prot · G70935 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag hoppas att frågan behandlas så snabbtoch . Jag tror att också finansministern inser frågansangelägenhet, eftersom det har förekommit en uppvaktning från ,med landshövding i spetsen, och från kommunen under ledning avkommunalrådet . Detta borde ge en anvisning om hur viktig frågan är.Det har också skrivits väldigt mycket i pressen om detta. Jag hoppas och troralt beredningen ger ett positivt resultat, så att färjeförbindelsen kan kommai gång . Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1983/84:147 om betalningen av uppskjuteii realisationsvinstskatt har frågat mig om jagavser vidta några åtgärder som skall göra det möjligt för en person som fåttuppskov med beskattningen av en realisationsvinst att betala skatten i förväg,dvs. innan ersättningsfastigheten säljs. De uppskovsregler som syftar på finns ilagen (1978:970) om uppskov med beskattning av realisationsvinst. Den lagstiftningenär f. n. föremål för översyn av kommittén (B 1981:01) om reavinstuppskov. Enligtdirektiven (Dir 1980:78) skall kommittén bl. a. överväga om man inte bör införaregler som gör det möjligt att återföra uppskovsbeloppet tillbeskattning redan innan ersättningsfastigheten avyttras, t. ex. i samband medalt fastigheten övergår till ny ägare genom arv eller gåva. Jag anser attresultatet av kommitténs arbete bör avvaktas, innan man tar ställning tillåtgärder av det slag efterlyser. 21 Förste vice talman (): Jag ber att få tacka finansministern för svaret. Jag är medveten om att lagstiftningen inte uttryckligenmedger betalning av den uppskjutna realisationsvinstskatten i förväg, innanersättningsfastigheten avyttrats. Del är.uppenbarligen ett förbiseende frånalla partiers sida. Många familjer som bytt hus och fått uppskov med betalningav reavinstskatten ser med oro hur skatten växer är i takt medinflationen, trots att del nya husets värde kanske inte alls följer med . o. m. sjunker. Det är självklart alt detta medför stor otrygghet för mångaav dem detta gäller. kontaktades jag av ett par makarsom med oro såg hur den uppskjutna realisationsvinstskatten steg tillår. De ville betala sin reavinstskatt redan nu men fick av skattemyndigheternabeskedet att det sannolikt inte var möjligt att betala skulden innanersättningsfastigheten avyttrats. Vad skall vi göra för att bli kvitt dennasnabbt växande skatteskuld? undrade de unga föräldrarna. Vi har funderat påatt sälja våra resp. hälfter i huset till varandra - då skulle det bli frittfram för att betala den uppskjutna reaskatteskulden. Man har sagt att vi dåskulle falla under generalklausulen, men denna klausul kan väl inte gärna gällanär vi inget högre önskar än att betala vår skatteskuld. Klausulen gäller välbara när man söker undkomma skatt. - Så långt det unga paret. När del gäller studiemedelsskulder söker myndigheterna påolika sätt stimulera till återbetalning i förväg. Nog borde motsvarande strävangälla också i dessa fall. Finansministern säger att han vill avvakta pågåendekommittéarbete, vilket i och för sig är förståeligt. Men jag skulle ändå viljafråga finansministern 1. om han ärpositiv till att regler som medger förlidsinbetalning införs och 2. om han ärberedd att på olika sätt försöka påskynda arbetet med en proposition. Om betalningen av uppskjuten realisa-tiotisvinstskatt Jag vet inte hur positiv jag skall försökavara. Jag kan inte gärna vara mer positiv än den föregående borgerligaregeringen, som skrev direktiven fill den här utredningen. Uppenbarligen insågdet föredragande statsrådet - min företrädare i ämbetet - att det var vissaproblem förenade med att betala skatt.på en vinst vars storlek inte är slutligtfastställd genom att fastigheten avyttrats. Jag har också förstått avdirektiven att den föregående budgetministern och den då sittande regeringenändå ansåg att någonting måste ha skett med fasligheten innan skattefrågankunde aktualiseras. Nr 35 jag lovar att såfort vi får några förslag från utredningen Tisdaeenden '" ' '''' på skyndsammastemöjliga sätt. Överläggningen var härmed avslutad. 