prot · G709112 · 1983-12-31 00:00:00 — Mom. 1 (miljövårdsinformation)Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 21 av - biföllsmed acklamation. Mom. 3 (anslag till för naturvård) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 22 avLars och - bifölls med acklamation. Mom. 4 (ersättningsfrågor vid bildande av nationalpark vidStenshuvud och utvidgning av Muddus nationalpark) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 23 avEinar m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 5 a(överföring av mark från domänfonden till naturvårdsfonden m. Först biträddes reservation 24 av ochLennart Brunander-som ställdes mot reservation 25 av - medacklamation. Härefter bifölls utskottets hemställan med 232 röster mot56 för reservation 24 av och . 4 ledamöteravstod från att rösta. Mom. 5 b (bevarande av fjällnära urskogar) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 26 avEinar m. fl. - bifölls med acklamation. Punkt 46 (särskilda undersökningarinom miljövårdsområdet, m. Utskottets hemställan - som ställdes motreservation 27 av - biföUsmed acklamation. Mom. 1 (stöd till miljöskyddsteknik, m. Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 28 avArne i m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 2 (informationsinsatser m.m.)Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 29 av - bifölls med acklamation. Mom. 2(ersättning för vissa skador förorsakade av vilt, m. Utskottets hemställan bifölls med 278 röster mot 14 förreservation 30 av . Övriga punkter och moment Utskottets hemställan bifölls. 1983/84:16om anslag till bidragsförskott m. m. 1983/84:100 delvis), 1983/84:17 omutbetalning av barnbidrag m. m. samt 1983/84:18 om anslag m. m. tillSocialdepartementet m. m. och till Omsorg om barn och ungdom (prop. 1983/84:100delvis). Socialutskottetsbetänkanden 16,17 och 18 kommer att behandlas i tur och ordning,och voteringarna äger rum i ett sammanhang efter avslutad debatt. Förstupptas socialutskottets betänkande 16 om anslag tiU bidragsförskott 31 (): Till socialutskottets betänkande 16, som vinu skall behandla, angåeiide anslag till bidragsförskott m. m. har vi moderaterfogat en reservation. Vi anser att möjligheter finns att öka återbetalningen avbidragsförskotten och därigenom redan under kommande budgetår minska statensutgifter för bidragsförskotten med ett belopp om 110 milj. kr. Därmed skulleenligt vårt förslag anslaget till bidragsförskott /85 uppgå till1,2 miljarder. Bidragsförskotten utgår till barn som endast en avföräldrarna har vårdnaden om eller som står under vårdnad av någon annan änföräldrarna. Vid gemensam vårdnad av barn kan bidragsförskott också utgå. Bidragsförskotten skall i princip återbetalas av deunderhållsskyldiga föräldrarna. Det borde kunna ske i något större omfattningom vissa rationaliseringar och regelförändringar i den allmänna försäkringenkan komma till stånd. Preskriptionstiden för fordran på återbetalning avbidragsförskott, som är , borde kunna förlängas. Det finns dock starkasociala skäl för en kortare preskriptionstid än den för andra skulder vanligatiden . Försäkringskassorna hinner ofta inte med en effektivkravverksamhet inom den korta preskriptionstid som gäller. Det händer intesällan att underhållsskyldiga får ökade inkomster och bättre möjligheter attåterbetala bidragsförskotten helt eller delvis. Därför, herr talman, borde manmed en lämplig avvägning mellan sociala hänsyn och nödvändigheten av eneffektiv återkrawerksamhet kunna fastna för en till uppgåendepreskriptionstid. Införsel av krav på återbetalning av bidragsförskott skeri dag på lön och sjukpenning. Det finns knappast någon anledning att andraformer av ersättning för inkomstbortfall med ungefär motsvarandekompensationsnivå som i fråga om sjukpenningen skall vara undantagna fråninförsel, t. ex. dagersättning från arbetslöshetsförsäkring ellervuxenstudiebidrag. Försäkringskassorna bör få vidgade befogenheter attmedverka till avtal och att vid behov föra talan inför domstol i sådana