prot · G709112 · 1983-12-31 00:00:00 — går till ändamålsom kan anses vara tveksamma i förhållande till principbeslut omanvändningen. Det är anslag till skogsvårdsstyrelserna och anslag för markköpför naturvård. Resterande medel används för olika skogliga bidrag. Denna summauppgick till drygt 200 milj. kr. för /83 men kan beräknas tillca 370 milj. kr. för /85. Höjningen motsvaras inte av attbidragen höjs i motsvarande mån utan beror på att vissa bidrag avregionalpolitisk karaktär som tidigare finansierats av budgetmedel nufinansieras med skogsvårdsavgiftsmedel. Skogsvårdsavgiften har som synes i huvudsak blivit en formför transferering av medel mellan skogsägare. En inte oväsentlig del av medlengår också åt för den omfattande byråkrati som är nödvändig för medlensfördelning. Skogsbruket totalt sett är inte betjänt av dennatransfereringsekonomi. Om den enskilde skogsägaren tjänar eller förlorar på dettasystem beror givetvis främst på hans skogstillstånd men också på var i landethans fastighet är belägen. Om man bortser från bidragen för särskilda åtgärderinom stödområdet, där förhållandena är annorlunda, utgår bidrag i huvudsak tilleftersatta åtgärder eller till fastigheter med ett dåligt skogstillstånd. Detär alltså i första hand skogsägare som inte skött sitt skogsbruk som kan kommai åtnjutande av bidragen. Den som ligger väl framme med skogsvårdsåtgärder harmycket små möjligheter att få bidrag. får densom har skött sin skog påett bra sätt betala högre skogsvårdsavgift, eftersom han har ett högtskogsbruksvärde. I proposition 1982/83:145 anförde jordbruksministern attutgångspunkten är att skogsbruket i princip skall vara självfinansierat.Riksdagen hade inget att erinra mot detta uttalande. 1 detta borde då ocksåligga att skogsbruket inte skall svara för andra kostnader än andra näringargör och att ekonomiska resurser inte skall överföras mellan olika skogsägareeller mellan olika kategorier av skogsägare via statskassan. Där skogsbruketbehöver stöd av regionalpolitiska skäl, skall detta finansieras av budgetmedelsom annat regionalpoUtiskt stöd och inte belasta skogsägarkollektivet i andradelar av landet. Anslagen för det regionalpolitiska stödet till skogsbruketförutsätts därför utgå i förhållande till behovet och i sin helhet finansierasav budgetmedel. Så som det skogliga bidragssystemet nu visar sig fungeraär det bättre för skogsbruket att skogsvårdsavgiften och samtligabidragsformer, med undantag av sådana som är av regionalpolitisk karaktär,avvecklas. Det är regionalpoUtiskt motiverade skogsvårdsbidrag och bidrag tillskogsvägar som skall finansieras av budgetmedel. Anslaget till skogsvägar anses täcka den del av bilskattensom anknyter till körningar på skogsbilvägar som inte får underhållsbidrag. Vissa mindre anslag - ca 25 milj. kr. - finansierar förskogsbruket gemensamma angelägenheter med skogsvårdsavgiftsmedel. Närskogsvårdsavgiften tas bort kan näringen själv svara för finansieringen genomavtal med staten. I reservation 4 yrkas en återgång till de regler föravsättning till skogskonto som gällde vid taxering. Dessa reglerinnebär inte någon skattelättnad för skogsägarna. De ger emellertid möjlighetför skogsägarna att planera avverkningarna så, att virket kommer fram itillräcklig omfattning när det finns efterfrågan. Detta är inte minst frånsamhällsekonomisk synpunkt riktigt. Det kan också vara lämpligt att göra störreuttag vissa år och mer av röjning och gallring andra år. Såvälsamhällsekonomiskt som från skogsvårdssynpunkt är således denna ändring avavsättningsreglerna för skogskonton fördelaktig. Jag yrkar bifall till reservationerna 2 och 4. 