prot · G709165 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:165 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 1 § Justerades protokollet för . 2 § Återkallelse av motionsyrkande Anf.1 TREDJE VICE TALMANNEN: Iskrivelse har återkallat yrkande 2 i den av honomm. väckta motionen 1983/84:2776 om ett ökat anslag till internationelltutvecklingssamarbete /85 (prop. 1983/84:154). Jag har därför avskrivitdetta motionsyrkande. Skrivelsenlades till handlingarna. 3 §Föredrogs men bordlades åter betänkande 1983/84:43 betänkande 1983/84:14 betänkanden /84:19 och 22 betänkande 1983/84:24 betänkande 1983/84:24 betänkanden /84:28 och 29 betänkande 1983/84:30 Näringsufskoftets betänkande 1983/84:45 betänkande 1983/84:17 Bostadsufskoftets betänkande 1983/84:31 4§ Ekonomiskt stöd till barnfamiljer Föredrogs skatteutskottets betänkande 1983/84:50 omvissa familjebeskattningsfrågor med anledning av bl. kompletteringspropositionen(prop. 1983/84:150 delvis). Ekonomiskt stöd till barnfamiljer 1983/84:35 om ekonomiskt stöd tillbarnfamiljer (prop. 1983/84:100 delvis och 1983/84:150 delvis), 1983/84:32om garantinivån inom föräldraförsäkringen (prop. delvis) och 1983/84:33 om studiestöd m.m. (prop.1983/84:150 delvis) samt 1983/84:32 om bostadsbidrag m.m.(prop. 1983/84:100 delvis och 1983/ 84:150 delvis). 2 TREDJE VICE TALMANNEN; betänkande 50, socialutskottetsbetänkande 35, socialförsäkringsutskotfets betänkanden 32 och 33 samtbostadsutskottets betänkan-de,32 debatteras i ett sammanhang. 3 (): på nationaldag hade flaggankunnat gå i topp hos alla barnfamiljer. 1984 hade kunnat bli det år, då en storfamiljepolitisk reform beslutats i bred politisk erlighet. blir det inte så.Det är inte för att celebrera det som flaggan vajar . Det finns ingetskäl. För sanningen är aft hela 1984 kommer atf gå utan aft barnbidraget höjsmed en enda krona, om regeringens förslag blir beslut. Det är detdystra resultatet av vinterns och vårens många och långa diskussioner. Ansvaret för defta faller tungt på regeringen men också på vpk, somförsuttit chansen att ställa detta villkor för sin.medverkan i beslutet. Men det finns ännu en sista möjlighet att undvika dettadystra resultat. Sedan partiernas olika varianter på förbättrat ekonomiskt stödhar varit uppe till omröstning, borde vi kunna vara överens om, att detvinnande förslaget får träda i kraft . Det borde varasjälvklart atf man, sedan det egna förslaget fallit, försöker göra dét bästamöjliga av situationen. Det är en ofta använd metod i . Det går atftillämpa den också genom aft rösta på reservation nr lO isocialutskottets betänkande. Regeringen tycks anse, att barnfamiljernasekonomiska problem föreligger först . Då känner man dåligt verkligheten. Många barnfamiljer har svårt att få pengarna atf räcka till för mat, hyra och kläder. Det gäller inte bara familjer som råkat i tillfälliga ekonomiska trassligheter. Det galler också farniljer med stadiga inkomster och högst normala utgifter och även då båda föräldrarna förvärvsarbetar. Stigande matpriser, hyror, avgifter fill daghem osv. har holkat ur deras inkomster. Ständigt stigande arbetslöshet har reducerat familjeinkomsten eller försvårat möjligheterna att få de nya inkomster som familjens tonåringar hade beräknats kunna bidra med.. ' Deftaförhållande kan avläsas på olika håll. Man kan avläsa det hos landets alla socialbyråer.Utbetalningarna av socialhjälp har exploderat. Socialassistenterna kan berättaom hur allt fler familjer för sina löpande utgifter blivit beroende avassistans från socialhjälpen. Detkan avläsas också på annat håll. Från rapporterasatt antalet lagsökningar mot låntagare som inte klarar av räntor ochamorteringar stigit kraftigt - kanske handlar det om en fördubbling. Dethandlar också här om vanliga familjer. Staten beviljar som bekant inte lån filllyxhus eller lycksökare. Allt fler barnfamiljer tvingas från sina egna hem -somde säkert skaffat för att ge barnen goda uppväxtmöjligheter - på grund av attboendekostnaderna stigit långt mer än