prot · G709153 · 1983-12-31 00:00:00 — Detkan inte vara rimligt att fortsätta med biståndsgivning till länder därförtrycket blir allt hårdare och de mänskliga rättigheterna alltmer åsidosätts.Det kan inte heller vara rimligt att fortsätta att ge bistånd till länder därekonomin missköts och förmågan att anpassa sig till nya omständigheter saknas.Ökade möjligheter till projektbistånd skulle kunna skapa förutsättningar förett svenskt bistånd som inte bara bättre uppfyller de biståndspolitiska målenutan som också präglas av större effektivitet. En av de viktiga fördelarna dådet gäller projektbiståndet är att detta kan anpassas tUl projekt där Sverigehar ett speciellt kunnande. Inom entreprenörbranschen t. ex. har ettstort dokumenterat kunnande. Sammanfattningsvisbör SIDA inte utgå från att landramsbe-loppen oavkortat står tillförfogande, för stöd åt mottagarlandet. Beloppen bör snarare ha karaktären avmaximibelopp. Påsikt anser vi alltså att tekniken med landprogramramar bör överges till förmånför ett mera ämnes- eller projektinriktat stöd där, självfallet, ett vissturval av länder efter träffade överenskommelser blir mottagande part. Beträffandeinsatserna i övrigt anser vi att katastrofbiståndet är mycket viktigt ibiståndsverksamheten. Det syftar ju till att lindra verkningarna av svåraolyckor. Den typen av insatser har också mycket stor betydelse då det gällersvenska folkets vilja att satsa i biståndsverksamheten. Vi föreslår attytterligare 45 milj. kr. skall ges i katastrofbistånd. Miljöfrågornaförsummades länge i det svenska utvecklingssamarbetet, men under den tidfolkpartiet hade regeringsansvaret fick biståndet en allt större tyngd. Underden tiden inrättades också ett särskilt anslag för miljövård. Vi anser att ettsådant anslag är viktigt för att markera betydelsen av dessa frågor. Vi ställerfrågan varför regeringen har föreslagit att detta särskilda anslag skall slopas- vi ser det som ett steg tiUbaka i utvecklingen. Vi föreslår att den särskildaanslagsposten för miljö- och markvård samt energi återinrättas och att ettanslag på 90 milj. kr. Fråganom en demokratisk samhällsutveckUng i länder som är mottagare av svensk u-hjälphar länge stått i bakgrunden, trots att ett av målen med biståndet är attfrämja den demokratiska samhällsutvecklingen. Fören liberal kan ignorerande av demokrati inte godtas. MöjUgheten att göra sinstämma hörd och utse nya ledare om de gamla missköter sig är en mänskligrättighet. Att beteckna sådant som lyx är oacceptabelt. Inte minst för defattiga grupperna, som inte kan få sina krav uppmärksammade genom ekonomiskmakt eller speciella kontakter, är frihet väsentlig. Det är viktigt attyttrandefrihet, allmän rösträtt, flerpartisystem och föreningsfrihet får en Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. större chans i tredjevärlden. Visstfinns det problem med att bygga upp en demokrati. Det är ofta ett tålmodigtarbete och ett arbete på lång sikt. Men ofta överbetonas svårigheterna, bådeinom och utom vårt land. Man kan fråga sig om bakgrunden är att man inte villha en derriokratisk utveckling. Vi anser att det måste göras mer aktivainsatser också genom vår biståndsverksamhet för att främja en demokratiskutveckling i . Idetta hänseende är faktiskt ett problemland. Jag vill kort utvecklavarför jag betecknar landet som ett sådant. Vietnamär invecklat i ett angreppskrig i och föröder på detta sätt både sinegen och det angripna landets ekonomi. utveckling mot mer demokratiskaförhållanden verkar också ha avstannat. Stora grupper politiskt oppositionellahålls fortfarande fängslade under svåra förhåUanden och utan rättegångar.Rappörter har också publicerats om andra kränkningar av konventionen ommänskliga rättigheter och av . Utskottet har aviserat att det skaUbli en omförhandling beträffande hjälpen till , men vi i folkpartietmotsätter oss en omförhandling om fortsatt biståndssamarbete. Så länge dennuvarande situationen i är oförändrad, är rent humanitära insatser iVietnam den enda form av bistånd