktande avintegritetsskyddet. Uppgifter om patienter som vårdats vid kroppssjukhus harsedan 1960-talet registrerats av landstingen. Registreringen omfattade förraåret av patienterna. Motsvarande registrering av patienter i slutenpsykiatrisk vård har huvudsakligen gjorts av med uppgifter frånlandstingen eller landstingens sjukvårdsenheter som underlag. Frågan om landstingens registrering av patientuppgifterbehandlades i propositionen (1979/80:6) om uppgifter ochorganisation, m.m. I propositionen konstaterades att de av landstingen fördapatientregistren tillsammans kunde sägas utgöra landstingens patientdatabaser.Även uppgifter om patienter i sluten psykiatrisk vård borde enligtpropositionen ingå i databaserna i stället för att registreras avsocialstyrelsen. Landstingen beslutar själva vilka uppgifter databasernaskall innehålla. Enligt propositionen borde dock överenskommelser träffas medlandstingen om att databaserna skulle ha ett visst minimiinnehäll samt uppfyllabestämda kvalitetskrav. En rekommendation om minimiinnehåll för den slutnavården har framlagts av socialsektorns statistikdelegation. 1 arbetet medrekommendafionen var bl. a. datainspektionen representerad. När representanterför och träffade överenskommelsen omvissa ersättningar från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen under år1984 förutsattes som en del av överenskommelsen, att sjukvårdshuvudmännen utansärskild ekonomisk ersättning genomför förslaget från socialsektornsstatistikdelegation om patientdatabaserna. Denna överenskommelse har redovisatsför i propositionen (1982/83:174) om vissa ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen, m. m. och har sedermera godkänts av regeringen. Fr. o. m. har samtliga landsting enligtöverenskommelsen åtagit sig att ha patientdatabaser. har iallmänna råd till huvudmännen (SOSFS 1983:45) angivit vilket minimiinnehållpatientdatabaserna bör omfatta. Patientdatabaserna är personregister enligt datalagens(1973:289) bestämmelser. Detta innebär att patientdatabaserna står underdatainspektionens tillsyn. Datainspektionen kan enligt lagen påverka och ocksåförbjuda registrering av uppgifter som medför risk för otillbörligt intrång iden personliga integriteten. En extra trygghet för patienterna utgör bestämmelserna i10 § datalagen om rätten för den enskilde att på begäran och i den mån hinderinte föreligger enligt sekretesslagen få underrättelse om de uppgifter som finnsom honom i ett personregister. Uppgifterna i patientdatabaser inom hälso- och sjukvårdenomfattas av sekretesslagens (1980; 100) bestämmelser på samma sätt som andrauppgifter inom dettaområde, t. ex. uppgifter i journaler. Sekretessen inom hälso- och sjukvården ärsträng jämfört med många andra områden. Den innebär att uppgifter om en patienti princip inte får lämnas ut, om det inte står klart att det kan ske utan menför patienten. Det ankommer på de myndigheter som lämnar ut uppgifter ompatienter och som inrättar och för registren att se till att bestämmelserna idata- och sekretesslagstiftningen efterlevs. De uppgifter om vårdutnyttjande som finns ipatientdatabaserna är av stor betydelse för en planering av hälso- ochsjukvårdens insatser i enlighet med den nya hälso- och sjukvårdslagens(1982:763) intentioner. Fakta om vårdutnyttjande utgör t. ex. ett viktigt underlagför att tillgängliga resurser skall kunna fördelas med hänsyn tillbefolkningens behov av vård. När hälsopolitiska riskgrupper skall identifierasär kunskaper om vårdutnyttjandet värdefulla och ger förbättrade möjligheter atterbjuda en säkrare och effektivare vård. Jag vill avslutningsvis betona att det är synnerligenväsentligt att säkerställa patientens integritet. vill jag betonabetydelsen av att utnyttja patientdatabaser för att spåra hälsorisker ochförbättra möjligheterna att erbjuda vård på lika villkor för helabefolkningen. 