prot · G70999 · 1983-12-31 00:00:00 — Enligt den PM om statlig fastighetsskatt som harskickats ut på remiss skulle också i princip alla småhus som inte har statligalån drabbas, detta trots att vi vet att många småhusägare redan har mycketstora svårigheter att klara räntor och amorteringar och att konkurser ochexekutiva auktioner har ökat. Också när det gäller hyresfastigheter är avsikten attskatten skall belasta alla som inte har statliga lån för ny- eller ombyggnad.Fastighetsskatten avses också drabba lokaler av olika slag liksom obebyggdatomter, även vad jag kan förstå sådana som är belagda med byggnadsförbud. Detavses vidare att fastighetsskatten skall betalas oavsett om fastighetenbelastas med stora skulder eller inte och om fastigheten går med förlust ellerej. I den här promemorian heter det att fastighetsskattenavses bli X % av taxeringsvärdet i konventionellt beskattade fastigheter ochrörelsefastigheter, medan den i schablontaxerade fastigheter skulle utgå med Y% och i småhus en tredjedel därav. Att skatten avses utgå med oUkaprocentsatser motiveras med skatternas behandling vid inkomsttaxering. Ärskatten avdragsgill, vilket den avses vara i fråga om konventionellt beskattadefastigheter, skulle den tydligen utgå med högre procentsats än eljest. Vilka nivåer det rör sig om framgår inte av promemorian,men om man antar att fastighetsskatten skulle sättas till när den äravdragsgill, skulle det för kommersiella fastigheter i hyggliga lägen kostaungefär per kvadratmeter. Ändå är situationen den attnyproducerade sådana fastigheter redan nu för de allra flesta går med förlust,och möjligheter att kompensera sig för skatten genom att ta ut ytterligarehyror saknas i allmänhet. Om den aviserade statliga fastighetsskatten En fråga som oroar många är naturligtvis hur man skallkunna klara av en sådan fastighetsskatt. Av intresse är också frågan hur detkommer att påverka nyproduktionen av lokaler om inte kostnaderna täcks ens utanen sådan fastighetsskatt. I min interpellation ställde jag tre frågor. Den förstalöd: Anser regeringen att det är önskvärt med fortsatt enskilt ägande avhyresfastigheter? Bostadsministerns svar är ja, och han tillägger attregeringens målsättning är att ge samtliga fastighetsägarkategorier sammaekonomiska förutsättningar. Det är i så fall en målsättning som vi skulle vara helteniga om, och jag kommer fortsättningsvis att utgå ifrån dennakonkurrensneutralitet och denna önskan också från regeringens sida attmöjliggöra fortsatt enskilt ägande av hyresfastigheter. Men det djupt allvarliga, herr talman, är att de åtgärdersom regeringen redan vidtagit och avser att vidta inte stämmer överens medden målsättningen. Jag beklagar att jag kommer att tvingas bli litet teknisk,men jag sätter så stort värde på svaret på min första fråga att jag hoppas attdet ändå leder till en konstruktiv debatt. Jag tvingas därför gå in på en heldel tekniska saker. För det första menar jag - och jag återkommer senare tilldetta - att varken hyreshusavgiften eller den föreslagna fastighetsskatteninnebär en sådan neutraUtet som vi är överens om att man skall eftersträva. För det andra är det tyvärr inte heller så att deräntesubventionerade underhållslån som bostadsministern nämner i sitt svarinnebär något stöd till de enskilda fastighetsägarna. Den utsträckta handen ärtyvärr tom, eftersom lånen är så utformade att de inte kommer att kunnaanvändas av privata fastighetsägare. Detta beror bl. a. på att avskrivningstidenför dessa lån är , trots att de avser åtgärder som beräknas vara endastomkring . Detta innebär, vilket jag tror bostadsministern är medveten om,att de årliga amorteringarna kommer att bli betydligt högre än avskrivningarna.Den differensen måste alltså betalas med redan beskattade pengar, och det harinte de mycket hårt trängda enskilda fastighetsägarna någon som helst möjlighettill. För det tredje har vi sedan nyår en vinstdelningsskatt,den skall finansiera löntagarfonderna. Den är inte heller