prot · G70968 · 1983-12-31 00:00:00 — Men, , dessa nya produkter har ett lägresysselsättningsinnehåll - det är ett förhållande som vi känner tillbeträffande även andra produkter. Exempelvis räknar med en ökning avvolymerna under nästa 6 protokoll 1983/84:67-69 budgetår - och det är väldigt mycket, åtminstonesom jag ser det -medan behovet av verkstadsmontörer för att klara den ökade produktionsvolymenberäknas minska . Vi äri den situationen att vi måste anpassa oss tillden förändrade teknik som kommer till på detta område. Vi får lov att försökamöta situationen genom utvecklingsarbete, genom att tillskapa utökad produktioninom olika delar av telekommunikationsområdet. 10 (vpk); På det hela taget är jag nöjd med den anda sompräglar kommunikationsministerns senaste inlägg. Kommunikationsministern är benägen att tillstyrka att manbör beakta personalens synpunkter när det gäller turordningslistorna ochmöjligheten att dra in dem, så att man försöker återställa en god arbetsmiljövad gäller arbetsställningen, så att säga. Beträffande det sista kommunikationsministern sade, om denmoderna teknikens krav på mindre personal, vill jag säga att dettaobestridligen innebär ett problem när det gäller sysselsättningen. Men man fårinte vara så paralyserad av att utvecklingen skall gå på detta sätt framöver,på grund av den nya tekniken, att man snabbar sig med att skära ner personaleninnan de reella förutsättningarna för denna nedskärning är för handen. Det ärdetta förhållande som jag har velat peka på. Ambitionsnivån får inte vara såkraftig att man kommer före utvecklingen och skapar problem på det sättet.Snarare bör man ha målsättningen att fylla upp med nytt innehåll ochnya arbetsmöjligheter, genom att inventera den resurs som man haratt arbeta med. Med detta nöjer jag mig för den här gången, men jag lovaratt bevaka just detta med ungdomslagens utveckling iSundsvallsverkstaden. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på interpellation 1983/84:73 om planerna beträffande har frågat mig vilka planerregeringen har beträffande . hänvisar i sininterpellation bl. a. till uppgifter om planer på försäljning till domänverketoch att privata kapitalstarka personer anmält sitt intresse för kanalen. Sedan staten tog över har hittillsdrygt 60 milj. kr. satsats på en upprustning av själva kanalen med tillhörandeanläggningar. Enligt de bedömningar som kan göras beräknas den beslutadeupprustningen vara avslutad under kommande budgetår. Förutom upprustningen har från bolagets sida olikaåtgärder vidtagits för att stimulera till en ökad trafik på kanalen. Detgäller, förutom t. ex. marknadsföring och taxeåtgärder, en satsning på servicenkring kanalen. senare inära samarbete med berörda kommuner. För att bredda bolagets ekonomiska bas hardessutom en satsning skett på olika sidoaktiviteter. Antalet fritidsbåtar som utnyttjar kanalen har sedanstatens övertagande ökat med . En relativt ny trafikform,dagsturstrafik på kanalen, har ökat kraftigt. Trots den positivatrafikutvecklingen, inkomster från olika sidoaktiviteter och ekonomiskt bidragfrån berörda landsting, har bolaget ekonomiska problem som kräver en långsiktiglösning. Regeringen är för sin del beredd att ta sitt ägaransvar genom attmedverka till att en sådan lösning kommer till stånd så snabbt som möjligt. Idessa överväganden ingår bl. a. frågan om att överföra det direktahuvudmannaskapet för bolaget från till domänverket.Även andra lösningar kan givetvis övervägas. Beträffande uppgifterna om det privata näringslivetsintresse för kanalen har jag för egen del bara kännedom om att föreningen i en skrivelse till regeringen aviserat sin vilja att medverkatill en lösning av bolagets ekonomiska problem. Några detaljer kring dettaframgår inte av skrivelsen. får utvisa om ett sådant alternativkan vara positivt för kanalens fortlevnad. Avslutningsvis vill jag framhållaatt regeringen tar sitt ägaransvar och sitt ansvar för fortlevnadsom kulturhistoriskt minnesmärke och turistled. 