inkomsterna. Iett läge när arbete pågår för att sanera svensk ekonomi - att betala tillbakadet förskott vi levat på en fid - måste det naturligtvis märkas i enskildamänniskors privata ekonomi. Men denna börda bärs inte rättvist.Barnfamiljerna har som grupp fått bära en oproportionerligt stor del av bördan,bl. a. av det enkla skälet atf fler individer har att leva på familjeinkomsteni en barnfamilj. Familjesfödet uppväger inte på något sätt denna skillnad. Utvecklingenhar tvärtom varit den omvända. Skillnaderna i levnadsstandard meHan familjermed och utan barn, men med samma inkomster, har ökat. Det framgår bl. a. avutredningen kostar. Däri redovisas att skillnaden mellan en familj utanbarn, där en arbetar heltid och en dehid, och en familj med samma inkomster menmed tre barn är mer än . -sedan mat, hyra och kläder blivit betalda.Barnfamiljen har sedan dessa basutgifter täckts inga som helst ekonomiskareserver. Jag menar infe att denna skillnad kan eller bör helt elimineras. Menden är för stor - och den växer. Därförmåste en utjämning ske - just en utjämning. Den som påstår att det går atflyfta barnfamiljernas ekonomi utari att någon behöver betala far med falsktbudskap. Det finns ingen tillväxt som inte redan är intecknad. Bara genom attvåga hoppas på solidaritet med barnen är det möjligt att åstadkomma dennödvändiga utjämningen. Enreform av familjestödet är av nöden också av en rad andra skäl. Systemet ärkrångligt och svåröverskådligt och i vissa stycken direkt orättvist.Kombinationen av skattebestämmelser, bidragsvillkor och avgifter i barnomsorgenstänger in många barnfamiljer i en fälla som de inte själva kan ta sig ur. Tilldetta kommer att skattesubventioner fill livsmedel och barnomsorg delvis hamnarhos fel personer och delvis fördelas orättvist. Dessaförhållanden har redovisats och analyserats i rader av utredningar ochrapporter. Att beslut uteblivit kan därför inte skyllas på brist påutredningar. Vad som behövs är att vi polifiker vågar ta ställning i etfantal besvärliga konfliktfrågor. Motden här bakgrunden framfördes från alla oppositionspartier iriksdagen konkreta förslag fill förändringar av familjestödet. Från regeringenkom däremot ingenting. Överraskning och förvirring var signalerna frånregeringspartiet. förslaginnebär ett steg i en flerårig reform. Ekonomiskt stöd till barnfamiljer a. en höjning av det allmänna barnbidraget med300 kr., en extra höjning med . redan från andra barnet, en sänkning avskatten med .2 000 kr. per barn och en förbättring av studiebidraget med 900kr. Det vill vi betala med besparingar, avveckling av vissaavdrag i' skattesystemet och en höjning av skatten med ca . Resultatet blir en förbättring netto på ca . för enfvåbarnsfamilj och nästan . för en fyrabarnsfamilj. För atf så långt möjligt få gehör för detta förslag har vivarit beredda aft diskutera jämkningar som kunde röja väg för en bredöverenskommelse mellan partierna. Länge såg det ut aft vara möjligt. Det föllfill slut främst på att regeringspartiet saknade en genomtänkt politik.Regeringen har och våren kanat från den ena till den andraståndpunkten: - Ena dagen ingenreform alls, större barnbidragshöjning . - Ena dagenskattereduktion, skattehöjning. - Ena dagen kampmot marginaleffektseländet, utökning av samma elände. - Ena dagenförbättring av studiebidraget, inget alls. Som regeringspartiet agerat kan bara ettparti agera som slarvat med förberedelsearbetet, tagits med överraskning avverkligheten och förlorat den ideologiska orienteringen - kort sagt saknargenomtänkt poHtik. Situationen har delvis räddats av oppositionspartiernasinitiativ och påtryckningar. Det förslag som regeringen nu lagt fram hade varitklart sämre om så inte skett. Det är naturligtvis långt bättre än inget förslagalls, dvs. den inställning som regeringen hade , men det är ettförslag med många brister. Jag skall nämna några. Den första har jag redan tagit upp. Det blir alltså inteen enda kronas förbättring för barnfamiljerna . Den andra är att förslaget skärper