neutral, eftersom dendrabbar fastig-hetsförvaltande privata bolag, men inte den hyresledandeallmännyttan. Den är också konstruerad så att om den skulle ha gälltallmännyttan skulle dessa på grund av den reala beräkningsmetoden tvingasbetala tiotals miljoner i vinstdelningsskatt. Eftersom inte allmännyttanträffas, höjs inte heller bruksvärdeshyran. Den nya fastighetsskatten är således tänkt att drabbasåväl privata som kommunala hyresfastigheter. Man skulle därför kunna påstå attde kommunala bostadsföretagen, som tillämpar självkostnadsprincipen vidhyressättningen, kommer att kompensera sig för den nya skatten genom hyreshöjning.Genom att hyran i den privata sektorn sätts genom jämförelse med hyran i dekommunala hyreshusen skulle även de privata fastighetsägarna få Men så kommer det tyvärr inte att bli. Det beror på att de kommunala företagen ärschablonbeskattade. Det innebär att hyreshöjningen för dem behöver uppgå endasttill samma belopp som skatten, alltså till Y % av taxeringsvärdet, för attanvända promemorians språk. Att fastighetsskatten inte är avdragsgill spelar ingenroll, eftersom inte heller hyreshöjningen behöver tas upp till beskattning.Hyreshöjningen och fastighetsskatten skulle alltså ta ut varandra. I de privatahyresfastigheterna skulle man alltså få göra samma hyreshöjning somfastighetsskatten för allmännyttan. Men eftersom hyreshöjningen förde privatafastighetsägarna är skattepliktig, hjälper det ju inte att fastighetsskatten äravdragsgill, om den blir högre än för allmännyttan. Det här insågbostadsministern mycket klart, när han skrev den proposition som lades fram fördrygt beträffande vissa ekonomisk-politiska åtgärder. Det gällerproposition 1982/83:50, bil. 5, s. 33, där hela det resonemang som jag här ikorthet har försökt föra, utvecklades på ett mycket pedagogiskt sätt. För attvara neutral måste en eventuell fastighetsskatt, eller hyreshusavgift som då avsågs,utgå med samma procentsats i allmännyttan som i privata hyresfastigheter ochdessutom vara avdragsgill när det gäller de privata fastigheterna. Det varinget som helst fel i det resonemanget teoretiskt sätt. Men man kan alltså intesäga, att om fastighetsskatten skall göras avdragsgill i det privata hyreshusbeståndet,kräver neutraliteten att den sätts högre. Då blir skatten inte neutral. Skalldet göras en ansats till neutralitet, måste det vara samma belopp ochavdragsgillt när det gäller de privatägda fastigheterna. är det inte alls så bra som jag har beskrivit. Dekommunala bostadsföretagen har i allmänhet fastigheter som byggts under1960-talet eller . Här utgår räntebidrag, och därför är det inte någonfastighetsskatt. För de privata fastighetsägarna är det i allmänhet tvärtom.Ca 75 % av de privatägda hyresfastigheterna är ju byggda , varför detinte finns några statliga räntebidrag. Detta innebär att de kommunalabostadsföretagen kommer att drabbas betydligt lindrigare av den nya skatten ände privata fastighetsägarna. Man kommer inte alls att ha samma behov av attkompensera sig genom hyreshöjningar som de privata ägarna. Erfarenhetsmässigtär det dessutom ingalunda säkert att de kommunala bostadsföretagen över huvudtaget lyckas täcka eventuella merkostnader genom hyreshöjningar.Erfarenheterna visar ju att de kommunala bostadsföretagen har haft svårt atthävda sig mot hyresgästorganisationerna vid hyresförhandlingarna. underkänner bostadsministern det här resonemanget. Hansade: "inser tydligen inte att den aviseradefastighetsskatten -i vad gäller bostadssektorn - inte har till syfte att läggaytterligare bördor på en viss fastighetsägarkategori. Syftet är i stället,liksom det var med hyreshusavgiften, att förhindra en förmögenhetsomfördelningtill förmån för fastighetsägare med hus som inte omfattas av det statligaräntebidragssystemet." Förmögenhetsomfördelningen skulle ha uppkommit somen följd av att de upptrappningar av de garanterade räntorna som beslutadesunder leder till en allmän höjning av hyresnivån. Om den aviserade statliga