prot · G709140 · 1983-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkanden 29 och 32, som gäller aktiebolagsrättsliga frågor och ändring iräntelagen, kommer att behandlas i tur och ordning. Voteringarna äger rum i ettsammanhang efter avslutad debatt. Förstupptas alltså lagutskottets betänkande 29 om aktiebolagsrättsliga frågor. 50 PER-OLOFSTRINDBERG (m): I moderatmotionen 1983/84:1536 föreslås att förbudet att uppta lån ieget bolag helt skall avskaffas i samband med arvsskifte. Förslaget syftar till- det gäller i första hand familjeföretag - att göra det möjligt att vidgenerationsskifte driva verksamheten vidare. Utskottsmajoritetenframhåller, nu liksom tidigare, att då sakliga skäl talar för att lån börtillåtas "dispens regelmässigt synes ha getts i de fall som åsyftades avmotionärerna". Därutöver hänvisas till att problemen vidgenerationsskiften i företag tagits upp av utredningen angående de små ochmedelstora företagens framtida situation, och så avstyrker man motionen. Imoderatreservationen till utskottets hemställan hävdar vi reservanter att justförhållandet att dispenser regelmässigt ges vid generationsskiften klart visaratt låneförbud i dessa fall inte behöver upprätthållas. Det innebär bara enonödig byråkratisk omgång. Dispensförfarandet är dessutom otillfredsställandefrån rättsäkerhetssynpunkt. Det är från många synpunkter angelägetatt familjeföretagen kan leva vidare, exempelvis efter ett generationsskifte.Det är inte bara ett ägarintres-se, utan ett intresse också för de anställda.Det gäller tryggheten i deras anställning. Det är också av betydelse förborgenärerna. Herr talman!Jag yrkar bifall till reservationen. 51 (): Bland de motioner som behandlas i dettabetänkande finns en från med nr 1082, i vilken vi begär förslagtill särskild bolagsform för mindre och medelstora företag. Denna fråga har man, som utskottet också poängterar,övervägt . o. m. funnits färdiga förslag framme,som dock ansågs ha sådana brister att de inte borde förverkligas. Jag tror förmin del att det var en riktig bedömning. Däremot delar jag inte utskottets uppfattning att detskulle vara för tidigt att göra ett nytt försök . Jag tror tvärtom att det ärangeläget om man skall kunna anpassa lagar och bestämmelser till mindreföretag, och detta har i sin tur stor betydelse inte minst för nyföretagandet. Utskottet motiverar sitt avslag bl, a, med en hänvisningtill den s.k, förnyelsepropositionen. Jag har för min del svårt att inse attden skulle vara ett skäl mot en särskild bolagsform för mindre företag.Förslagen i den propositionen handlar mest om detaljstyrning från byråkrateroch politiker och om nya arbetsgrupper inom kanslihuset. Det är åtgärder sominte precis brukar innebära förenklingar för småföretagen. Jag yrkar alltså, herr talman, bifall till motion 1082 avJan-Erik m.fl. När det gäller punkterna om röstvärde på aktier ochriktade emissioner får vi anledning att snart återkomma i samband med ettbetänkande för näringsutskottet. Av det skälet går jag inte in på de frågornanu. När det gäller lättnader i låneförbudet har vi för avsiktatt stödja reservationen i betänkandet. 52LENNART (): Den fråga som berör isitt anförande är inte ny. behandlade samma motionsyrkande för ett årsedan. Utskottet framhöll redan då att utskottet slår vakt om den grundläggandeprincipen bakom låneförbudet, nämligen att bolagets eget kapital måste skyddasmot urholkning genom lån till olika intressenter i bolaget. Men jagvill framhålla att möjligheten till dispens finns . Av utskottets betänkande framgår också att en utredningmed namnet kreativ finansiering nu har avslutats. Utskottets majoritet anserdet välbetänkt att avvakta remissyttrandena på denna utredning och ett förslagfrån regeringen, innan vi tar någon ny ställning i denna fråga. Allt detta visar att den fråga motionären aktualiseratinte på något sätt är avförd , utan att vi avvaktar ytterligarematerial. Utskottetsmajoritet anser alltså att det inte nu finns anledning att göra 10 protokoll 1983/84:139-140 Det är motiveringen till att vi nuavslår detta motionsyrkande. Till vill jag bara framhålla, att om vigranskar de olika företagsformer som vi har i vårt land, skall vi finna att viär mycket väl tillgodosedda. De människor som vill starta ett nytt företag har flera olika möjligheter att välja mellan. För dagen föreligger ingetakut behov av en utredning om en särskild bolagsform för mindre företag. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. 53 PER (): I lagutskottets betänkande nr 29 behandlastvå motioner, en från folkparfiet och en från , om graderad rösträtt påaktier. Det har även väckts en motion från om skydd för minoritets-och mindre aktieägare i aktiebolag, i enlighet med vad som gäller på utländskabörser. Behandlingen av yrkandena i dessa motioner är nu - när vi står införatt avgöra dem i kammaren på grundval av ett betänkande, som i dessa avseendendessutom är enhälligt - mycket långt framskriden. Av den orsaken, herr talman,har jag inte för avsikt att begära vare sig votering eller rösträkning isamband med beslutet med anledning av motionerna. Jag är dock något förvånad över den brist på samordningsom här har förekommit. Näst intill identiska motionsyrkanden behandlas i dagparallellt i näringsutskottet. Vi har där gjort preliminära ställningstagandenoch kommer att justera betänkandena. Vi har haft en mycket noggrann beredning av de frågor detgäller och har ägnat en stor del av hösten åt just detta problemkomplex. Detfinns därför anledning att i kammaren återkomma medanledning av behandlingen av proposition 164 om ändringar i börs- ochfondkommis-sionslagstiftningen jämte motioner, där nu aktuella motionsyrkandentas upp. Jag vill med detta anförande göra den röstförklaringen attvi inte vare sig tar upp någon debatt eller begär votering ellerrösträkning med anledning av de motioner som behandlas i detta betänkande. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om lagutskottetsbetänkande 32.) 54 TREDJE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera lagutskottetsbetänkande 32 om ändring i räntelagen. 55NIC (): Jag vill i det här anförandet yrka bifalltill reservation nr 2 av den moderata gruppen i lagutskottet. 18 kap. 8 § innehåller en regel sominnebär att ränta på ogulden rättegångskostnad som av den som har förlorat enrättegång skall utges till den som har vunnit den beräknas efter . är6 % väsentligt under det allmänna diskontot och även väsentligt under denräntenivå som allmänt gäller i samhället. I sitt betänkande föreslår lagutskottet att antaen räntelagsändring som innebär att vid oguldna skulder skall ränta från förfallodagenutgå över det allmänna diskontot. Det måste vara helt uppenbart föralla att den räntenivå som anges i är så mycket för låg attden uppenbarligen kan missbrukas. Vi vet att man gör oberättigade överklagandenför att undgå betalningen av rättegångskostnader. Sådana överklaganden är enmycket billig kreditform. Majoriteten har inte velat acceptera kravet att dettauppenbara missförhållande i lagstiftningen justeras utan hänvisat frågan utredning, som kommer att fördröja justeringen av den orimlighet som detgäller. Jag beklagar det, och jag förutsätter att här ikammaren kan lämna en hållbar redovisning för anledningen till att densocialdemokratiska majoriteten underlåter att korrigera en lag som är orimlig. 56PER (vpk); Det betänkande från lagutskottet som vi nubehandlar grundar sig på regeringens proposifion 138 om ändringar i räntelagen.De i propositionen föreslagna ändringarna i räntelagen föreslås antagna avriksdagen, därför att man inte vill avvakta en tillsatt utredning om översyn avgällande regelsystem för räntor. Att man redan nu föreslår vissa ändringar iräntelagen uppfattar jag så, att man anser de nu föreslagna ändringarnaangelägna. Man vill uppnå en stadgad dröjsmålsränta som får den avseddaeffekten, att motverka dröjsmål, genom att förorsaka den som inte betalar sin skuldi rätt tid en ökad kostnad. Vi har för vår del inte någo.t att invända