7 §Svar på fråga 1983/84:155 om nyemission har frågat mig om fackligaorganisationer och kooperativa förelag avses få förtur vid placeringen avPK-bankens nyemission samt på vilket sätt ett statligt organ anses stå närmaresocialdemokrater än andra medborgare. Som påpekat har regeringen i proposition1983/84:70 föreslagit att staten skall avstå från sin företrädesrätt att tecknaaktier vid planerade nyemission. Ett syfte med emissionen är att fåen vid spridning av aktieposterna, vilket är en förutsättning förbörsintroduktion. Det ankommer på bankens ledning alt avgöra hur fördelningenav de tecknade aktierna skall ske. Jag har emellertid erfarit all mån frånbankens sida undersöker möjligheterna alt ge sina anställda och större kundertillfälle att förvärva en del av de aktier som skall emilleras. Anf.24 (): Jag lackar finansministern för svaret. Låt mig genast sägaatt jag tycker all del är bra att staten säljer de nya aktierna i privata intressen. Det är så bra att del borde göras i ännu störreutsträckning. Mera av aktier borde säljas, och även andra statsägdaförelag borde bli föremål för privatisering. Men den glädje vi moderater kände över beskedet om denkommande utförsäljningen av aktier i grumlades av rapporter omregeringens avsikter beträffande utplaceringen av emissionen. Enligt uppgiftskall vid en presskonferens där propositionen presenterades haundsluppil sig alt försäljningen skulle ske till socialdemokraterna närslåendeorganisationer och företag. Det har förekommit artiklar i regeringspressen medsamma innebörd. finns del inget i propositionen som tyder på annat änall hela emissionen fritt skall säljas över fondbörs.Finansministern säger i sitt svar alt det ankommer på bankens ledning allavgöra hur fördelningen av tecknade aktier skall ske. Jag tycker inte för alt del är något att säga om ett förbehåll för bankens egna anställda videmissionen. Det skulle medverka till en spridning av aktierna på enskildamänniskor. Men däremot ställer jag mig negaliv till all ge förtur åt störrekunder i banken. Sådana är med nödvändighet också större institutioner, och deär inte så många. Den vägen uppnås inte den stora spridning som är önskvärd.Vill de större kunderna vara med, får de teckna på samma villkor som andra. överteckning av en emission fördelar emittenten normaltaktierna proportionellt i förhållande till hur många som har tecknats. Min andra fråga, som finansministern inte besvarade,motiverades av alt del ofta framkommer en tendens bland socialdemokrater attbetrakta statliga organ som sina egna. Om staten, som i del här fallet, gör enutförsäljning av sin egendom, bör naturligtvis alla medborgare, oavsettpolitisk uppfattning eller organisationstillhörighet, ha lika rättigheter altuppträda på köparsi-dan. Jag skulle vilja fråga om han delardenna min principiella uppfattning. Låt mig först säga alt jag finner om den här aktieemissionen och dess spridning något uppseendeväckande.Jag har aldrig hört eller sett invända motalt andra akfiebolag i samband med nyemissioner riktar dem enbart till vissaägargrupper resp. ger förtur till de gamla ägarna. Men om tänker gå uti ett härnadståg mot den ålerköpsrätt som de privata aktiebolagen normallförbehåller sina ägare, för alt sprida aktierna till nya grupper och nya fondersom kommer till, är han välkommen. På den andra frågan har jag baraatt svara alt jag aldrig har sagt att socialdemokraterna, varken som individereller som organisation, står närmare någon statlig myndighet eller någotstatsägt företag än några andra medborgare eller organisationer. Det jaguttalade mig om var att banken närslående organisationer och organ kunde tänkaskomma i fråga för en viss riktning av denna nyemission. Del är, såvitt jagförstår, någonting som även bankens ledning har funderat över. Del man då hårtänkt på är de större kunder man har i banken. Jag anser att börlämna frihet alt avgöra hur man riktar emissionen. Låt migtillägga att en