fastighetsskatten Om den aviserade statliga fastighetsskatten Men de privata ägarna av äldre fastigheter utan statligabostadslån betalar ju vanliga marknadsmässiga räntor. Alla dessa lån kommer attkonverteras, eller har just omvandlats, till lån med dagens räntor. Dettabetyder att vi när det gäller det privata hyresfastighetsbeståndet i ställetför räntor på får räntor på 13, 14 eller . Det skulle innebärabetydligt större räntekostnadsökningar för de privatägda hyresfastigheterna ände / m som i propositionen uppges bli följden för detallmännyttiga bostadsbeståndet. De privatägda är alltså redan från början i en sämresituation, och då kan man ju inte förbättra neutraliteten genom att belasta deprivatägda med en fastighetsskatt som drabbar dem betydligt hårdare änallmännyttan. Om de privatägda hyresfastigheterna, varav alltså mer än hälftenhar färdigställts , äntligen skulle få en chans att gå ihop, så bördet väl vara någonting som är utomordentligt bra, dels för kostnadsneutraliteten,dels för att få fart på ROT-programmet, där just det äldre fastighetsbeståndetspelar en väsentlig roll. Det är där som de största behoven ochförutsättningarna finns för omfattande reparationer och ombyggnader. Om bostadsministern, som jag förstår, anser att det ärönskvärt med fortsatt enskilt ägande av hyresfastigheter, då måste de få enchans att gå ihop, trots att de mestadels får betala sina räntekostnadersjälva. Till detta kommer att ett icke föraktligt antal enskildahyresfastigheter, som är relativt nyproducerade och som har färdigställts utannågra som helst statliga lån, skulle alltså drabbas ännu värre än de övriga. Det är ytterligare en faktor som urholkar neutraliteten.Det är, som jag nämnde, vinstdelningsskatten som drabbar fastighetsförvaltandebolag men inte allmännyttiga bostadsfastigheter. På grund av den realavinstberäkningen betraktas inflationsurholkningen av ett lån som en intäkt somligger till grund för vinstdelningsskatten. Om ett fastighetsförvaltande bolagskulle ha lån på 10 miljoner och inflationen är , kommer av 10 miljoner,alltså , att tas upp som en intäkt vid beräkning avvinstdelningsskatten. Jag skall ta ett exempel. Stafa, Statsfastigheten, medett hyreshusbestånd som liknar allmännyttans, skulle, trots att det harnollresultat, belastats med över 3 miljoner i vinstdelningsskatt om inflationenblir , medan allmännyttan skulle gå helt fri. Eftersom allmännyttan går fripåverkas inte heller bruksvärdeshyran. Det som är intressant i det här sammanhanget är omigenROT-programmet. Ju mer dessa fastighetsförvaltande bolag lånar för att klarareparationer och ombyggnader, desto större vinstdelningsskatt får de genom attlånen ökar och desto mer måste de ta upp i lån och betala i vinstdelningsskatt.Att det kanske inte var helt neutralt insåg finansministern i propositionen omlöntagarfonder. Han skrev där att i vad gäller bostadsföretagen får undantagandefrån vinstdelningsskatt vägas in vid bostadspolitiska bedömningar. Det skullevara intressant att här höra vad bostadsministern är beredd att göra för attunderlätta konkurrensneutraliteten mellan olika ägarkategorier i det avseendet. Sammanfattningsvis,herr talman, kan jag konstatera att vi är glädjande Det bör finnas också enskilt ägda fastigheter. Det skall finnaskonkurrensneutralitet. Jag tror också att vi är helt överens om att det gälleratt vid behov underlätta ombyggnader och reparationer i äldre fastigheter. Mendå gäller det att lägga upp politiken på ett sådant sätt att det blir möjligtför det äldre fastighetsbeståndet att klara kostnader för reparationer. Om mandå, trots att vi vet att situationen enligt offentlig statistik för det äldrefastighetsbeståndet är mycket bekymmersam, lägger på nya skatter som dessutomgravt diskriminerar dessa fastigheter i förhållande till allmännyttan, kommerju denna ädla målsättning att omöjliggöras. Jag skulle vara tacksam förbostadsministerns synpunkter på de frågor som jag nu ställt som kompletterandefrågor till dem som jag