12NILS (vpk): Kanaltrafiken spelar i vissa länder en storroll. I verkar det som om ansvariga myndigheter och regeringar villglömma bort att också vi har kanaler. , som sträcker sig tvärs övervårt land, är en unik tillgång som bör vårdas och bevaras, och som även bordekunna utvecklas för att spela en roll i kommunikationsnätet. Kanalens framtida användning har varit föremål för flerautredningar. Inriktningen har dock varit begränsad till kanalens bevarande somturisttrafikled och kulturminnesmärke. Tanken att kanalen skulle kunna spela enroll i ett utvecklat transportsystem har inte fått något egentligt utrymme. Detskulle inte bli lönsamt, har man sagt. Det finns dock en rad faktorer som bör beaktas i en sådanbedömning. En båt på ersätter 50 långtradare ä . Vad det betyderur miljösynpunkt och vägkostnadssynpunkt är inte svårt att förstå. Enupprustning och utbyggnad av skulle ha betydandesysselsättningseffekter under själva byggnadstiden. En utvecklad kanaltrafikskulle också få positiva effekter på industrin i berörda regioner och vara avvärde även av lokaliseringspolitiska skäl. De internationella erfarenheterna avkanaltrafik uppvisar en rad positiva effekter. Jag har, fru talman, önskat peka på dessa faktiskaförhållanden som bakgrund fill problemställningar som har föranlett mininterpellation till kommunikationsministern. Det förefaller nämligen som omregeringen är inställd på att gå vidare på den passiva linjen när det gällerGöta kanal. Olika planer på att befria ochregeringen från ansvaret för kanalen har skymtat. Som en följd av regeringenshåglöshet träderprivata spekulationsintressen fram och talar om en privatisering av kanalen. 1 detta läge är det nödvändigt att regeringen redovisarsina planer beträffande . Det är om detta jag har frågat i mininterpellation. Jag tackar kommunikationsministern för svaret och vill någotkommentera det. Kommunikationsministerns redogörelse för vad som skettefter det att staten 1978 övertog kan nog stämma. Det bör docktilläggas att vad som gjorts för att öka turisttrafiken på kanalen inte främstär ett resultat av en medveten politik från statens sida. Det är nog ändåkanalentusiasterna som fär ta åt sig en stor del av äran. Nödropen om ökade statliga insatser för att lösa stora lånsom tynger kanalbolagets ansträngda ekonomi har förklingat ohörda. Än mindrehar tecken på vilja från statens sida att företa offensiva satsningar för attutveckla kanalverksamheten synts till. Kommunikationsministerns avslutningsvis framfördauppfattning "att regeringen tar sitt ägaransvar och sitt ansvar för Götakanals fortlevnad som kulturhistoriskt minnesmärke och turistled" är inteinvändningsfri. Hur detta skall ske får vi inget besked om. Vad som kommer attske med kanalen får visa värdet i statsrådets påstående. Den frågeställning som närmast föranledde mininterpellation lämnas obesvarad. Kommunikationsministern bekräftar att fråganom att överföra huvudmannaskapet för kanalbolaget frånkommunikationsdepartementet till domänverket övervägs, men någon vettigmotivering för detta lämnas inte. Även andra lösningar kan givetvis övervägas,säger , men vilka dessa är får vi inte veta. Han bekräftar att hanhar kännedom om det privata näringslivets intresse för kanalen, men någonståndpunkt till ett sådant alternativ redovisas inte. Det är osäkerheten beträffande kanalens framtid ochskyldigheten för regeringen att göra en samlad bedömning av kanalens roll i ettvidare sammanhang som motiverar frågan: Vilka planer har regeringen beträffandeGöta kanal? Kan vi få veta något om detta, ? Som jag inledningsvis antytt menar jag att det skulle varasamhällsekonomiskt motiverat med en satsning på även förgodsbefordran. I den bedömningen väger jag då in sysselsättningseffekter,regionalpolitiska bedömningar och även miljöaspekter. För dagen är det ändåinte denna vidare bedömning av kanalen som i första hand behöver diskuteras. Nugäller det vad som skall hända med kanalen även med hänsyn till den begränsademålsättningen öm turisttrafikled och kulturminnesmärke. Om