prot · G70961 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:61 Omanvisningarför undervisning i i ämnet "svenska som främmande språk" Förhandlingarnaleddes till en början av förste vice talmannen. 1 § Svar på fråga1983/84:244 om anvisningar för undervisning i i ämnet "svenskasom främmande språk" har frågat utbildningsministern vad hon avser att vidtaför åtgärd för att medverka till att det för ämnet "svenska som främmandespråk" utfärdas nödvändiga anvisningar. Arbetetinom regeringen är sä fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Undervisningeni i svenska som främmande språk skall bedrivas efter den kursplanför ämnet som ingår läroplan för . Betyg i ämnet skallenligt skolförordningen sättas i årskurserna 8 och 9. Såväl kursplanen sombestämmelsen om betyg gäller fr. o. m. /83. Normalterfordras inte ytterligare centrala anvisningar för undervisningen i ett ämne.Såväl undervisningen som betygsättningen i svenska som främmande språk möteremellertid särskilda svårigheter, bl. a. därför att eleverna har osedvanligtskiftande kunskapsbakgrund. Ämnet är också speciellt genom att eleverna, när denår en tillräcklig kunskapsnivå i ämnet, skall fortsätta i den reguljärasvenskundervisningen. () har mot denna bakgrund utfärdat allmänna råd (SÖ-FS 1983:85)för betygsättningen i svenska som främmande språk. I september förra åretutfärdade SÖ också allmänna råd (SÖ-FS 1983:233) för bedömning av tvåspråkigaelevers färdigheter i svenska som främmande språk. Dessa råd som bl. a.innehåller definitioner och preciseringar av olika färdighetsniväer gäller fr.o. Som ett stöd för skolorna har vidare vid universiteteti utarbetats ett omfattande material med prov ochbedömningsanvisningar. Inom SÖ finns en särskild arbetsgrupp for utveckling avämnet svenska som främmande Omanvisningar för undervisning i i ämnet"svenska som främmande språk" Denarbetar f. n. med ett servicematerial till skolorna som beräknas bli färdigt ivår. Mot bakgrund av vad jag nu har redovisat finns det enligtmin mening f. n. ingen anledning till åtgärder från regeringens sida när detgäller undervisningen i svenska som främmande språk. 2 (): Jag tackar statsrådet för svaret. De flesta anser säkert att svenska som främmande språk ärett oerhört viktigt ämne i dagens skola. Det är viktigt därför att det ytterstär svenskfärdigheten som bestämmer hur utvecklingen skall bli för deinvandrarbarn som växer upp och skall verka i . Det sätt varpå SÖ har skött sina åligganden för att följaupp beslutet om att svenska som främmande språk skall vara ett självständigtämne upplevs av de berörda som en katastrof. Bristen på kursplaner försvårarför de lärare som undervisar i ämnet. Det är inget mindre än en diskrimineringav både elever och lärare. De lärare som är berörda har inte varit tysta. Menvad hjälper det när myndigheter inte lever upp till vad som är deras ansvar? Rektorerna för invandramndervisningen i ,' och begärde anvisningar i en rad frågor somgällde såväl undervisning som betygsättning. svarade SÖ att man utredde frågan och skulleåterkomma med svar . De anvisningar som statsrådet'hänvisar till i svaret ärtydligen inte fillräckliga. ansåg sig vara tvingadatt gå ut till rektorerna inför höstterminens slut och säga attinga besked lämnats, trots upprepade försök att få anvisningar. 1 ett brev,daterat , från till rektorernaskrivs: "Trots upprepade försök att från SÖ få anvisningarangående betygssättning i SFS har vi tyvärr inte kunnat få någon klarhet ifrågan. Följandehar sagts vid våra telefonkontakter med SÖ: Tills vidare gäller.vad som står i SÖ-FS 1983:85 och1983:233. Se nedanstående utdrag ur SÖ-FS 1983:85. Pågående utrednings- ochutvecklingsarbete inom SÖ gäller utarbetande av kursplaner för att skapa engemensam referensram. under läsåret korrimer betygsfrågor att behandlas.Vissa klarlägganden ang. betyg i SFS kan vi förvänta tidigast under vt84." Frågan