framfört i min interpellation. Om den aviserade statliga fastighetsskatten 39KARIN AHRLAND (fp): Jag skall inte - och behöver inte - tala sålänge som . Hon har haft en så pedagogisk föreläsning om vadfrågan gäller. Men jag vill gärna göra kommentarer från sida. Jag skall kanske säga att jag, precis som IngegerdTroedsson, naturligtvis är glad över att bostadsministern medger att vi även ifortsättningen skall få ha enskilt ägande av fastigheter. Jag hade kanske inteheller tänkt mig att svaret på den punkten skulle bli annorlunda. Men jag ärenig med om att det finns risker för det framtida ägandet omvi fortsätter skattepolitiken på det här sättet. Det finns faktiskt redan en fastighetsskatt,och den är gammal i gården - den har funnits mycket . Jag tänker på denkommunala fastighetsskatten. Såvitt jag vet är det ingen som ifrågasätter den. Det borde kunna räcka med den kommunala skatten. Attdessutom införa en statlig fastighetsskatt är omotiverat, och en sådan ledertill ökat krångel och ännu större oöverskådlighet i skattesystemet. Det, herrtalman, vill inte säga litet! I mitt parti har vi den motsatta ambitionen: vi villförsöka förenkla skattesystemet. Det är ett skäl av många till att vi motsätteross den statliga fastighetsskatten. På bord finns just nu enproposition om förenkling av myndigheternas föreskrifter. Det handlar alltsåinte om lagar och regler. Det är bra, och den propositionen tror jag allapartier har tagit emot med glädje. Men borde regeringen hålla fananhögt även när det gäller skatte- och bostadspolitiken och inte själv försökakrångla till skattesystemet mer eller mindre. F. n. finns dessutom en parlamentarisk bostadskommitté somarbetar med olika problem inom bostadspolitiken. menar att deproblem som kan uppkomma i samband med minskningen av de statliga räntebidragenförst bör behandlas i den bostadspolitiska kommittén. Det vore bra ombostadskommittén fick i uppdrag att komma med förslag till ett nyttfinansieringssystem, vad som eventuellt kan behövas om vi avvecklar vissabostadssubventioner - om detta skall kombineras med nya låneformer som Om den aviserade statliga fastighetsskatten fördelarkapitalkostnaderna över tiden eller något annat. Det är beklagligt att bostadskommittén ännu inte harkunnat föra dessa diskussioner. Det är rimligt att kommittén får ett sådantuppdrag av bostadsministern. Sedan har det i debatten förekommit uppgifter om att denföreslagna fastighetsskatten skall ses som ett led i regeringens strävan attbegränsa budgetunderskottet. Varje försök att begränsa budgetunderskottet bordevara bra, men åtgärderna skall vara de rätta. Att försöka begränsabudgetunderskottet med ytterligare skattehöjningar är ett dåligt försök. Det ärbåde bedrägligt och förkastligt att begränsa underskott i statsfinanserna pådet sättet. Vi i har uppfattningen att vi har nåttskattetaket i , att skattehöjningar har negativa effekter påsamhällsekonomin. Det är visserligen riktigt att vi har gått med på en höjningav en redan existerande skatt, nämligen bensinskatten. Detta har alla partiergjort, och jag tror att alla har gjort det för att nå enighet om de höjdaförsvarsanslagen. Däremotvill vi i inte ha nya skatter. Varje skattehöjning i sig, herr talman, är aldrig särskilthög i siffror - även om i realiteten kan bli väldigt mycket beroende på hurstora siffror som man räknar med. Denna riksdag kommer aldrig att besluta om enskatt på . per person och hundralapp eller något sådant. Det är de små,små men många skaltehöjningar som har genomförts som har gjort attvi har nått ett skattetak som är alldeles för högt - de får denna effekt. 