som kan ifrågakomma. Detta anser vi ifolkpartiet att skall tala om för regeringen. BeträffandeAlgeriet vill jag kort säga att vi i är kritiska till hanteringenav den jättelika krediten; Vi har fått vissa handlingar översända tillutrikesutskottet, men med de uppgifter som förekommit i pressen funderar jagöver om vi verkligen har fått allt material som finns i ärendet. Jag betraktardet som synnerligen egendomligt om någonting har blivit bortplockat. Enkort summering av det svenska biståndet: Vi kan peka på många lyckade projekt,på industriområdet, mot jordförstöring, inom hälsovård och utbildning. Men viser också hur biståndet kan bidra tUl en utveckling i fel riktning. Vi ser hurviktigt biståndet kan vara för länder som dignar under svårigheter och hurangeläget det är att höja biståndsnivån. Men kravet på effektivitet ökar- inteminst för att vi skall få den svenska opinionen att ställa sig bakom ettfortsatt bistånd. Detfinns fortfarande ett starkt stöd för svenska biståndsinsatser hos den svenskaopinionen. Dess bättre tycks detta stöd inte nämnvärt ha påverkats av våra egnaekonomiska svårigheter. Dessa är blygsamma vid en jämförelse med u-ländernasproblem. Tyvärr verkar poUtiker ha påverkats i högre grad. Människorär fortfarande beredda att ställa upp för de fattiga folken, men de viU ocksåveta till vad pengarna används och vilken nytta de gör. Detta kräver enfortlöpande utvärdering av de svenska biståndsinsatserna. Flerafolkpartister kommer att tala i denna debatt. De kommer ytterligare attmotivera ställningstaganden. Iett historiskt perspektiv vUl jag bara konstatera att det är ideella ochreligiösa organisationer som varit banbrytande för våra insatser på dettaområde. Och organisationer består av enskilda människor som har varit bereddaatt ge ett offer för att hjälpa medmänniskor i nöd. De fattiga folken iu-länderna lider stor nöd, och de behöver hjälp från oss som från födseln bUvitlyckligare lottade. mer än någonsin behöver kunskapen om detta spridasöver hela den rika delen av världen. Jag yrkar bifaU tUl alla de reservationer somjag har lämnat för räkning till utskottsbetänkandet. Där har jagockså reservationer tillsammans med företrädare för , centerpartietoch i två fall med vpk. I övrigt ansluter jag mig till utskottets oUka förslag. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. 30MARGARETHA AF () replik: Ett kort svar till . Ja, vi ser ett klart samband mellan biståndets nytta ocheffektivitet och biståndets volym. Med ett svenskt bistånd som gör bättre nyttaoch når fram till de fattiga blir det mycket mera naturligt för oss moderateratt plädera för ökade anslag, det är helt klart. Jag vill också gärna passa på att påminna om ett sambandsom ännu inte nämnts så mycket i debatten. Det är sambandet.mellan biståndetsverkliga volym och ekonomi. Fortsatta devalveringar urholkar jubiståndsanslagens värde från mottagarländernas synpunkt lika effektivt sombesparingar på biståndsanslaget - kanske effektivare. 31 () replik: Jag tycker inte att den replik som Margarethaaf gav mig i det här fallet innebar ett klart besked om huruvida etteffektivt bistånd på något sätt har samband med biståndets nivå och huruvidadet kan vara ett bestämt motsatsförhållande i detta sammanhang. Jag vill också konstatera att inte kan tänka sig att vi i sänker vår höga levnadsstandardUtet, litet grand för att på det sättet få ett utrymme för att kunna hjälpa defattigaste folken. Jag drar den slutsatsen utifrån den koppling som Margarethaaf gjorde då det gällde våra ekonomiska svårigheter med devalvering ochliknande. 32 () replik: slutsats är inte riktig. av de relativt blygsamma besparingar vi föreslår på biståndsanslagetärju resultatet av det minskade anslaget till , vilket har haft många synpunkter på. Det är ju bara en dél i ett stort besparingspaket på 30miljarder kronor som moderata samlingspartiet har förelagt denna riksdag. Dettaär faktiskt bara en mindre del. Men självfallet finns det en koppling mellanbiståndets nytta och effektivitet. Det är ju så mycket sundare och riktigareatt plädera för ökade biståndsanslag då vi vet att dessa ökade anslag når framtill de människor som skall hjälpas och gör nytta, och inte bara försvinner uti ett grått töcken. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. 33RUNE () replik: Jag vill bara kort konstatera att jag anseratt det svenska biståndet som en hjälp till de allra fattigaste folken skallvara befriat från att ingå i det besparingspaket som vi lägger fram här iriksdagen. Vi skall hålla de löften som vi redan har givit till defattiga folken, och vi skall bestämt prioritera den här typen avhjälpverksamhet. Jag finner inget som helst hållbart motiv för att inte vii skall kunna hålla de tidigare löftena om av vår bruttonationalinkomst. Tredje vice talmannen anmälde attMargaretha anhållit att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare replik. 34 (vpk): Det pågår en något förvirrande debatt omenprocentsmålet. För var alla partier - med undantag avmoderaterna, naturligtvis - överens om att till tredje världen skullege ett bistånd omfattande av BNP. När de borgerliga fick regeringsmaktenbörjade man att "fiffla" med denna procentsiffra. Helt plötsligtbörjade man räkna efter BNI, bruttonationalinkomsten, vilket innebar attbiståndet sänktes med 100 milj. kr. Man blandade in reservationer, alltsåtidigare beviljade men under ett budgetår inte utnyttjade pengar. Syftet vargivetvis att pressa ned det svenska biståndsanslaget. Biståndspolitiken kom meroch mer att fjärma sig från de grundläggande målen. De kommersiella inslagenblev desto fler. Gapet är stort mellan av den beräknadeBNP - 7 058 milj. kr. -och den del av den av regeringen framlagdabiståndsbudgeten som kan hävdas utgöra rent utvecklingsbistånd, dvs. Jag har då räknat in de 300 miljoner sorn regeringen tillförde i entilläggsproposition, efter det att den lagt fram sin biståndsbudget.Det saknas alltså 744 milj. kr. för att vi skall nå av BNP. Dettaär den korrekta uppgiften om hur uppfyller sitt enprocentsmål enligturspmngUga riktlinjer. Jag skaU närmare motivera dessa siffror. Men först, herrtalman, en annan sak: De svenska biståndspolitiska målsättningarna kunde engång sammanfattas i uttrycket att bistånd skuUe vara en gåva. Det svenskabiståndet skuUe främja én ekonomisk och social utveckling, som resulterade ihögre levnadsstandard, större trygghet och ökad frihet för hela befolkningen.Det skulle stimulera de fattiga ländernas egna utvecklingsansträngningar, bidratill social och ekonomisk utjämning och medverka till en samhällsutveckling idemokratisk riktning. I årets biståndsbudget anvisas 375 milj. kr. Vad är detta? I propositionen betonas det värdefulla i attleverantörsföretagen kan ansöka om u-kredit bl. a. därför att det kan"sprida" kreditgivningen till sektorer och produkter där u-ländernasefterfrågan begränsas av otillräcklig kunskap om tillgängliga svenska resurser.Nästan "alla u-krediter som initieras av företagen avser projekt somsamarbetsländerna själva infordrat anbud på och som deföljaktligen prioriterat för genomförande", heter det i propositionen. Ipropositionen medges att kravet på "att u-krediterna skall användas förupphandling av svenska varor och tjänster utgör en restriktion i förhållandetill det övergripande målet att projekten skall ha utvecklingsfrämjandebetydelse för mottagarlandet". Dettaär icke gåvobistånd, herr talman, det är i stället subventioner till svensktnäringsliv av biståndsmedel. Vpkstöder självfallet en ökad handel med . Det innebär dock inte att viaccepterar att- en ökad svensk handel med styrs av transnationellabolags och svenska exportföretags intressen. Nusäger man visserligen i propositionen att u-kreditsystemets karaktär avutvecklingspolitiskt instrument skall förstärkas - en strävan som främst skallkomma till uttryck i valet av länder och projekt som skall ifrågakomma förkreditgivning. Principiellt skall u-krediterna gå till länder, vilkasutvecklingspolitik ligger i linje med de svenska