är alltså inte löst. Även om beslutet om ämnetfattades ganska , dvs. om man ser med myndighetsögon, inte en praktiskmedborgares ögon, har undervisningen pågått . Detta är en elevrättslig fråga. Det kommer att sökasinträde i gymnasier pä basis av betyg vars innehåll är mycket svåra att bedöma.Det är en osäkerhet som måste undanröjas. Det är fråga om att informationeninte kommit fram ordentligt. Detta är en besvärlig fråga. Man kan naturligtvis, som , konstatera att den inte är löst, om man med lösning menar attundervisningen på alla ställen skulle kunna bedrivas helt tillfredsställande.Men det kan den inte, därför att det är ett mycket besvärligt område; Det ärbesvärligt för läraren att sätta betyg, eftersom han vid betygsättningen skallta hänsyn till både elevens prestationer under läsåret och den färdighetsnivåeleven har uppnått; barnen har mycket skiftande förutsättningar. Ämnet ärvidare nytt. Jagtycker emellertid inte att man skall använda de svårigheter som finns som motivför att rikta förebråelser mot . Det är möjligt att det imånga sammanhang finns anledning att rikta förebråelser mot våra statliga verkoch myndigheter för att de inte fullgör sina uppgifter. Jag vill ändå med enviss emfas hävda att på det område som gäller undervisning för vårainvandrarbarn bedrivs arbetet med en betydande ambition. Vi är så ambifiösa idetta arbete - det tycker jag att det finns anledning att påminna om - att manemellanåt sjösätter planer innan man har gjort alla de utredningar som möjligenhade kunnat undanröja en del av problemen. Men det gör man därför att också debarn som går i skolan skall få en undervisning som är något bättre än dende skulle ha fått om man inte hade gjort någonting alls. Omanvisningar för undervisning i i ämnet "svenska som främmandespråk" 4 (); Det är naturligtvis svårigheten att klara av det här ämnet som gör attdet är ett sådant tryck från de lärare som sysslar med dessa frågor. Denuppgivenhet som man möter när man talar med dem - över att de inte får gehör,att det inte kommer några anvisningar och att de inte har några referensramaratt hålla sig till - är alarmerande. Därför är det inte tillfredsställande närstatsrådet säger att saken är klar som den är och att de anvisningar som hargivits och att det som SÖ har gjort är tillräckligt. Det är icketillräckligt. Det som man hade kunnat göra är att inte ge några betyg alls. Det hadeemellertid varit den sämre lösningen för de elever som är berörda; Jagvill understryka det jag har hävdat i mitt svar, att man med allvar har tagititu med den viktiga fråga som undervisningen i svenska som främmande språk är.Man bedriver ett mycket målmedvetet arbete, och för detta tycker jag att manförtjänar en viss respekt. Överläggningenvar härmed avslutad. 2 § Svar på fråga 1983/84:270 om förhållandena på i har frågat mig om jagavser att vidta några åtgärder i syfte att undvika att scenarbetare vid Operanomöjliggör konstnärernas bemödanden att ge publiken en föreställning. Enligt uppgift pågick vid Operan en vild strejk avscenarbetare under ca under en pågående föreställning förnågra dagar sedan. Konflikten var inte förenlig med de regler som gäller vidarbetskonflikter. Den lokala fackliga ledningen tog avstånd frånstrejken. Med de arbetsrättshga traditioner som gäller i ärdet inte min uppgift att göra något uttalande om på vilket sätt frågan om dennaarbetskonflikt skulle kunna lösas. Operan, som är ett statligt aktiebolag, har en avregeringen utsedd styrelse som ansvarar för verksamheten. De anställda vidOperan väljer själva hur de skall vara organiserade. För arbetsgivarsidan ärTeatrarnas riksförbund förhandlingspart. Teatern är självständig. Det ärparternas sak att lösa konflikten. Enligt uppgift har en lokal uppgörelse nu träffatsangående de frågor som konflikten gällt. 