prot · G70968 · 1983-12-31 00:00:00 — Visst är det riktigt, , att ni vill ha vadGöte kallar statsbidragsneutralitet mellan kommunala daghem och andra.Men det är också sant att vill skära bort 600 miljoner av statsbidragettill barnomsorgen. Hur mycket är det som ryker enligt förslag,? Nog är det åtminstone 100 miljoner. Om förslag genomförsinnebär det . mindre statsbidrag per daghemsplats. Sedan kan man lätträkna ut vad förslag skulle innebära. Att jag har den här inställningen till de enskildadaghemmen beror alls icke på någon omvändelse vid galgen. Jag betonade redanvid den debatt vi hade att förslaget om enskilda daghem innebar enförbättring av propositionen. Jag har samtalat både med föräldrar i föräldrakooperativeni och med de kommunala myndigheterna. Det är där fråga om daghem med enutomordentligt god kvalitet, infogade i den kommunala barnomsorgsplanen. Menman är väldigt noga med att dessa daghem inte skall kallas privata - man villatt de skall kallas kooperativa. Och kooperationen brukar vara väldigt noga medatt skilja på sådana här saker, liksom fallet är på privat håll. Man äremellertid också medveten om att dessa föräldrar är väldigt gynnade. Varför?Jo, de har ofta yrken och arbetstider som medger att de gör en insats blandbarnen, medan föräldrar inom många andra yrkesgrupper inte har den förmånen.Följaktligen kan de förstnämnda föräldrarna, genom de här insatserna, kommaföre litet grand i barnomsorgskön. Men det viktiga är att de gör ettutomordentligt fint arbete. Den här olikheten finns dock, och därför skall manvara noga med att göra denna åtskillnad, när man talar om valfrihet. De som känner mig vet att jag är inte helt men ganskafördomsfri, ganska obunden av dogmer. De vet att jag också är beredd attifrågasätta beslut som partiet har fattat. Jag hänvisar till förslagetom flerbarnstillägg, som vår riksdagsgrupp hade gått emot. Jag förstod snart attdet var riktigt att införaflerbarnstillägg, och följaktligen har det också införts sådana. Jag skulleäven vara beredd att ge förslaget om privata daghem, drivna med vinstintresse,mitt stöd ifall jag vore övertygad om att det både skulle förbättra kvalitetenoch göra driften billigare. Nej, vad vi på goda grunder misstror och bestämt motsätteross är privata daghem, finansierade med skattemedel och med det privatavinstintresset som drivfjäder. Då säger och andra; Mensocialministern har ju inte givit riktigt klart besked; socialministern sägerbara att saken övervägs. - Ja, jag vill gärna lyssna på debatten,.innan jaginom regeringen framlägger ett förslag. Jag vill emellertid ha sagt redan nu -det kan ju ändras - att ni måste bättra på argumentationen, om jag inte skallkomma till slutsatsen att inga statsbidrag bör utgå fill sådana här daghem. Ochjag skall försöka klara ut skillnaden mellan det ena och det andra. Moderata politiker och företrädare för S AF;s daghemsbolaghar hävdat att det i princip inte är någon skillnad mellan å ena sidan städningoch sophämtning och å andra sidan barnomsorg. Men det är just vad det är! Medall respekt för de yrkesutövare som ombesörjer städning och sophämtning anserjag det vara en grundläggande skillnad mellan att hantera smutskläder ochsopsäckar och att vårda barn. I det första fallet gäller det att handskas meddöda ting - hanteringen är tämligen lätt att organisera och kostnadsberäkna. Idet andra fallet gäller det levande varelser. Barn är oberäkneliga, och denmängd omsorg de kräver är omöjlig att beräkna från den ena dagen till denandra, ibland från till den andra. Barn som kommer olyckligafill dagis därför att föräldrarna grälat, barn som kommer från trasiga hem ochsvåra sociala miljöer, handikappade barn, invandrarbarn - ja, de ställer oftadaghemspersonalen inför nya, oförutsebara omsorgsbehov. Med detta följer kravpå vidgade föräldrakon-takter och andra åtgärder som i sin tur leder tillkostnadskrävande personalinsatser. Det är då det lätt uppstår en konfliktmellan vinstintresset och barnets behov av omsorg. Den extra insatsen