mot attdenna ändring redan nu görs i räntelagen. På en punkt har vi emellertid en avvikande mening. Därförhar vi från vpk med anledning av propositionen motionerat och påyrkat ändringari regeringsförslaget. Det gäller ränta på medel som skall utbetalas avförsäkringsbolag till skadelidande i samband med personskada. I propositionenföreslås att ränta på det belopp som kommer att utbetalas till den som liditpersonskada, och som fördröjs genom att den allmänna försäkringen måste ha tidpå sig för att fastställa sin andel i skaderegleringen, skall utgå med diskontoplus . När det gäller dröjsmålsränta i övrigt föreslås diskonto plus 8 %.Motivet härför skulle kunna vara att försäkringsbolagen inte kan påverka dentid som den allmänna försäkringen behöver för att fastställa sina regleringar isamband med personskada. För vår del tar vi som regel ställning för den svagareparten i olika ekonomiska sammanhang. Så har också skett . Därföryrkar vi på att det inte skall göras någon skillnad på dröjsmålsräntan förolika fall utan att den också för dem som drabbats av personskada skall utgåmed diskonto plus . Vi ser oss också ha stöd från flera viktigaremissinstanser, som bankinspektionen och advokatsamfund.Bankinspektionen säger att de betalningsskyldiga, som i regel är försäkringsbolag,torde ha goda möjligheter att påverka tidsåtgången fram till den punkt då denallmänna försäkringens del av skaderegleringen är slutförd. Bankinspektionensäger att förslaget att tillämpa avkastningsränta i fråga om ersättningar förpersonskador, som ju är lägre än dröjsmålsräntan, inte bidrar till attskaderegleringen sker utan onödig tidsutdräkt. framhåller attförsäkringsbolagen har goda möjligheter att placera sina medel så, att de geren förhållandevis hög ränta som de skadelidande kan få svårt att lånaupp pengar, i väntan på att deras ersättningar skall utbetalas, till räntor somär lägre än dröjsmålsräntan. Vi vill också se det som en jämlikhets- och rättvisefråga,att de som lider personskada får samma dröjsmålsränta som andra fordringsägare. På denna grund så yrkar jag, herr talman, bifall tillreservationen nr 1 som är fogad till lagutskottets betänkande nr 32. 57 (): Jag vill först framhålla att det är en mycketväl motiverad proposition som vi har fått att behandla. Det är ur flerasynpunkter riktigt att höja dröjsmålsräntan över diskontot. NicGrönvall har i en motion yrkat att räntan på rättegångskostnader också skall justerasi detta sammanhang. Det enda som skiljer oss åt är att vill ha ettomedelbart avgörande, eller ett beslut , medan vi frånutskottsmajoritetens sida förordar att den särskilda utredning som är tillsattför att se över räntelagen i sin helhet även skall få behandla frågan om räntapå rättegångskostnader. Jag får säga att yrkande är en friskfläkt från sida. De brukar annars vara väldigt noga med att viskall ha ett tillräckligt underlag innan vi tar beslut här i . Den andra frågan, som Per från vpk tar upp, ärnaturligtvis mer komplicerad. Det ligger mycket i det yrkande som motionärernahar. Men från utskottsmajoritetens sida har vi sagt att den här frågan behöverbelysas från olika utgångspunkter och att vi under utskottsbehandlingen intehaft möjlighet att överblicka alla konsekvenser. Eftersom även detta ingår iutredningsmannens uppdrag anser vi att det är en klok politik att låtautredningen se över saken och återkomma med sina förslag. Jag vill framhållaatt vi inte har några delade meningar i själva sakfrågan, utan skillnadenligger mera i uppfattningen om hur snabbt man skall gå fram. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1(särskild bolagsform) Utskottets hemställan - som ställdes mot motionerna 735 avBörje m.fl. och 1082 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom. 3(lättnad i låneförbudet) Utskottets hemställan bifölls med 210 röster mot 83 förreservationen av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Mom. 1(förslaget i propositionen) Utskottets hemställan bifölls med 273 röster mot 18 förreservation 1 av Per . 