prot · G70972 · 1983-12-31 00:00:00 — har personalstyrkan minskatytterligare med ca 800 personer. Det är väldigt mycket i en ort med ca 15 000invånare, som står inför ytterligare nedläggningshot som kan beröra flera hundrapersoner. Denna lilla bruksort är ändå huvudort i enarbetsmarknadsregion som är den minsta i landet och som förutom Fagerstaomfattar och , dvs. två ännu mindre kommuner som nyligendrabbats av hårda smällar i form av industrinedläggningar ochdriftsinskränkningar. Det är helt självklart att personalen då känner mycketstor oro, inte bara för sina jobb utan också för hela bygdens framtid. Den oronhar förstärkts av att de nu anser sig ha hamnat i en extra besvärlig situation,som delvis har åstadkommits genom industriministerns agerande iförhandlingarna. Jag hoppas därför att han, innan han besvarar de fackligaorganisationernas fråga, mycket noga sätter sig in i situationen och gör sittbästa för att försöka stilla deras oro och eventuellt hjälpa till att finna enlösning. Jag vill verkligen tillbakavisa det påståendesom kommer med, att läget skulle ha uppkommit genom industriministernsagerande i förhandlingsfrågan. I den stora frågan har regeringen tagit fasta påde kraftiga önskemålen, inte minst från samlat fackligt håll, om att det behövssamordnade och övergripande strukturinsatser för den svenskaspecialstålsindustrin. Och jag menar att det förslag som föreligger skaparförutsättningar för en konkurrenskraftig svensk rostfri industri påvärldsmarknaden. Sedanär jag väl medveten om den besvärliga situationen ihela Bergslagen. Jag har sagt att Bergslagen kanske ärden mest sargade industriregion som vi har i . är en av dehårdast drabbade orterna, och jag har full förståelse för att de anställda ochderas familjer känner oro inför vad som kan hända i en strukturomställning. Denoron präglar många människors vardag i Bergslagen - men också på många andrahåll i landet. I den aktuella frågan har jag hänvisat till det besked somföretagsledningen lämnat till industridepartementet men också till de fackligaorganisationerna. Om arbetsgivaravgifterna för företag i 23 (): Industriministern vänder sig nu mot mittpåstående att de anställda uppfattar industriministern som delvis skyldig tillatt de hamnat i en extra besvärlig situation jämfört med sina kolleger på andrabruksorter, vilket fördjupat och förstärkt deras oro. Men i förhandlingarna medstålföretagen har ju industriministern offentligt ställt krav påmajoritetsägande i de nya stålbolagen som villkor för statens medverkan i enuppgörelse. har just dessa personalgrupper i hamnat i densituationen att detta villkor uppfyllts för övriga bruksorter men inte förFagersta. Att man i då känner sig utpekad och försatt i en sämresituation tycker jag industriministern måste visa förståelse för och ta hänsyntill och även försöka stilla oron. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1983/84:293 om arbetsgivaravgifterna för företag i har fråga mig vilkaåtgärder jag avser vidta för att motverka vissa effekter som uppkommit förvissa företag i till följd av nedsättningen av socialavgifter iNorrbottens län. På grundval av propositionen om utveckling i Norrbottenfattade principbeslut om en nedsättning av socialavgifteri hela it. o. m. (prop. 1982/83:120 bil. AU 24, rskr305). Om arbetsgivaravgifterna för företag i Befrielsefrån avgifter skulle föreligga i samhälle . befrielse från avgifter skulle omfatta verksamheter inom näringsgrenarnagruvverksamhet, tillverkning, produktionsvaruinriktad partihandel,uppdragsverksamhet samt hotell-, pensionats- och campingverksamhet. Ställningtill den tekniska utformningen och administrationen av avgiftsnedsättningenförutsattes tas efter förslag av regeringen . antog lagen (1983:1055) omnedsättning av socialavgifter och allmän löneavgift i (prop.1983/84:38, AU 9, rskr 102). Med hänsyn till att tagit ställning tillfrågan om nedsättning och befrielse från socialavgifter i länfinner jag det f. n. inte motiverat att framlägga förslag i denna fråga. 