kanskeinte lönar sig, och då avstår man. Men låt oss pröva, säger man. - Ja, idén med kommersiellaprivata daghem är redan prövad på andra håll i världen - i t. ex. - ochspåren förskräcker. De lönsamma barnen, dvs. de vars föräldrar har råd attbetala, får omsorg av högre kvalitet. De mindre lönsamma barnen, ofta frånproblemmiljöer, får nöja sig med en betydligt lägre standard eller blir heltutan omsorg. Detta mönster går igen inom sjukvård och utbildning; hög kvalitetför de välbeställda, fattigstandard för de sämst ställda. beskyllde statsministern för att likna deprivata daghemmen vid en amerikansk "kycklingkedja". Nja, det varfråga om ett citat som statsministern anförde ur en amerikansk tidskrift, därman i och för sig har en positiv inställning till privat verksamhet men ondgörsig över kinder care-verksamheten i . Citatet hade hämtats ur ett nummer avFortune International, som jag har tagit med mig och som jag rekommenderar tillläsning. Det äringen tillfällighet att amerikanska föräldrar, kvinnoorganisationer Om statsbidragen till privata daghem, m. m. Om statsbidragen till privata daghem, m. m. och andraintressenter, under ledning av den tidigare amerikanske presidenten , nu har startat en kampanj mot den usla barnomsorgen i . Om någon dagkommer tidningen ut med ett nummer där man efter att ha gjortett studiebesök i redovisar varför amerikanska föräldrar är så missnöjda.Jag rekommenderar också den tidningen till läsning. Det framhålls att missnöjetbl. a. beror på att barnomsorgslokalerna ofta är tränga, ibland t. o. m.utdömda för andra ändamål, att personalen ofta är lågavlönad och outbildad, attbarngrupperna är stora och att den pedagogiska ambitionsgraden är låg. Kom nu inte och säg, , att ochandra svenska företag skulle vara mindre lönsamhetsinriktade än de amerikanskaeller känna ett större socialt ansvar. I varje fall har de inte visat detta vidalla de företagsnedläggningar som ägt rum. Försök inte heller inbilla oss attde amerikanska föräldrarna skulle vara mindre måna om sina barn och därföravstå från att utöva den kvalitetskontroll som svenska föräldrar väntas kunnagöra för att förhindra att vinstintresset leder till kvalitetsförsämringar. Men jag vill ändå sätta mig in i hur man tänkt inom dengrupp som det gäller, och därför har jag resonerat meddirektörerna i AB Daghem. De enda konkreta förändringar i förhållande till dekommunala daghemmen som de kunde peka på var att deras planerade daghem skulleha lägre utrymmesstandard och mindre personal, och de förändringarna innebärofrånkomligen försämringar av kvaliteten, inte förbättringar. Alla deförbättringar som man i allmänna ordalag talade om -kortare beslutsgång, störrekostnadsansvar för personalen och stimulans för personliga insatser - kan, somMaj-Lis Lööw sade, åstadkommas inom den nuvarande organisatoriska ramen utanatt man utsätter barnen för de risker som vinstintresset medför. I många kommuner bedrivs redan en omfattandeförsöksverksamhet med just den här inriktningen. Från departementets sida är viberedda att stimulera flera att följa efter. kommer attlägga fram en rapport om annorlunda lösningar inom barnomsorgen. Det finnsväldigt mycket sådant att ta vara på från de olika kommunerna. Jag menar att alla - här i kammaren och utanför den - somanser sig ha goda uppslag beträffande verksamhetens innehåll och organisationär välkomna att delta i det här förbättringsarbetet, även direktörerna i ABDaghem. Har jag förstått dem rätt, är deras affärsintresse av underordnadbetydelse i förhällande till deras intresse för att medverka till en godbarnomsorg. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 24GÖTE (); Först ett par frågor till socialministern. Ärsocialministern beredd att ändra reglerna, så att de enskilda daghemmen får ettbättre statsbidrag än ? Jag ställer frågan med anledning av den analys som Det gäller att överleva eller att lägga ned. Socialministernhar nu sagt att han är positiv till den form av verksamhet som föreslagits. Hurlänge skall socialministern överväga det här med vinst? Jag tog upp ett exempel om fyra ungdomar som är välutbildade och som har sociala ambitioner och intresse förbarntillsynsverksamhet, men som på grund av samhällsekonomiska kostnader intefår anställning i regi. Om de i stället vill starta en egenverksamhet, ta ut samma ersättning ur den egna verksamheten som de skulle få omde vore kommunalanställda, är det då profitintresse? Är det då som styr? Jag tycker att socialministern borde sätta och begrunda litet grand vilka effekter det får för enskilda människor ochfamiljer, innan han går ut med förhastade uttalanden. Valfriheten ligger i att vi har för litet kommunalbarnomsorg. Ungefär så resonerar om valfrihet. Låt oss säga att IngaLantz står i en fruktaffär och säljer frukt. Jag kommer in och ber att få köpaett kilo apelsiner, ett kilo äpplen och ett kilo bananer. säger; här affären säljer vi bara apelsiner av valfrihetsskäl. På samma sättresonerar om valfriheten i övrigt i samhället. försöker ironisera över de frågor som kommitupp och talar om valfrihet, om kvalitet, städning och sopor. Om man läsersocialdemokratiska kvinnoförbundets program förstår man att inteär särskilt intresserad av alternativen. Där är ju barnomsorg för barnfrån ålder målsättningen. Jag beklagar att man för debatten på dettasätt. Det gäller ju i detta sammanhang föräldrarnas valfrihet och alternativeni barnomsorgen. Jag kan inte förstå att det kan skada barnen om föräldrarna fårökade möjligheter att, med tanke på de behov som barnen och familjerna har,själva bestämma hur omsorgen skall skötas. Socialministern återkommer med samma argument. Han sägeratt städning, sopor och barn är samma sak för SAF och moderata samlingspartiet.Men så förhåller det sig inte, vi placerar inte de här sakerna i samma fålla. 1det här samhället accepterar vi - det har jag sagt förut -enskilda alternativpå många områden, därför att vi tycker att det är bäst med enskilda alternativoch konkurrens. Det är bäst när det gäller t. ex. tillverkningen av livsmedel,ja i fråga om ett mycket brett spektrum. Men när man kommer in på det socialaområdet, som är så oerhört viktigt för enskilda människor, sägersocialdemokraterna helt plötsligt nej. Vad som är bäst f. ö. och som betraktassom ett axiom är när det gäller den viktiga sociala omsorgen någontingfelaktigt. Det är egentligen ett rätt skrämmande resonemang. Socialdemokraternai för resonemanget beträffande det sociala området på samma sätt somman gör beträffande det ekonomiska området i länder som har en extremsocialistisk grundsyn. Båda resonemangen är precis lika felaktiga. Vi har aldrig bett att få appliceraamerikanska system på svenska förhållanden. Vi har sagt att vi, utifrån kvalitetskrav,sociala krav och den kontroll som samhället måste ha och som vi från Om statsbidragen till privata daghem, m. m. Om statsbidragen till privata daghem, m. m. moderatasamlingspartiets sida har påpekat måste förbättras, vill ha alternativ förmänniskornas skull. Det får inte vara ett självändamål att driva socialomvårdnad i regi, bara därför att man har för sig att det är bäst. säger att barnomsorg måste få kosta pengar -precis som om detta vore lösningen: bara det kostar pengar så är det bra. Mendet är ju inte så enkelt! Vore det så att bara den kommunala verksamheten kundelösa allting, hade vi redan haft barnomsorgsfrågan löst. Men vi vet ju att deti dag finns skriande behov av omsorg. Jag vill återupprepa min fråga till socialministern: det med stödet till barn som har särskilda sociala behov, kommer deenskilt drivna daghemmen att få del av detta stöd, eller är det så attsocialministern även på den punkten säger nej, därför att han tror att man inteklarar dessa problem vid enskilt drivna daghem och förskolor? 