prot · G709103 · 1983-12-31 00:00:00 — Påden punkten skulle jag vilja ställa en fråga till regeringen: Har man funderatöver vilka slutsatser man skall dra och vilka erfarenheter man har vunnit underden här tiden? På vilket sätt kommer man att ta upp detta? 11 UtrikesministerLENNART BODSTROM: När det gäller frågan om att inkalla ellertillsätta någon annan utredning vill jag erinra om att ubåtsskyddskommissionentillsattes för att utvärdera händelserna i och för att se hurmilitären hade verkat där och hur samarbetet fungerat med de civilamyndigheterna. Kommissionen skulle lägga fram förslag som var grundade på dennagranskning. Kommissionen kom också med förslag om skärpta bestämmelser föringripande med vapenmakt, förslag som regeringen förelade och som därgodkändes. Regeringen har också anslutit sig till ubåtsskyddskommissionensrapport. Beträffandeden senare tidens händelser har vi haft regelbundna föredragningar från demilitära myndigheterna - överbefälhavaren, försvarsstabschefen ochmarinchefen. Det har varit föredragningar för enskilda statsråd och förregeringen och dessutom genomgångar med oppositionens ledare. Jag tror attregeringen nu har en så klar uppfattning om vad som förekommit som det ärmöjligt att få. Det finns en direktkontakt mellan den militära ledningen ochden politiska ledningen, så i varje faU för tillfället är inte något mellanlednödvändigt. Men om det, efter överbefälhavarens kommande rapporter, skulle visasig föreligga ett behov av ytterligare utredning, kommer regeringen att prövasaken. Ifråga om vårt utbyte med i form av ministerbesök vill jag inte gåalltför långt genom att framhäva motsättningar. Det är ostridigt att man frånde övriga partiernas sida, möjligen med undantag för moderata samlingspartiet,sagt att det är en förnuftig linje att börja med att inbjuda jordbruksministem,som ju redan tidigare var inbjuden till . Det skall också medges att mansamtidigt uttalade att det bör förflyta en passande tid mellan det besök somgjordes i av chefen för vår politiska avdelning och det kommandeministerbesöket. Det lär det nog också göra, för jordbruksministerns besök ärtänkt att äga rum . Det är tilldess, så det blir god tid att se hur situationen utvecklar sig . Man kan inte gärna ringa upp ett främmande lands minister och säga attnu har läget klarnat i sådan omfattning att det vore bra om ni kom i nästavecka. Jag skulle tro att några månaders förvarningstid är vad också andraländers regeringar behöver för sin tidsplanering. har ställt frågan om statsministern kommeratt delta i den här debatten. Det är inte så lätt för mig att svara på denfrågan, men jag skulle vilja påstå att om statsministern blir apostroferad itillräcklig grad, är det troligt att han begär ordet för att göra ett inlägg.Ulf Adelsohn har möjligen genom sitt inlägg kommit mycket nära den gräns därdet föreligger risk att den tilltänkta kafferasten inte kan bli av omedelbart.Men det får den fortsatta händelseutvecklingen här utvisa. Vad jag för min del vill framhålla är att jag inte kan seatt det för den eller för är någon nackdel attOlof har behållit uppgiften som ordförande i den oberoende kommissionen,något som ger honom möjligheter till internationella kontakter vilka vi imycket stor utsträckning har nytta av. Jag ser inte heller någon nackdel i attOlof behållit uppdraget från FN:s generalsekreterare att fungera sommedlare i konflikten mellan och . Han har troligen större utsikter attnå resultat än andra som utan generalsekreterarens uppdrag erbjudit sig attfylla rollen som medlare. Till vill jag säga att det alltid ärintressant att av någon som är väl förfaren i regeringskonsten bU recenserad ihur arbetet nu bedrivs i . Det var ju skönt att höra attJan-Erik anser att en bättring har skett när vår verksamhet med sina erfarna ögon. Jag vill ändå föreslå atteventuella kommentarer om det sätt på vilket vi förbereder vårt arbete kunde fåhöra hemma i tidningarnas särskilda skvallerspalter för struntprat och intedras in i den debatt vi för här. I