25CHRISTER EIREFELT (fp): Jag tackar industriministern för svaret. Dessvärre gav det inga öppningar för att lösa de problem som redovisats uppifrånNorrbotten. De reaktioner som kommer från när manblivit varse hur avgiftsnedsättningen fungerar i praktiken var inte särskiltsvåra att förutse. Det är alltså inte för att peka på vår egen förträfflighetsom jag citerar följande från folkpartimotionen i ärendet: "Den föreslagna avgiftsnedsättningen kommer attmedföra en relativ försämring av konkurrensläget för näringslivet i deinlandskommuner som har lägre avgifter. Deras relativa fördeljämfört med t. ex. kustorterna försvinner, om hela länet får sammaavgiftsnedsättning. Vi menar att detta inte är acceptabelt. Insatserna måste istället prioriteras till de områden som har de största problemen. Dessa ärotvivelaktigt, även enligt propositionen, malmfältskommunerna och övrigainlandskommuner." 1 vår motion tar vi också upp exakt den situation som nuupprör Svappavaaraföretagarna, när avgiftsnedsättningen har fungerat en månad ipraktiken. Så här skrev vi: "Vi menar att all icke-offentlig verksamhet bör fådel av den reducerade avgiften. Någon begränsning till gruv- ochtillverkningsindustri och några ytterligare exemplifieringar enligtpropositionens text kan vi inte biträda. En sådan avgränsning skulle medförastora administrativa problem att genomföra med mycken byråkratiskpappershantering och det skulle dessutom kunna medföra att viss verksamhet inågon av de kommuner som har avgiftsnedsättning inte skulle fådet. Försämringen skulle då inte bara bli relativ utan det skulle bli fråga omen absolut försämring för delar av näringslivet i vissa mycket utsatta delar avNorrbotten." Utfallet i pekar entydigt på att det härbeslutet bör omprövas. I stället för det system som trädde i kraft borde man återgå till det gamla som byggs pä med ytterligare tio procentenheterupp till , men endast i de kommuner som huvudsakligen är inlandskommuner.Då skulle vi få ett lättadministrerat system som gör nytta där det verkligenbehövs, och som dessutom blir så konkurrensneutralt som möjligt. pekar industriministern mycket riktigt på att vinyligen har tagit det här beslutet i kammaren. Det fanns dock en hel deloklarheter i det, t. ex. när det gäller målgrupperna, som man redan nu borde seöver för att göra den totala översynen, när man settkonsekvenserna av det nuvarande förslaget. gör i sin fråga ettpåstående, att effekterna i harblivit precis de motsatta mot vadsom avsågs i propositionen och beslut. Det påståendet är felaktigt. Redan i Norrbottensproposifionen, som antog,gjordes klart vilken verksamhet som skulle befrias. När jag sedan kom tillbakatill med förslaget , innebar mitt förslag en utvidgning avden krets av verksamheter som avsågs bli berättigade till nedsättning av ochbefrielse från sociala avgifter. Regeringen plockade då in hotell,campingverksamhet och annan turistverksamhet. Regeringen sade dessutom attbefintliga företag i med sådan verksamhet som skulle vara befriadfrån avgift skulle få befrielse också . tror uppenbarligen att det skullevara frid och fröjd i malmfälten om man plockar med alla företag. Men det ärinte så. Jag var i i början på veckan och träffade företagsledarefrän andra delar av kommun - exempelvis samhälle och -som med oro skulle möta ett sådant beslut som är ute efter.Risken skulle vara mycket stor för att den konkurrensfördel som företag iSvappavaara skulle fä, skulle innebära att man slår ut andra företag ikommunen. Det skulle bli fråga om att flytta arbetslöshet från en ort till enannan inom kommun - och det vill inte regeringen medverka till. Jag menar att vi bör kunna vänta ett par tre månader innanvi tar en diskussion om ett förslag som trädde i kraft i år.Politiken i vad gäller befrielse från sociala avgifter i har varitframgångsrik. Regeringen har kunnat lämna meddelande ometablering av ett företag i som ger 40 nya jobb. Vi bereder ocksåf. n. i industridepartementet ett antal lokaliseringsprojekt som rörSvappavaara. Om