4 (); Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min interpellation. Vi blir för var dag alltmer medvetna om att vi befinneross i dataåldern på gott och ont. Mängder av uppgifter lagras i mängder avdataregister. För administratörer, byråkrater och planerare i störstaallmänhet är tekniken av stort värde. Många anser att värdet är omistligt.Efterfrågade uppgifter är lättillgängliga, och tekniken gör att behandlingen avaktuella data snabbt och elegant, även om det är fråga om ett mycketomfattande material. Till avigsidorna hör att enkla och relativt ointressantapersonuppgifter i ett register sammanställda med andra uppgifter i andraregister fullständigt kan kartlägga enskilda människors privatliv. Människornaupplever att deras rättmätiga behov av att familjeförhållanden och personligtkänsliga uppgifter skall vara skyddade offras för samhällets krav påeffektivitet och rationellt utnyttjande av våra resurser. Integritetsskyddet är uppenbart i fara när uppgifternarelateras till personnummer. Det är detta som är grunden till människors oro.När nu de mest intima detaljer om hälsotillstånd, sjukdom och behandlingarlagras i personrelaterad form är det naturligt att oron stegras. Alla har juhittills levt i den förvissningen att sekretesskyddet inom sjukvården har varitfullständigt. vet vi att uppgifterna relaterade till personnummer ärlagrade i register, och därmed kan integritetsskyddet ifrågasättas. Sjukvårdsministern tar i sitt svar fram de skydd för denpersonliga integriteten som systemet rymmer. Patientdatabasenstår under datainspektionens tillsyn. Det sägs vara en extra trygghet attpatienterna kan få underrättelse om de uppgifter som gäller dem själva. Den stränga sekretessen inom hälso- och sjukvårdeninnebär, heter det i svaret, "att uppgifter om en patient i princip intefår lämnas ut, om det inte står klart att det kan ske utan men förpatienten". Allt det här är naturligtvis bra, och jag tror inte attsystemet utgör en risk om det fungerar. Men informationen kan uppenbart komma ifel händer. När skolpojkar med enkla hemdatorer kan forcera Pentagonsdatasystem är det svårt att känna en hundraprocentig säkerhet för Kommun-Datasdatabas. Dessutom vet vi inte mycket om framtiden. Blir dekontrollerande myndigheterna mer släpphänta ? Kommer det att lagrasså mycket data att effektiv kontroll omöjhggörs? Kan t. ex. en arbetsgivare imorgondagens gå in i databasen och kontrollera hälsotillståndet hos enanställd? Många uppgifter som lagras i patientdatabaserna kan utantvivel vara till skada för patienterna om de kommer i orätta händer.Könssjukdomar, psykiska besvär, sena aborter och alkoholproblem tillhör deuppgifter som de flesta vill behålla för sig själva. Uppgiften om värdenbedrivits utan eget samtycke kan också vara känslig för många. Allt detta ärexempel på uppgifter som lagras i patientdatabaserna. Sjukvårdsministern avslutar svaret med att uttrycka någotav det dilemma som ligger i den moderna datatekniken. Så här sägersjukvårdsministern; "Jag vill avslutningsvis betona att det ärsynnerligen väsentligt att säkerställa patientens integritet. villjag betona betydelsen av att utnyttja patientdatabaser för att spårahälsorisker och förbättra möjligheterna att erbjuda vård på lika villkor förhela befolkningen." Pafienternasintegritet ställs här emot samhällsintressen! Självfallet är det av stor betydelse för ett effektivtutnyttjande av vårdresurserna att man har ett bra underlag för planeringen. Menskulle det inte gå att ordna detta utan att relatera uppgifterna till bestämdapersoner? De väsentliga uppgifterna för att spåra speciella riskområden måsteväl vara ålder, kön, bostadsort, eventuellt yrke, etc. Exakt vem vederbörandeär kan statistiskt inte ha minsta intresse. Jag villdärför ställa följande fråga till sjukvårdsministern; Är det möjligt att lägga upp en