det sammanhanget vill jag anknyta till en någotallvarligare sak. försöker göra gällande att det finns olikanyanser i uttalanden som statsråd gör. Ja, förvisso kan det göra det, även omde som talar vill uttrycka en och samma mening. Alla som har uppträtti denna debatt har betonat det angelägna i att det förekommer en utrikespolitiskdebatt mellan partierna, men också en debatt som är folkligt förankrad. Skalldet vara någon mening med en fri debatt, kan vi inte hålla samma talallesammans. borde som liberal acceptera att en tanke kanuttryckas på olika sätt. Man måste ändå försöka se till viljan och avsikten med deanföranden som hålls. De går ut på att framföra ståndpunkter och redovisahuvudlinjer i Om den ene talaren säger att man för det första, för det andraoch för det tredje skall göra det och det, och den andre talaren säger att manskall göra dels det och dels det, så upptäcker alltid någon felfinnare sådananyanser som gör att det kan påstås existera oenighet i regeringen. Det här är också allvarligt när det gäller .frågan ommöjligheterna att föra en debatt i våra partier. Det är inte så att var och eni det socialdemokratiska partiet måste fråga regeringen vad han eller hon fårsäga i utrikespolitiska frågor. Regeringen bör inte heller säga till någon omett uttalande var lämpligt eller olämpligt. Därför bör bedömaregeringens uppträdande efter vad den säger och inte på alla möjliga håll letaefter uttalanden samt påstå att regeringen kan misstänkas för att t. ex. viljagöra sanktionspolitiken gentemot mindre effektiv, därför att han haruppfattat ett i tidningar återgivet uttalande av en medlem i det socialdemokratiskapartiet på ett visst sätt. Om vi skall föra en utrikespolitisk debatt som verkligenförtjänar att kallas så, då måste det också vara viktigt - för att få bredd ochdjup i debatten - att se till avsikten, tillåta nyanser och att försöka förståvad som är meningen med vad som sägs. Man skall inte ägna sig åt felfinnerieller åt att försöka konstruera motsättningar där sådana inte finns. Särskiltden som i andra sammanhang försvarar debattens frihet bör inte ägna sig åtdetta. 12ULF ADELSOHN (m) replik: Inför risken, som utrikesministern säger, attstatsministern går upp i debatten om man apostroferar honom för mycket, såskall jag inte apostrofera honom alls. Men låt mig ta upp två saker. Vi delar uppfattningen att ubåtsskyddskommittén inte skallinkallas förrän den militära operationen är avslutad; Först skall självklartdet göras som miUtärledningen anser vara lämpligt i både tid och rum. Beträffande den andra frågan, som egentligen är den omvilken vi strider, nämligen normaliseringen av statsrådsutbytet medSovjetunionen, så har jag deltagit i överläggningarna på denpunkten. Utrikesministern säger att det inte har framförts några invändningarmot regeringens agerande från de övriga partierna, möjligen med undantag avmoderaterna. Det är alldeles riktigt att varken eller centernsrepresentanter gjorde några invändningar när den här saken togs upp i höstas.Uttrycket "möjligen med undantag av " är väl milt. Vi sadeatt det i och för sig är riktigt att man skall återuppta och normaliserakontakterna med , men först sedan en ansenlig tid förflutitefter det att ubåtskränkningarna bevisligen upphört. Det har varitvår ståndpunkt. Om det är någonting vi önskar så är det att ubåtskränkningarnaskall upphöra, att alla länder skall respektera vår nationella suveränitet ochinte kränka våra gränser. Vi ser det som naturligt att återuppta kontakterna,men det skall ha förflutit en ansenlig tid efter det att kränkningarna harupphört. Vad som sedan hände var att vi i fick denstörsta ubåtsskydds-operationen i modern tid. Precis när den pågår passarregeringen på att aktuaUsera en inbjudan till ett sovjetiskt statsråd. Det ärdenna signal som enligt alldiplomatisk och internationellt vedertagen praxis är det avgörande. Självfalletär inte det väsentliga om ett sovjetiskt statsråd kommer , juli elleraugusti. Det begriper alla att statsrådsinbjudningar