prot · G70942 · 1983-12-31 00:00:00 — Denandra punkten inte kan acceptera är att alla ungdomsjobben skallbedrivas inom den offentiiga sektorn. Detta är felaktigt på flera sätt. Fördet första finns det många ungdomar som tänker sig en framtid inomnäringslivet. Då bör de rimligen också få en chans att få ett ungdomsjobb inomnäringslivet. Fördet andra är det sannohkt så att antalet anställda inom den offenthga sektorninte kommer att öka . Då måste det vara felaktigt attlotsa alla arbetslösa 18-19-åringar in i den offentiiga sektorn. Fördet tredje är arbetslösheten nu så hög att det borde vara ett intresse förriksdagen att inte stifta lagar som utestänger en stor mängd arbetsgivare. Ensocialdemokratisk motionär oroar sig t. ex. över att regeringens förslagutestänger ungdomar från att få arbeta inom de kommunala bolagen. Det är i ochför sig en riktig iakttagelse, men oron borde rätteligen också gälla attungdomar stängs ute från det privata näringslivet. Centerpartietanser, liksom nu regeringen, att det är viktigt att kommunerna får detslutliga uppföljningsansvaret för att alla 18-19-åringar får utbildning,praktik eller arbete. Vi anser dock att det ligger i allas intresse att såmånga jobb som möjligt kommer till i servicenäringarna, inom jord- ochskogsbruket, i det tillverkande näringslivet - ja, över huvud taget inom detprivata näringshvet. Därföryrkar vi avslag på regeringens förslag om att ungdomarna skall utestängas ifråndet privata näringslivet och begär i stället att alla arbetsplatser skall varaöppna för ungdomarna. Dentredje punkten gäller ungdomslönerna. har i motion efter motion sagt -fritt översatt - att det är bättre att ungdomarna i stället för att få 100 kr.i s. k. KAS-ersättning får några tior till men får göra en insats för pengarna.Regeringen föreslår nu att arbetslivsinsatsen skall vara och attlönen skall vara . Enligt pressen lär regeringen i det längsta ha haftsom sin uppfattning att de 100 KAS-kronorna skulle bli arbetsersättning . Detta godtogs tydligen inte av LO -och regeringen gav efter.Centern anser att kan regering och riksdag besluta om KAS-ersättningensstorlek, så kan också besluta om ungdomslagslönerna i ett läge därarbetsmarknadens parter inte har kunnat komma till en vettig uppgörelse.Centern föreslår . Vi anser att stateninte har råd med högre ersättning. Vi anser också att detfrån l&-19-åringarnas synpunkt är bättre att få 160 för en hel arbetsdagän att få . för att gå arbetslös eller att få . för en halvarbetsdag. Man kan aUtid diskutera lönens storlek, men låt mig påpeka att idenna kammare har accepterats att en hundralapp per dag skall vara en godtagbarersättning till arbetslösa ungdomar. Enligt vår uppfattning måste det varalättare att klara sig på . per dag än på en KAS-ersättning på . perdag eller på regeringens förslag om . anser attdagsersättningens storlek är en väsentligare fråga än timersättningens. 20 kr.per timme och heldagsarbete är en klart bättre lösning än socialdemokraternas30 kr. Närdet gäller ungdomsjobb inom den privata sektorn anser vi att statsbidragetskall vara . per dag plus socialavgifter. Vi anser att de privataarbetsgivarna skall betala . per dag, dock inga arbetsgivaravgifter. Denfjärde punkten som jag vill nämna är frågan om ungdomslagen och deförståndshandikappade ungdomarna. I tre motioner framhålls attförstånds-handikappade ungdomar i åldern bör få ingå iungdomslagen, detta på grund av den förlängda skolplikt som gäller för dessaungdomar. I skön förening skyller socialdemokrater och moderater sitt negativaställningstagande till att låta förståndshandikappade ingå i ungdomslagen påhandikapputredningen. Detta är ingenting annat än de obotfärdigas förhinder. Logisktmåste det vara helt riktigt att ungdomslagen får gälla förståndshandikappadeupp till . All handikappolitik går ju som bekant ut på attförståndshandikappade skall i så stor utsträckning som möjligt leva bland andrai samhället. Detta torde också stå helt klart för socialdemokrater ochmoderater, och då borde man