förutsättning för att aktier skall kunnaintroduceras på A:l-lislan på är all aktierna är spridda påminst 1 000 ägare, som var och en innehar en börspost som minst motsvarar . i värde -dvs. Anf.26 (): Vid en nyemission tillfaller teckningsrätter normall de tidigareägarna. Så har skett i detta fall också. Det är bara det att den tidigareägaren, staten, har bestämt sig för alt inte utnyttja sin företrädesrätt. Dåuppkommer frågan hur man skall förfara med den utförsäljning av aktier tillicke tidigare ägare som därmed kommer i fråga. Jag har aldrig hört talas om att en bank - som är något avett serviceorgan -i en sådan här situation säger: Vi förbehåller den och denkunden i vår bank rätlen all köpa aktier hos oss. Jag vill höra om Kjell-OlofFeldt kan ge mig ett exempel på när detta har inträffat tidigare. Vad det här gäller är hur man skall förfara med de aktiersom staten inte utnyttjar sin företrädesrätt till. Och del tycker jag inte utan vidare kan överlåta till ledning att bestämma. Det är trotsallt staten 2 protokoll 1983/84:35-36 som avstårsin företrädesrätt, och det är rimligt att den ägare som avstår från attutnyttja sina möjligheter också anlägger synpunkter på hur det hela skall gåtill. Eftersom det är en statlig bank som skall fä en del avsitt ägarkapital utsåld, tycker jag att det är rimligt att alla behandlas lika.Alla medborgare står rimligen lika nära den statliga inrättning som gör dennautförsäljning. Ett annat förfarande vore att öva mannamån och ge en otillbörligfördel till kunder. Det är väl inte normalt sett någon fördel att kunderna ägerden bank från vilken de skall göra sina affärer. Låt mig uttrycka glädje över alt LarsTobisson betraktar innehavet av en aktie i som en förmån som tydligenborde beviljas alla invånare. är han beredd att själv öva mannamån genom att föreslåatt banken skulle kunna förbehålla sina anställda en viss förtursrätt tilldessa aktier. Låt mig säga: Om skall fungera som en kommersiell bank- i den meningen att den har alt konkurrera på lika villkor med andra banker-tycker jag alt banken själv skall få avgöra hur den vill hantera också sinakunder. De olika ägarrelationer som finns mellan de privata affärsbankerna ochde stora företagen - som också är kunder i bankerna - torde inte varaLarsTobisson obekanta. Man kan rikta kritik mot delsystemet, men så länge manaccepterar det bör man inte angripa . 28 (): Det förfarande som ämnar tillämpa kommer ipraktiken att likna en riktad emission - dvs. om man beslutar att ge förturtill vissa kunder. Hur skulle det se ut om en privat bank gick ut med en riktademission till ett större börsnoterat fondföretag? Vad skulle finansministerntycka om det? När jag menar att man kan tänka sig att, innan huvuddelenav emissionen utplacerats, behålla en del för utplacering bland de anställda,är skälet att jag beklagar att de anställda i inte som personalen iandra banker har haft möjlighet att delta i ett vinstandelssystem som harblivit populärt. Jag vet att anställda i har sett kritiskt på dennaskillnad. Följer man det förslag jag förordat skulle man ge de anställdamöjlighet att få delägande i den egna banken - som vi frän andra håll vet ärgynnsamt för personalens intresse för det egna företaget och för känslan avsamhörighet med bankledningen. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på fråga 1983/84:163 om en ny skatteomläggning har - med hänvisning tillkritik som han riktar mot den skatteomläggning som genomförs under åren1983-1985, som han betecknar som_ orättvis - ställt följande fråga till mig:När koinmer regeringen att föreslå en skatteomläggning som är förenlig med enpolitik som syftar till alt fördela bördorna rättvist? Regeringen har - som jagbesvarade en likartad fråga från fram förslag till vissajusteringar i skatteomläggningen såvitt avser 1984 och inkomster. Dethar därefter funnits tillfälle för ledamöter att väcka motioner medanledning av propositionen. Den fortsatta behandlingen av förslagen ankommerdärefter på . I övrigt vill jag påpeka att det inom ,liksom inom olika kommittéer, kontinuerligt pågår en översyn av vårtskattesystem i syfte bl. a. all åstadkomma ökad rättvisa. Regeringen kommer -på samma sätt som har skett - att i olika sammanhang föreläggariksdagen förslag på grundval av detta arbete. 