inte sker med några dagarsvarsel. Det är riktigt, som säger, att man fråncenterhåll undrade om inbjudan verkligen hade överiämnats. Jag kan betona attstatsministern för sin del knappast verkade medveten om huruvida den hadeöverlämnats eller inte, men statsministern var helt på det klara med att såskulle ske, om än - som han uttryckte det - i s. k. snigelfart. Det har varit en målmedveten och klar strävan frånsamtliga företrädare för den att normalisera relationernaoch utbytena på statsrådsnivå, att aktualisera inbjudan av den sovjetiskejordbruksministern och att göra detta oberoende av operationerna i . Vi moderater gjorde invändningar från början och ville atten ansenlig tid skulle förflyta. Från och sida har man -sedan frågan blev aktuell mitt under Karlskronahändelserna - anmält dentveksamhet som redogjorde för här i talarstolen. Men densvenska regeringen har - tvärtemot all tänkbar diplomatisk praxis och trotsuttalade tveksamheter från andra poUtiska partier - aktuaUserat och envetetdrivit denna fråga på ett sätt som jag tycker är felaktigt. 13JAN-ERIK () replik: Jag blev litet förbryllad avutrikesministerns inlägg. Jag vet att det har varit ett inledningsskede iutrikesministerns karriär som statsråd som har ifrågasatts av många. Jag harinte deltagit i den trafiken. försökte jag säga någonting som skuUe vara ett berömeller en komplimang. Då lämnade utrikesministern plötsligt alla färdigskrivnarepliker och fick ett temperamentsutbrott. Det är roligt att se attutrikesministern har temperament, men det jag sade var faktiskt menat som enkomplimang. Är man ovan vid det, har man också svårt att ta emot en komplimang.Ta till er det jag sade, herr utrikesminister! Vad var det för felfinneri som jag ägnade mig åt? Jagfrågade om socialdemokraterna stod bakom en uppfattning i en sakfråga som enkänd och aktad socialdemokratisk ledamot av denna kammare har givit uttryckför. Är det felfinneri? Är det struntprat? Jag har tolkat det så, att utrikesministern möjligen harblivit så indignerad över detta uttalande att han tycker att det ärförskräckligt att jag över huvud taget omnämner det. Men det var juuppseendeväckande att någon som är ledamot av denna utredning sade att vi böravskaffa lagen om investeringsförbud i . Det var den sakfrågan somjag tog upp. Jag tycker att det är utmärkt med en utrikespolitiskdebatt, och jag lovar att alltid försvara utrikesministerns yttrandefrihet,särskilt när han lämnar de färdigskrivna replikerna och visar sitt temperamentoch engagemang. Jag vill tillägga att jag tycker det är bra att regeringeni de yttersta av har lagt fram en tilläggsproposition och ökat påbiståndet med 300 miljoner. Jag var bland dem som häftigast kritiseraderegeringen för sveket har man visserligen inte nått ända fram, men man har ändåtagit ett betydande steg för att återställa biståndet till den tidigare nivån.Jag vill - för tydlighetens skull - poängtera att jag säger detta utan ironi.Det är en komplimang till utrikesministern, som med stöd av skickliga medarbetarei har lyckats åstadkomma detta. Jag tror att kammarensledamöter i övrigt inser att det jag sade har den karaktären. Så ett ord till . Man har inte hittat någonting i , och så drar han i gångett väldigt resonemang. Jag skulle vilja säga att när jag - och jag tror deandra - talat om enighet om svensk försvarspolitik och svensk utrikespolitik,så har det inte omfattat kommunisterna. Lyckligtvis har vi isvensk utrikespolitik och svensk försvarspolitik inte gjort oss beroende avvänsterpartiet kommunisterna. 