hålla sig för god för att hänvisa tillhandikapputredningen. Centerparfiet yrkar alltså på att mofionerna 27, 29 och32 bifalls i de delar de berör att förståndshandikappade ungdomar upp till 25år skall få ingå i ungdomslagen. Enannan fråga som noga måste uppmärksammas när det gäller ungdomarnas inträde påarbetsmarknaden är det intresse som finns att starta eget, antingen som egenföretagare eller också i kooperativ form. Att få fram nya företagare är enligtcenterns uppfattning en av de allra viktigaste uppgifterna under 1980-talet.Här behövs okonventionella metoder. Myndigheter och fackliga organisafioner fårlov att strunta i sedvanliga metoder och i stället vara beredda att medungdomarna diskutera fram skräddarsydda lösningar. Därvid är det vikfigt attföretagandets villkor uppmärksammas i speciella utbildningsinsatser. Närdet gäller arbetsorganisationen verkar regeringsförslaget enbart gå ut på attungdomarna i stora grupper skall få arbeta inom den offentliga sektorn.Arbetsformen att arbeta i lag passar naturligtvis ibland, men många uppgiftertorde bli bättre utförda, samt ge större arbetslivserfarenhet, ifall de fårutföras enskilt tillsammans med någon ordinarie arbetstagare. Eftersom centernföreslår att ungdomarna lika gärna skall få arbeta inom näringslivet, vill vipåpeka att det inom näringslivet endast i undantagsfall torde bli tal om helaungdomsgrupper. I alla småföretag inom jord- och skogsbruket, i Särskildasysselsättningsåtgärder m. m. Särskildasysselsättningsåtgärder m. m. servicenäringarna samt itillverkningsindustrin torde det nästan undantagslöst vara fråga om enskildplacering. avvisar därför regeringens felaktiga syn på hurarbetet skall organiseras. Jaghar tidigare beklagat regeringens senfärdighet när det gäller åtgärder motungdomsarbetslösheten. Vi fattar nu ett riksdagsbeslut , ochtill nyåret får kommunerna ta ansvaret för verkställigheten. Man måste beklagaatt regeringen inte kom till skott tidigare. Det verkar som om det var förstnär regeringen fick klart för sig hur hög ungdomsarbetslösheten var i septembersom uppvaknandet kom. Även om så var fallet, skulle det inte ha varit förmycket begärt att regeringen hade haft ett fullständigt förslag liggandefärdigt vid riksmötesstarten. I stället har frågan handlagts så, att delar avförslaget kommit till hända så sent som . Kontaktenmed kommunerna har tydligen regeringen klarat av internt inom partiet - medJohn-Olle . Det skulle ha varit bra för sakfrågan om regeringen hadebemödat sig om att samtala med samtliga partiföreträdare. Denordningen har varit gällande. har vi en situation då kommunerna fårreda på beslut som de skall dra i gång verksamheten.Regeringen tog, trots en här påtalad bristfällig handläggning, på sigför att få fram ett halvdant förslag. Man kan förstå att regeringensförfaringssätt har skapat irritation i kommunerna. Idetta sammanhang vill jag också peka på förslag om att redandetta år utöka lärlingsplatserna med 5 000. vill vi attlärlingsplatserna ytterhgare utökas för /85. Vi lägger framdetta förslag med utgångspunkt i de positiva resultat hitfillsvarande lärlingsutbildninggivit. Närapå alla har fått arbete inom det företag där de haft sin lärlingsutbildning. Närungdomsarbetslösheten tidigare behandlats i har moderater ochfolkpartister i stort sett haft samma syn som . De har därför ihuvudsak stått bakom våra uppfattningar. Jag noterar att dessa båda partier nuvalt den bekväma avslagslinjen, utan att egentligen presentera hållbaraalternativ. De arbetslösa ungdomarna är - och har skäl att vara - mycketbesvikna på socialdemokraterna, men torde vid studium av m- och fp-alternativenha goda skäl att känna besvikelse även med dem. Detär klart att den viktigaste åtgärden när det gäller ungdomars inträde påarbetsmarknaden är att få ekonomin i balans. De stora budgetunderskotten blirdärmed ett hot mot sysselsättningen på två sätt: dels genom att Sverigeriskerar att få en i förhållande till omvärlden alltför hög inflation, delsgenom att den totala offentliga