25INGEMAR (); Får jag först säga till att jaginte har pikat eller någon annan socialdemokratför den ändring som gjordes i propositionen. Det var ett steg i rätt riktning.Heder åt den som drev igenom en korrigering och förbättring på den punkten! tycker att jag förde ett teknisktresonemang om rörelseöverskott och vinster. Det är sant. Jag har gjort det föratt försöka påvisa att det ligger ett grumligt resonemang bakom försöken attdela upp de olika huvudmännen efter vilken juridisk form de driver verksamheteni. Om den är kooperativ så är den samhällsgagnelig och i sin ordning, om denhar en annan juridisk form så är den suspekt. Om ett föräldrakooperativstartas av ideella skäl och detta kooperativ omvandlas till handelsbolag avpraktiska skäl, försvinner enligt denna definition idealiteten frånföräldrarnas syfte med verksamheten. Det är en sådan syn på verksamheten och en sådanrättsordning som jag menar att vi inte kan ha. Man måste kunna se tillverksamhetens kvalitet och innehåll och inte stirra sig blind på den juridiskaformen eller det bokföringsmässiga resultatet. Det är inte så, , att jag betraktaridealiteten som komplement till offentlig verksamhet som en plog, för att idess kölvatten få in aktiebolag i olika former inom omsorgsverksamheten. Varjesak måste bedömas på sina meriter. Också de daghem som sägs startas av ideellaskäl kan visa sig ligga utanför de kvalitetsramar och de bevekelsegrunder somvi kräver. Precis samma sak gäller för annan icke-kommunal eller icke-statligverksamhet. Om det skall vara enskilda daghem, kan man se på deamerikanska erfarenheterna hur det blir, säger socialministern. Varför det?Varför skall man döma en sak som vi möjligen kan ha användning av i Sverigeefler de villkor som man ställer upp i ? Det gör vi inte för annan enskildverksamhet. Vi har vår egen arbetsmiljölagstiftning, vi har vår egenmedbestämmandelagstiftning, vi har vår egen naturskyddslagstiftning, etc. De företagsom klarar de spelregler som vi sätter upp här klarar sig vidare, inte deandra. Strunta i de där amerikanska förebilderna! Bedöm de projekt som kommerfram i på sina meriter, utifrån svenska villkor, sortera bort det sominte håller och behåll det bästa, det som passerar nålsögat! säger socialministern att han prövar det förslag tillprojekt som finns och att han vill avlyssna denna debatt innan han tar ställning.Det var vänligt, men regeringens prövning kan han inte skjuta ifrån sig. Omdetta projekt inte klarar de villkor som man ställer, all right, då skall detinte heller sättas i gång. Men det är inte säkert att alla tänkbara projektdärmed är utdömda. Det kan hända att det finns en annan uppläggning avverksamheten som passerar alla de olika krav som vi reser. Om man är intresserad av mångfald och konkurrens somutvecklar verksamheten till barnomsorgens bästa får man inte stirra sig blindpå huvudmannaskapets juridiska form eller på vilket ord vi väljer när vi talarom ett rörelseöverskott. Jag vill till och andra som frågar varvinsten kommer från säga att det också i kommunala kalkyler för ett daghemnaturligtvis finns en kapitaldel, en kapitaltjänstkostnad. Om avkastningentillfaller en enskild ägare kallas det för vinst, men detta utrymme-avkastningen på kapitalet eller avskrivningar - måste finnas med överallt omverksamheten skall vila på en sund ekonomisk kalkyl. Socialministern säger sig ha en öppen attityd och varaberedd till omprövning - och jag tror att det är sant. Dessutom lät han påskinaatt när han har ändrat inställning ändrar också partiet inställning. Jag tyckeratt socialministern skall gå vidare i sin prövning på sakliga grunder. Hanskall inte låta sig förledas av gammalt "tugg" om profit och enskiltsnött vinstintresse, utan pröva varje projekt för sig. Pröva allt och behålldet bästa, ! Om statsbidragen till privata daghem, m. m. 26 (): berörde vårt förslag tillstatsbidragssystem för barnomsorgen. Jag vill börja med att säga att detsocialdemokratiska statsbidragssystemet innebär en djup orättvisa förbarnfamiljerna. Det har tidigare i debatten sagts att det råder obalansinom barnomsorgen. Det råder t.o.m. en trefaldig obalans. Något mer än entredjedel av förskolebarnen får del av den kommunala barnomsorgen, som alltsåkostar ca 14 000 miljoner. är speciellt