tillfredsställandepatientstatistik baserad på enbart födelseår, utan angivande av fullständigtpersonnummer? Jag är medveten om att människor kan kännaoro för att uppgifter skall kunna komma ut - och jag kan förstå det. Det ges ibland visioner av att människor kan sitta hemmaoch genom sina hemdatorer få fram uppgifter - också var inne pådet. Jag vill därför framhålla att patientdatabaserna är väl skyddade iförhållande till många andra datasystem, där sekretessfrågorna inte harupplevts som så allvarliga. expertis har sagt att det finnsmånga säkerhetsspärrar och att möjligheterna för obehöriga att ta sig in i databaserna är nästan obefintliga. Alla uppgifter som står i journalerna finns inte idatabaserna. Det är bara ett fätal uppgifter, bl. a. vilket sjukhus sompatienten vårdas vid, om det är en man eller en kvinna, när pafienten är född,diagnosen och yttre orsaker till skada. Varför behövs databaser? Jag har sagt att denpatientdatabas som vi nu talar om behövs dels för planering och uppföljning,dels för forskning. För planering behövs det fakta om vårdutnyttjandet - dettror jag att och jag är överens om. T. ex. kan vårdkonsumtionen iolika kommuner jämföras. Om det finns skillnader i vårdkonsumtionen som intekan förklaras av skilda vårdbehov bör resurserna fördelas om, så att de bättreåterspeglar de behov som befolkningen har. Som jag sade i mitt första anförande kanpatientdatabaserna också ge visst underiag för olycksfallsstafistik meduppgifter om olika skadetyper. Uppgifterna kan sedan användas i forskningen. Jag tror attdet är angeläget alt så sker. Det är då möjligt för forskarna att gä vidare ochta reda på de ytterligare uppgifter som kan behövas. Det har exempelvis konstaterats att det är en överdödligheti hjärt- och kärlsjukdomar i - det län som representerarhär i . Det måste väl vara viktigt att man kan gå vidare och utrönaorsakerna till det? Låt mig också nämna att vi under många är har haftcancerregistret, och det utan att uppgifter om enskilda personer någonsin harkommit ut och utan att den forskningen har ifrågasatts. Alla är överens om attdenna forskning är utomordenfiigt värdefull och väsentlig. När det gäller integritets- och sekretesskyddet inomhälso- och sjukvården måste utgångspunkten givetvis vara att uppgifternaåtnjuter samma sekretesskydd oberoende av om de är intagna i en journal ellerlagras på data. Jag har förstått att det kan råda olika uppfattningar om hur sekretesslagenskall tolkas eller fillämpas. har i uppdrag att belysaintegritetsfrågor i samband med patientdokumentation av olika slag, ochutredningen kommer i sitt arbete att uppmärksamma integritets- ochsekretessfrågorna kring databaserade pafientuppgifter. Jag vill säga fill att jag skall se till attutredningen får del av dagens interpellationsdebatt. Men i avvaktan påutredningens överväganden och förslag är jag inte beredd att - innan de harredovisats - gå in i en närmare debatt omkring tolkningen av dessa frågor.Journalutredningen har ju kommit långt i sitt arbete och lämnar sittslutbetänkande . 6 OVEERIKSSON (m): Jag ber att få tacka sjukvårdsministern förden senaste poängen, dvs. att hon skall se till att utredningen får del avdenna interpellationsdebatt - till vad nytta det nu hava kan. Sjukvärdsministern säger att det finns mångasäkerhetsspärrar, och det gör det förvisso. Men oron finns dock, när vi vet har kommit in t. o. m. i försvarets hemliga datasystem - även om det skeddei , som jag Oron finns alltså för att detta kan forceras också i vårt land. Dessutomär det just samkörningen som inger den stora oron. Det finns många fler uppgifter med i det miniprogram somsocialstyrelsen har anvisat än vad statsrådet tar upp. Det är alltsårelaterat till personnummer och sådana saker som vård utan eget samtycke. Därstår huvuddiagnos och ända upp till åtta sidor diagnoser. Det finns