falldär den underhållsskyldige fått bättre ekonomi. Den vårdnadshavande har inteeget ekonomiskt intresse av att bevaka detta, enär bidragsförskott utgår upptill full nivå i de fall där underhållsbidrag avtalats eller fastställts lägre nivå. Vi anser även att hos regeringen bör begäraförslag till lagändringar som behövs för att ge rätt att föratalan i de fall då vårdnadshavaren inte har intresse av att göra detta, därföratt det förmodas att underhållsbidraget ändå inte skall komma att överstigabidragsförskottet. har också tagit uppförslag om regeländringar i syfte att uppnå förbättrad återbetalning. Ävenandra har framfört sådana synpunkter. Jag yrkar bifall till den moderatareservationen i socialutskottets betänkande 1983/84:16. 32INGEMAR (); Som redan har beskrivit,utgår bidragsförskott för barn för vilka endast en av föräldrarna harvårdnaden eller då vårdnaden ombesörjs av annan än föräldrarna. Föräldrar som är underhållsskyldiga skall i principåterbetala vad som utges i bidragsförskott, dock maximalt motsvarande detunderhållsbidrag som bestämts. Det betyder att bidragsförskott utgår först ochatt underhållsbidraget återkrävs därefter. Anslaget för utgifterna för dettaändamål måste alltså räcka till även om inkomsten skulle öka till följd avbättre återkrav. I flera motioner sägs att nettot är för dåligt ochatt återkravsverksam-heten borde effektiviseras. Detta sägs i motioner frånbåde , och moderata samlingspartiet. I budgetpropositionen sägs att återkraven f.n. endasttäcker av bidragsförskotten. nyanserar emellertidden siffran. Av det som debiteras - allt kan av olika skäl inte återkrävas -kommer f.n. in. Också detta kan sägas vara för dåligt. Denna andel av detdebiterade beloppet stiger dock, och det kan ytterligare förbättras genom deåtgärder som här har beskrivit, dvs. bättre rutiner iförsäkringskassorna och längre införseltider för kronofogdarna. Om detta föreligger emellertid enighet. Frågan harnämligen enligt uppgift varit föremål för diskussion i de överläggningar somhar förevarit mellan partierna om försvarsanslaget. Där har man träffatöverenskommelse om en besparingsram, och i denna besparingsram finns dennafråga upptagen; dock avses ett betydligt lägre belopp än det som här nämns sommöjligt att återkräva. Ingen har såvitt jag vet hävdat att utgiften blir lägredärför att återkraven förbättras. Det är alltså inte utgiften som minskar utaninkomsten som stiger om man väljer de förslag som härargumenterar för. Nettot bUr bättre och statsfinanserna stärks, men anslagetmåste ändå räcka till för de utgifter som statsverket är skyldigt att iklädasig. Jag tycker därför att reservationen är något ologisk.Dessutom har ju även varit med om överenskommelsen iförsvarsfrågan, där den här frågan har varit uppe till behandling. Det finnsdärför egentligen dubbel anledning att avstå från reservation; när den nu ändåfinns, finns det dubbel anledning för att avslå den. I detta betänkande behandlas också en annan fråga, därmotionärerna kan inhösta en framgång. Det gäller bidragsförskott som motsvararstöd till ensamstående adoptivföräldrar. Dessa föräldrar får intebidragsförskott, eftersom det inte är möjligt att fastställa det biologiskaföräldraskapet. Motiveringen har varit att den som adopterar vet vad han ellerhon ger sig in på. Det är sant, men det är ändå en något småaktig inställning.De barn som blir adopterade får ju en chans till en bättre framtid än de annarsskulle ha haft. Det handlar om ungefär 300 föräldrar som befinner sig i dennasituation, och så noggrann som prövningen är vid adoption kan man räkna med attdet också kommer att vara ett litet antal. Det är alltså inte frågaom något stort ekonomiskt åtagande. Utskottet säger nu att alla barn i skall ha ettlikvärdigt ekonomiskt grundskydd, men att det får ankomma på regeringen attfundera över den tekniska utformningen. har ocksåföreslagit att det skall ges ett med bidragsförskottet likvärdigt stöd. Regeringensberedningsgrupp för familjepolitiska frågor har föreslagit att ett likvärdigtstöd skall utgå, och regeringen har ställt sig bakom det förslaget. När nu alla egentligen är överens utgår jag från att ettsådant här bidrag kan träda i kraft , i alla fall så fortsom möjligt. Motionärerna kan alltså inhösta en framgång, men framför allt kande föräldrar och barn som det här är fråga om förvänta sig bättre tider när detgäller deras ekonomi. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall till hemställan idess helhet i socialutskottets betänkande nr 16. 33 (); Det är riktigt, som ordföranden isocialutskottet säger, att det i och med försvarsöverenskommelsen skapades enviss enighet om att man genom införsel skulle kunna öka inkomsterna från deförskotterade underhållsbidragen och att detta skulle kunna vara ett bidrag ifinansieringen av de utgifter som man i försvarsöverenskommelsen var ense om. är kritisk mot vår reservation och talarom att har dubbel anledning att avslå den. Vi moderater anser ändockatt det är viktigt att vi strävar efter en hög återbetalning. Även om vi ipraktiken inte kan räkna med att de regler som förordas av oss kan göra att vitill får in pengarna, anser vi ändå att det är riktigt att göra vad vikan för att öka inkomsterna från de förskotterade underhållsbidragen. Jag vill alltså yrka bifall till den reservation som vihar avgett, trots socialutskottets ordförandes uppfattning att kammaren böravslå den. 34 (): Jag vill understryka att vi i sak har sammamening, dvs. att återkraven bör effektiviseras och att detta kan ge ett förstatsverket bättre netto när det gäller utgifter och inkomster i det häravseendet. Men vi vet ännu inte hur mycket detta kan ge. Vi måste därför ha ettanslag som räcker till för den beräknade utgift som statsverket här iklädersig. Det är därför som det är vanskligt att dra ned på anslaget innan vi harsett effekterna av effektivare återkrav. Också efter det att vi har sett dessaeffekter behöver vi sannolikt ha ett anslag som täcker bruttot, även om nettotsedan kommer att förbättras . Av dessaskäl vill jag understryka att jag finner reservationen överflödig. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om socialutskottetsbetänkande 18.) Kammaren övergår nu till att debattera socialutskottetsbetänkande 17 om utbetalning av barnbidrag m. m. 36 i (m); 1 socialutskottets betänkande 1983/84:17 omutbetalning av barnbidrag m.m. har jag, inte utan en viss häpnad, funnit minmotion 1983/84:399 behandlad. Motionen, som anknyter till ett måhända drastiskt menockså mycket träffande uttalande av den nuvarande statssekreteraren förutrikeshandeln , utmynnar i en hemställan att hosregeringen begär förslag till åtgärder för att motverka att svenska folket"avvecklar sig självt". Utskottet nöjer sig med att hänvisa till vad det dåvarandesocialutskottet uttalade i befolkningsfrågan i sitt betänkande 1977/78:32 ochanser sig med denna hänvisning böra avstyrka motionen. Av dem som -- deltog i socialutskottets arbete med denna fråga finns nuföga mer än ett halvt dussin ledamöter kvar i utskottet. Det kan därför varaskäl att upprepa vad utskottet då krävde, nämligen att "regeringen utandröjsmål bör överväga vilka åtgärder som - utöver den planerade undersökningenav orsakerna till födelseminskningen - bör vidtas med anledning av den oroandebefolkningsutvecklingen". har åtskilliga undersökningar avorsakerna till födelseminskningen sett dagens ljus, från statistiskacentralbyrån och senast från , men deåtgärder som det gamla socialutskottet begärde har lyst med sin frånvaro. Detgamla socialutskottets betänkande skrevs mot bakgrund av ett födelsetal på 93250 barn, medan motsvarande tal hade gått ned till 91 500. Den trankilitet med vilken dagens socialutskott betraktardenna utveckling tyder på att utskottets ledamöter är benägna att med störrejämnmod än vad det tidigare socialutskottet visade acceptera att svenska folketfortsätter att - för att citera - "avveckla sigsjälvt". Det räcker tydligen med "undersökningar", somöversiktligt redovisas i