7 i (m); Tillät mig först att tacka statsrådetGöransson för svaret på min fråga. Det blev naturligtvis ungefär som man kundevänta sig. Det är säkert inte heller lätt att vara kulturminister i en regeringsom i så hög grad har till-uppgift att tillvarata fackets intressen. För egen del anser jag att bl. a. sjukvård, undervisningoch forskning samt konstnärlig verksamhet och medier, som förmedlar informationoch åsikter, borde vara undantagna från detta slag av störningar i ettciviliserat samhälle. Vad det allmänna inte får hindra i fråga om medborgarnasverksamhet borde inte heller enskilda få sabotera. När sådant här inträffar - , organiserat, på Operanoch och tydligen i "vilda former" på - måsteman fråga sig vad det är som är på tok,;i ledningen, på scengolvet eller ikulisserna. Finns det ingen laganda? Finns det ingen hänsyn?. Förstår man inteatt man utmanar medborgarna, och också lagstiftarna, och att man i sinom tidkanske kommer att få betala priset? Jag vill här begagnatillfället att uttala min tacksamhet mot Operans konstnärer för vad de gett ochger oss, som älskar opera och Operan, och försäkra dem om att den sympati somde inte har kunnat påräkna inom Operan i rikt mått strömmar emot dem från ossutanför. Jag vill gärna understryka att jag anser att enarbetskonflikt av den typ som förekom på är mycket olycklig. Den striderockså mot alla vedertagna umgängesformer på svensk arbetsmarknad. jag htet överraskad avGunnar i angrepp på mig, när han säger att det måste vara svårtatt vara ansvarig för kulturfrågorna i en regering som har så stark anknytningtill fackföreningsrörelsen. Isjälva verket har svensk fackföreningsrörelse och svensk arbetarrörelse -denorganiserade arbetarrörelsen - alltid gjort sig känd för ett mycket starktansvarstagande, för att respektera de avtal och regler som gäller. Jag troddeinte att jag skulle behöva påminna om att den kritik som under sent 1960-taloch riktades mot gällde att man inteaccepterade den vilda strejken som arbetsmetod och umgängesform. Det är inteden form som svensk fackföreningsrörelse arbetar efter. Jag tycker att jag haranledning att framhålla det här. Dentyp av arbetskonflikt som förekom pä Operan är inte representativ förarbetarrörelsen. Däremot är den kanske att önska för många som ser en upplöstarbetarrörelse som något eftersträvansvärt. Omstatsbidraget till viss teatergrupp Anf.9 i (m): Jag har inte det intrycket att jag gjorde något angrepp på statsrådetGöransson när jag sade att jag hade förståelse för att det var svårt för honom. Vadjag saknade i hans svar var ett uttryckligt avståndstagande från vad som hadeförevarit och ett beklagande till dem som varit utsatta för det. Jag är intesäker på hur jag i det avseendet skall tolka vad han sagt. Överläggningenvar härmed avslutad. 3 § Svar på fråga1983/84:235 om statsbidraget till viss teatergrupp har frågat mig om jag med anledning av innehållet ien teatergrupps föreställningar avser att vidta några åtgärder. Hon anför attom undervisningen i sexualkunskap framförs på ett onormalt och skrämmande sätt,kan det skapa stor ångest och olust bland ungdomar . anför att teatergruppen enligt uppgift får statligt bidrag för sinverksamhet. Jagvill först erinra om att yttrandefriheten är en i grundlag skyddadgrundläggande fri- och rättighet. Detstatliga anslaget till fria teater-, dans- och musikgrupper uppgår innevarandebudgetår till . är den myndighet som fördelarbidragen pä de olika grupperna. Vid fördelningen skall , enligt debestämmelser som gäller för bidragsgivningen, bl. a. främja en mångsidigverksamhet inom teater-, dans- och musikområdena. Bidragsgivningen skall vidareinriktas mot grupper vilkas verksamhet kan bedömas vara av stort konstnärligteller kulturpolitiskt värde. Defria teatergrupperna bestämmer helt självständigt sin repertoar. Det är viktigtatt de behåller sin konstnärliga frihet. Om statsbidraget till viss teatergrupp Det är också viktigt att destatliga organ som har till uppgift att bedöma