uppgifterom behandlingar, det anges hur man har skrivits ut, till vilken boendeform osv. Utvecklingen inger också viss oro. Detsägs i författningssamling; "1 detta sammanhang finns också anledning att uppmärksammamöjligheten att relatera vårdutnyttjandet till miljömässiga ochsocio-ekonomiska bakgrundsvariabler." Då börjar man att ytterligare oroas, därför att här har viutvecklingen mot en kartläggning av privatlivet in absurdum. Dessutom arbetarman tydligen på att också få fram en patientdatabas när det gäller den öppnavården. Vad den kommer att innehålla är inte klart. För mig är det naturligtvis angeläget att det finns ettvettigt underlag för planering, men jag kan fortfarande inte förstå att dettaskall behöva vara relaterat till exakta personer, preciserade i personnummer.Jag tycker att dé uppgifter som jag angav tidigare är de som är relevanta fören vettig planering av sjukvården. Det borde alltså gä att lägga upp ett sådanthär register utan personnummer. När det gäller forskning tycker jag också - det skullevara intressant att höra vad statsrådet har att säga om detta - att det bordegå att för klinisk forskning använda ett system utan personnummer, som jagförordar, om detta system kompletteras med att patienternas journalnummer finnsangivna. Då kan man därifrån gå tillbaka till vederbörande sjukhusjournal ochta fram just de uppgifter som kan vara intressanta t. ex. för forskning omhjärt- och kärlsjukdomar i vissa delar av landet. 7GUNNAR i (m): När det började bli aktuellt meddatabehandling inom sjukvården fick vi på en föreläsning avnågon dataentusiast om nyttan av denna nya uppfinning. När seansen var slut lågdet i föreläsningssalen kvar ett stort antal papperssjok med namn och adress påkvinnor som stod på väntelista för abort på ett av stadens sjukhus.Vederbörande föreläsare hade ingen känsla'för det material hon'arbetade med. Jag har tagit del av SOSFS 1983:45, som handlar ompatientdatabasernas minjmiinnehåll. Men vad är deras maAimiinnehåll? Det är,såvitt jag förstår, inte på något sätt reglerat. Hur går det till iverkligheten? Jo, sädana här uppgifter körs fram på en skärm. Men vem som stårbakom dataoperatören och ser på den skärmen får vi aldrig reda på. Jag är mycket kritisk mot detta, och jag är säker på attvi kommer att få mängder av bekymmer med den här registreringen framöver. har databehandlingen på sjukhusen lett till enförsämring av planeringsunderlagen jämfört med den tid då vi hade ordentligaårsberättelser från sjukhusen och deras kliniker - årsberättelser som dessutomkom . Jag tror att statsrådet förmåtts att starktöverskatta databasernas betydelse för s. k. planering. Jag hyser ett starktmisstroende mot landstingen och deras administrationer. Så länge uppgifter ompatienter flnns på sjukhusen är de i relativt säkert förvar. När de är ihänderna på administratörer kan man inte känna samma trygghet. Det är ett svalgbefäst mellan människosynen på sjukhus och den på kontor. i säger att jag har enövertro på betydelsen av det här systemet. Jag vill då framhålla att detta inteär någonting som jag eller regeringen har hittat på eller ensidigt beslutat om,utan det har, som jag redan sagt i mitt interpellationssvar, gått igenomriksdagens behandling. Låt mig än en gång upprepa att uppgifter frånpatientdatabaserna dels kan bli tillgängliga för personalen inom hälso- ochsjukvården för att användas i vården, dels kan lämnas ut för andra ändamål, t.ex. forskning, planering och vårdkonsumtionsstudier. Det är viktigt attunderstryka att all personal inom hälso- och sjukvården har tystnadsplikt ochatt denna naturligtvis även gäller när personalen arbetar med datauppgifter. När uppgifter lämnas ut för andra ändamål än vården är deti allmänhet fråga om uppgifter som rör en större grupp patienter. Jag kannaturligtvis inte uttala mig om vilka principer eller rutiner