budgetpropositionen, under det att det kan anståytterligare med sådana åtgärder som det gamla socialutskottet ville se vidtagna"utan dröjsmål". Jag undrar om inte det nuvarande socialutskottetborde skaffa sig bok i frågan, som föreligger i en ny,reviderad och uppföljd upplaga. Där framgår det också vilken betydelse varje"förlorad" barnårgång har för möjligheterna att för framtidenreparera den kraftiga befolkningsminskning och ändring av befolkningensålderssammansättning som successivt förestår. Nog hade det varit rimligare att ta upp dennamotion i samband med det betänkande om familjepolitiken som utskottet förreller senare, på ett eller annat sätt, måste pressa fram. Ty det ärfamiljepolitikens allmänna inriktning och den kraft med vilken den genomförs,som blir avgörande för om frågetecknet i skall kunnaförvandlas till ett utropstecken. Det är litet frustrerande för enakutmedicinare att finna att ännu envist fasthåller vid1809 års konstitutionsut- Barnomsorgen, m. m. skotts rekommendation till att vara"visligt trög till verkning, men fast och stark till motstånd". Menman har ju börjat vänja sig, fast jag måste bekänna att det tar emot. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om socialutskottetsbetänkande 18.) Kammaren övergår nu till att debattera socialutskottetsbetänkande 18 om anslag m. m. till m. m. och till Omsorg ombarn och ungdom. I fråga om detta betänkande hålls gemensam överläggning omsamtliga punkter. 38INGEMAR (): Avsikten var ursprungligen att vi i dagskulle behandla familjepolitiken i dess helhet. På grund av att regeringen ochregeringspartiet har dröjt med ställningstagandet till frågor om förbättratfamiljepolitiskt stöd har det inte varit möjligt. pågår emellertidöverläggningar mellan representanter för socialutskottet och skatteutskottetfrån alla de fem riksdagspartierna i denna fråga. Förslagen om förbättrat stödtill barnfamiljerna kommer därför upp till beslut här i kammaren senare i vår.Det är viktigt att understryka att det inte behöver innebära någon fördröjningav ikraftträdandet av besluten jämfört med vad som hade varit möjligt medbeslut . Det är angeläget för mig att betona detta, då det enligtfolkpartiets mening är bråttom med att ge barnfamiljerna förbättrat ekonomisktstöd. I socialutskottets betänkande nr 18 behandlas emellertiden annan del av familjepolitiken som är nog så viktig, nämligen barnomsorgen. Riksdagentog ställning till frågan om ett nytt statsbidragssystem, och det är istort sett samma yrkanden och argument som återkommer . Debatten borde därförkunna göras ganska summarisk. Jag viU emellertid först beklaga att frågorna om statsbidragtill barnomsorgen och det familjepolitiska stödet inte kan behandlassamtidigt. Det finns otvivelaktigt många beröringspunkter. Barnfamiljernasmöjlighet att klara sin del av kostnaderna för barnomsorgen förbättrasnaturligtvis med förbättrade barnbidrag, vårdnadsbidrag och/ellerskattereduktioner. I menar vi att den omfördelning av resursertill barnfamiljernas förmån som är nödvändig skall innebära att föräldrarna fårförbättrad ekonomi, dvs. att pengarna går direkt till föräldrarna och attvalfriheten därmed kan öka. Det statsbidragssystem som antog förden kommunala barnomsorgen har många svagheter. De två allvarligaste, som jagser det, är frågan om vistelsetider på dagis och behandlingen av de enskildadaghemmen. Vistelsetiderna innebär att barnet i princip måste vara på dagissju timmar per dag för att helt statsbidrag skall utgå tillkommunen. Genomsnittstiden för barn i heldagsomsorg är . Denya reglerna innebär alltså att barnen måste vara på dagis för attkommunen inte skall gå miste om statsbidrag. Om inte föräldrarna går med pådetta måste kommunen skriva in två barn i stället för ett på samma plats,annars blir resultatet högre avgifter . Till detta kommer den överinskrivning somstatsbidragssystemet redan i sin konstruktion - summa per inskrivet barn -stimulerar till. Den extra inskrivning som vistelsetiderna leder till kan visasig