sektorn underfinansieras i förhållande till sinstorlek. Detta gör det nästan omöjligt för den offentliga sektorn att i någonstörre utsträckning delta i en offensiv sysselsättningspolitik.Socialdemokraternas löftesbeströdda valrörelse var därför mycket olycklig.Vettiga besparingar revs upp, och löftena har blockerat en bra sparpolitik.Trots ordentliga skattehöjningar har vi fått en stor ökning av budgetunderskottet.Allt detta har varit till nackdel för den långsiktiga sysselsättningen, och dåvet vi av statistiken och av praktiska erfarenheter att det är ungdomarna sområkar värst ut. Avslutningsvisvill jag i fråga om detta avsnitt beröra, att ifall något område är betjänt aven byråkratisk frizon - det numera så bekanta uttrycket - så är det när detgäller ungdomarnas inträde på arbetsmarknaden. Tyvärr upplever många ungdomaroch arbetsgivare oändliga handläggningstider, fackliga hinder och krångel istörsta allmänhet. Det verkar vara så att civilminister har tagitsom sin uppgift att tala mot byråkrati och för byråkratiska frizoner - medanregeringen i sin helhet, inräknad, i praktisk handhng krånglar tilltillvaron mer och mer. När det gäller ungdomarnas inträde på arbetsmarknadenmåste det verkligen bli tal om en byråkratisk frizon. Det är, fruarbetsmarknadsminister, viktigare att lyssna till ungdomarna än till defackliga organisationerna. Ständigtsägs det att ungdomsjobben inte får inkräkta på andra jobb, att jobb inte fårutföras som kan betraktas som ordinarie arbetsuppgifter osv. Å andra sidanframhålls att jobben skall vara meningsfulla. Detta är klart motstridigaståndpunkter, som öppnar för godtycke och missförstånd. Jagtror att det vore bra för alla parter om detta konstiga prat försvann och allaerkände att ungdomarna måste få vara med i de ordinarie arbetsuppgifterna. Att utrota ungdomsarbetslösheten bland ungdomar i de känsligasteungdomsåren är inte bara en solidaritetsfråga utan också en god investering förframtiden och en bas för fortsatt välståndsutveckling i vårt land. Centerpartiethar i partimotionen framfört att regeringens förslag om ett direkt avskaffandeav alla beredskapsarbeten är felaktigt. Det blir erfarenhetsmässigt bl. a.alltid informationsproblem när man byter ett system mot ett annat. Centernanser dessutom att rekryteringsstöd till privat näringsliv ochberedskapsarbeten kompletterar varandra, framför allt i ett övergångsskede. Vinoterar med stor tillfredsställelse att socialdemokraterna i utskottet harövergett regeringslinjen. En majoritet slår nu vakt om enskildaberedskapsarbeten. Centernoch påtalar i en gemensam reservation regeringens och majoritetensnegativa inställning till handikappade som måste erhålla lönebidragsmedel föratt kunna få en anställning. har i sin motion påpekat att fleralänsarbetsnämnder har anmält att pengarna för lönebidrag har tagit slut. Vikonstaterar att i det arbetsmarknadsläge som råder är insatser för handikappadenödvändiga. Det är därför med förvåning som vi noterar att socialdemokrater ochmoderater slår följe med varandra och är negativa till ytterligare pengar förhandikappade. Avslutningsvisvill jag, herr arbetsmarknadsminister, peka på vad ett enigt utskott säger omdataregistreringsverksamheten i och de databasverksamheter som bedrivsi , och . Utskottet noterar helt enkelt att dessaverksamheter har en stor betydelse för sysselsättningen på ifrågavarande orter.Personligen förväntar jag mig att regeringen lägger fram förslag om en varaktiglösning i budgetpropositionen. Jagber att få yrka bifall till reservationerna 1,20,22,24,29,33,35,38 och 40. Särskildasysselsättningsåtgärder m. m. Särskildasysselsättningsåtgärder m. m. Anf.35 (): När vi nu närmar oss ett nytt år, kan vi se tillbaka på en höst medutomordentligt stora problem på den svenska arbetsmarknaden. Vi har tvingatsnotera de högsta arbetslöshetstalen i modern tid, som antaletpersoner som omfattas av arbetsmarknadspolitiska åtgärder har varit mycketstort. var inte mindre än 315 000 personer antingenarbetslösa eller sysselsatta genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Dettainnebär en ökning med ca 40 000 personer vid en jämförelse med situationen ettår tidigare. Vikan alltså konstatera att utvecklingen sedan den socialdemokratiska regeringentillträdde inte blev vad socialdemokraterna utlovade före valet . Vi minnsalla - och det gör framför allt de arbetslösa - de välformuleradepropagandatalen om de mänskliga tragedier som en hög arbetslöshet medförde,inte minst bland ungdomarna. Man drog sig inte ens för att beskylla tidigareregeringar för att medvetet skapa arbetslöshet. Med en socialdemokratiskregering skulle situationen genast förbättras. De arbetslösa kunde vara säkrapå att arbetslösheten skulle minska, bara socialdemokraterna kom till makten. Verklighetenblev en annan. Det är lätt att förstå den känsla av besvikelse som dearbetslösa känner , . Socialdemokraterna blev sinaöverbuds och slarviga löftens egna fångar. Frånfolkpartiets sida har vi betonat att insatser mot arbetslösheten måste geshögsta prioritet. Men om det skall prioriteras, måste ju någonting hållastillbaka. Ivalrörelsen pekade vi på de uppoffringar som krävdes för att vi skulle kunnamöta 1980-talets problem. Vi kunde inte lova några snabba förbättringar påarbetsmarknaden. Vi kunde bara lova att göra allt som stod i vår makt för attförsöka bemästra problemen. Jag vill säga att det dåfolkpartiet hade ansvaret för arbetsmarknadspolitiken inom regeringen bedrevsen arbetsmarknadspolitik med offensiv inriktning och en klar social profil. Föratt möta problemen på arbetsmarknaden på måste vi få ordning påstatens finanser. På avgörande punkter har vi inom en annanuppfattning än regeringen om hur detta skall gå fill. Vi måste få stopp påökningen av de offentliga utgifterna och därmed följande skattehöjningar. Regeringenhar hitintills valt en annan väg. har skatterna höjts medmellan 12- och och de offentiiga utgifterna med ännu mer.Följden har blivit att budgetunderskottet har ökat kraftigt -till ca 90miljarder kronor. desperat iver att skyla över arbetslöshetssiffrorna föreslår regeringen enrad defensiva åtgärder. Det är med förvåning man konstaterar detta mot bakgrundav att arbetsmarknaden kommit att fungera allt sämre.Antalet arbetslösa och antalet personer sysselsatta genomarbets-marknadspoUtiska åtgärder har trendmässigt ökat. Vid varje högkonjunkturhar ett allt större antal personer stått till arbetsmarknadens förfogande.Rekryteringssvårigheter i expansiva branscher och företag visar sig allt Underoppositionsåren talades i reservationer från socialdemokratiskt håll, ofta medAnna-Greta som första namn, om den nya strategi som var nödvändig. I börjanav september utlovade nya idéer och förslag för attkomma till rätta med problemen på arbetsmarknaden. Menregeringen har inte ens orkat med några konstruktiva förslag för att komma tillrätta med ungdomsarbetslösheten. har regeringen slopatyrkesintroduktionen och stoppat de kommunala ungdomsslussarna. Man har intelyckats slutföra de av den förra regeringen inledda förhandlingarna medparterna om en vidgning av ungdomsplatserna till att omfatta också18-19-åringarna. Nedskärningen av antalet platser i högskolan har berövat fleratusen ungdomar möjlighet till fortsatt utbildning. Ipropositionen föreslås nu ett statligt tvångssystem med s. k. ungdomslag. Detinnebär att 18-19-åringarna skall ges halvtidsuppgifter inom den offentligasektorn med avtalsenlig lön . Verksamheten föreslås starta och successivt byggas ut, så att ungefär 20 000 ungdomar kan kommaatt omfattas. Detpositiva - det skall sägas - är att regeringen vill ersätta det man självkallar för "kontantlinjen" med "arbetslinjen". På den härpunkten har vi inga delade meningar om värdet av att kunna ge ungdomar ettmeningsfullt arbete. En sådan ambition låg också bakom förslaget från den förraregeringen om de s. k. kommunala ungdomsslussarna. Förslagetom ungdomslag är emellertid olämpligt utformat på flera viktiga punkter. Det ärdärtill oklart. Förslagetinnebär en lagstiftning som i