skattetrycket.Skatterna höjs för att finansiera höjda bidrag. I förslagfinansieras höjda bidrag med besparingar och skaftesänkning för barnfamiljermed smärre skattehöjningar för andra, men skattetrycket förvärras infe. Den tredje svagheten gäller marginaleffekterna. I ställetför att mildra det system som snärjer barnfamiljerna i ett trassel de inte kanta sig ur, ökar regeringen på det, snärjer fler i samma snara. Bostadsbidragenhar denna effekt. Därför borde bostadsbidraget successivt ersättas medflerbarnstillägg i barnbidraget eller med skattereduktion. Den fjärde svagheten är att familjer med 16-18-åringarinte får någon förbättring. Dessa svagheter är till en del effekter av skilda idéeroch värderingar mellan ett socialistiskt och etf liberalt synsätt. Men de ärockså en följd av att detta förslag hafsafs fram. Förslagen är integenomarbetade och effekterna infe analyserade. Atf regeringens förslag i kompletteringspropositionen ärett hastverk framgår också på annat sätt. Propositionen innehåller nämHgen intemindre än fyraförslag som inte kan ta ställning till därför attbeslutsunderlaget är undermåligt. Det gäller förslagen om bidragsförskott tillensamstående adoptivföräldrar, ändrad åldersgräns för bidragsförskott,barnbidrag till utlandsstationerade och månatliga utbetalningar av barnbidragen.För samtliga dessa förslag krävs lagändring. Förslag till lagändring finnsemellerfid inte bilagf propositionstexten. I stället begär regeringen attriksdagen skall ställa sig bakom allmänt uttalade avsikter i dessa frågor. Det är, herr talman, ytferiigt anmärkningsvärt att regeringenlägger fram förslag med så grundläggande formella brister, att man inte ens harkläm på elementära bestämmelser om befogenhetsfördelningen mellan regering ochriksdag. Det är här i som lag sfiftas. kan infe fattabeslut genom att ställa sig bakom vaga avsikter. Regeringen får bekväma sig atfutarbeta färdiga förslag med lagtext och sedan underställa dem riksdagensprövning. Det här skulle inte vara värt att ta upp om det hade variten engångshändel- se. Men jag finner mig föranlåten att här i kammaren påtala det inträffade då liknande brister också fidigare har förelegat i det underlag som kommit till utskottet från den del av som socialministern leder. Jag skall ta några exempel. ' har uppdragit åt regeringenatt utarbeta en plan för den fortsatta utbyggnaden av barnomsorgen. Trots tvåpropositioner, som rör statsbidragen och den framtida utbyggnaden, har dettauppdrag infe utförts, inte ens kommenterats. Ett tillkännagivande från är ingenting som ettstatsråd bara kan notera med intresse, som en synpunkt från vilkenremissinstans som helst. Det skall efterlevas. Det andra exemplet har att göra med det sätt på vilketregeringen aviserar förslag som skall nå . Det är viktigt aft så skerför atf utskotten och skall kunna planera sitt arbete.Familjepolitiken, som har blivit socialutskottets viktigaste fråga ,var inte ens aviserad i propositionsförteckningen . Trots ideliga förfrågningartill departementet under hand gick det inte att få fram besked. Utskottets ochriksdagens planering av arbetet försvårades påtagligt härav. Vidare: behandlade utskott och riksdag ett nyttstatsbidragssystem för barnomsorgen. senare återkomregeringen med tillägg och ändring i de antagna riktiinjerna, ändringar sominte på något sätt förtydligar, men vållar utskott och riksdag extra arbete. Och så nu inte mindre än fyra förslag som intekan ta ställning till på grund av bristfälligt underlag och med en hemställansom formellt är felaktigt avfattad. Jag säger inte detta i första hand för att framföra enanmärkning mot den formella handläggningen, även om det är befogat, utan därföraft det får praktiska konsekvenser. Slarvet försenar ikraftträdandet av viktigaförändringar. Ta t. ex. förslaget om ersättning motsvarandebidragsförskott till ensamstående adoptivföräldrar. Efter diskussion fleragånger i utskott och Ekonomiskt stöd till barnfamiljer Ekonomiskt stöd till barnfamiljer utredningar finns en bred majoritet för aftadopfivföräldrar skall ges samma stöd som andra ensamstående föräldrar. Det ären angelägen reform - av liten ekonomisk omfattning för staten, men mycket storför de berörda. Denna efterlängtade förbättring får nu de ensamståendeadoptivföräldrarna vänta på, därför aft regeringen inte givit riksdagenerforderligt beslutsunderlag. 