14LARS (vpk) replik: känner jag igen - nu börjarhan bli rolig och utdelar komplimanger. Får jag beträffande det sista herrWikström sade uppmana honom att läsa . Vi behöver då intetvista om huruvida man är beroende av vårt parti eller inte. Jag tycker självatt överdriver väldigt mycket när man säger att det är vi sombestämmer över den svenska försvarspolitiken; jag läste om det under densenaste försvarsuppgörelsen; Men det var inte därför jag begärde replik, utan det varför att ta upp en fråga som kommit bort litet grand i diskussionen, nämligenfrågan om en kärnvapenfri zon. Jag är helt överens med utrikesministernsvärderingar i regeringsdeklarationen om betydelsen av en sådan zon. Tidigarehar ju de borgerliga regeringarna varit mycket passiva i arbetet för detta. Detvar naturligtvis ingen tillfällighet att det blev så, med tanke på den roll sommoderaterna spelade både i och utanför de borgerliga regeringarna under de sexåren. Även om ställde sig bakom enhälligabeslut om att regeringen aktivt skulle arbeta för inrättande av en kärnvapenfrizon i , så har man i praktiken gått ifrån beslutet och markerat en frånandra partier avvikande mening. är detta heller inte någonting märkvärdigt. Moderaternahar drivit en avvikande mening gentemot regeringar - även gentemotborgerliga regeringar. Det här spelet gick egentligen så långt att dendåvarande avgående statsministern fann sig föranlåten att uttala: Desätter partiniten före en gemensam uppslutning kring den säkerhetspolitik ochutrikespolitik som den här nationen varit samlad omkring . Det är riktigt! I förra årets utrikesdebatt sadestatsminister : Vi kan konstatera att inte bara sattpartinitet före svenska nationella intressen i några enstaka fall. Detta ärbeklagligt och bekymmersamt men måste ändå konstateras. Detta kanjag också säga som en replik till . agerande är naturligtvisolyckligt. Det försvårar naturligtvis arbetet för en kärnvapenfri zon. Men detfår ju inte hindra riksdagensövriga partier att arbeta för detta. vet vi att en utomordentligt stark folklig opinionbackar upp detta krav. Det gäller inte bara de alliansfria länderna ochFinland, utan också NATO-länder som , och . I harfolketingets majoritet, trots den borgerliga regeringens ovilja, gjort ettmycket klart uttalande för en kärnvapenfri zon. I har arbeiderpartietgjort en mycket viktig omprövning i de säkerhetspolitiska frågorna och förordarnumera zontanken. 1 har alltså samtliga partier uttalat sig förzontanken, även om som sagt mäU sig ur det som den gången var enläpparnas bekännelse. Från sovjetisk sida har det också gjorts viktiga uttalanden,som borde underlätta diskussionerna om och inrättandet av en kärnvapenfri zon.Jag hänvisar till den intervju som gav i tidningen för entid sedan, där Zagladin förordade bl. a. att görs kärnvapenfri. Jagvet att den gjort och gör konstruktiva insatser för enkärnvapenfri zon. Men just nu tycks frågan ligga liksom litet grand på is. Detär därför jag vill fråga utrikesministern: aktuella konkreta initiativ ärman beredd att ta för att föra fram frågan om att göraNorden till en kärnvapenfri zon? Jag vill som svar på den frågan omkärnvapenfri zon i säga att vi bedriver ett fortsatt utredningsarbete iutrikesdepartementet. Jag hoppas också kunna överlägga mednedrustningsdelegationen i frågan. Om det sedan bUr möjligt att lägga framförslag kommer dessa givetvis att redovisas i utrikesnämnden, innan vi gårvidare med dem. En motsvarande utredningsverksamhet hoppas jag pågår påalla möjliga plan i de övriga nordiska länderna. Jag anser att frågan ärviktig, och mycket återstår att göra. Jag vill också framhålla att de som angriper frågan om ennordisk kärnvapenfri zon genom att finna än den ena och än den andrainvändningen har inte därmed anledning att säga att man inte skall fortsättaarbetet med frågan. Det finns t. ex. de som menar att man genom ett avtal om enkärnvapenfri zon eller någon annan form av utfästelse där supermakterna ärinblandade skulle försätta sig i ett osäkrare läge, eftersom utfästelsen kundebrytas. Det är emellertid svårt att se att man utan varje utfästelse elleröverenskommelse skulle leva säkrare än om man hade en sådan. Men den som hävdar att en kärnvapenfri zon skall lösa allavåra säkerhetspolitiska problem, kan lika gärna lägga åt sidan allaförhoppningar om att nå målet. Det finns både för- och nackdelar med en nordiskkärnvapenfri zon, och det fordras att alla de tilltänkta deltagande ländernafinner att fördelarna överväger nackdelarna för att det skall bli en sådan zon.Att vi skulle få ett läge där parterna såg uteslutande fördelar och inte enenda nackdel är nästan en absurd tanke. Det är verkligen inte så att vi nu har 4 protokoll 1983/84:103-104 uteslutandefördelar av att sakna en nordisk kärnvapenfri zon, utan man kan tydligt semånga nackdelar med detta. 