66KJELL (); De ärenden som tas upp i det betänkande frånskatteutskottet som vi nu behandlar kan ses som den formella uppföljningen avoch en konsekvens av de uppfattningar som kom till uttryck i den debatt somhölls i kammaren under med fortsättning på morgonen.Egentligen skulle det inte behöva föras någon ytterligare debatt ,eftersom den riskerar att bli en upprepning av den tidigare. Beslutet är,såvitt jag förstår, också helt givet. Socialdemokraterna kommer naturligtvisatt följa upp det beslut som fattades här . Några ordvill jag nog ändå säga, först om skogsvårdsavgiften. När jag satt här och lyssnade kunde jagkonstatera en ganska rejäl spännvidd då det gäller partiernas uppfattning idenna fråga. Ä ena sidan har vi socialdemokraterna, somstår bakom höjningentill8%c. sidan vill avskaffa avgiften. Men det var intebara om avgiftsnivån som åsikterna gick isär. Även då det gäller insatsernaskaraktär och redovisningen av kostnaderna för dessa tycks det föreligga enbetydande oenighet. vill tydligen avskaffa stödet för vissa avkostnaderna för de åtgärder som är motiv för skogsvårdsavgiften.Socialdemokraterna vill uppenbarligen öka regleringarna på området. Detta harkommit till uttryck tidigare. Med dessa förhållanden i minnet tycker jag attfolkpartiets linje förefaller vara klart motiverad. Någon höjning avskogsvårdsavgiften bör inte genomföras, utan ett uttag på 5%c bör bibehållastills man vunnit bättre klarhet i, och enighet om, vilka åtgärder somskogsvårdsavgiften skall betala. Åtminstone bör redovisningen av åtgärder ochkostnader vara klar, så att man i fortsättningen vet vad man är oense om. bör avgiften absolut inte höjas som skett.Den utgör, som har framhållits, en betungande pålaga på skogsbruket.Ett uttag på 5%o torde också mer än väl täcka de åtgärder söm utförs. Jag vet inte om kan ställa sig bakom centernsförslag att helt slopa avgiften. Det torde naturligtvis föreligga vissauppgifter som det är befogat att skogsbruket svarar för ekonomiskt. Jag yrkari vart fall, fru talman, bifall till reservation 3. Jag vill också tillägga att vi från sidamenar att skogsbruket skall beskattas enligt samma principer som gäller förannan näringsverksamhet. Tvångsåtgärder och därmed följande beskattning skallinte förekomma. Regionalpolitiska inslag i skogspolitiken skall betalas överbudgeten och inte genom speciell uttaxering gällande enbart skogsägare. Den andra frågan, möjligheterna att göra avsättning tillskogskonto, har såväl som behandlat ganskautförligt här från talarstolen. Jag kan därför, med ett instämmande i vad somsagts, nöja mig med att yrka bifall till den trepartireservation som finns ibetänkandet. Jag vill dock passa på tillfället att å folkpartietsvägnar göra den deklarationen att vi anser att marknadsekonomin skall råda äveninom skogsnäringen. Avverkningar och förnyelseåtgärder skall inte reglerasfram. Skattepolitiken spelar en helt avgörande roll då det gäller attupprätthålla dessa principer. 67LARS (): Svensk skogspolitik är ett kontroversielltämne. De politiska motsättningarna när det gäller förutsättningarna förskogsnäringen och skogsindustrin är milt uttryckt betydande. Därom vittnar bl.a. skatteutskottets betänkande 1983/84:27, som vi nu behandlar. På en punkt är vi emellertid rörande överens, och detgäller vikten av att svensk skogsindustri får sitt behov av råvaratillgodosett. Flaskhalsproblem på detta område leder obönhörligen till minskadeexportintäkter, försämrad handelsbalans och onödiga industrinedläggelser. Detfick vi bittert erfara och på1980-talet. När detdäremot gäller frågan om hur vi skall få fram råvaran till sågverk ochmassafabriker skiljer sig våra uppfattningar igen. Vi socialdemokrater anseratt skogsindustrins råvarubehov bäst tryggas genom en kombination av ekonomiskastimulanser och mera tvingande åtgärder. Och här kommer skogskontona ochskogsvårdsavgiften in i bilden. De kan åtminstone till en del sägas fylla dessafunktioner. Skogsvårdsavgiften diskuterade vi i denna kammare så sentsom - alltså för något mer än sedan. Det finnsdärför ingen anledning att uppta kammarens tid med några längreutläggningar om denna avgift. Låt mig bara få konstatera, att beslutet den 14 decemberinnebar en höjning av skogsvårdsavgiften till 8%o av det taxeradeskogsbruksvärdet fr. o. m. I pengar rör det sig om ca 450milj. Meningen är att dessa pengar