som tillämpasinom samtliga landsting vid utlämnandet av sådana uppgifter. Däremot har jaginhämtat hur det går till i . Där görs först enbedömning av behovet av uppgifterna innan de lämnas ut. Endast oidentifierbarauppgifter lämnas ut för planeringsändam.il och liknande. När individbaseradeuppgifter behövs, t. ex. för ett forskningsprojekt, krävs godkännande av deberörda klinikcheferna innan uppgifterna tas fram. Med detta exempel från elt landsting har jag velat visa attdet flnns goda möjligheter att genom praktiska rutiner skapa garantier förpatientintegriteten. Till vill jag sedan säga att datainspektionenalltid skall ge tillstånd i varje enskilt fall, om register skall samköras. Överläggningen var härmed avslutad. 5 §Svar på interpellationerna 1983/84:80 och 84 om villkorlig frigivning och har - motbakgrund av tidningsuppgifter om kriminalvårdsnämndens tillämpning avbestämmelserna om villkorlig frigivning för vissa långtidsdömda - iinterpellationer till mig tagit upp vissa frågor om villkorlig frigivning. har frågat mig om jag avser att vidtanågra åtgärder för att bringa rättstillämpningen i bättre överensstämmelse medriksdagens beslut och de nordiska ländernas bekämpning avnarkotikabrottslighet. BjörnKörlof har frågat mig 1. om jag villmedverka till att det finns ett klart samband mellan i strafflagstiftningenutsatt frihetsberövande påföljd, domstolarnas sålunda utdömda påföljd och denavtjänade anstaltstiden, 2. om jag avseratt reglerna om halvtidsfrigivning skall ändras så att den som dömts förekonomiska brott skall behandlas på samma sätt som den som dömts för brott motannans liv eller hälsa och 3. om jag avseratt föreslå sådan ändring i lagstiftningen att tillämpningen av de nya reglernaom villkorlig frigivning sker i överensstämmelse med lagstiftningensintentioner. Jagbesvarar interpellationerna i ett sammanhang. Den reform av bl. a. bestämmelserna om villkorligfrigivning som genomfördes gällde i princip bara sådana intagna somdömts till kortare straff än . I fråga om långtidsdömda bibehölls i alltväsentligt gällande regler. Liksom tidigare prövar kriminalvårdsnämnden fråganom frigivning i dessa fall. Nämnden skall senarelägga frigivningen enligt sammakriterier som . Om man bortser från särregleringen för långtidsdömda sombegått grova brott mot liv och hälsa, innebar reformen att de somdömts till fängelsestraff i princip alltid skall friges villkorligt sedan deavtjänat hälften av strafffiden. Sambandet mellan det utmätta straffet och denavtjänade anstaltstiden har alltså förstärkts genom reformen. Jag har inte föravsikt att nu föreslå någon ändring i detta hänseende. Ekonomisk brottslighet faller inte under den särskildaregleringen för vissa grövre brott. Intresset av en skarp reaktion mot dennatyp av brottslighet bör enligt min mening tillgodoses genom lagstiftningensstraffskalor och domstolarnas straffmätning och inte genom särregler omverkställigheten. Jag har inte för avsikt att nu föreslå några ändringarangående villkorlig frigivning för dem som dömts för ekonomisk brottslighet. När det gäller frigivning av dem som omfattas avsärregleringen tycks interpellanterna utgå från att tillämpningen skulle haändrats markant i samband med reformen . Som jag redan har nämntberördes dock denna grupp i princip inte av lagändringarna. Man har ännu intenågot underlag för att bedöma om kriminalvårdsnämndens praxis har förändrats pånågot mer betydelsefullt sätt. En sak bör emellertid framhållas. Till skillnad fråntidigare prövar nämnden numera frågan om villkorlig frigivning redan vidverkställighetens början. Står det då klart att den intagne skall friges efteratt ha avtjänat halva tiden, fattar nämnden beslut om det. I annat falluppskjuter man prövningen. Beslut om halvtidsfrigivning har visserligen fattatsi närmare fyra av fem av de fall som efter reformen har