arbetsgivar-avgifternaför företag i 27CHRISTER EIREFELT (fp): Värt förslag innebär just att också -alltså de fyra inlandskommunerna - får ta del av stödet, och enbart de. Det somnu har hänt uppe i som en följd av förslaget är att så gott somalla företag i har fått sin arbetsgivaravgift höjd . Jagtror att det bara är ett enda företag som omfattas av de nya bestämmelserna. Deandra gör det inte. Jag anser att det är betänkligt av flera skäl. Dels är serviceföretagen - som alltså här ställs utanförstödet - precis lika betydelsefulla för en bygd och för sysselsättningen som detillverkande företagen är, dels ger det här systemet helt enkelt ett sämreutfall än det gamla på precis de orter där stödet verkligen behövs. Vi menar att stödet inte alls behövs på samma sätt i demer expansiva kustområdena, exempelvis i . Ger man stöd på det sättet fårman också en konkurrenssnedvridande verkan kontra exempelvis Västerbottensinland, som egentligen skulle behöva dét här stödet betydligt mer än vadkustområdena vid , som får det, behöver det. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Föredrogs och hänvisades Motion 1983/84:2539 yrkande 1 tillnäringsutskottet yrkande 2 till finansutskottet 8 §Allmänpolitisk debatt (forts, från prot. Det känns litet konstigt att nu börja medreplikomgången på den debatt som inleddes sent , men jag skallförsöka att med hjälp av mina anteckningar ta upp en del av de saker som defyra oppositionspartiernas företrädare gick in på i går. talar ganska ofta om vad som kan hända omfackliga organisafioner blir för starka. Ofta målar man de farorna i mycketbjärta färger. Med anledning av anförande skullejag vilja ta upp två frågor som han berörde och som visar av vilken betydelseav positivt slag det är att vi här i landet har starka fackliga organisationer.Det är av betydelse såväl för som nation som för de enskildaarbetstagarna och för företagarna. berörde frågor som rörde flexibel arbetstidoch ny teknik. När det gällde flexibel arbetstid frågade han vad jag ochföreträdare för som varit ute och talat i debattenegentligen vill åstadkomma. Ja, vi har ju en debatt och diskussion stimuleradav DELFA just för att få ett bättre underlag för framtida arbetstidsreformer.Det som vi funderar över är naturligtvis i vilken utsträckning det är önskvärtatt gå vidare med det reformarbete som genomförts, med möjlighet tillledigheter av olika slag när människor vill ha ledigt och behöver det - för attde skall vårda barn eller vårda äldre, för att de vill delta i studier ellerpolitiskt arbete osv. Vi tycker att det ligger mycket av positiva tankar bakomdet förslag som har drivit om möjligheter för denenskilde att anpassa sin arbetstid med hänsyn till sina egnabehov. Förutsättningen, som jag ser det, för att vi skall kunnaha en flexibilitet av detta slag är just att vi har starka fackligaorganisationer. Om man jämför med andra länder kan man också se att viredan i dag har ett betydligt mera flexibelt system än man har på andra håll,både när det gäller deltid och när det gäller ledigheter av mänga olika slag.Det tror jag har sin grund just i att de fackligaorganisationerna här har varit en stark förhandlande part. Omman skall ha flexibilitet, möjlighet till anpassning efter den enskildasituationen, utan att det går ut över den enskilda arbetstagaren, måste vi haett starkt fack. Om arbetstagaren ensam skall kämpa för sina rättigheter motarbetsgivaren är arbetstagaren - det vet vi - en svag part. Tillsammans medandra, som också vill ha en flexibel arbetstid, blir han starkare, och parternablir mera likvärdiga. Det här är ett exempel på att svenska företagare direkthar en mycket stor nytta av att vi har byggt upp ett samhälle med fackligaorganisationer och arbetsgivare som är någorlunda jämbördiga parter och som kandiskutera med varandra. Detär enligt min mening pä precis samma sätt med frågan om ny teknik. Nästa veckaskall ha ett möte som jag också skall vara med på, där flera olika frågorskall diskuteras, bl. a. frågan om ny teknik - behovet av den, nödvändighetenav den och kopplingen till sysselsättningseffekter. Ett av de teman som är uppei debatten är just frågan: Hur skall man kunna få människor att acceptera dennya tekniken? Jaghar intrycket att man i accepterar den nya tekniken på ett helt annatsätt än man gör ute på många ställen i , där en stor del av arbetstagarnaoch deras fackliga organisationer är mycket rädda för den utveckling man serframför sig. Jag tror att den rädslan i mycket hög grad har sin grund i att mansjälv inte ser några möjligheter att påverka. Man har ingen medbestämmandelag,man har inget inflytande på arbetsplatserna, som de svenska fackligaorganisafionerna har lyckats få. Visocialdemokrater har alltid sagt att vi skall söka tryggheten, rätten tillarbete, inte i ett statiskt, oföränderligt samhälle utan i själva förändringen.Det har svensk arbetarrörelse och de fackliga organisationerna accepterat. Dehar gjort det därför att de har vetat sin egen styrka. Jagtyckte det var viktigt att i anslutning till det som sade i sittinlägg poängtera det här. AndersHögmark försökte också förklara varför kan spara på arbetsmarknadspolitikensanslag. Jag tyckte att det var en ganska dålig argumentation, som i varje fallinte övertygade mig särskilt mycket. Jag var glad över att kunna konstatera attnäste talare, , gjorde den bedömningen att den totalram som regeringenhar fastställt när det gäller arbetsmarknadspolitiken för nästa budgetår istort sett är bra. Här skiljer sig som vanligt från de andraborgerliga partierna. var däremot kritisk mot socialdemokraterna och menade att parfiet fören defensiv politik beträffande den öppna arbetsmarknaden och attarbetsmarknadspolitiken inte löser problemen. Det gör den naturligtvis inte.Arbetsmarknadspolifiken är ett komplement till den ekonomiska politiken, fillnäringspolitiken och fill en del, men bara en del, av sysselsättningspolitiken.Jag vill ändå påminna om att det har skett väldigt mycket avpositivt slag när det gäller den öppna arbetsmarknaden. Vi har brufit denförödande nedgångstrend i svensk industri som i hög grad har dominerat deborgerliga regeringsåren. Utvecklingen är mycket positiv när det gäller antaletanställda i privata 2Riksdagens protokoU 1983/84:72-73 Nr 72 tjänster. Det motsäger klart ArneFranssons påstående om att vi skulle föra Torsdaeenden " defensiv politik beträffandeden öppna arbetsmarknaden. Det är tvärtom. 2 februari1984 Sedan är det naturligtvis riktigtatt det går trögare än vi skulle önska. borde gå att få snabbare effekter på arbetsmarknaden till följd av Allmänpolitisk orderuppgängen och annat inomindustrin. Även det tog jag upp i går. gjjQlt tyckte attungdomslagen var bra och gjorde gällande att en thotionfrån 1982 var grunden till det hela. I debatten fick jaghöra av vpk-arna att det egentligen var ett gammalt dåligt förslag från SanFrancisco. Jag har fått brev från många, som säger att detta är gammal skåpmatfrån , men också från många, som förklarar att de har tänkt på dettalänge. De frågar varför vi inte har gjort det tidigare. Själv har jag varit medi många diskussioner om liknande tankegångar. Jag tror helt enkelt att det som ligger såsom grund tillungdomslagen är någonfing som väldigt mänga har tänkt på både här i landet ochi andra länder. är våra tankar helt nya. De har kusiner någonstans. Mendetta visar också att vi är på rätt väg. Många har bidragit till att skapagrunden för att vi kunde fatta detta beslut om ungdomslag.Starten har varit väldigt positiv. Jag hoppas att vi tillsammans skall kunnagöra fortsättningen lika. Många är engagerade. De mestberörda har tillsammans gått ut med en broschyr i 75 000 exemplarsom de i stor utsträckning betalar själva liksom sina informationskonferenser.AMS har distribuerat information om beslut till sina distriktskontoroch till länsarbetsnämnderna. Det är dockvikfigt att man inte informerar bara om ungdomslagen utan också om de övrigafrågorna, inte minst rekryteringsstödet. Detta stöd skall när det gäller detprivata näringslivet enligt beslut vara det som används i förstahand, inte ungdomslagen. Jag villhelt instämma i vad sade om att vi inte får vänja oss vidarbetslösheten. Jag tycker att de ständigt återkommande debatterna i riksdagenoch på andra ställen gör att det finns föga risk för att vi i får denvana vid hög arbetslöshet som har varit så förödande i andra länder. När detgäller anförande hade jag tänkt säga en del om utbildningen,eftersom han tog upp det ämnet. har jag emellertid förbrukat min taletid ochber därför att få komma tillbaka i ett annat anförande. 