30LARS-OVE (vpk): Jag får tacka för att jag fått ett svar. För19 dagar sedan hänvisade finansministern till en proposition som lämnades sammadag utan att presentera för mig vad propositionen innehöll och skyndade sedantill en presskonferens, där han presenterade propositionen. Principfrågan gäller all regeringen säger att man har enkrispolitik som syftar till att fördela bördorna rättvist. Trots det genomförman nu en skatteomläggning som ger flerdubbelt större skattesänkning till demsom har höga inkomster. Den som har . i årsinkomst får en tusenlapplägre skatt, den som har . får , och den som har 200 000 kr.får . Samma mönster skall upprepas i skatteomläggningen 1985. De justeringar som finansministern nu hänvisar till fårdessa effekter. Det har inte kunnat beveka de fackliga organisationerna ochandra som anser det här mycket orättvist - det är bl. a. folk från ,och . Det var inte för att gratulera regeringen som dedemonstrerade här i och uppvaktade regeringen, utan det var av heltandra orsaker, nämligen att de var synnerligen missnöjda. Det var också defackföreningar som uttalade att får vi inte en förändring i skatteuppgörelsenmåste vi kräva löneökningar på . Regeringen säger alt man skall föra en rättvisskattepolitik och genomför den här skatteomläggningen, och det görman som bolagsvinsterna och förmögenhetsvinsterna ökar enormt utanatt regeringen gör några större ingrepp i dem. utfärdar man i sinapropositioner skarpa direktiv om att lönerna inte i någon större utsträckningfår öka. säger fackliga företrädare att del inte finns någon prutmån på LO:skrav. Om en ny skatteomläggning Prutas deblir det en reallönesänkning. Och har LO inte fått igenom sina kravograverade. Finansministern säger i sitt svar att man skall försökaåstadkomma ökad rättvisa; man håller på med det arbetet. Man kommer attfortsätta med det "på samma sätt som har skett ". Jag vetinte hur jag skall tolka det. Jag måste väl ändå ställa frågan, så attfinansministern får svara på den: Är skatteomläggningen som den nu utformatsförenlig med de uttalanden som regeringen gör att man fördelar bördornarättvist? Den frågan kan väl regeringen ändå svara på. Det ankommer inte på mig att värdera hurriksdagens ledamöter brukar eller missbrukar frågeinstitutet. Men låt mig ändåkonstatera att ställer en fråga i avsikt att fä upplysning ominnehållet i en proposition som ligger på bord. Mitt svar är i någonmån föranlett av att jag anser alt det finns enklare vägar för riksdagensledamöter att skaffa sig kunskap om innehållet i propositioner än att ställafrågor i , när propositionen också skall behandlas avriksdagen. Men jag förstår . Detta är ännu ett avkommunisternas försök att exploatera skattefrågan, att skapa missnöje och utsåsplit och söndring bland landets löntagare - en gammal kommunistisk taktik. Mennär nu tar munnen så full i fråga om den här skattereformen-tala då också om för landets löntagare att det är ytterligt väsentligt för demalla att det blir en sänkning av marginalskatten, att det har stor betydelseäven för metallarbetare här i landet att de kan få någonting kvar ilönekuvertet efter det att skatten är dragen och att det i hög grad medverkartill att framtida löneförhandlingar kan föras till ett vettigt resultat. Talaockså om att som vi genomför den här reformen genomförs också enbetydande skärpning av rätten att göra underskottsavdrag, vilket i hög gradmotverkar de effekter som redovisade. Effekterna avavdragsbegränsningen tar han alltså inte med. Sedan, herr talman, ber jag alt fååterkomma till den här frågan när har att behandla propositionen. Förmin del har jag slutfört debatten med . 