2 ledamöter avstod från att rösta. Mottagandet av flyktingar och asylsökande, m. m. Mom. 2 (ränta på rättegångskostnader) Utskottets hemställan bifölls med 219 röster mot 72 förreservation 2 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 3 Utskottets hemställanbifölls. 12 § Mottagandet av flyktingar och asylsökande, m. m. 1983/84:27 om mottagandet avflyktingar och asylsökande m. m. 1983/84:124 delvis) samt anslag tillInvandring m. m. 1983/84:100 delvis) och 1983/84:28 om ersättningar tillkommunerna för hjälp till utländska medborgare, flyktingar m.m. (prop.1983/84:100 delvis och prop. 1983/84:124 delvis). 58 TREDJE VICE TALMANNEN; Socialförsäkringsutskottetsbetänkande 27 och socialutskottets betänkande 28 debatteras i ett sammanhang,och yrkanden beträffande båda dessa betänkanden får framställas under dengemensamma överläggningen. 59RUNE (): I socialförsäkringsutskottefs'betänkande nr27 behandlas dels regeringens proposition om mottagande av flyktingar ochasylsökande, dels anslagsfrågor i budgetpropositionen rörande invandrarverketoch invandrings- och minoritetspolitiken. Propositionen om mottagandet av flyktingar och asylsökandebygger i stora delar på de förslag som presenterades av AGFA-gmppen. Detstatliga ansvaret för överföring och mottagande av flyktingar skall den 1januari 1985 föras över från AMS till invandrarverket. Vidare skall staten taett ökat Mottagandet av flyktingar och asylsökande, m.m. ansvar förmottagandet av asylsökande. får i uppdrag att träffaöverenskommelser med kommuner om mottagande av flyktingar och asylsökande moten statlig ersättning. Organiserat överförda flyktingar skall tas emot 2-4veckor på en statlig mottagningsförläggning. De skall därefter erbjudas bostadi en kommun med vilken invandrarverket har träffat överenskommelse. Asylsökandebör normalt tas emot i en statlig utredningsförläggning medan utredning iasylärendet pågår. När uppehållstillstånd beviljats skall de också erbjudasbostad i kommun med vilken invandrarverket har träffat avtal. Från sida ställer vi oss bakom principerna ochden i propositionen föreslagna mottagningsorganisationen. Vi vill dock kraftigtunderstryka det som socialförsäkringsutskottet skriver på s. 10 i betänkandet27 om förläggningstiderna för flyktingar, nämligen att den föreslagnaförläggningstiden måste medge viss flexibilitet. Det finns i dagoch kommer framöver att finnas individer och grupper som kommer att behöva enlängre tid i förläggningen innan de är mogna att slussas ut i det svenskasamhället. På ett par punkter har vi från i vår motionföreslagit preciseringar av propositionens förslag. Det har gällt delsvillkoren för kommuner att erhålla den schabloniserade ersättningen, delsfrivilligorganisationernas arbete och betydelse i mottagningsarbetet ute ikommunerna. Utskottsmajoriteten har inte velat gå oss till mötes pådessa båda punkter. I reservation 2 till socialförsäkringsutskottets betänkandeförordar vi därför ett system som skulle innebära att det när invandrarverketupprättar avtal med kommuner också skall ske en precisering av vilka åtagandenen kommun skall göra för att erhålla den schabloniserade ersättningen. Följdenkan annars bli att flyktingar totalt sett får ett sämre omhändertagande och ensämre service än de får i förläggningarna. Vi anser också att till de åtgärder som skall berättigatill schablonersättning skall räknas bidrag och.ersättningar till olika typerav frivilligorganisationer vilka deltar i arbetet med att hjälpa flyktingar attanpassa sig till ett liv i vårt land. Vi kan konstatera att kyrkor, olikasamfund. Röda korset och andra frivillig- och flyktingorganisationer gören stor insats på detta område, inte minst när det gäller att öka kontakternamellan svenskar och flyktingar. Vi anser därför att kommunerna bör uppmuntraoch ge ersättning till sådant arbete som bedrivs på detta område avfrivilligorganisationerna. Jag övergår nu till att något kommentera vårareservationer och vårt särskilda yttrande avseende anslagsfrågorna. Handläggningstiderna och därmed väntetiderna förasylsökande har varit ett stort problem . 