29 () replik: Upphovsrätten fill ungdomslagen tycker jagatt män kan lämna därhän. Det väsentliga är rimligtvis att det träffades enuppgörelse och att den bör hällas. Vi har hört om den delen som rörlärlingsutbildningen i gymnasieskolan, och det finns anledning att återkomma.Arbetsmarknadsministern får kanske vässa argumenten något, jämfört med dem somhon framförde i diskussionen med , när hon skall delta i debatter med anledning av de tre borgeriiga interpellationerna. Anna-GretaLeijon sade i samband med sin mycket vackra beskrivning av ungdomslagen ochreaktionen från ungdomarna att.det finns så många arbetsuppgifter. Hon lät pånågot sätt överraskad över att det.fanns så mycket arbete som väntade på attbli utfört. Det är ingen nyhet att det finns arbetsuppgifter som väntar på attbli utförda. Här finns mängder med produktiva arbeten. har ständigthävdat att det inte råder brist' på uppgifter. Mängder av behov väntar på attbli tillgodosedda, och jag tror att även har fört fram sådanatankegångar tidigare. Problemetär ju att det gäller att få en prissättning på de tjänsterna, att få enlönenivå, exempelvis för ungdomar, som är realistisk. Då efterfrågas ocksåderas tjänster. Jagskulle vilja fråga: Finns det enligt uppfattning ett sambandmellan ungdomslöner och ungdomarnas möjligheter att komma in påarbetsmarknaden? Vilket samband existerar enligt arbetsmarknadsministern i såfall? Vilka praktiska politiska slutsatser drar hon av de sambanden? Och vilkaåtgärder tänker hon i så fall föreslå? Det finns anledning att litet grand se frågan i både det korta och detlånga perspektivet. Det är väl helt uppenbart att i ett läge som det vi nu har,där alla kurvor pekar uppåt - åtminstone de som bör peka uppåt -borde det vararimligt att näringslivet suger upp mer och mer av arbetskraften. Anna-GretaLeijon vädjade till industrin och menade att den borde inse sitt bästa ochbörja nyanställa. Jag är övertygad om att industrin kommer att nyanställa, ävenom den förmodligen kommer att avvakta avtalsuppgörelsen. Enkort avtalsrörelse och en snabb uppgörelse med lönenivåer som är förenliga meddels internafionell konkurrenskraft, dels den offentliga sektorns möjligheteratt bibehålla sysselsättningen, skulle avgjort förbättra situationen. Detskulle också göra att vår bedömning, att det gäller att satsa i det långaperspektivet, är riktig. 30 ()replik: Först några ord om ungdomslagen. Det är självklart att det är insatserpå många olika nivåer som möjliggjort det beslut fattade strax förejul. Det har varit ett stort engagemang ute bland kommunerna. De hade en godberedskap, och i.det stora flertalet fall har det fungerat bra. Upphovsmannarättenfill ungdomslagen kan man tvista om, men det skall vi naturligtvis inte göra.Jag vill bara konstatera en sak: Tankegången bakom riksdagsbeslutet våren 1982och centermofionen var den att vi ville välja arbetslinjen framförbidragslinjen. Det var den stora nyheten, och som jag sade i går är detglädjande att socialdemokraterna har ställt sig bakom det tänkesättet. Detbådar gott för framtiden. Jagsade i går att socialdemokraterna för en defensiv politik när det gäller attskapa nya arbetsfillfällen. Det är bara att konstatera, arbetsmarknadsmi- nistern,att trots att konjunkturen är uppåtgående fortsatte antalet, sysselsatta inomindustrisektorn under föregående år att minska. Jag skall villigt erkänna attkonkurrenskraften förbättrats genom devalveringen, men hur länge denmöjligheten