drar sig undan ansvaret ochlägger detta på ett annat verk, måste man befara att njuggheten blir ännustörre. Om privatkapital tillåts få inflytande över finansieringen blir andraän samhällsintressena avgörande. Jag har svårt att se att regeringen tar sitt ansvar förGöta kanals fortlevnad, så länge inte en klar målsättning uttalats och resurserställts till förfogande. Varkenkanaltrafik eller andra kommunikationsfrågor kan väl anses vara Verkets intresse kan befaras vara större för Nr 68skogstillgångarna. Men hur blir det då med kanaldriften? Den avgörande frågan är dock vilka planer regeringen ochkommunikationsdepartementet har för kanalens framtid. Redan det förhållandetatt man vill flytta över ansvaret till ett annat organ än de som har ansvar förkommunikationsfrågor är illavarslande. Om detta därtill sker utan angivande avvad man anser bör göras för att kanalen skall leva vidare, då liknar det någotav en avveckling. Det är mycket allvarligt att regeringens passivitet ochovilja att satsa medel som möjliggör även den alltför begränsade målsättningenatt bevara kanalen som turisttrafikled och kulturminnesmärke har gått så långtatt privata kapitalintressen nu är beredda att rycka in. Personer medanknytning fill bl. a. , , Aktiefrämjandet och SE-banken harhört av sig. Dessa herrar brukar väl mest se till profiten och är knappastnågra garanter för kanalens fortbestånd och allra minst för att kanaleninordnas i ett trafiksystem med samhällsintresset som ledstjärna. Följdriktigthar också en riksdagsmotion från moderat håll väckts med begäran om ett snartoch positivt ställningstagande till privatisering. Vilka slutsatserdrar kommunikationsministern av detta? Grundfrågan är och förblirregeringens bedömning av . Om man ser den som en ekonomisk belastning- vilket den uppenbarligen inte är - kan den nuvarande situafionen förefallabegriplig. Om däremot regeringen har viljan och förmågan att väga in allasamhällsintressen bör detta också leda till en offensiv polifik. Deregionalpolitiska, arbetsmarknadsmässiga och miljömässiga fördelarna iÖstergötland och men även i .Örebro län och bör dåvägas in. I så fall bör inte alternativen vara antingen att överlåtakanalverksamheten till domänverket och låta den bli ett slags bisyssla tilldess egenfliga verksamhet eller att släppa in privata spekulationsintressen. Dåbör även i fortsättningen sortera under kommunikationsministerietoch staten göra de ekonomiska insatser som behövs för en utveckling av kanalen. uttalar sig som om beslutetredan var fattat. Av mitt svar framgår det att vi överväger olika alternativalösningar när det gäller . När de övervägandena är klara, NilsBerndtson, skall vi redovisa ärendet för - det måste till ettriksdagsbeslut i den här frågan. Således behöver inte varaorolig för att vi kommer att smyga igenom något beslut utan att -även - ges chansen att anföra synpunkter på förslaget. Jag är på sätt och vis tacksam för - nu kan jag ta med mig också synpunkter på hurman skall ordna det med . Det tycker jag är bra - i dethär läget måste vi pröva alla de förslag och alternativ som kommer fram idenna, som jag också ser det, mycket viktiga fråga. Situationenär den att vi skall fortsätta jobbet med att vårda och utveckla på det sätt som har fattatbeslut om. För att klara det har det, som jag också sade i mitt svar,tillskjutits pengar. Någrakommentarer till de alternativ som jag har pekat på. 1 och för sig är det väl riktigt att domänverket har ettskogligt intresse och att det finns en hel del skogsarealer som tillhör Götakanal. Men jag har praktisk erfarenhet av domänverket också som hanterare avfritiden genom dess bolag . Kanske också har visserfarenhet av det? har klarat den delen av sin verksamhet mycketbra. Man har tagit sitt ansvar när det gäller den utveckling som skett på dethär området. Därmed inte sagt att vi fastnar för alternafivet domänverket. talade om passivitet från regeringens sida.Vi fullföljer det riksdagsbeslut som har fattats beträffande upprustningen.Redan när