16 (): Vi börjar nu en debattrunda mellanföreträdare för utrikesutskottet. Det är inte min avsikt att beröra alla deolika frågor som nämnts i regeringsdeklarationen eller som förekommit tidigarei dagens debatt, utan jag väljer att ta upp några problem som jag från minautgångspunkter tycker är angelägna att föra fram. I det inledande avsnittet i regeringens utrikespolitiskadeklaration sägs följande: "En bred enighet kring grundlinjerna ineutralitetspolitiken är en väsentlig tillgång för vårt land." Jag kan som ordförande i utrikesutskottet säga att viförsöker låta samma anda prägla arbetet där. Vi finner att det är ytterstbetydelsefullt inför omvärlden att vi kan nå breda lösningar och bred enighetnär det gäller utrikespolitiken i . Det innebär inte att vi är överens ialla frågor, men vår teknik är mycket ofta att försöka framhäva de punkter därvi är eniga och tona ner de punkter där vi inte är överens. Ett par av dagens talare har erinrat om det betänkande omnedrustningsfrågorna som utrikesutskottet presenterade . Jag tror attdet var som därvid uttalade sin tillfredsställelse med att vi allaslog fast sambandet mellan fred och frihet. Möjligen missförstod jag denmoderate partiledaren, men om han menade att detta var någonting som socialdemokraternai höstas kommit på och inte tidigare slutit upp kring, var detta en felaktigbeskrivning. Sambandet mellan fred och frihet har den svenska socialdemokratinalltid upplevt som väsentligt och slagit fast. Det som på den punkten har skiltoss och har varit att man från den moderata sidan väldigt ofta harsagt - och det framgick också av den motion som behandlades - att manförst skall klara frihetsfrågorna och försöka lösa de ideologiskamotsättningarna och därefter angripa fredsfrågorna och nedrustningsfrågorna. framgång när det gäller det utskottsbetänkandet var att även moderaternaskrev under följande: "Arbetet för frihet från förtryck och orättvisor ialla länder är också ett arbete som ökar förutsättningarna för en varaktigfred. Det finns således även av detta skäl anledning för att fortsattaktivt verka för mänskliga rättigheter och alla folks frihet. Detta arbete börbedrivas i alla därtill ägnade fora. Det bör dock inte göras till enförutsättning för nedrustningsarbete." Vi bör således arbeta vidare med nedrustningsfrågorna,även om frihetsproblemen inte har lösts och kanske icke kommer att lösas påmycket . När öppnades i januarimöttes den av ett mycket stort intresse, inte minst bland den breda svenskaallmänheten. Sedan den första sessionen avslutats möter väl många av oss enviss osäkerhet och kanske också en viss besvikelse bland våra väljare över attvi inte nådde Utet längre under de här månaderna. Som medlem av den svenskadelegationen vill jag gärna säga att det här är ett mycket segt arbete, och vi kan inteförvänta oss några snara resultat. Den svenska väljarkåren bör ha klart för sigatt det kommer att ta mycket , innan det uppnås några resultat. Detinternationella förhandlingsarbetet är utomordentligt segt och långdraget. Jagkan erinra om att det tog i att nå fram till mandatet förStockholmskonferensen. Så segt var det alltså, och vi kan alltså inte räkna mednågra snabba resultat. Jag vill emellertid säga att det ändå skulle varavärdefullt, om man under nästa fas kunde komma fram diskussion i de reala frågorna, så att man inte bara gör deklarationer avden typ som vi har mött under de här månaderna. Det vore ytterst värdefullt, omman kunde komma fram till förhandlingarom de framlagda förslagen. Av det skäletutgår jag ifrån att de månader som ligger mellan den första och den andrasessionen kommer att utnyttjas i de olika huvudstäderna för försök attrealistiskt