biståndspolitiska målsättningarna. Menden här "principiella" inriktningen finns tydligen bara på papperet.För strax därefter säger utrikesministern i propositionen att de länder som kanbli aktuella bör vara kreditvärdiga eller bedömas få entillfredsställande återbetalningsförmåga. Fårjag fråga utrikesministern: det något av våra nuvarande programländer som iså fall kan komma i fråga? Och om länder är kreditvärdiga, finns det dåanledning att subventionera dessa med biståndsmedel? Det var den andra frågantill utrikesministern. Jagmåste fortsätta att återge vad som sägs i propositionen. Utrikesministernräknar med att den hittillsvarande kretsen av mottagare av u-krediter kan kommaatt vidgas tUl fler låg- och medelinkomstländer, särskilt vid kreditgivning isamverkan med andra finansiärer, t. ex. internationella finansieringsorgan somVärldsbanken, regionalbankerna eller Nordiska investeringsbanken. Får jag dåställa en tredje fråga till utrikesministern: länder tänkerutrikesministern på i det här fallet? Det talas alltså om låg- ochmedelinkomstländer som kan bU föremål för u-krediter, finansierade överbiståndsbudgeten. har naturligtvis blivit bönhört av regeringen. Förbundet har juvarit missnöjt med att u-krediterna enbart eller i stor utsträckning varitinriktade på våra programländer. U-krediternaär inte bistånd utan ett sätt att i samverkan med styra svensktbistånd till en vidgad krets av även medelinkomstländer som är kreditvärdigaeller kan tänkas få en tillfredsställande återbetalningsförmåga.Exporteffekterna är redan säkrade. Folkpartietsoch vaktslående om enprocentsmålet kommer också i en annan dager. Nistödjer denna kommersialisering och har mer och mer avlägsnat er från deurspmngUga biståndspolitiska målen. Vpkföreträder en biståndspolitik med rakt motsatt inriktning: ett gåvobistånd somfrämjar mottagarländernas nationella oberoende politiskt och ekonomiskt, endemokratisk utveckling, social och ekonomisk utjäm- Internationelltutvecklingssamarbete m. m. 3Riksdagens protokoll 1983/84:153-154 Internationelltutvecklingssamarbete m. m. ning i dessa länder ochett stärkande av motståndet mot de transnationella företagens utsugning av deråvaruproducerande länderna i tredje världen. Svenskbiståndspolitik enligt de ursprungligen fastlagda målen måste konsekventtUlämpad stå i harmoni med krav på en ny ekonomisk världsordning. Svenskhandelspolitik - strikt skild från biståndspolitiken - skulle lika fullt kunnatjäna både nationella svenska intressen när det gäller tillförsel av råvaroroch energi och behov av tekniskt kunnande och produkter. Enkrisbekämpande svensk industripolitik i enlighet med vad vpk föreslagit imotioner låter sig väl förenas med en till andelen ökad svensk handel medu-länderna. Svensk produktion skulle kunna upprätthållas och i vissa fallvidgas inom områden, där den läggs ner av hänsyn till profitintressen.Vpk hävdar att enprocentsmålet skall uppnås . Det börrensas från kommersiella inslag och i fortsättningen räknas enligt BNP och inteenligt BNI. Jagskall nu så kort som möjligt gå över till ländervalet och storleken påbiståndsanslagen till ett antal grannländer. Vpk föreslår en ökning utöverregeringens förslag av anslagen tUl , , , ,, och . Dessa länder har enligt vår mening de bästaförutsättningarna för att leva upp till de biståndspolitiska mål som fastlagtsav riksdag. Det är länder, och de bådarepresentanterna för de två andra borgarpartierna, med någon form avplanekonomier. Generaldirektöreroch andra u-landsexperter må säga vad de vill i olika tidskrifter omplanekonomiernas totala misslyckanden med att höja produktivitet ochproduktion såväl när det gäller exportgrödor och andra exportprodukter som ifråga om livsmedel och andra varor för hemmamarknaden. De måste uttrycka sig såför att tillfredsställa de olika smakriktningar som är engagerade ibiståndspolitiska frågor. Men inte är det särskilt väl genomarbetade analyserde för till torgs. Låtmig först ta upp vad de helt utelämnar t. ex. i fallet . För inte sålänge