avgjorts slutligt.Prövningen har emellertid uppskjutits i ungefär hälften av fallen. Man kan pågoda grunder anta att i de ärenden där den slutliga prövningen har uppskjutits,andelen som får halvtidsfrigivning kommer att vara väsentligt mindre än vadgäller de fall som redan prövats slutligt. I de fall som det här gäller avgör alltsåkriminalvårdsnämnden när villkoriig frigivning skall ske efter en individuellbedömning i varje enskilt fall. Denna prövning innefattar bl. a. om det finnsen påtaglig risk för återfall. Nämnden har en mycket kvalificeradsammansättning och lägger ner stor omsorg på sin uppgift. Det finns enligt minmening ingen grund för att påstå att nämndens beslut inte skulle stämma överensmed lagstiftningens intentioner. Från sida kommer vi att följa hurreglerna om villkorlig frigivning fungerar för det aktuella klientelet.Departementet har gett brottsförebyggande rådet i uppdrag att göra en närmareutredning om reglernas tillämpning och effekt. Sammanfattningsvis vill jag säga att jag inte heller i dethär hänseendet har för avsikt att nu lämna några förslag till ändradlagstiftning. 10RUNE (); Jag ber att få tacka för svaret. 1juli-revolutionen väckte stor uppmärksamhet, och den gav upphov till debattbåde utanför och inom . Det väckte också berättigad uppmärksamhet,när det publicerades en preliminär sammanställning, som hadegjorts av kriminalvårdsnämnden. Sammanställningen visade att fyra av fempersoner som dömts för grova vålds- och narkotikabrott får villkorligfrigivning efter halva strafftiden. Var det meningen att beslut skulle tolkas pådet sättet? Det var en fråga som man ställde. Av tidningsuppgifter framgick attansvariga tjänstemän inom kriminalvården ställde sig kritiska och frågande.Riksdagen fattade beslut på grundval av justitieutskottets betänkande ianledning av regeringens proposition. Av betänkandet framgår följande; "Enligt förslaget skall villkorlig frigivning av densom har en strafftid som understiger i princip alltid ske när halvatiden avtjänats. Såsom f. n. måste dock alltid ha avtjänats.Nuvarande ordning i fråga om villkorlig frigivning från längre straff lämnas iallt väsentligt oförändrad. En strängare bedömning skall sålunda fortfarandegöras beträffande intagna som har begått allvarliga brott, t. ex. grovanarkotikabrott, som har riktat sig mot eller medfört fara för liv och hälsa, ompåtaglig risk för återfall i brottslighet av samma slag bedöms föreligga." Utskottetsade sig ha uppmärksammat vad departementschefen uttalat i specialmotiveringentill förslaget till 26 kap. 7§ rörande bedömningen av om påtagligrisk för återfall i samma sorts farliga brottslighet som tidigare ansesföreligga. Efter att ha refererat vad statsrådet uttalat omnarkotikabrottslighet skriver utskottet: "Dessa uttalanden bör enligtutskottets mening ses i belysning av vad utskottet uttalade i samband med attden nuvarande regleringen infördes om intresset av samhällsskydd mot bl. a. dengrova narkotikabrottsligheten kan upprätthällas." När frågan om narkotikabrottsligheten behandlades här iriksdagen hyste man utan tvivel stora farhågor. Det framgår avjustitieutskottets betänkande. fattar ju beslut i lagfrågor.Domstolarna har sedan att tillämpa vad som beslutats. Men i det här fallet ärdet kriminalvårdsnämnden som har att tillämpa det beslut som har fattats.Sannolikt har de farhågor besannats som vissa här i uttalade.Justitieministerns svar styrker den uppfattningen. 1 svaret sägerjustitieministern; "Man har ännu inte något underlag för att bedöma omkriminalvårdsnämndens praxis har förändrats på något mer betydelsefulltsätt." Nog måste väl ni i departementet ha tillgångtill material. som gått sedan nämnda sammanställningoffentliggjorts borde ni ha kunnat göra en bedömning, med utgångspunkt i detmaterial som redan flnns och i de uppgifter som redovisats i massmedia.