teatrarnas verksamhet betraktardessa principer som självklara. De är nödvändiga att följa om kulturpolitiken skall kunnafrämja den konstnärliga förnyelsen och medverka till att skydda och utvidgayttrandefriheten. Dessa riktlinjer gäller även för beslut beträffande t. ex.stöd till film, litteratur och utställningsverksamhet. Det bör framhållas att skolans uppgift att ge undervisningi sexualkunskap inte kan begränsas fill presentationen av en eller annanteaterföreställning. Som ett inslag i undervisningen blir teaterföreställningenmer en illustration till den sakliga information i olika ämnen som det ärskolans uppgift att förmedla. Mål och riktlinjer för hur undervisningen skallbedrivas finns i skolans läroplaner. 11MARIANNE (): Sedan frågan framställdes har en ström avpositiva brev, telefonsamtal och tidningsklipp m. m. kommit mig till del, ochjag tackar nu statsrådet för svaret på frågan. Jag har också fått brev från Gotlandsteatern, som vänligtsänt mig några grammofonskivor från sina framträdanden. Jag hade dem i min ägoredan tidigare, men måste tyvärr erkänna att det inte bereder mig något störrenöje att lyssna på dem. Att någon kan sammanställa, publicera och dela ut såmånga svordomar och runda ord bland ungdomar förefaller mig obegripligt. Hurkan någon vilja undervärdera våra ungdomars tankeförmåga och språkbruk så? Jag beklagar djupt att Hem och skola-föreningar på någraställen ställt sig bakom denna teatergrupp, och jag skulle vilja ruska om allaföräldrar i hela och säga: Tag reda på vad era barn får för upplysningi sexual- och abortfrågan genom denna föreställning! Det förvånar mig att det finns de som rekommenderarpjäsen. Jag är kanske inte så förvånad över att gör det; det delarnämligen ut kondomer gratis fill deltagarna, och då vill man förmodligen varamed på ett hörn. har i statsbidrag. När jag hör ordet teater förknippar jag detmed kultur och med något litterärt. Den här pjäsen är en orgie i runda ord,svordomar och antydningar. som pjäsen vill tala om kärleken som någotvackert framställs den som något groteskt. Även om teatergruppen säger sigmotverka aborter tycks huvudsyftet ändå vara att göra propaganda förpreventivmedel. I ett avsnitt sjunger gruppen; "Barn kan vara bra attha, men när vi själva vill." Vilken materialistisk syn! Är barn en produktsom man kan behålla eller abortera? Är våra barn utbytbara ägodelar som har detvärde som föräldrarna åsätter dem? Denna människosyn ställer jag mig aldrigbakom. Jag frågar mig också hur de elever känner sig som beslutatsig för att vänta med samliv fill längre fram. De som är säkra och frimodigaklarar sig alltid. Men hur påverkas de blyga och osäkra och lättmobbade? Komihåg att det är ungdomar i åldern som detta gäller. Jag önskar att våra ungdomar skall få saklig och riktiginformation i sexualkunskap i skolan. Att på ett onormalt och skrämmande sättfå ett budskap framfört till sig skapar bara ångest och olust. Det intimastesom finns mellan två människor pratas sönder och förstoras. Man frågar sig i dag:Var är romantiken, poesin, den mystiska lyckan i att vara förälskad? Närkärleken finns kommer resten av sig självt. Det är vikfigt med klara etiskanormer för det uppväxande släktet. Vi måste väl ändå kunna ställa krav på degrupper som med statsbidrag och kommunala skattepengar turnerar runt om ilandet. Jag ärinte vidare nöjd med svaret, det får statsrådet förlåta. Jag skulle yilja fråga statsrådet: man inte ingripamot en teatergrupp trots att - eller med tanke på - att den erhåller statligabidrag? Jag undrar vidare om inte kulturministern bör kontrollera vadkulturrådet anslår pengar till och om det vore angeläget att en översyn görs avvilka bidrag som utgår. vill jag fråga om kulturministern skulle varavillig att se pjäsen i fråga, om vi finge den uppspelad i . Om statsbidraget till viss teatergrupp Nej, jag delar inte uppfattningen att vårabarn skall