sedan har en välutrustad stormakt på det mest bestialiska sätt bombatdetta land sönder och samman, förgiftat dess jordar och skogar samt lämnatefter sig skadade och lemlästade människor. Det tar tid att reparera sådanaskador, herr talman. Det är inte så lätt för ett av världens fattigaste länderatt snabbt resa sig från förödelsen och få i gång ett väl fungerande jordbrukoch en väl fungerande administration. Låtmig påminna de tyckare som dömer ut planekonomierna om följande fakta. Andelenläs- och skrivkunniga av den vuxna befolkningen i är mycket stor ochenligt uppgift . Ställ denna siffra mot andelen läs- och skrivkunniga iIndien, Sri Länka eller . Dessa tre länder har ju den förlovademarknadsekonomin. Medellivslängden i är enligt de uppgifter jaghar. Ställ detta mot medellivslängden i de tre nämnda länderna med denförlovade marknadsekonomin. BNP per invånare i är . En frilansjournalist vidnamn har på SIDA:s uppdrag utarbetat en skrift om BaiBång. Jag skulle vilja rekommendera och de andra motVietnam kraxande korparna i denna kammare att läsa den broschyren. Den ärmycket kritisk - men jag tycker rättvist kritisk -mot Bai , mot de svenskamyndigheterna och mot myndigheterna i . Låt mig citera litet ur dennabroschyr om tillståndet i i norra : "I finns ingavåldsamma klasskillnader, inga spetälska tiggare och inga iögonfallande rikamed kock, trädgårdsmästare, nattvakt och chaufför med limousine. Här verkarknappast ens finnas någon medelklass i exempelvis thailändsk, latinamerikanskeller afrikansk mening. I kan jag se inte bara att är ettutpräglat jordbmksland. Här kan jag också se att norra bönder kanförsörja sig på sina jordar och att de inte blir bortkörda av storbönder,penningutlånare eller multinationella livsmedelsbolag. Annars skulle stadenvara mycket större, annars skulle här finnas slumområden. Och mängder avsvältande barn med uppsvällda magar. Här finns i stället delad fattigdom, låtvara ofta på gränsen till nöd. Det är ändå stor skillnad." Jagvill fråga de tre borgerliga representanter som varit uppe i talarstolen: Kanni säga något programland med marknadsekonomi som kan visa upp sammasolidaritet som när det gäller att fördela de knappa resurserna jämnttill befolkningen? Jag skall inte trötta kammarens ledamöter med att räkna upp ytterligareländer där vi vill öka biståndet och visa på de förhållanden som råder i dessaländer. Låt mig bara påminna om att och Mogambique har varitportugisiska kolonier med helt snedvridna ekonomier och en total brist påutbildad inhemsk expertis. Det är detta arv som fortfarande skapar problemen idessa länder, inte planekonomin. Det är också de ständiga sabotagen mot dessanu självständiga länder som skapar problem. Det är och av Sydafrikaunderstödda terroristgmpper som slår sönder och förhindrar en snabb utvecklingi dessa planekonomier. Detär inte så, herr talman, att jag förnekar att det finns problem också i dessaländer. Det finns byråkrati, och det finns en stor tröghet också i derasadministration. Detta är emellertid arv från kolonialmakterna, och det är arvfrån långvariga krig. Vpkföreslår också upptagande av ett antal nya programländer. Det gäller ,och . Vi har tidigare utförligt motiveratvarför vi anser att dessa länder skall upptas som programländer för svensktbistånd. Jag hänvisar när det gäller motiveringarna till tidigare års debatteroch tiU vad som står i protokollen. Jag skall något kommentera frågan om mänskliga fri- och rättigheter ivåra programländer. Jag frågade en högt uppsatt personinom Amnesty om han kunde säga att det av våra 20 programländer fanns någotland som inte bröt mot de mänskliga rättigheterna. Hans svar var efter enstunds funderande nej. Men han påpekade att man måste förstå dessaländers situation och den svåra undemtveckling de lever under, och att man inteautomatiskt kan tala om demokratiska fri- och rättigheter såsom de fungerar i dettaland eller i de Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. ni. ~ Jag förnekar inte helleratt även i länder med planekonomi åsidosätts de mänskliga fri- ochrättigheterna. Men jag hävdar än en gång att man måste utgå ifrån deförhåUanden som råder i resp. länder. Men jag menar också att vi bör varaobservanta på detta och kritisera sådana förhållanden som kan uppstå i dessaländer. Låtmig citera ifrån en intervju med Mitterrandsrådgivare i utrikespolitiska frågor Debray: "Européernamåste komma ur sitt snäva synsätt när gäller 'Tredje världen' anser Debray. 