32LARS-OVE (vpk): Jag missbrukar inte frågeinstitutet. Defrågor som har ställts i avtalsrörelsen ställde jag till finansministern, innanhan lade fram en proposition. Detta gjorde jag i avsikt att här i påvanligt sätt få diskutera vilken vägledning som skall finnas vid enavtalsrörelse och vilka grunder man vill fastställa för att det skall bli enrättvis fördelning. Fackföreningsrörelsen krävde det här av regeringen. Menregeringen tillmötesgick fackföreningsrörelsen först i och med utarbetandet avpropositionen. Jagexploaterar inte något missnöje. Ett sådant finns redan. inte sägaett enda ord. Demonstrationer har visat att det i detta sammanhang Nr 35 finns ettmissnöje med regeringens politik. Dessutom förhåller det sig väl så, finansministern, attden som tidigare kunde göra avdrag och inte får lika stor utdelning på det sätteti stället får kraftiga skattesänkningar, dvs. pengar direkt i handen. Här rördet sig ju bara om en omfördelning. Man kan inte utnyttja avdragsbestämmelsernaför att göra affärer, men medför systemet att de mycket välavlönadefår pengar direkt i handen, och det kan inte vara rättvist.' Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på fråga 1983/84:167 om skattepolitiken har ställt följande fråga tillstatsministern: aktuella lånetransaktioner, i syfte att sänka sininkomstskatt, några åtgärder inom skattepolitiken? Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. De beskattningseffekter som åsyftar har sinbakgrund i den tidigare obegränsade rätten till underskottsavdrag. Jag villdärför erinra om den skattereform som genomförs . Närreformen är fullt genomförd har underskoltsavdragens skattemässiga värdenedgått till högst . Det blir då inte längre möjligt för enhöginkomsttagare att eliminera skatten på en inkomst genom ettunderskottsavdrag. Inom pågår en rad överväganden rörandebeskattningen på grundval av bl. a. förslag från kommittéer, framställningaroch iakttagelser angående beskattningsreglernas funktion. Kommissionen motekonomisk brottslighet har i särskild ordning lagt fram förslag som syftar tillatt begränsa skatteflykt och effektivisera skattekontrollen. Ett viktigt mål för regeringensarbete på detta område är att minska utrymmet för omotiverade skattelättnader. Anf.34 (vpk): Bakgrunden till min fråga torde väl vara relativtvälbekant. Människor med mycket höga inkomster, stora kapitalinkomster ochförmögenheter betalar ingen eller mycket liten skatt. Man utnyttjarskattelagarnas olika kryphål, och man sänker sin skatt med hjälp avskatteplanerade avdrag - vilket förtjusande uttryck. Många som tjänar har så storaavdrag att de inte betalar någon skatt alls, som en vanlig löntagareinte ens får dra av sina faktiska resekostnader i deklarationen. Att det inteär formellt olagligt utan helt enligt de nuvarande skattelagarna gör ju intedet hela mindre stötande. Flertalet av skattelagarna har tillkommit undersocialdemokratiska regeringar, vilket naturligtvis gläder de borgerligapartierna, som ju inte i sak harnågra anmärkningar mot skatteplanerarnas avdragsekonomi. En socialdemokratisk regering måste ändå vara på det klaramed att många människor står undrande inför allt detta. En vanlig löntagaresdeklaration prövas mycket noggrant. Samma människor uppmanas visaåterhållsamhet i avtalsrörelsen. Samma människor får höra att statsfinansernaär dåliga, att de måste acceptera höjda matpriser och urholkade pensioner.Samtidigt kan de läsa i tidningarna om att de rika och välbärgade människorna medlagens hjälp kan göra så stora avdrag att de i vissa fall inte behöver betalaett enda öre i skatt. En del har t. o. m. så stora avdrag att det lar en vanliglöntagare ett helt liv att arbeta ihop sådana belopp, om han eller hon överhuvud taget klarar av det. säger finansministern att det "pågår en radöverväganden rörande beskattningen på grundval av bl. a. förslag frånkommittéer, framställningar och iakttagelser angående beskattningsreglernasfunktion". En rad överväganden - ja, det är bra. Jag kan naturligtvisockså uppfatta finansministerns sista mening i svaret på ett positivt sätt. Hansäger: "Ett viktigt mål för regeringens arbete pä