jag tillträdde kom frågan upp om de ekonomiska problem som finns medGöta kanal. Vi häller nu på och försöker utröna hur vi skall kunna lösa dem. Låt mig något kommentera frågan, huruvida man i en framtidskulle kunna tänka sig att bygga ut för frakttransporter. Hitintills har jag kunnat konstatera att det, som ocksåNils sade, finns en hel del utredningar på det här området. Desiffror som finns angivna från tidigare utredningar beträffande en utbyggnad avGöta kanal för godstransporter visar att det skulle röra sig om en kostnad påca . Det är klart att vi skall se till att svenskt näringsliv,oavsett var det finns, av regionalpolitiska och industripolitiska skäl bjudsförutsättningar för rafionella och billiga transporter. När jag gör denna jämförelse, , kan jagkonstatera att det finns fullgoda alternativ till en utbyggd atterbjuda det näringsliv som finns intill kanalen, nämligen väg och järnväg. Jagskulle förmoda att det även i den här frågan finns ett intresse i den härkammaren att se till att man använder sig av de transportmetoder som redanfinns. Vi har som politiker i en kärv ekonomisk situation att ta ställning tillden här frågan på så sätt -föreställer jag mig - att vi hjälper näringslivetmed en infrastruktur, så att de kan klara sina transporter. Självklart äremellertid också att det skall ske på för samhället billigaste tänkbara sätt.Utan att föregripa ställningstagandet vill jag bara peka på det problemet, attom man skulle göra de här investeringarna blir det fråga om oerhört mycketpengar. Detta skall ställas mot att vi har samhällsinvesteringarsom kan svara för de här transporterna. Passiviteten, , ligger som sagt var i att vipå den tid som står fill vårt förfogande har att se på den här frågan. Vi skallåterkomma med ett förslag sä snart vi är färdiga, och jag tror inte att detbehöver dröja så . 1 det förslaget kommer att ingå att regeringen kommeratt ta ansvar på det sätt som jag nämnde i mitt interpellationssvar. 14NILS (vpk): Kommunikationsministern tycker att jag talarsom om beslutet redan vore fattat. 1 så fall hade jag inte behövt ställa en radfrågor, vilket jag har gjort. Hela den här förändringen ligger ändå i luften på någotsätt. Jag noterar, och tycker att det är bra, att kommer att få taställning till en eventuell förändring. Jag hade emellertid väntat mig attnågot av skälen till att överföra huvudmannaskapet frånkommunikationsdepartementet skulle ha redovisats . Jag tycker ocksåatt det är positivt att kommunikationsministern säger att man kommer att vägain olika faktorer när man lägger fram förslagen. Till frågan om den framtida användningen av kanalen ividare bemärkelse skall jag för dagen endast göra ett påpekande som jag trorinte saknar betydelse för en bedömning. Sedan de olika utredningarna har gjortshar oljeprisutvecklingen kanske ändrat de ekonomiska förutsättningarna försjö-och kanaltrafik, och miljöfrågorna har förts fram och fått en störrebetydelse. Det kan finnas skäl att på nytt ta sig en funderare över fördelarnamed en utökad kanaltrafik. beslut torde väl ha följts upp, somkommunikationsministern säger. Möjligen kan man säga att beslutknappast hade hindrat att regeringen i högre grad ställt upp för att lösa deakuta problem som också redovisade i sitt interpellationssvar. Han påpekade ju att bolaget - trots den positivatrafikutvecklingen och trots inkomster från olika sidoaktiviteter ochekonomiska bidrag från berörda landsting - har ekonomiska problem som kräver enlångsiktig lösning. Men hur den lösningen skall se ut, det får vi inga beskedom. får ursäkta om jag i det svaret inte riktigt finner täckningför påståendet att regeringen tar sitt ägaransvar. Detta kan väl i första handinte ske genom att man överför huvudmannaskapet från kommunikationsdepartementeteller att man släpper in privata kapitalintressen. Jag menar att regeringensansvar får visas genom att man gör erforderliga satsningar för att lösa akutaproblem och anger en klar målsättning för kanalens verksamhet. Närkommunikationsministern sade att regeringen tar sitt ägaransvar, var avsiktenkanske att det skulle låta tryggt, men jag menar att det går att bedömainnehållet i det påståendet först när regeringen ger klara besked om vilkaplaner man har för . Om statsbidragen till privata daghem, m.m. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på interpellationerna 1983/84:78 och 81 samt fråga1983/84:276 om statsbidragen till privata daghem, m. m. har frågat mig dels om regeringenavser föreslå att statsbidragen till privata daghem skall slopas,dels om regeringen avser lägga fram förslag som försvårar eller helt hindrarenskilda initiativ också på övriga sociala verksamhetsområden. har frågat mig dels vilken tolkningregeringen gör av beslut beträffande villkoren för statsbidrag fillenskilda daghem. Om statsbidragen till privata daghem, m.m. dels omregeringen anser det angeläget att ta till vara enskilda människors intresseatt starta och. driva daghem på samma villkor som gäller för kommunala daghem. har frågat mig om jag vill skingraovissheten och klargöra vilka avsikterna är i den här frågan och antingenverifiera eller dementera de pressuppgifter som har förekommit. Jag besvarar interpellationerna och frågan i ett sammanhang. Låt mig fill först säga att det nyastatsbidragssystemet inte alls diskriminerar enskilda daghem. Tvärtom är det säatt genom de nya statsbidragsreglerna täcker statsbidraget i allmänhet enstörre del av ett enskilt daghems kostnader än för ett motsvarande kommunaltdaghem. Dessutom är det så attdetta statsbidragssystem ger mera till enskildadaghem än vad de borgerliga partierna föreslagit i sina reservationer. anför i sin interpellation att enskildainitiativ inom barnomsorgen är mycket väsentliga och hänvisartill deerfarenheter vi hitfills fått från alternafiv barnomsorg. Jag kan mycket välhålla med i dessa stycken. Att föräldrar har ett inflytande på ochtar aktiv del i barnomsorgen är mycket viktigt. Att föräldrar sluter sig sammanoch i kooperativa former driver barnomsorg eller att ideella organisationerdriver daghem med god kvalitet på omsorgen är positivt. Dessa former avbarnomsorg finns och uppmuntras genom statsbidrag. Såvitt jag känner tillfinns det dock inga daghem eller fritidshem som drivs i uppenbartvinstsyfte, dvs. i företagsform eller i enskild persons regi där man genom attsänka standarden kan minska kostnaderna och därigenom skapa ökade inkomstereller vinster för en enskild person eller ett företag. Detta skulle bli falletom den verksamhet som ett dotterföretag till Svenska arbetsgivareföreningenskisserat skulle komma att genomföras. Jag ser här en avgörande skillnad motatt exempelvis föräldrar sluter sig samman i ett familjekollektiv för att klarabarnomsorgen för sina egna barn. Dessa föräldrar kan genom egna arbetsinsatserminska sina kostnader för omsorgen men bedriver inte verksamheten i vinstsyfte. Förutom det stötande i att kommersiella intressen skall haett avgörande inflytande över barnomsorgen finns det en rad skäl att visa stortveksamhet till att genom statsbidrag uppmuntra dessa företagsformer. Jag skallhär kort beröra några. Det får inte bli så att plånboken skall avgöra vilkenomsorg barnen skall få. Företag med profiten som drivfjäder etablerar sigsjälvfallet endast där man kan göra vinster. Föräldrarna måste ha ett stort inflytande på den omsorgderas barn får. I kommunala verksamheter har man inflytande dels genom denpolitiska processen, dels genom det föräldrasamarbete som bör vara välutvecklat på varje daghem. Att föräldrarna har ett avgörande inflytande ifamiljekollektiva daghem säger sig självt - likaså när det gällerorganisationers eller ideella föreningars verksamheter. Däremot är detsjälvfallet svårt att få ett reellt inflytande när vinstintresset är styrande. Kommunerna måste i sina verksamheter ha en helhetssyn där.man tar hänsyn till barn med behov av särskilt stöd, fill bostadsområdenasspeciella behov,till föräldrarnas arbetstider m. m. Detta medför att genomsnittligt blir dekommunala verksamheterna