betraktas som ägodelar. Jag reagerar mot sådana krav varifrån de änframställs. Jag får emellanåt besök av föräldrar som ufifrån vad de uppfattarsom mycket positiva utgångspunkter menar att barnen egentligen är deras och attde därför skall ha rätt att bestämma allting om sina barn. Det som föranledde fråga var ettspeciellt fall. Det gäller en teatergrupp som på skolor framfört en teaterpjässom behandlar samlivet mellan människor. Det är möjligt att den pjäsen ärgrotesk och att det är en mycket dålig teaterföreställning - jag har inte settden. Vad jag har påpekat i mitt svar är emellertid att skolanssexualundervisning inte begränsas till presentationen av en eller annanteaterpjäs i skolan. Det är viktigt att komma ihåg detta när vi talar om vilkakonsekvenser olika upplevelser kan få i skilda sammanhang. Jag tror inte att enenstaka teaterföreställning kan förta verkan av den mycket goda undervisningsom vår svenska grundskola faktiskt ger. Teatergrupperna får heller intebidrag för pjäser i ämnet sexualkunskap. De får bidrag från efteratt på olika sätt ha dokumenterat kvaliteter. Det är andra än kulturministernsom gör bedömningen av dessa. Det är fråga om självständiga bedömningar avmycket kvalificerat folk, som därmed också faktiskt kontrollerar att bidragenkommer till sådana grupper som genom sina fidigare prestationer förutsättsvara,berättigade fill dem. 13MARIANNE (): Jag tackar för det ytterligare svar som jagfått här, och jag tycker att det var bra. Gruppen i fråga anlitas oftast inte iskolans regi utan i fritidsgårdarnas regi. Jag vill också säga att man, om manpå egen hand gör ett teaterbesök, ju själv kan välja vad man vill se, men deungdomar som inbjuds att se den föreställning som det här gäller får intrycketatt det är en fin Omstatsbidraget till viss teatergrupp pjäs om exempelvisabortfrågan. Den här teatergruppen har varit ute och turnerat med många olikaföreställningar, och detta är inte den första. Samtliga dessa föreställningarhar varit lika groteska, med mängder av svordomar. Jag menar att dét är heltfelaktigt att teatergrupper åker runt i vårt land med sådana härföreställningar, fyllda av råa ord. Deungdomar som ser denna föreställning är inte myndiga, och deras föräldrar måsteha något att säga fill om. Om gruppen skall få fortsätta att agera, måsteföräldrarna före föreställningarna informeras om vad som skall visas.Föräldrarna måste kunna lita på att fritidsgårdarna inte visar sädanasnuskigheter som förekommer i pjäsen - vad som skall börjapå K kan alla föreställa sig. Jag anser att skolan och frifidsgårdarna måstevisa hänsyn fill den som t. ex. från kristna utgångspunkter eller av etiskaskäl tycker att det som förekommit är förfärande. Jag erkänner gärna att jagvill ansluta mig till deras uppfattning. Eftersomjag har kvar av min taletid, skall jag citera följande ur ettbrev av en pojke som heter ; "Minförhoppning är att kulturministern verkligen tar sig en rejäl funderare på vaddet handlar om. Gotlandsteatern avslöjar sig själva när man säger att syftetmed det råa språket är att få ungdomarna att lyssna. Eftersom jag är en ungdomså påstår jag att det är raka motsatsen. Sådan här teater isolerar man sigifrån." Tillsist vill jag fråga en gång till om kulturministern är med på att vi inbjuderden här gruppen hit fill för att här spela sin teaterföreställning.Jag har nämligen fått en förfrågan från den här teatergruppen där deri undrarom den kan få komma hit. Till svar på den sista frågan vill jag säga att av den presentation somMarianne har givit av den här föreställningen har jag inte fåttintrycket att den skulle vara värd den enorma uppmärksamhet som ett uppspel iriksdagshuset skulle innebära. Jag tror tvärtom att det är att göra en kanskemisslyckad föreställning aUtför stor heder. Jaghar fidigare sett flera föreställningar av teater, vilken har varitmycket bra. Det kanske är att frångå vad som är tillåtet i att gå inpå något sä speciellt, och jag ber i så fall om överseende. Jag tror alltså möjligen kan notera den här förestäUningen som ett övertramp, om den har dedåhga kvaliteter som har redovisats. Iövrigt tycker jag att man kan hta på att det kulturråd som vi har faktiskt görmycket övervägda bedömningar av vilka grupper som skall ha bidrag och vilka sominte skall ha det. Överläggningenvar härmed avslutad. 