detta område är altminska utrymmet för omotiverade skattelättnader." Men varför inte i dethär läget, efter den debatt som har pågått, säga rent ut atf så här får detinte vara - det är fel på skattelagarna? Varför inte säga kategoriskt altskaltelagarna skall ändras? Om man skall göra kategoriska uttalanden ochställa krav på ändringar, så är det ju praktiskt om man också talar om i vilketavseende man vill förändra skattelagarna. Jag tycker inte att var särskilt konstruktivt när del gäller att lösa de problem som hansjälv pekar på. Jag skall lämna en upplysning. Det fall som är aktuellt -och som har föranlett fråga - uppstod därför att det i Sverigefinns, ända fram till , en obegränsad rätt att göra ränteavdrag, oberoendeav för vilket ändamål det görs. Jag vill då upplysa om att dennaobegränsade rätt till ränteavdrag infördes i . Det sågsdå som en social åtgärd med tanke på arrendatorer och småfolk som var svårtskuldsatta. Denna obegränsade avdragsrätt spelade ingen större roll iskattelagstiftningen och dess praktiska tillämpning förrän mot slutet av1960-talet. Fram till dess hade vi mycket låga räntor och fortfarande lågamarginalskatter. Sedan steg räntorna och marginalskatterna. Då blevränteavdragen både ett fördelningspolitiskt och ett moraliskt problem. Imotsats till att bara stå och lamenlera över det har vi faktiskt försöktbegränsa möjligheterna till ränteavdrag genom den reform som håller på attgenomföras och som partivän rackade ner på.Det är i varje fall ett steg i rätt riktning. När det gäller frågan huruvida man genom andra åtgärderkan begränsa utrymmet för s. k. skalleplanering eller skatteflykt, kan jag barapeka på den generalklausul mot skatteflykt som har införts och skärpts av densocialdemokratiska regeringen, och ett antal förslag som begränsarmöjligheterna att undgå skatt och inbetalning av skatt, som effektiviserarindrivning av skatt Vihar alltså vidtagit en rad åtgärder. Men innan jag står och utlovar Nr 35 förändringarvill jag veta vad det är vi skall göra. Detta arbete är vi i färd med, Tisdaeen den och någontid får det ta innan man kommer fram till bra och praktiskt Om skattepolitiken Anf. 36 LARSWERNER (vpk): Det låter naturligtvis väldigt bestickandenär finansministern säger: I vilket avseende kräver kommunisterna att man skalländra skattelagstiftningen? är del ju så, alt vi inte har riktigt sammaresurser som regeringen har - och inte ens som det socialdemokratiska partiethar. Om man har haft regler ända , så borde ni ju ha hafträtt god tid på er under de här 40 åren i regeringsställning för att utreda hurman skall komma till rätta med detta. Det är ju inga nya problem. Sedan kan man tala om "det aktuella fallet". Detär möjligt att talar om ett aktuellt fall som gäller en f. d. justitieminister.Men jag har ett klipp ur från , som berättar om enstockholmare son-i tjänar 7,5 milj. kr. och som betalar . Det ärju minst lika upprörande som något annat aktuellt fall. En person som hareninkomst på 7 milj. kr., som har avdrag på 9 milj. kr. och som betalar en skatti slutändan på 35 kr.-det är väl rätt upprörande ändå. Då behöver man inte ståoch säga, att vi har det här under uppsikt. Regeringen måste ju ändå vara pådet klara med att den här skatteplaneringen med avdrag är stötande förflertalet människor som tvingas betala skatt för varenda krona de tjänar. Det spelar ingen roll att förfarandet inte står i stridmed den nuvarande lagstiftningen; det gör inte förfarandet mindre stötande. Detär därför jag tycker del är litet märkligt alt finansministern inte kan gå uppoch säga rent ut: Vi skall ändra lagarna. Från kommunistiskt håll försöker vi inte exploaterafrågan. Handen på hjärtat-vi har legal rätt lågt i den här frågan. Menregeringen tror väl inte att den kan gå ut och vara upprörd över att det finnsen sådan här lagstiftning. Ledande socialdemokrater och socialdemokratiskaledarskribenter säger att den nuvarande lagstiftningen måste ändras, och ändåhävdar finansministern att regeringen har frågan under uppsikt.