praktiken kommer att "låsa in"ungdomarna i tillfälliga kommunala jobb i stället för att "slussa ut"dem i jobb inom näringslivet sorn kan bli varaktiga. Ungdomslagen skall enligtpropositionen enbart kunna ordnas hos offentliga arbetsgivare med det slutligalagreglerade ansvaret hos primärkommunerna. Denna bindning till den offentligasektorn anser vi från sida vara felaktig. I propositionen sägsockså att ersättning skall utgå med avtalsenlig lön. Detföreslagna systemet är enligt mening stelbent och föga flexibeltoch kommer att försvåra tillkomsten av andra lokalt bättre anpassade lösningar.Risken är också mycket stor att försök att finna andra sysselsättningar ellerutbildningar för ungdomarna kommer att minska och ungdomarna därigenom bara"stoppas undan" i en inte alltför meningsfull verksamhet. I värsta fallkan detta pågå i uppemot . Det enda konkreta skulle i så fall vara naturligtvis får friserade arbetslöshetssiffror och att därmed detallvarliga läget i realiteten döljs. Detär mycket osäkert om kommunerna kan åstadkomma dessa arbetstillfällen - ens påhalvtid - för 20 000 18-19-åringar. Jag erinrar mig att underförra vårens arbetsmarknadspolitiska debatt i - då som talesman föroppositionen - sade att regeringen lassat över en långrad av sina problem på kommunerna och att många kommuner i längden inte skulleklara av saken, i synnerhet inte de Särskildasysselsättningsåtgärder m. m. Man måste, herr talman, fråga sig vilka dramatiskaförändringar det är som gör att man från socialdemokratiskt håll nu iregeringsställning anser sig kunna göra helt om och föreslå att kommunernagenom lag skall åläggas att skaffa fram meningsfulla jobb åt de arbetslösa18-19-åringarna. Genom förslagets tvingande karaktär är det stor risk att dearbetsuppgifter som kan plockas fram kommer att uppfattas som inte tillräckligtmeningsfulla. Detfinns ytterligare invändningar som kan göras mot regeringens förslag och som vitagit upp i vår partimotion. Vi anser därför att förslaget bör avvisas avriksdagen. Istället bör man bygga vidare på att utveckla redan existerande och lokaltanpassade system i kommunerna för att anvisa sysselsättning åt de ungdomar dethär gäller. De s. k. ungdomsplatserna för 16-17-åringar har tillkommit efteravtal mellan arbetsmarknadens parter. Regeringen bör ta nya initiativ för attfå till stånd motsvarande avtal för ungdomar i de här aktuella åldersgrupperna.För att snabbt få ned företagens kostnader vid anställning av ungdomar börförslag läggas fram om en nedsättning av arbetsgivaravgifterna. Dennanedsättning bör första året vara . bör nedsättningensuccessivt trappas av. bör parterna avtala om att t. ex.ungdomslönerna skulle kunna hållas konstanta. På det sättet kan ungdomarna fåmöjlighet till en kraftig konkurrensförbättring i lönehänseende, och de uppnåren vidgning av den arbetsmarknad som står till deras förfogande. Ett annat sättatt förbättra ungdomarnas situation är att temporärt slopasocialförsäkringsavgifterna för ungdomar som startar egen verksamhet och befriaallt nyföretagande från den allmänna löneavgiften. Regeringensförslag om införande av ett rekryteringsstöd ligger väl i linje med tidigarefolkpartiförslag att stimulera företag till nyanställningar inför en väntadkonjunkturuppgång. Vi tillstyrker därför förslaget när det gäller statsbidragoch formerna härför. Ipropositionen föreslås att de enskilda beredskapsarbetena skall försvinna. Vihar motsatt oss detta. Det har omvittnats från många håll, inte minst från demindre företagen, att enskilda beredskapsarbeten ofta leder till fastanställning. På en liten arbetsplats är det viktigt att man lär känna en personinnan han eller hon får en fast plats i arbetslaget. Detta har kunnat ske genomberedskapsarbete . Deenskilda beredskapsarbetena har också ett särskilt värde genom de möjligheterde erbjuder att ge en breddad arbetslivserfarenhet. Vihar därför föreslagit att möjligheterna att anvisa enskilda beredskapsarbeteninte skall tas bort. De bör kunna anvisas i sådana fall då förmedlingen