2 %eller blir mycket mer pengar än det låter bara för att det är en enkelsiffra. Det är därför som vi från sida inte vill acceptera denföreslagna skattehöjningen. Oppositionen mot denna skattehöjning har, herr talman,varit stark. Regeringen har, som vi här har hört, fått backa på en punkt. Detvar tänkt att skatten inte skulle vara avdragsgill, men det har visat sig attdet skulle ha fått så negativa effekter att inte ens regeringen kunde ställasig bakom det förslaget. I stället ändrar regeringen procentsatsen. Jag kan inte förstå annat än att det allra bästa vore attregeringen tänkte om ännu mera och lät bli att komma till med enproposition om en ny statlig fastighetsskatt. Anf.40 (): har redan på ett mycket instruktivtsätt klargjort vad den nya fastighetsskatten kommer att innebära. Jag vill barata upp en liten detalj som kan belysa vad det här är fråga om. Bostadsministern säger på s. 2 i sitt svar: "Syftetär i stället, liksom det var med hyreshusavgiften, att förhindra enförmögenhetsomfördelning till förmån för fastighetsägare med hus som inteomfattas av det statliga räntebidragssystemet." Det förefaller mig som om bostadsministern har den uppfattningenatt privat fastighetsägande är en mycket lukrativ verksamhet och att det av den anledningenmåste ske förändringar i den riktning som är syftet med den föreslagnahyreshusavgiften. har utgivit två rapporter i vilka manhar behandlat lönsamheten för enskilt privat fastighetsägande. Båda dessarapporter är entydiga. Sammanfattningsvis kan man säga att det är följande bildsom presenteras i de oUka undersökningarna: nyköpta privata fastigheter gerunder en följd av år en negativ eller mycket låg direktavkastning på egetkapital. Först efter fem ä blir avkastningen i allmänhet positiv. Det ärdenna verklighet som privata fastighetsägare lever i. Finns det mot denna bakgrund motiv för att föreslåinförandet av en fastighetsskatt som ensidigt riktar sig just mot dennakategori fastighetsägare? Svaret måste rimligtvis bli nej. Det måste alltsåvara till följd av en missuppfattning eller av andra skäl som jag inte kanförstå varför man från regeringens sida avser att införa en sådan här ny skatt.Verkligheten är redan nu så bister och besvärande för de privatafastighetsägarna att denna skatt sannerligen skulle göra ont värre. Den skulleinnebära att vi inte kan förverkliga den målsättning som vi tydligen alla äröverens om, nämligen att vi skall ha kvar ett privat fastighetsägande. Om den aviserade statliga fastighetsskatten Det har ju gjorts omfattande inlägg i den härdebatten, och det skulle väl föra för långt om jag försökte ta upp varjesynpunkt som har framförts. Dessutom har jag ju redovisat att det skallframläggas en proposition i frågan, och då får vi tillfälle att återkomma tillsaken. Jag skall därför ta upp det som jag har ansett vara mest väsentligt ochcentralt i sammanhanget. Jag vill börja med frågan om konkurrensneutraliteten. började sitt inlägg med att säga attskatterna i det här landet höjs och höjs ofta samt att skattetrycket är högt.Låt mig då framhålla att de förslag till skattehöjningar som läggs av densocialdemokratiska regeringen förs fram med samma ringa mått av glädje som, trorjag, fallet var när det gällde alla de förslag i detta hänseende som denborgerliga regeringen framlade vid makten. Det var inte färreskattehöjningar då -snarare fler. Jag tror inte att ni på den borgerliga sidangjorde det av illvilja, och det gör inte vi heller. Vi vill försöka att på etträttvist sätt klara de gemensamma kostnaderna. När det gäller frågan om konkurrensneutraliteten mellanallmännyttigt och privat fastighetsägande, så har jag försökt att i mitt svarredovisa - och jag hade hoppats att jag skulle bli trodd på mina ord - att jaginte har någon annan avsikt än att olika upplåtelseformer skall behandlas påett korrekt sätt. Jag försökte i det sammanhanget beskriva underhållslånen, mendessa underkände nu genom att säga att lånen inte var tillnågon hjälp för de privata fastighetsägarna. Jag måste säga att jag inte harmötts av sådana argument från den privata fastighetsägarorganisationen, och iorganisationens egen tidskrift har redovisats undersökningar som är gjorda avforskare och där man mycket väl kan utläsa, att i vissa fall är det bättre attanvända den direkta avskrivningsmetoden, medan det i andra fall är bättre Om den aviserade