i sin helhet skall gå tillbakatill skogsägarna. I proposition 1978/79:110, som föregick 1979 årsskogspolitiska beslut, framhölls nämligen att skogsvårdsavgiften skulleanvändas till åtgärder som är till nytta för skogsbruket som sådant, eller såatt alla skogsbrukare kan få del av dem. Som exempel på sådana åtgärder nämndesforsknings- och utvecklingsarbete, information, utredningsarbete, översiktligaskogsinventeringar samt bidrag som är tillgängliga för alla skogsägare. Då inställer sig frågan; Hur stor skall skogsvårdsavgiftenvara för att fullt ut täcka dessa samhälleliga åtaganden? Den frågan är svåratt besvara, bl. a. därför att det rent budgettekniskt är svårt att få fram enexakt redovisning av hur skogsvårdsavgiften används. Detta förhållandeavspeglar sig också i en betydande oenighet om hur stor avgiften skall vara -även om oenigheten i första hand hänför sig till olika politiska ambitioner närdet gäller att gynna skogsägarna. Oenigheten om avgiftens storlek har sprittsig djupt in i de borgerliga leden. Det finns lika många uppfattningarsom det finns borgerliga partier. har dessutom lyckats medkonststycket att radikalt ändra uppfattning - från5 %o till O %o. Vi socialdemokrater anser att skogsvårdsavgiften skallvara 8 %c. Det ger en, enligt vår uppfattning, god balans för samhälletsinkomster och utgifter för olika skogsvårdande åtgärder. En lägre promillesatsskulle innebära att andra skattebetalare får vara med och betala dessaåtgärder. Det har hävdats - i debatten här av bl. Bo Lundgrenoch - att denna avgiftsnivå skulle innebära en stor pålagaför skogsägarna. Ingenting kan vara felaktigare. Meningen är ju, som tidigarenämnts, att influtna medel skall gå tillbaka till skogsägarna. Dessutom ärskogsvårdsavgiften avdragsgill i deklarationen. Här kan jag passa på tillfället att lämna ett svar till BoLundgren, som av någon anledning visar en särskilt stor omsorg om skogsägarna iKronobergs län. frågar mig om skogsägarna i kanklara av ett antal, som han säger, ekonomiska belastningar. Svaret blir ettobetingat ja, bl.a. därför att,, som jag sade tidigare, skogsvårdsavgiften juär avdragsgill. a. räntan för dem som har lån på sinafastigheter. Det varierar som bekant från skogsägare till skogsägare - de somhar stora lån har naturligtvis också höga räntor att betala. faktisktborgerliga regeringar som såg till att räntan växte i en sådan utsträckning attden kan ha blivit en belastning för vissa skogsbrukare. När det slutligen gäller reglerna för skogskonto, kan man medfog påstå att det rör sig om något av en främmande fågel i det svenskaskattesystemet. Normalt skall ju en inkomst tas upp till beskattning det år deninfaller eller blivit en säker fordran. Inkomst som intjänats under flera årmen blivit tillgänglig under endast kan dock bli föremål för enförmånligare beskattning genom reglerna för s. k. ackumulerad inkomst. Detinnebär att statsskatten fördelas jämnt på ett visst antal år. Skogskontotfördelar skatten mellan åren på ett ännu förmånligare sätt, eftersom pengarnakan tas ut vilket år som helst . Enligt nuvarande bestämmelser kan en skogsägare sätta in60% av likviden för såld avverkningsrätt och av likviden för såldaskogsprodukter på ett skogskonto på valfri bank. Vi socialdemokrater anser attde procentsatserna tämligen väl överensstämmer med skogskontots ursprungligasyfte, nämligen att jämnt över åren fördela inkomsterna från etappvisaavverkningar. De borgerliga partierna är emellertid inte nöjda meddetta. De föreslår att procentsatserna skall vara för avverkningsrätt och75 % för leveransvirke. Detta är ett orimligt förslag, som innebär en klarskattelindring för skogsägarna. Då det gäller försäljning av avverkningsrätterskulle man enligt det här förslaget få sätta in hela försäljningslikviden,trots att man har avdragsgilla kostnader av olika slag, t. ex.stämplingskostnader. Då det gäller leveransvirke blir missförhållandena ännuvärre. Där får av likviden sättas in på skogskontot, men avverknings- ochdrivningskostnader, som är avdragsgilla, uppgår i genomsnitt till mycket mer ände kvarvarande . Det innebär realiter att en skogsägare påskogskonto kan sätta in andra inkomster från samma förvärvskälla, och det varverkligen inte meningen med skogskontot när det en gång kom till. Jag skall slutligen be att få yrka avslag påsamtliga reservationer och bifall till utskottets hemställan i dess helhet. 