finns kvar återstår naturligtvis att se. Antalet sysselsatta inombyggnadsindustrin har minskat med drygt 10000 personer jämfört med1982 för att nämna ett exempel. När socialdemokraterna var i opposition hävdadede att måste bygga sig ur krisen. Resultatet har blivit att antaletsysselsatta inom industrisektorn och inom byggnadssektorn har minskat under detsenaste året. Slufligen,herr talman, vill jag fråga hur hon ser på möjligheten attanställa ytterligare människor med lönebidrag i de allmännyttigaorganisationerna. Regeringen har i denna fråga visat njugghet, och det tror jagär negativt för dessa människor och för samhället i dess helhet. 31 ()replik: Det var ett intressant resonemang som arbetsmarknadsministern förde omarbetstiden i det inlägg som hon gjorde . Jag uppfattade att hon varskeptisk mot möjligheten att genom arbetsdelning kunna klara den svåraarbetsmarknadssituationen. Också jag tycker att det är en defensiv ochförmodligen ofruktbar väg. Viborde också få en fördjupad diskussion om vad som händer med människor somsaknar eller mister ett arbete. För de unga kan ungdomsplatser och rätt användungdomslag kombinerat med förstärkt lärlingsutbildning vara ett bra verktyg somhjälper dem att få fäste på arbetsmarknaden. Mendet finns bekymmer med de långtidsarbetslösa, och de har blivit allt fler.Entydiga iakttagelser ger vid handen att de far mycket illa, inte främstekonomiskt men socialt och mänskligt. För en del har situationen blivit såpressad att de inte har orkat bära den. Därför måste vi energiskt ta itu med deproblem som hänger samman med den höga arbetslösheten och de långaarbetslöshetsperioderna. Vi måste få ett fungerande näringsliv. Omde målen råder här i en betydande enighet, även om åsikterna ommedlen skiftar. Det är viktigt att nå breda uppgörelser om åtgärderna, och detkräver ett förtroendefullt samarbete. Jaghajade till litet när arbetsmarknadsministern antydde att den förödandenedgången i sysselsättning inom den svenska industrin kom under den sexårigaicke-socialistiska regeringsperioden. Nedgången började och harinte hejdats . Dethar gått trögare än regeringen tänkt sig att vända den här utvecklingen, sadearbetsmarknadsministern. Det är en klädsam blygsamhet jämfört med den ensidigakrifik som socialdemokraterna riktade mot regeringen under sina iopposifion. Arbetsmarknadsministernsade beträffande de nya grepp som har prövats av både den nuvarande och dengamla regeringen att tankarna inte är helt nya. Det är alldeles riktigt. År1982 förde vi i fram förslag som i huvudsak tog upp detankegångar som finns i ungdomslagen. Men symtomatiskt var attsocialdemokraterna i oppositionsställning satt fast i ett statiskt tänkande i kontrastfill det som anser vara posifivt, nämligen att trygghetenligger i en förändring med möjlighet för dem som berörs av besluten att påverkadem. Anf.32 (vpk) replik: Tiden räckte inte för att kommentera mitt anförande,men jag vill ändå utnyttja replikrätten genom att än en gång beröra den storafrågan hur man skall få ned arbetslösheten. tycker att detgår för sakta. Men det kanske beror på att de förhoppningar som regeringen harinte kommer att uppfyllas. I motsats till regeringen tror vi inte att man kanavskaffa arbetslösheten genom att förlita sig på att kapitalet ochexporfindustrin skall vara något slags motorer i hela utvecklingen. Vi tror istället att man aktivt måste skapa nya arbetstillfällen. Jag sade i går attregeringen har en obegränsad tro på marknadskrafterna. nämndeett par gånger i sitt anförande i går att hon hoppas att företagen skallgöra sina insatser. Hon utvecklade det vidare och menade att det egentligenär en förhoppning, en förväntan, att industrin tar Hon tillade attdet är industrin som har bollen. hararbetsmarknadsministern för att industrin tar den här chansen, efter det att reallönerna har pressats ned sa att vi har hamnat i botten vid en internationell jämförelse och efter det att vinsterna har stigit till Man kan vältala om obegränsad tro när regeringen aktivt