gynnat nigd enoproportionerligt stor del - en tredjedel av alla daghemsplatser i landet.Dessutom utnyttjas daghemsplatserna mest av hög- och medelinkomsttagare. I vårt förslag till statsbidragssystem behandlasdeltidsförskolor och familjedaghem likvärdigt med daghem när det gällerstatsbidrag. Dessutom vill vi ge en ekonomisk ersättning för det arbete medsmåbarn som utförs i hemmet, en vårdnadsersättning. På det sättet får värtförslag en betydligt bättre fördelningspolitisk profil än detsocialdemokratiska. Vi vill också, som jag har sagt tidigare, behandla daghemmed annan huvudman på samma sätt som de kommunala daghemmen. Om statsbidragen till privata daghem, m. m. Genom socialdemokraternasstatsbidragssystem måste barnen vara på daghem minst för att fulltstatsbidrag skall utgå. Det enda motivet för sjutimmarsregeln måste vara attstaten skall spara pengar. Men denna besparingsmetod riskerar att slå hårt ochorättvist. En undersökning som gjordes i 24 kommuner visadeatt det i genomsnitt var av barnen som var inskrivna för envistelsetid . De kommunerna kommer, med detsocialdemokratiska förslaget, att få helt statsbidrag för av barnenoch halvt bidrag för . Det skall jämföras med värt förslag tillstatsbidrag, som skulle ha gett fullt statsbidrag till samtliga kommuner. Motivet till att man engagerar sig i den här frågan omformerna för barnomsorgen är att man är emot monopol av varje slag. Det måstefinnas valfrihet för föräldrarna när det gäller deras barn, och det förutsätteratt det finns mer än ett alternativ att välja på. Det kan t. ex. vara föräldraleddadaghem eller daghem som varierar i pedagogiskt avseende. Framför allt skullekvaliteten bibehållas eller t. o. m. höjas om detta vore fallet. Att, som socialministern gör, göra skillnad mellan daghemdrivna i ideellt syfte och andra daghem framstår som en konstlad uppdelning.Det ena drivs i vinstintresse, sägs det, men det gör inte det andra. Jagundrarjust hur mycket arbete som utförs i detta land utan att det finns ett visstvinstintresse i det. Ingen kan ju svära sig fri. Socialministern drivs säkertsjälv i sin verksamhet av starka ideella skäl, men nog finns det väl också ettinslag av vinstintresse. På samma sätt är det naturligtvis med alla anställdainom såväl skola som barnomsorg. Därför tror jag att det är farligt ochförledande att sätta giftstämpel på all verksamhet som också har ettvinstintresse i sig. Det är en annan sak om det är enbart vinstintresset somstyr, om det är enbart för den snöda vinningens skull som barnomsorgen bedrivs- då skulle den säkert bli alltför fattig. Men när det gäller det vi diskuterari dag är detta, såvitt jag förstår, inte fråga om det, eftersom kommunen kanbestämma förutsättningarna och villkoren. 27HUGO HEGELAND (m): påstod att jag inte var någondålig demagog och att jag t. o. m. överskred gränsen för demagogi. Om EvertSvensson inte är en dålig pedagog, skulle jag vara mycket intresserad av atthöra någon exemplifiering av den demagogi som han tyckte sig höra. var mycket allergisk mot företag som görvinster på barnomsorgen och får statsbidrag och som över huvud taget drivs medvinststrävan. Men det är ju helt felaktigt att i debatten framställavinststrävan eller vinstintresset som det primära - det är ju en förutsättningför att man skall kunna bedriva verksamhet som inte skall subventioneras. Ochalla i regeringen är intresserade av att minska subventionerna så mycket sommöjligt när det gäller olika former av ekonomisk verksamhet. Vadvi säger, , är att vi tror att detenskilda näringslivet kan driva barnomsorgen effektivare. Ge oss en chans ochlåt oss visa det! Men ni avvisar det bestämt, med alla möjliga luftigaresonemang om att här gäller detlevande varelser och här skall vi inte ha något vinstintresse. Men detintresset gäller ju att få ner kostnaderna. För precis samma verksamhet skallgälla samma villkor. Ni har satt villkoren för hur barnomsorgen skall se ut ochäven i detalj bestämt antalet platser, kvadratmeter, våtrum osv. Låtoss på