68 BOLUNDGREN (m); På ett vis var det välgörande att höra LarsHedfors tala om den socialdemokratiska skogspolitikens inriktning. Tillräckligråvaruförsörjning för skogsindustrin främjas bäst genom ekonomiska stimulanserkombinerade med tvingande åtgärder, sade han. Ekonomiska stimulanser är påsocialdemokratiskt språk för oss andra detsamma som ekonomiskt tvång - genomexempelvis höjda skatter som tvingar fram ökade avverkningar. Det är alltsåtvång och åter tvång som är socialdemokratisk skogspolitik. Jag tycker att deti och för sig var bra att erkände det. Det är en linje som gårigen. Vi hade i går en debatt som gällde inkomstbeskattningen.Där menade skatteutskottets värderade ordförande att man borde ha höga skatterför att sedan betala ut bidrag till bl. a. barnfamiljer, så att de i sin turskulle kunna betala sina skatter. vill ta ut höga skatter avskogsägarna, vilket i realiteten betyder att de kommer att behöva bidrag föratt betala skatten. Detta äralltså socialdemokratisk skogspolitik. säger att de ungefär 450 milj. kr. om åretsom skogsvårdsavgiftsmedlen utgör skall gå tillbaka till skogsbruket. Det måvara, men de går inte tillbaka till dem som tvingats betala, vilket IngemarHallenius tidigare tog upp. Det rör sig om en omfördelning mellan olikaregioner - från skogsägare som har välskött skog och som länge har arbetat medden till skogsägare som, av olika skäl, i viss utsträckning har en sämre skog.Det är en omfördelning som gör - vilket också sade - att densom har ett relativt högt skogsbruksvärde får betala den högaskogsvårdsavgiften utan att ha möjlighet att tillgodogöra sig bidragen. Det är alltså inte fråga om att gynna skogsägarna. Det ärfråga om att ha en realistisk skogspolitik även på skatte- och avgiftsområdet.Där tror jag inte att skillnaderna mellan de borgerliga partierna är så stora.Om vi, efter en ordentlig utvärdering, kan komma fram till ett system där manavskaffar flertalet av de bidrag som utgår och där man själv försökerklara andra problem inom skogsnäringen, finns det all anledning att försökaavskaffa skogsvårdsavgiften helt och hållet. Det är bara det att vi, som sagt,inte har möjlighet att göra det per , eftersom det inte finnsnågot beslut om att dessa bidrag skall tas bort. sade apropå min fråga om möjligheterna attdriva ett lönsamt skogsbruk och hur mycket de olika pålagorna faktiskt innebär,att skogsvårdsavgiften är avdragsgill. Mitt resonemang utgick just från att manhar avdragsgilla utgifter - avgifter och räntor. Men det krävs ju då en inkomstatt dra av dessa utgifter ifrån. Det är det som är det intressanta. För att börja från botten så har vi ett garantibelopp förvilket man måste betala skatt, oavsett om man har inkomsten ellerinte. Den uppgår till av det taxerade skogsbruksvärdet. Om vi sedanlägger på skogsvårdsavgiften enligt socialdemokratisk modell , såbehöver man av skogsbruksvärdet i inkomst för att inte betala skatt fören inkomst som man inte har. Om man vidare har en lågt belånad fastighet, 20 %av det taxerade skogsbruksvärdet med en ränta på , rör det sig om 2,4 %ytterligare. måste skogsposten avkasta för att man över huvud taget skallkunna betala och dra av de avgifter, skatter och räntor man har att erlägga. Det var det frågan gällde, . Det finns juockså en del andra kostnader som är avdragsgilla. Är det verkligen så i detsmåländska skogsbruket - det kan självfallet gälla hela landet, men LarsHedfors känner ju väl till situationen i - att det är möjligtatt uthålligt få en avkastning på 5,6, kanske på skogsfastigheterna i dettalän? Det skall bli intressant att höra om man från socialdemokraternas sida ärmedveten om den här problematiken. 