1981 och 1982 vidtogdåvarande invandrarministern åtgärder för att minska handläggningstiderna isamtliga led. a. gav regeringen invandrarverket möjlighet att rekryteraytterligare tre handläggare till tillståndsbyrån. Dessa tre tjänster har sedanregeringsskiftet åkt ut och in i budgeten på ett häpnadsväckande sätt. I1983/budget drogs tjänsterna in, för att sedan åter föreslås införda enligtkompletteringspropositionen. I årets budgetproposition drogs de åter in, och dehar nu återkommit i den kompletteringsproposition, som presenterades för ettpar veckor sedan. Denna ryckighet i regeringens agerande mot invandrarverketleder naturligtvis till svårigheter för verket att planera och fullgöra sinaarbetsuppgifter. Handläggartjänsterna på tillståndsbyrån kräver kunnig ocherfaren personal. Den ryckighet som visats av regeringen kan göra det svårtatt rekrytera kvalificerad personal. I reservation 4 tar vi upp bidraget till invandrar- ochminoritetsorganisafio-ner. Flertalet av invandrarnas riksorganisationer har en mycket kärv ekonomisk situation. I ett par fall har man under de senasteåren tvingats avskeda personal, och i andra fall har man ådragit sig betydandeskulder. Frågan om systemet för bidragsgivningen till invandrarorganisationernaär f.n. under utredning i invandrarpolitiska utredningen, och ett förslagkommer att läggas fram . Vi anser det ändå viktigt att redan nu ökaanslaget, och vi föreslår därför en uppräkning av det med . I reservation 6 tar vi upp den fortsatta behandlingen avde rapporter som presenterats om invandrarkvinnornas situation. Det gäller bl,a, en rapport från invandrarverket. Rapporten mynnade ut i en rad olikaförslag. Vid behandligen av ett liknande motionskrav från vår sida i höstashänvisade utskottet till att ett utredningsarbete pågick i regeringskansliet.Eftersom några förslag ännu inte har presenterats i vidhåller vi våruppfattning att den nämnda rapportens förslag bör ligga till grund för deåtgärder som krävs på detta angelägna område. Jag vill med detta yrka bifall till samtligacenterreservationer i betänkandet. Mottagandet av fly klingar och asylsökande, m. m. 60ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): I det betänkande vi nu behandlar liksom iproposisifionen 1983/84:124 föreslås att det statliga ansvaret för överföringoch mottagande av flyktingar i förs över från arbetsmarknadsstyrelsentill statens invandrarverk. Vidare föreslås ett helt nytt system för mottagande avflyktingar. får i uppdrag att träffa överenskommelse medolika kommuner om mottagande av asylsökande och flyktingar mot statligersättning. Det föreslagna systemet omfattar en rad bestämmelser som innebär enhård styrning av flyktingars och asylsökandes bosättning i olika kommuner.Asylsökande och flyktingar ges nästan inga valmöjligheter vad gällerbostadsorten, utan den frågan bestäms helt av statens invandrarverk, som medhänsyn till tillgången på bostäder, arbetsmarknaden, utbildningskapacitetenosv. och i samarbete med kommunerna skall sörja för flyktingars ochasylsökandes placering i olika delar av landet. Som huvudsakligt skäl till behovet att styra flyktingarsoch asylsökandes bosättning anförs den starka koncentrationen av flyktingartill vissa kommuner. Det gäller särskilt dem som kommer hit på egen hand ochsöker uppehållstillstånd under åberopande av politiska skäl. Det hävdas attkoncentrationen till vissa kommuner har inneburit problem för en del av dessa.Flera kommuner har i olika sammanhang ställt krav på ett ökat statligtansvarstagande såväl i fråga om geografisk fördelning av invandringen som i Mottagandet av flyktingar och asylsökande, m. m. fråga omkostnaderna för hjälp åt asylsökande, flyktingar och andra invandrare. Denstarka koncentrationen av flyktingar till vissa kommuner har ibland ocksåinneburit problem för flyktingarna,.eftersom kommunerna har haft svårt att getillfredsställande social