'Mänskliga rättigheter' har blivit ett nytt opium för de intellektueUa. Taletom mänskliga rättigheter, det vill säga det handlar då vanligtvis om individensrättigheter, skjuter undan, döljer förrädiskt, folkens rätt. 'Mänskligarättigheter' är ett europeiskt begrepp som utgår från att individen existerarsjälvständigt från sin sociala eller etniska grupp. Det här är något somabsolut inte går att tillämpa på till exempel eller det afrikanskasamhället där gruppen Har företräde framför individen. -Dessutom är det ett egoistiskt begrepp, för det glömmer de nödvändigaomständigheterna för ett utövande av de mänskliga rättigheterna - det viU sägafred och rikedom. EnligtDebray förhåller det sig med de mänskliga rättigheterna som med de engelskagräsmattorna: De behöver sju sekler för att bli perfekta och de måste vattnasvarje morgon." Jaghar velat säga detta, herr talman, då jag anser att de borgerliga för envulgärdebatt om mänskliga fri- och rättigheter och icke är sanningsenliga ochsakliga. Jag skall ta tre exempel där de borgerliga, om de hade ett allvar isitt engagemang för de mänskliga fri- och rättigheterna i Tredje världen, bordeha reagerat, och där det pågår gigantiska brott. Närregimen i Sri Länka hugger huvudet av tamilerna hörs inte ens en viskning tillprotest. Ni har chansen att protestera i talarstolen och visa att nimenar allvar. NärIndien använder barn mellan i barnarbete och mer perdag - de flesta under i ett antal av 16 miljoner - då ljuder enöronbedövande tystnad från de borgerliga. Jagfick ett brev från Kenyakömmittén i i går. Där säger man att kenyanskasäkerhetsstyrkor genomförde en massaker på mellan 400 och 1 000civila i Wajir i nordöstra . Var fanns , ? Soldateroch polis förde bort ca 5 000 personer till ett läger utanför flygbasen ,där de tvingades klä av sig och ligga på ökensanden utan mat eller dryck i fleradagar. Människor brändes levande, stenades tUl döds eller sköts ihjäl, berättarett ögonvittne, stadsfullmäktigeledamoten för . Den5 rapporterade tidningen att 400 döda kunnatidentifieras. Liken hade slängts i massgravar eller staplats i högar, som sedanantänts. Dessutom saknas minst 1 000 personer, som tros ha flytt mot och Somaliaeller spärrats in i läger av armén. Varär protesterna från de borgerliga? Ni kan inte vara okunniga om denna massaker.Ni kan inte vara okunniga om att politiska fångar i stort antal sitterinspärrade i . Sverigedeltog tUlsammans med andra västeuropeiska länder i en uppvaktning av kenyanskamyndigheter för att få garantier att katastrofhjälp skulle komma fram till dethär området. Jag vill fråga utrikesministern: denna katastrofhjäp nått framtill dem' som drabbades av massakern? Vad har den gjortvisavi de kenyanska myndigheterna när det gäller massakern? Har lämnatnågon protest mot detta? Men den viktiga frågan är: Har katastrofhjälpen nåttfram till dem som drabbades av dessa ohyggliga brott mot de mänskliga fri- ochrättigheterna? Detre länder som jag nu nämnt är länder med den marknadsekonomi som de treborgerliga partierna så varmt hyllar, länder där resurserna knappast fördelasrättvist, där kontrasterna mellan rika och fattiga är så tydligt markerade grips av vanmakt. Det är i själva verket marknadsekonomin som system somalstrar dessa kontraster och orättvisor. Den enorma kampanj som bedrivs från borgerligt håll mot de ländersom bevisligen någorlunda lever upp till de biståndspolitiska målen skall sesmot bakgmnd av att de tre borgerliga partierna är medvetna om att derasfavoritländer är totalt oförmögna att leva upp till dessa mål.