angripa de förslag som har lagts fram. Det fina som skett underStockholmskonferensens är att det har presenterats förslag, och dethar också gått snabbare än vad som är normalt vid denna typ av konferenser.Under de två månaderna har det lagts fram mycket väsentliga förslag, inte minstfrån de alliansfria staterna, NN-staterna, där aktivt medverkar. Politiker är med i den svenska delegationen, och jag villgärna säga att detta är ytterst värdefullt. Detta gäller även FN-delegationen.Sverige är ett av de få länder, där riksdagsmän medverkar i de internationellaorganisationerna och de förhandlingar som regeringarna deltar i. Utrikesministern sade att regeringen fäster stor vikt vidatt utrikespoUtiken förankras i . Detta är ett värdefullt uttalande.Som medlem av utrikesnämnden noterar jag medtillfredsställelse att utrikesnämnden numera sammanträder oftare än den gjordeunder de det var borgerliga regeringar i . Väsentligt utrymme i regeringsdeklarationen ägnas åtfrågan om de mänskliga rättigheterna. Jag vill i detta sammanhang säga någraord om . är egentligen det enda forum i världen just nuför internationella överläggningar där frågan om mänskliga rättigheter ägnassärskilt stor uppmärksamhet. I själva verket är detta det viktigaste inslaget iEuroparådets arbete. Allmänheten vet mycket litet om . Över 350miljoner människor i de västeuropeiska demokratierna för genom engemensam europeisk dialog. Alla de europeiska demokratierna, utom , ärmed i , såväl i parlamentarikerförsamlingen som iministerkommittén. Många av de framsteg som har nåtts i det europeiskasamarbetet har förberetts av , och mycket väsentlig är denkonvention mot dödsstraff som har antagit. Jag beklagar attdet inte har varit möjligt för att bli medlem. Från Europarådetsledning har det gjorts försök att verka för att skall söka medlemskap,men har inte funnit det förenligt med sina intressen, vilket jag beklagar.Jag ser fram mot den dag då även kommer att bU medlem av . I arbetet med de mänskliga rättigheterna inom Europarådetsförhandlingar har spelat en stor roll. Det är uppenbarligen så, attdet har gjorts Men det har inte gjorts så stora framstegatt nu lever upp till de krav som ställer på sinamedlemsstater när det gäller respekt för mänskliga rättigheter. En fråga är omTurkiet är mindre demokratiskt än andra länder i världen. Den frågan diskuterarjag inte . Den väsentiiga frågan är om lever upptill de krav som ställs på landet för medlemskap i . behandlades denna fråga i , och detställdes från den turkiska regeringens sida ganska långtgående löften om attunder våren väsentliga steg skulle tas mot ökad demokrati. a. utfäste mansig att hålla regionala val, i vilka alla partier skulle harätt att delta. Jag har förnummit att det löftet har begränsats. Ett störreantal partier får delta än i riksdagsvalen , men däremot får inte degamla partierna, som tidigare verkade i , vara med. Det betyder t. ex.att den turkiska motsvarigheten till det socialdemokratiska partiet inte fårställa upp i de regionala valen, som skall äga rum - den 26 mars.Det partiet fick inte heller ställa upp i valet till parlamentet i höstas.Detta innebär att inte har tagit de steg i riktning mot ökad demokratisom man i överläggningarna inom utfäst sig att ta, och jag villmycket bestämt beklaga det, herr talman. Regeringsdeklarationen ägnas också åt u-hjälpen, och dettalas om den obeskrivliga nöden i världen. Nöden är obeskrivlig och för ossofattbar. De som haft tillfälle att besöka är närmast förkrossadeöver vad man får se. lever i många av dessa tredje världens ländermånga omätligt rika människor. Trots årtiondens försök från biståndsgivandeländer att lindra nöden i tredje världen har endast i mycket ringa mån dessaländers sociala struktur påverkats. Det är att beklaga, och därför är det frånmina utgångspunkter angeläget att man i överläggningar om bistånd medmottagarländer försöker betona - och betona kraftigare än - kraven påen social utjämning och andra sociala strukturer än de som dessa länder nu har.