mera kostnadskrävande. Självfallet måste dock i allakommuner alla möjligheter till kostnadsbesparande åtgärder som inte ändrarförutsättningarna för en god barnomsorg tas till vara. Jag är också övertygadom att kostnadsjakten i de enskilda kommunerna pågår för fullt. Nyaverksamhetsformer och nya grepp prövas på många håll. 30 milj. kr. haranslagits i årets budget till försök som syftar till en förnyelse avbarnomsorgen. Svaret på första fråga blir alltså attregeringen inte avser att slopa statsbidragen till enskilda daghem som drivsutan vinstsyfte av familjekollektiv, organisationer eller andrasammanslutningar. Frågan om statsbidrag till barnomsorg som drivs i enbartvinstsyfte övervägs f. n. i . På andra fråga vill jag hänvisa till GertrudSigurdsens interpellationssvar till i och . Analogt med detta svar blir mitt svar till nej. Till vill jag säga att självfallet skallinte det förhållandet att ett rörelseöverskott av redovisningstekniska skäluppstår för ett familjekollektiv diskvalificera för statsbidrag. När det gällervillkoren för statsbidrag till enskilda daghem måste man, som gjort isitt beslut, snarare se till syftet med verksamheten än till den juridiskaformen för driften. Ett daghem som drivs i den form som skisserats i debattenmed ett stort företag som bolagsbildare och med enskilda personer som ägare avdaghemmet kan dock inte uppfattas på annat sätt än att vinstsyftet ärdrivfjädern. En av grundorsakerna fill att statsmakterna har ålagt kommunernahuvudansvaret för barnomsorgen är behovet av kontinuitet i verksamheten. Ominte kontinuitetskravet uppfylls går detta ut över barnen. Den önskvärdakontinuiteten garanteras bäst om kommunen själv driver verksamheten och ärarbetsgivare för personalen. Det är mot den bakgrunden som jag ställer migutomordentligt tveksam till att statsbidrag skall betalas ut till affärsmässigtdrivna daghem. Vad beträffar den andra frågan ställtvill jag, utöver vad jag anfört till , endast betona attbarnomsorgen är en angelägenhet, vilket slås fast i socialtjänstlagen. Kommunen måste ha en totalbild när man exempelvis utformarsina barnomsorgsplaner. Genom det nya statsbidragssystemet där enskildaverksamheter kan stöttas fill större del av sina kostnader än vad som sker medden kommunala motsvarigheten skapas självfallet goda förutsättningar även förenskilda verksamheter. Som svar på fråga vill jag hänvisa tillmina svar till och . Dessutom vill jag betona attde pressuppgifter som förekommit i åtminstone ett avseende ofta varitmissvisande, och där hoppas jag att mina svar varit klarläggande, nämligen attjag inte på något sätt har vänt mig mot enskilda daghem. Tvärtom - deverksamheter som drivs med ideella syften eller av föräldrar förtjänaruppmuntran. De har också fått det genom ett statsbidragssystem som ger Om statsbidragen till privata daghem, m. m. Om statsbidragen till privata daghem, m. m. bättrevillkor än vad tidigare borgerliga regeringar genomfört och vad de borgerligapartierna föreslagit i samband med beslutet om nytt statsbidragssystem. 16 (): Jag ber att få tacka socialministern försvaret på min interpellafion. Det är en ganska intressant debatt somsocialministern satt i gång genom sina uttalanden i pressen angående deenskilda daghemmen. Vi förde en ingående diskussion här i kammaren omde nya statsbidragsreglerna, där socialdemokraterna i socialutskottet hade fåttta ett steg fillbaka genom att de tvingades gå med på ett litet bidrag på 30000kr. per avdelning också till de daghem som drivs i enskild regi.Socialministern hade inte räknat med det när han skrev propositionen. Vitolkade detta på det sättet att socialministern var negafiv till alla former avenskilda initiativ inom barnomsorgen, också kooperafiva och ideella. har socialministern här sagt att han inte alls ärnegativ till de formerna av verksamhet. Socialministern lovordar dem och sägeratt de fungerar mycket bra. Jag konstaterar att socialministern inom ramen fören mycket kort tidrymd har ändrat uppfattning mycket markant.