69INGEMAR HALLENIUS (c); Jag underströk i mitt inledningsanförande attskogsägarna inte skall betala regionalpolitiska åtgärder. Regeringen hade förett tag sedan ett liknande förslag när det gällde jordbruket, men fick bakläxaden gången. Samma sak bör gälla här; de regionalpolitiska åtgärdernaskall inte belasta skogsägarna. Sedan är det ju möjligt för skogsnäringen gemensamt attteckna avtal med staten för att få de åtgärder vidtagna som man är överens om.Då ligger bedömningen helt och hållet hos skogsägarna och deras organisationerom vilka tjänster man vill ha. Fördelen är att man då slipper byråkrati. sade i sitt anförande att uppgifterna om attskogsvårdsavgiften slår hårt är felaktiga. Han menade att skogsägarna fårtillbaka de här pengarna. Det är emellertid, som jag sade tidigare, inte sammaskogsägare som får tillbaka pengarna. Jag skulle kunna ge ett par exempel sommycket väl belyser detta, men tiden medger inte att jag går igenom dem.Exemplen gäller gårdar där man har gjort stora avverkningar i samband medgårdsköpet. De gäller också orter där man drabbats av stormfällningar. Inte minsti hade vi och någrasådana områden. Där finns mycket bra ungskogar. Men man har ingenmöjlighet att avverka annat än genom gallring. Det får ju då till följd attskogsvårdsavgiften slår mycket hårt. När det gäller avsättning till skogskonto sade LarsHedfors att inkomsten normalt skall beskattas det år den tjänas in. Samtidigtbetonade han att det är viktigt att virket kommer fram. Skogskontot ger då enmöjlighet för skogsägaren att avverka vid den tid då priserna är fördelaktiga.Det är också då som samhället vill få fram mycket virke. Det viktigaste medskogskontot är just detta att det ger möjligheter till avverkning när det bådeför den enskilde skogsägaren och för samhället är gynnsammast. 70KJELL (): Svensk skogsindustri skall ha sin råvara, sadeLars . Ja, det är vi alla överens om. Jag skulle också våga påstå attden får det , när vi har uppnått en rimlig prisnivå. Jag sade tidigare attskattepolitiken spelar in här och har en mycket stor betydelse. Det är därförväsentligt att vi inte vidtar sådana här åtgärder. Vi är inte överens om medlen, sade . Nej, detär vi inte. Jag tyckte att det kom fram ganska tydligt , närregeringen lade fram ett förslag som ledde till att landets jordbruksministerfick alla skogsägare på halsen. Det förslaget drogs dess bättre tillbaka, ochdet tror jag var bra. De båda tidigare talarna sade att skogsvårdsavgiften i sinhelhet skall gå tillbaka till skogsägarna. Jag tycker också att de klargjordeatt så inte sker f.n. Vad gäller önskemålet att inkomster skall beskattas det årde uppkommer vill jag framhålla följande. Inom skogsbruket har man onekligendet problemet att skogen växer , medan den inkomst förvilken man har haft kostnader skall beskattas på en gång. Dåblir det faktiskt ganska svårt att få det hela att gå ihop. Det blir ocksåsvårt att konstruera ett skattesystem där hänsyn tas till detta. LarsHedfors sade att redovisningen av kostnaderna för åtgärderna på det härområdet är osäker. Jag sade i mitt inledningsanförande att det är just det somgör att vi inte bör höja skogsvårdsavgiften . Beträffande oenigheten på den borgerliga kanten kan jagpåminna om att jag - när fattade det beslut om atthöja skogsvårdsavgiften som vi var emot - sade att man borde se överåtgärderna och dra ner på åtgärdsprogrammet i stället för att höjaskogsvårdsavgiften. Om man lägger på avgifter och sedan höjder dem på det härsättet får det effekter - det ligger i sakens natur. Man skapar en regleringinom näringen som får olyckliga följder. Slutligen bara några ord om räntan. Den borgerligaregeringen såg till att räntan bara växte, sade . Alla borgerligaregeringar höll räntan på den absolut lägsta nivå som var möjlig med hänsyntill vår omvärld. 