1 det ena av de fyra förslagen går ett enhälligt utskottmot regeringens förslag också i sak. Det gäller förslaget atf kraftigt försämramöjligheterna för utlandsarbetande föräldrar att få barnbidrag.Regeringsförslaget innebär, atf den möjligheten bara skulle finnas under ettår mot som är praxis. Om förslaget går igenom skulle det ruinera ekonomin förmånga barnfamiljer som tillfäHigt bor utomlands. Jag tänker särskilt påbiståndsarbetare och missionärer. De lever i många fall redan på mycket småinkomster. I många fall gör de ett ideellt arbete som innebär stora personligauppoffringar. Regeringsförslaget är motsatsen fill uppmuntran för sådantarbete - det är en bestraffning. Möjligheterna aft rekrytera personal tilldenna typ av arbete skulle med regeringens förslag naturligtvis bli mycketsvårare. Förslaget saknar infe bara erforderlig lagtext, det är också illagenomtänkt. Det hedrar socialutskottets socialdemokratiska ledamöter atf desnabbt insåg detta och inte drog sig för atf ge regeringen bakläxa. Som jag redan understrukit är det förslag somfolkpartiet lagt fram endast ett steg mot en större familjepolitisk reform,.somvi anser nödvändig. Denna reform bör vila på vissa mål och principer. Enligt mening bör familjens ställningstärkas. De viktigaste delarna i barnens uppfostran sker inom familjen. Bristeri detta avseende kan aldrig helt uppvägas av fostran och utbildning utanförfamiljen. Föräldrarna har därför det grundläggande ansvaret för barnens uppfostran.Samhällets familjepolitik skall underlätta för föräldrarna att ta och bäradetta ansvar. Det är också föräldrarna som skall avgöra vHken omsorg ochtillsyn man vill ge barnen. Samhällets stöd till barnfamiljerna bör baseras påvalfrihet. Föräldrarna bör ges bättre möjligheter att välja form av tillsyn,medan barnen är i skolåldern. Föräldrarna bör dela på ansvaret för barnens tillsyn ochuppfostran. Samhällets stöd fill barnfamiljerna skall vara förenligt med kravenpå ökad jämställdhet mellan män och kvinnor. Viktigast är atf barnens bästa står i centrum närföräldrarna väljer form av omsorg och tillsyn. På motsvarande sätt måstesamhällets olika åtgärder för att stötta barnfamiljerna ha barnens bästa förögonen. Denna inställning måste läggas till grund för utformningen avbarnbidrag, barnomsorg, föräldraförsäkring etc. Men också när det gäHer t. ex.bostadspolitik och trafikpolitik måste barnen stå i centrum för planering ochbeslut. Dessa allmänna men vägledande riktlinjer framgår av denreservation till socialutskottefs betänkande som de tre icke-socialistiskapartierna enats om och kan alltså läggas till grund för en framtida reformeringav familjepolitiken. Dessa principer måste leda fram tHl konkretaförändringar i familjepolitiken. Jag vill nämna några. o Beskattningen börutformas efter bärkraft. Under de år inkomsttagaren har försörjningsansvar förbarn bör skatten vara lägre. o Vidare bör det ekonomiska stödet tillbarnfamiljerna innehålla ett särskilt stöd till småbarnsföräldrar. Föräldrarnamåste få en reell möjlighet att själva välja hur omsorg och tillsyn om barnenskall ordnas medan de är i förskoleåldern. För detta behövs ett tillägg tillbarnbidraget medan barnen är små - etf vårdnadsbidrag. Det skulle ökamöjligheten att stanna hemma eller förkorta arbetstiden medan barnen är småeller kunna användas för att täcka del av avgiften för daghem eller annantiHsyn. o Om denna valfrihet skallbli reell, krävs också en fortsatt utbyggnad av barnomsorgen. urholkasdenna valfrihet av det faktum att nära 100 000 platser fattas i barnomsorgen.Denna brist förvärras därtill av den polifik regeringen för. I stället för atfstimulera föreningar, kyrkor och