likvärdiga villkor bedriva barnomsorg! Vi är övertygade om att vi kangöra det effektivare. Hur man kan säga nej till detta är mig helt obegripligt,när hela detta land dras med underskott i förhållande till utlandet och vi görhårda besparingssträvanden för att få ner underskotten inom alla olikaverksamheter. Barnfår kosta, säger . Det är meningslöst att säga detta, men alla vetaff barn kostar. Med det påståendet kommer man emellertid ingenstans, utan detavgörande är vilka resurser man har. Man börjar ju med resurserna, inte medkostnaderna, och sedan fördelar man dem på det sättet att man får bästa möjligautbyte. Det verkar som om ni är rädda för en jämförelse mellan ochprivat barnomsorg, bedriven på precis samma villkor. Jagkan erinra om att - om jag i denna debatt får nämna ännu ett enskiltföretag, det kanske inte är helt otillåtet - erbjöd sigatt bygga daghem i och därefter skänka det till , detskulle inte kosta ett enda öre. Eftersom det är brist på daghem bygger vi ett,och ni får sköta det, sade . - som jag älskar att kalla deti stället för "kommun" - tackade nej! Jag tycker att precis, samma kortsynthet har visats i det här falletfrån regeringens och dess försvarares sida. Man tackar nej till denna möjhghetatt få fram en effektivare barnomsorg. Omstatsbidragen till privata daghem, m. m. 28 INGA (vpk); De borgerliga har vridit den här debatten åt höger. Det blir alltklarare vad debatten handlar om. ger klara besked och tycker attvi skall ha en effektivare barnomsorg. Men det är inte en effektivarebarnomsorg vi behöver, utan en bättre barnomsorg och en barnomsorg som ärtillräckligt utbyggd. Omman skall göra vinster på barnen, på föräldrarna och på personalen, blirföljden att man måste skära ner och försämra den barnomsorg som redan i dagbehöver kraftigt förbättras. Det är bara så det kan tolkas, för någonstansmåste viristerna pressas fram. Deträcker med de risker för kvalitetsförsämringar vi har genom defarliga honnörsord som regeringen använder, nämligen uttryck som"flexibilitet" och "ett ökat resursutnyttjande". Det ärlivsfarliga ord för barnomsorgen, för i klartext betyder dekvalitetsförsämringar. Sådana har vi också fått . Jagtänker då framför allt pä den proposition som lade fram. Där german fritt fram när det gäller att ha hur låg personaltäthet som helst och hurstora grupper som helst, och där anger man inte några bindande kvalitetsnormer.Allt detta är naturligtvis positivt för dem som svarar för de farliga tongångarvi hört här i kammaren . Det är bara att fortsätta med dem. 8 protokoll 1983/84:67-69 Omstatsbidragen till privata daghem, m.m. att regeringen inte tagititu med frågan om kvalitetsnormerna inom barnomsorgen, utan har släppt denfullständigt. Härtalades om äpplen, bananer och apelsiner. Det är typiskt! Det är så man pratarom barnen i det moderata lägret, inom högern. Men det går inte att handla medbarn som man handlar med äpplen, apelsiner och bananer. Barnomsorgen kräver enhelt annan hantering. Men det är typiskt för att ta ett sådantexempel. Det är just detta jag vill varna för. Vi kan inte handla med barn somom de vore kommersiella varor som TV-apparater eller bilar. Här handlar det omomsorg och om basbehov, och sådant skall inte föras ut till marknadskrafterna ochde kommersiella intressena. Jagfick inget svar av på mina två frågor, och jag skulle gärnavilja att han återkom till dem. Skall det öyer huvud taget få finnasaffärsmässigt drivna daghem? Skall sådana daghem få statsbidrag? var visserligen inne på min andra fråga, men jag hoppas att han kanta tillbaka det han sade om att han överväger frågan om huruvida deaffärsmässigt drivna daghemmen skall få statsbidrag. Efter den här debatten,som jag tycker har varit klarläggande, borde regeringen inte tveka att ta klartavstånd från det jag tagit upp i mina båda frågor till . Låtoss få en mångfald och låt oss få alternativ! Det kanlåta både lockande och ofarligt. Men varför skulle vi inte kunna få mångfaldenoch alternativen inom den kommunala barnomsorgen?