71LARS (): sade ungefär att visocialdemokrater skulle vara förespråkare av tvång och åter tvång. Men då harhan verkligen varit en mycket dålig lyssnare, eftersom jag också har sagt attvi måste använda oss av stimulanser. Men vi kan ganska klart konstatera atthistorien tydligt visar att det inte räcker med bara stimulanser. Om vi ser påhur förhållandena var och - dådet var mycket förmånligt att sätta in pengar på skogskonton, då man hade enlåg skogsvårdsavgift, och då man också hade möjligheter till någonting somkallades extra avdrag -visar det sig att avverkningsnivån då låg mycket långtunder den möjliga avverkningsnivån. Avverkningarna kunde ligga ända ned till 15miljoner skogskubikmeter lägre än den möjliga avverkningsnivån. Det visar klartoch tydligt att det inte räcker med bara stimulanser. talade om omfördelning mellan skogsägarna. Vikan inte kräva och begära att skogsägarna skall få tillbaka lika mycket avskogsvårdsavgiften som de betalar in. Det är inte heller meningen medskogsvårdsavgiften. Den skall för det första stimulera till en aktiv ochriktig skogsvård. För det andra skall den stimulera till ökade avverkningar närdet behövs. Slutligen: talade om de pålagor som drabbarskogsbrukarna i och frågade om de verkligen kan bära ettavkastningskrav på . Jag är inte säker på att det krävs en avkastning på5-6 % för att täcka dessa s. k. pålagor. Vi skall också ha klart för oss att det finns mycket storamöjligheter att göra avdrag på de inkomster som man har från skogsbruket,vilket gör att inkomsterna kanske blir litet mer värda. påstår, både i sitt första anförande ochi sin replik, att det handlar om en omfördelning av pengar från de skogsägaresom sköter sig till dem som inte sköter sig. Jag förstår inte riktigt detresonemanget. De som sköter sig gör det naturligtvis i kraft av det arbete somde har lagt ned i skogen. Men de gör det ocksä i kraft av de bidrag som de engäng i tiden har fått - de har alltså redan fått bidrag för skötseln av sinskog och fått hjälp av dessa. Man kan däremot inte räkna med att bidrag skallutgå med lika mycket år . försökte bortförklara den borgerligaoenigheten. Men förutom det förhållandet att vissa budgettekniska skäl, som jaghar varit inne på, ligger bakom oenigheten om skogsvårdsavgiften vill jag ocksåpeka på att den är ett resultat av att ni borgeriiga till varje pris och allatill buds stående medel skall bjuda över varandra för att fria tillskogsägarna. 72 BO (); värjer sig för mitt påstående omatt socialdemokratisk skogspolitik innebär tvång och åter tvång. Men sedanavslöjar han sig själv och socialdemokratin ganska kapitalt, för han säger attskogsvårdsavgiften, som är en skatt, skall stimulera till ökadavverkning, stimulera till god skogsvård. Utveckla det resonemanget litet grand- att man genom att höja skatter och avgifter stimulerar fram skogsvård ochökad avverkning. Det är klart att man menar att om man höjer skatternakraftigt, måste folk avverka för att betala skatterna. Garantiskatten ochskogsvårdsavgiften är ju inte relaterade till inkomsten utan utgår oavsett omman har möjlighet att avverka eller inte. Dessutom skapade socialdemokraterna ettinkomstskattesystem med höga marginalskatter som enligt de undersökningar somgjordes av virkesförsörjningsutredningen motverkade de avverkningar som mangärna hade sett och . Det stora problemet med det extra avdraget var kanske engång i tiden att det var för litet. I varje fall var den eniga uppfattningeninom virkesförsörjningsutredningen att man borde ha haft ett större avdrag. har vi fått en bättre situation när det gällerprisbildning och annat, men det intressanta är att man kan konstatera att försocialdemokraterna är det man kallar ekonomisk stimulans exakt detsamma somtvång, reglering och styrning - och det var vad jag ville slå fast i debatten. Vidare är det så att flertalet av dem som har envälskött skog inte har fått några bidrag, utan de har klarat sig själva genomgoda arbetsinsatser och i viss utsträckning måhända också med hjälp av viss turmed väderlek och annat, medan andra har drabbats hårt av stormfällningar ochliknande.