annarsskulle ha stora svårigheter att få en person placerad. Detär glädjande att konstatera att utskottet enhälligt avvisat propositionen pådenna punkt. Enligt arbetsmarknadsutskottets förslag kommer i fortsättningensamma bidrag som för rekryteringsplatser - dvs. av den totalalönekostnaden - att utgå till enskilda beredskapsarbeten. Vi har lagt till enviktigt punkt, nämhgen att det skall bli en klart smidigare handläggning, såatt man betydligt snabbare kan komma till ett anställningsförfarande än vad som varitmöjligt. Jaghar tidigare pekat på arbetsmarknadsutbildningens betydelse för att underlättanödvändiga omställningar på arbetsmarknaden. I propositionen föreslåsytterligare resurstillskott för att starta särskilda AMU-kurser inom datateknikoch elektronik samt för att utvidga starta-eget-kurser. Enligt vår uppfattningär kurser på dessa områden angelägna och bör komma till stånd. Vi menaremellertid att medel bör kunna tillhandahållas genom ompriorite-ringar, varvidt. ex. kurser inom allmän kontorsteknik skulle kunna dras ned.Arbetsmarknadsstyrelsen har mycket stora anslag till sitt förfogande, och detbör vara ett naturligt inslag i planeringen av hur dessa används att se tillatt anordnade kurser tillkommer på de områden där behovet av och efterfrågan påarbetskraft är störst. Ytterligareett sätt att öka flexibihteten inom arbetsmarknadsutbildningen är att i alhstörre utsträckning köpa utbildning. Även detta bör kunna ske genomomprioriteringar inom ramen för AMS existerande anslag. Handikappade kan känna besvikelse. Det arital löriebidrag som utgårär otillräckliga. Men halsstarrigt säger regeringen nej till en relativt billigmen värdefull arbetsmarknadspolitisk insats för dem som har det allra svårast.Tyvärr är det ytterligare ett exempel på socialdemokraternas omsvängning frånoppositionstiden. Då hade man en positiv syn på de handikappade - nu driver manen hård linje i kanslihuset. Inför1980- och 1990-talets problem måste vi ha en genomtänkt arbetsmarknadspolitiskstrategi. Vad regeringen har för beredskap för förändringar på arbetsmarknadenger proposifionen ingen vägledning om. Jagtror att det finns anledning att nämna den ökade datoriseringen, uppbromsningenav den offentliga sektorns expansion samt den fortsatta omstruktureringen avsvenskt näringsliv, för att konkret peka på vad vi behöver beakta. Denarbetsmarknadspolitiska medelsarsenalen måste vara oerhört flexibel för att kunnamöta framtidens problem. Rörligheten på arbetsmarknaden måste underlättas,vilket ställer stora krav på bl. a. arbetsmarknadsutbildningen. Inte minstungdomarna måste erbjudas en bättre och mer näringslivsanpassad utbildning, somunderlättar deras inträde på arbetsmarknaden. Här spelar också lönestrukturenen viktig roll. Staten som arbetstgivare har viss möjlighet att påverka denna. Arbetsmarknadspolitikenmåste över huvud taget stimulera till permanent sysselsättning inomnäringslivet. De arbetssökande måste ges chans i framtidsinriktade expansivabranscher. Här skulle lärlingsutbildning, ungdomsavtal, utvidgning avungdomsplatser och ekonomiska lättnader för ungdomars lönebikostnader samtekonomisk stimulans för ungdomar som vill starta eget vara offensiva inslag ien sådan politik. Föratt lösa de långsiktiga problemen på arbetsmarknaden tror jag också att vimåste ta tag i arbetstidsfrågorna. Erbjuder vi i ökad utsträckning kortarearbetstid till dem som av olika skäl eftersträvar det, får vi ökademöjligheter för andra att få ett jobb. Tyvärr har regeringen inteförmätt angripa problemen långsikfigt. Särskildasysselsättningsåtgärder m. m. Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. proposition vi nu behandlar innehåller på dessa punkterinte något nytänkande. Jag ber att få yrka bifall till de folkpartistiskareservationerna i arbetsmarknadsutskottets betänkande 8. 36 (vpk): Arbetslösheten är fortfarande stor - ca 150000 människor är öppet arbetslösa. Arbetsmarknadspplitiska åtgärder omfattarungefär 166 000 personer, som då inte har ett ordinarie arbete.