statliga fastighetsskatten - attanvända de underhållslån som ställs till förfogande på grundval avförfattningen. Det har icke gjorts gällande att vi genom konstruktionen avunderhållslånen skulle ha uppträtt orättvist mot de privata fastighetsägarna. är det så, , att när man diskuterarkonkurrensförhållandena beträffande olika upplåtelseformer för fastigheter, såär det ett väldigt stort problem att göra beräkningarna, därför att de privatafastighetsägarna inte är ett gemensamt kollektiv som äger fastigheter, utansituationen skiftar för nästan varje fastighetsägare då det gällerbeskattningsförhållanden och annat. Det blir alltså utomordentligt svårt attgöra konkurrensneutrala beräkningar, även om viljan är god. Jag har länge varit inne på tanken - och jag har styrktsdärvidlag , när jag har lyssnat till framför allt inlägg- att om vi skall kunna föra diskussionen på ett mera lättförståeligt sätt ifortsättningen får vi nog fundera på om vi inte skall införa ett gemensamtbeskattningssystem för dem som bedriver fastighetsförvaltning. Jag lovarIngegerd att jag med finansministern skall inleda endiskussion huruvida det inte vore klokt att låta de privata fastighetsägarnaomfattas av schablontaxeringen. Ifall vi hade samma taxeringssystem för allaupplåtelse former, så skulle det bli fasligt lätt att konstatera omvåra förslag är rättfärdiga eller inte rättfärdiga. Alltså lovar jag att jagomedelbart skall undersöka vilka möjligheter som kan föreligga att åstadkommaett sådant gemensamt beskattningssystem, för den diskussion som vi för ärtill stor del baserad på att det råder olika beskattningsförhållanden för olikaupplåtelseformer. Jag tror det var som sade att vi hade backatnär det gäller hänsynstagande till avdragsmöjligheterna för fastighetsskatten.Jag skall gärna erkänna, att när vi i den ekonomisk-politiska propositionenredovisade förslaget till fastighetsskatt, så gjorde vi beräkningar som visadeatt man inte skulle komma att hamna i en oförmånlig konkurrenssituationbeträffande de olika upplåtelseformerna, om vi införde en gemensam avgift på1,som inte var avdragsgill för någon. Därefter har fastighetsägarna haftkontakt med mig i samband med uppvaktningar samt på sina konferenser och ipressen givit uttryck för just det som jag nämnde, att effekten för denenskilde fastighetsägaren inte minst ur beskattningssynpunkt är så stor, attdet inte kan uteslutas att vad vi brukar kalla en Pomperipossaeffekt skulleuppkomma. Med den utgångspunkten har jag redovisat att vi nuföreslår att fastighetsskatten precis som hyreshusavgiften skall varaavdragsgill i fortsättningen. Vilken procentsats som skall väljas för att manskall uppnå konkurrensneutralitet får jag redovisa i propositionen. Men jaghar till min glädje noterat att direktören i har gjortuttalanden där han sagt att smärtgränsen går vid . Såvitt jag förstårmenar han således att det inom systemets ram skulle gå att acceptera enhyreshusavgift på . Om det kan vara till tröst för någon, lovar jag attjag inte skall lägga fram ett förslag som ligger över den nivån. 1 fråga om fastighetsägandets ekonomiska resultat har bådeBertil och och i viss mån även om hurutomordentligt negativt det är att förvalta fastigheter. Det har lästs uppredogörelser för hur liten avkastning man får på sitt kapital. Det vore bra omnågon av er ville förklara för mig hur det kan komma sig att värdet påfastighetsbolagens aktier på börsen ökar mer än det gör på aktier i bolag frånpraktiskt taget varje annan verksamhet i det här landet. Hur kan det finnasnågot samband mellan å ena sidan påståendet att man bara gör förluster påfastighetsförvaltningen och å andra sidan det faktum att värdet på aktierna ifastighetsbolagen ständigt går uppåt? Jag skulle vara tacksam om ni villeförklara det sambandet när ni återkommer i diskussionen. Jag har nämligenväldigt svårt att förstå att aktierna kan stiga så kraftigt somresultatet av verksamheten är uruselt. Det strider mot vad som gäller för allannan verksamhet.