mycket olycklig. Utöver de orsaker jag här har pekat på leder de dessutomsannolikt till konflikter mellan föräldrar och personal och till ökadbyråkrati. Min gissning är att många barn, för vilka utgårstatsbidrag för heldagsomsorg, med det här systemet endast kommer att berättigakommunen till statsbidrag för halvdagsomsorg. Det betyder att det sammanlagdastatsbidraget till en viss kommun kommer att sjunka. Detta kanske i självaverket är en av regeringens avsikter. Den andra allvarliga svagheten är behandlingen av enskildadaghem. Efter diskussionerna i utskottet förbättradesregeringsförslaget något på den punkten. Men alltjämt gäller att ettföräldrakooperativ får lägre statsbidrag än ett kommunalt drivet daghem även omomsorgen i alla avseenden är av samma kvalitet. Detta beror på att kostnadernaför en daghemsplats hålls nere i föräldraledda daghem genom mycket frivilligtoch ideellt arbete. På denna idealism åker stat och kommun snålskjuts. Dettaär, enligt min mening, inte att stödja och stimulera till ökat engagemang frånföräldrarnas sida, utan det är att försvåra den och visa otacksamhet. I den situation vi nu befinner oss i borde alla tillskotttill barnomsorgen som fyller de uppställda kvalitetskraven hälsas välkomna. Detär enligt min mening ekonomiskt oklokt av socialdemokraterna att inta dennasnåla inställning. Med en mindre doktrinär inställning från socialdemokratiskthåll skulle vi kunna få fler platser i barnomsorgen till samma summa pengar.Denna inställning går til syvende og sidst ut över barnen. Mittenregeringen förelade 1981 ett reformeratförslag till statsbidragssystem för barnomsorgen. Det innebar att staten skulleta på sig av bruttokostnaderna. antog förslaget, men den nyamajoriteten efter valet rev upp beslutet. Vi tycker i att det statsbidragssystemetalltjämt är överlägset det som socialdemokraterna nu infört och riksdagenantagit. Vi tycker emellertid inte att kan ändra på deekonomiska förutsättningarna för denna verksamhet. Det skulle försättakommunerna i ett mycket besvärligt läge. Det är anledningen till att vi nu inteyrkar på att det system som beslutades skall rivas uppnågra månader efter det att det har införts. Däremot anser vi att arbetet bör starta med att beredafrågan om ett ännu enklare statsbidragssystem, när erfarenheter efter ett parår kan dras av det nu införda. Vi tyckeratt kommunerna borde ges ett större ansvar för barnomsorgen. Barnomsorgen, m. m. Barnomsorgen, m. m. Våra förtroendevalda i de olika partierna på det kommunalaplanet är lika intresserade som vi i av en god barnomsorg. De bordedärför kunna anförtros att avgöra fördelningen på olika former inomförskoleverksamheten. Ett på så vis förenklat system medför vissaövergångsproblem; det är jag medveten om. Det är därför nödvändigt att låta detföregås av överläggningar med kommunerna. Men regeringen bör ges i uppdrag,föreslår vi, att nu påbörja arbetet med ett statsbidragssystem med deninriktningen. I reservation nr 7 har centerledamöternautvecklat synpunkter på inriktningen av barnomsorgen. Från sidakan vi instämma i vad som där sägs. Utskottet anför egentligen ingen annanmening. Reservationen kan ge intryck av att skillnaderna är större än vad defaktiskt är. Utskottet redovisar att utvecklingen går i den riktning somreservanterna önskar, varför inget särskilt initiativ anses erforderligt. Jaghar med den här förklaringen velat understryka att ett avslag på denreservationen ändå innebär ett instämmande i dess syfte. Det är ju ingenovanlig behandling här i . Jag yrkar bifall till reservationerna 3 och 5och i övrigt till utskottets hemställan. 