service och utbildning. Som ett instrument för att styra flyktingars bosättningtill olika kommuner tänker man använda sig av socialtjänstlagen. Man säger attom en asylsökande av någon anledning inte accepterar ett bostadserbjudande ien kommun utan i stället på eget initiativ söker sig till en annan kommun harvistelsekommunen enligt socialtjänstlagen ett ansvar för att vederbörande fårstöd och hjälp, under förutsättning att hans behov inte kan tillgodoses påannat sätt. Ett statligt erbjudande av bostad och social service i planeradeforriier kan vara av betydelse vid prövningen av biståndsbehovet. Detta förslag till användning av socialtjänstlagen innebäratt kommunerna kan vägra socialhjälp och stöd till en flykting med hänvisningtill ett statligt erbjudande om bostad och social service på annat håll. Detutesluter helt flyktingars valmöjligheter och kan därför inte accepteras. Ytterligare styrningsinstrument utgör också förslaget omatt den nuvarande generella schablonersättningen på avsocialbidragskostnaderna och att en schablonersättning för andra kostnader änekonomisk hjälp lämnas endast till de kommuner som träffar överenskommelse medstatens invandrarverk om mottagning av flyktingar. Vi menar att det förslagetinte kan accepteras, bl. a. därför att det försvårar en del kommuners aktivaflyktingengagemang och minskar kommunernas initiativmöjligheter när det gällerinsatser för flyktingar. kommunisterna delar inte helt uppfattningenom invand-rarkoncentrationens negativa effekter. Utan att underskatta desvårigheter som många kommuner har när det gäller att ge flyktingar ochasylsökande en tillfredsställande social service och utbildning, menar vi attdessa svårigheter beror mera på bristande ansvarstagande från statens sida ochmindre på själva koncentrationen. Där kan man konstatera det förhållandet att denkontinuerliga flyktinginvandringen med motsvarande ansvarstagande från statenssida vad gäller de nödvändiga åtgärderna för flyktingarnas funktionellaintegrering i det svenska samhället inte motsvaras av en analog höjning avanslaget till åtgärder för flyktingar. Man förväntar sig att dessa kostnaderskall betalas av kommunen. De nödvändiga insatserna på olika områden förflyktingars välanpassning blir beroende av kommunens ekonomi. Därför borde detinte vara helt oväntat att det uppstår problem och svårigheter i olikakommuner. Men de problemen beror, som jag sagt, mera på bristen påansvarstagande från statsmakternas sida och mindre på själva koncentrationen. Koncentrationen av flyktingar i vissa kommuner har iprincip två huvudorsaker. För det första handlar det öm den tvångsmässigakoncentration som skapas av ekonomiska, sociala, arbetsmarknadsmässiga ochbostadspolitiska förhål- landen,som tvingar flyktingar till vissa områden och skapar den bostadssegregationsom finns på vissa håll. För det andra handlar det om en frivillig koncentration,som skapar vissa förutsättningar för flyktingars välbefinnande i det svenskasamhället och svarar mot vissa omedelbara och påtagliga behov. Därför anser vi att regeringen när det gäller deföreslagna åtgärderna med sina olika styrningsinstrument, som inte lämnar någravalmöjligheter för flyktingar, helt bortser från de nu beskrivna aspekterna,vilket kan medföra negativa konsekvenser. Vi anser därför att den eftersträvade styrningen bordeåstadkommas genom att man erbjuder möjligheter och inte genom att maninskränker rättigheter och utövar tvång. En viss koncentration av flyktingar till vissa orter harmånga fördelar som inte skall underskattas. För det första blir det möjligt förkommunerna att erbjuda utbildning och modersmålsundervisning på ett effektivareoch billigare sätt. För det andra är en viss koncentration av flyktingar enförutsättning för flyktingars föreningsverksamhet, som är av ovärderligbetydelse för deras funktionella integrering i det svenska samhället, derasmöjligheter att bibehålla och utveckla sin egen kultur och deras möjligheteratt upprätthålla kontakten med ursprungslandet.