föräldrakooperativ som vill ta på sig ansvaretatt starta och driva daghem, bestraffar man dem genom lägre statsbidrag än tiHkommunala daghem. Därigenom avstår man medvetet från atf få ut största möjligaantal platser av ett begränsat antal kronor. Många barn berövas god omsorg tillföljd av denna snåla inställning. Därtillförbjudermari daghem som drivs i företagsform, trots att man också den vägen skulle fåett tillskott och trots aft kommunala förtroendernän har alla möjligheter ivärlden att kontrollera att kvaliteten infe eftersatts. Detär vårt ansvar som politiker att sörja för att tillgång finns fill olika typerav barnomsorg. Men familjepolitiken skall utformas så, att valet görs avföräldrarna, utan politisk styrning: Här går en skiljelinje mellan ett liberaltoch ett sociaHsfiskt synsätt. Vi befraktar föräldrarna som myndiga människor,medan socialdemokrater och i varje fall kommunister vill utformafamiljepolifiken ufifrån förmyndarens upphöjda position. Regeringenmotverkar sålunda både beträffande utformningen av det ekonomiska stödet ochbeträffande reglerna för barnomsorgen att verklig valfrihet skapas förföräldrarna. Motdenna politik kontrasterar folkpartiefs. Enligt vår mening skall samhälletsfamiljepolitik tjäna fill atf hjälpa föräldrarna att bära ansvaret för barnensuppfostran och tillsyn - inte överta det. Jag vHl med dessa ord yrka bifall till de reservationer tillsocialutskottefs betänkande som bär mitt namn och i övrigt till utskottetshemställan. Anf.4 (); Eftersom det är nationaldag - jag förstår atf kammaren ärprydd i de blå-gula färgerna med anledning av detta - vill jag först konstateraatt vi har en värdegemenskap i den här kammaren och i vårt land när det gälleratt slå vakt om demokrati och frihet. Jag tycker det finns anledning aft göradetta i det här sammanhanget. Även om vi har delade uppfattningar i sak, måstevi vara rädda om den demokratiska värdegemenskapen. Ekonomiskt stöd till barnfamiljer Så över tHl familjepoHtiken. Två saker kännetecknar enligt min uppfattning densocialdemokratiska regeringen. Det ena är - och det är i och för sig inget fel- den klart socialistiska prägeln i regeringens olika förslag. Vi har sett deninte minst när vi under den vecka som har gått har debatterat olika frågor häri kammaren, bl. a. frågan om barnomsorgen. Det andra som känntecknar den socialdemokrafiskaregeringen och som jag tycker är klart negativt är det faktum atf den läggerfram sina propositioner väldigt sent. Bristande hänsyn fas till kammarensarbetsförutsättningar. När vi väl får proposifionerna, är de ofta slarvigtskrivna, och de saknar fundamentalt innehåll. I den proposition vi nudiskuterar saknas t. ex. lagtext på flera punkter som vi egentiigen skulle hafattat beslut om . Jag tycker aft detta är anmärkningsvärt, och jag skullevilja rikta en uppmaning till socialministern om att skärpa sig på den härpunkten. Denna typ av propositioner försvårar nämligen arbete ochförsenar viktiga beslut. Om sakfrågan är aft säga-aff vi under ganska lång fid hardebatterat och diskuterat familjernas, framför allt barnfamiljernas, situation.Frågan har blivit något av en "proppfråga" i svensk poHtik. Frånmoderata samlingspartiets sida har inte minst förste vice talmannen fört den familjepolitiska debatten. Vi harunder varnat för att barnfamiljerna - framför allt flerbarnsfamiljernaoch de familjer som skall leva på en inkomst - kommer aft hamna i en omöjligsituation, om det inte vidtas nödvändiga åtgärder och om det inte blir enkursförändring. Någon kursförändring har tyvärr inte gjorts, och det innebäratt vi nu på nytt står här och diskuterar förslag från regeringen som löper isamma gamla banor. och våren har en intensiv diskussion omde familjepolitiska frågorna förts också mellan partierna. Det är bara att konstateraatt det går en skiljelinje mellan å ena sidan socialdemokratin och å den andrade borgerliga partierna när det gäller den långsiktiga inriktningen avfamiljepolitiken. Socialdemokraterna sitter fast i det gamla tänkandet