39ANN-CATHRINE (): antog ett nyttsystem för statsbidrag till barnomsorgen. Vi moderater kritiserade då detsystemet på avgörande punkter, och vi upprepar nu vår kritik såväl i vårpartimotion om familjepolitiken som i reservation 1 i socialutskottetsbetänkande 18. Vi kräver förslag om ett nytt statsbidragssystem förbarnomsorgen, och det skall uppfylla följande krav: Kommunaldaghemsverksamhet får inte gynnas på bekostnad av enskilda alternativ ochfamiljedaghem. Deltidsförskolanskall berättiga till motsvarande statsbidrag som heltidsförskolan. Långdaghemsvistelse får inte leda till ett oproportionellt stort statsbidragjämfört med kortare vistelsetider. Anslagsutrymmemåste medges för en vårdnadsersättning. Dessutom anser vi att kommunerna skall kunna komplettera med entre prenadförfarande. Det statsbidragssystem som infördes innebärstyrning av barnomsorgen mot kommunala daghem och därmed diskriminering avalternativ barnomsorg. Familjerna har inte frihet att välja den omsorgsform somde anser bäst. Alternativa vägar att driva och finansiera barnomsorg försvåras.Men så har ju mångfald, alternativ och valfrihet heller aldrig varit viktigtför socialdemokraterna, trots allt fagert tal om frihet. Den politiksocialdemokraterna för medför valfrihet bara för dem som har pengar att köpasig valfrihet. Vi moderater syftar till valfrihet för alla. Vi anser att det är hög tid att myndigförklara familjernagenom att ge största möjliga frihet att välja såväl livsform som arbetsfördelningoch hur man villfördela och kombinera vård och omsorg i hemmet med förvärvsarbete, vilkenbarnomsorg man vill ha och vilken pedagogisk inriktning man vill ha på sinabarns förskola och skola. Familjerna måste kunna välja. Våra uppgifter sompolitiker är att stödja familjen, uppmuntra alternativ och mångfald. Då krävs att skatte- och bidragssystemen inte styrfamiljerna. Det krävs en reformering av familjebeskattningen, så att den byggerpå hur många som skall leva på inkomsten. Det är den viktigastefamiljepolitiska reformen. En vårdnadsersättning är ett annat viktigt inslag ivår familjepolitik. Men det ärockså helt nödvändigt att stimulera mångfald i barnomsorgen. har vi,praktiskt taget, kommunalt monopol på barnomsorgens område, eftersomstatsbidraget är så snedvridande. vet vi att det är ungefär dubbeltså vanligt i enbarnsfamiljer som i familjer med tre eller flera barn attanvända sig av den kommunala barnomsorgen. Det är vidare ungefär dubbelt såvanligt i SACO-familjerna att använda den kommunala barnomsorgen som iLO-familjerna. Den dyra kommunala barnomsorgen går inte alltid till dem som äri störst behov av samhällets barnomsorgsstöd. Statsbidragssystemet diskriminerar den enskildabarnomsorgen och de enskilda förskolorna. De enskilda förskolorna får betydligtmindre statsbidrag-om de nu får något alls. Vad kommer regeringens nyaproposition att innebära? Det hade varit bra och ett bevis på aktning förriksdagen om propositionen hade varit tillgänglig inför den här debatten. Menenligt ett pressmeddelande från skall affärsmässigt drivnadaghem och fritidshem falla utanför statsbidragsreglerna. Vad menas med detta?Vad betyder affärsmässigt? Betyder det möjligen att inkomster och utgifterskall gå ihop? Vad händer då om ett kommunalt daghem drivs så att inkomster ochutgifter går ihop? Begreppet "affärsmässigt drivna daghem ochfritidshem" är ett under av oklarhet. Jag hoppas att vi senare av AnitaPersson kan få en förklaring av vad detta kan innebära. Är det inte kvalitetenpå verksamheten och önskemålet från tusentals svenska familjer om en brabarnomsorg till rimligt pris och i valfri form som skall vara avgörande? Vemsom driver barnomsorgen är av underordnad betydelse så länge verksamhetenfyller högt ställda krav på kvalitet. Vi moderater förstår inte det socialdemokratiska sättetatt tänka och resonera i fråga om barnomsorgen. Vi vet att många svenskabarnfamiljer behöver ha barnomsorg. Vi vet att de kommunalabarnomsorgsplatserna inte räcker. Dessutom är de för dyra både att bygga ochatt driva. Vi vet att alla familjer inte vill ha barnomsorg, utannågon annan form av barnomsorg. Vi vet att många familjer vill ha alternativpedagogik. Vi vet att alla barn inte passar på kommunalt daghem och att det iglesbygd är orealistiskt att bygga daghem. Statsbidraget måste därför utformas så att det är rättvistoch neutralt när det gäller tillsynsform och huvudman.