när detgäller synen på skatter, bidrag osv. Barnfamiljernas situation är besvärlig. Det har vi underden både sett och hört via politiska diskussioner, viasakinformationer i pressen och från annat håll och via gjorda undersökningaroch utredningar. Tyvärr skönmålar den nuvarande regeringen ofta den ekonomiskasituationen för medborgare. Det kan i många lägen gälla ocksåbarnfamiljerna. Man frågar sig, utifrån det faktum att svenska folket ochframför allt barnfamiljerna har fått en klart förändrad situation under den tidvi haft en socialdemokratisk regering: Var finns egentligen facket i den härdebatten? Tyvärr är det ganska tyst från fackligt håll. kan vi läsa i tidningarna atf man från fackligt hållär beredd att gå in för lönestopp inför kommande år. Jag kritiserar infe dettai sak. Det kan i och för sig vara ett riktigt ställningstagande. Men jag måsteändå konstatera att det är en stor skiHnad meHan det fackliga agerandet underden tid vi hade borgerliga regeringar och det fackliga agerande som sker . Låt mig peka på några områden därden av regeringen förda polifiken har inneburit en försvårad situation förlandets medborgare, inte minst för barnfamiljerna. Socialhjälpen har ökat kraffigt under de senaste åren.1981 betalades ut 1,1 miljarder i socialhjälp. 1983 betalades ut 2,2 miljarder.För 1984 prognostiseras 2,6 miljarder i socialhjälp. Vem är det som behöversocialhjälp och var finns de nytillkomna på våra socialbyråer? Jo, det är oftabarnfamiljerna, som drabbats av den politik som regeringen har fört. Sparkvoten har sjunkit. Inte någonsin under"statistisk" tid har hushållssparandet varit mindre. Det ligger nupå noll. Enligt experfbedömningar kommer vi aft få ett negativt sparande ihushållen kommande år. Vad innebär detta för barnfamiljerna? Det innebär attbarnfamiljernas valfrihet minskar, att deras trygghet minskar och att de blirmer och mer beroende av politiska beslut. Antalet exekutiva auktioner av fastigheter har ökatkraffigt. 1981 hade vi 900 exekutiva auktioner och 1983 hade vi 2 100 sådanaauktioner. Vilka är det som tvingas sälja sina hus därför att de fått försämradekonomi? Jo, det är i mycket stor utsträckning barnfamiljerna. Regeringen har höjt etf femtiotal skatter. 1 princip harman höjt en skatt . Det här motsvarar i genomsnitt . Inflationen i har legat på . Det skall jämföras i det samlade OECD-områdef. Om det hade varit så, att regeringen hade fört en politiksom hade inneburit en lägre inflation i - t. ex. en politik av det slagsom moderata samlingspartiet har förordat - och vi hade legat' på sammainflationsnivå som i genomsnitt ligger på hade defta inneburitatf en industriarbetare som netto har . disponibla hade fått 2 . mera atf disponera. Köpkraften minskade 1983 . 6,6 miljarderkronor togs således från hushållen. kunde man läsa i Aftonbladetaft för en fvåbarnsfamilj hade levnadskostnaderna ökat med . på ettenda år. Detta, herr talman, är den bistra sanningen. De här uppgifterna står ibjärt kontrast fill den glättade bild som regeringen försöker ge. Man resernämligen land och rike runt och försöker presentera detta när det gäller deriekonomiska situationen för , för det svenska folket och förbarnfamiljerna. Det är bl. a. med anledning av de snabbt ökande svårigheternaför småbarnsfamiljerna och barnfamiljerna som vi vill införa ettflerbarnstillägg . Vi menar att det i första hand ärflerbarnsfamiljerna som befinner sig i den allra besvärligaste situationen. Vivill därför öka flerbarnstillägget. Alla är överens om att något måste göras. Avnaturen är jag sådan att jag inte misstror mina politiska meningsmofståndare.Jag tror således aft socialministern och regeringen i övrigt har ambitionen attförbättra situationen för barnfamiljerna. Vad frågan gäller är på vilket sättdetta skall ske och vilka medel vi skall använda för att kunna klara enförbättring av barnfamiljernas situation. Här ser vi ett klart ideologisktmönster som styr de olika förslagen, vilket i och för sig är naturligt. Ekonomiskt stöd till barnfamiljer