4 § Svar på fråga1983/84:251 om sändningar på invandrarspråk har frågat utbildningsministern om regeringen ärberedd att vidta åtgärder som garanterar minst nuvarande nivå på SverigesRadios sändningar pä invandrarspråk. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Fråganföranleds av att koncerndirektion beslöt tillsätta enutredning som skall undersöka programverksamheten för språkliga och etniskaminoriteter. Igällande avtal mellan staten och programföretagen inom Radio-koncernenfastställs att programföretagen har skyldighet att ta särskild hänsyn tillspråkliga och etniska minoriteter. I samband med att de nya avtalen ingicksbetonades denna verksamhets betydelse av såväl regering som riksdag. som gått sedan avtalen trädde i kraft har en avsevärd utbyggnad skett. Avvägningarsom gäller sändningarnas omfattning och val av språk svarar för. pröVar om programföretagen fullgör sinaförpliktelser när det gäller hur olika gruppers behov tillgodoses. Enligtvad jag har erfarit frän gäller utredningen en översyn av hurden nuvarande verksamheten bedrivs, om det finns möjhgheter till ökad flexibilitetoch samverkan mellan programföretagen och hur verksamheten bäst skall bedrivasmed de medel som står till buds. Några nedskärningar av den omfattning somfrågeställaren befarar planeras alltså inte enligt . OmSveriges Radios sändningar på invandrarspråk 16 ALEXANDERCHRISOPOULOS (vpk): Jag tackarstatsrådet för svaret. Minfråga föranleds av koncerndirektions beslut att tillsätta enensamutredare med uppdrag att undersöka olika möjligheter till rationelltutnyttjande av de nuvarande resurserna inom programverksamheten för språkligaoch etniska minoriteter och om resurser kan frigöras för att användas på annatsätt. Sombekant är genom sin monopolställning av avgörande betydelse bådesom informationsmedium och som kulturinstitution när det gäller insatser påinvandrarpolitikens område. Det förhållandet har också uppmärksammats avstatsmakterna, som i avtalstexten mellan staten och pekat påbolagens skyldigheter att i programutbuden särskilt. rikta sig till olikaminoritetsgrupper. Detstadgas i avtalen att föreskrifterna innebär skyldighet att ta särskild hänsyntill språkliga och etniska minoriteter. Dennuvarande programverksamheten har dels under tryck från statsmakterna, delsunder tryck från invandrarna själva expanderat i programutbud. Men dennaexpansion har inte motsvarats av tillräckliga Om sändningar på invandrarspråk resurser.Medarbetarnas entusiasm och engagemang har fått ersätta bristen på resurser.Det har resulterat i att den här programverksamheten nu pågår med långt mindreresurser än övrig programverksamhet på . har trycketutifrån ökat för en ytterligare expansion, bl. a. i form av programsatsningarför nya grupper. När man granskar invandrarnas och minoriteternas kultur-,medie- och informationssituation, finner man att mycket ännu återstår att görainom verksamhetsområde för att komma i närheten av deinvandrar- och minoritetspolitiska mål som det har rått politiskenighet om. Därför skapar alla rationaliserings- och besparingspropåer i dettaavseende stor oro. Dessutom står de i direkt motsättning till den avstatsmakterna i många sammanhang deklarerade målsättningen. Svaret är tillfredsställande men något oklart. Där sägsatt några nedskärningar av den omfattning som frågeställaren befarar inteplaneras. Planerar man då några nedskärningar av mindre omfattning? Det vorevärdefullt om utbildningsministern ville ytterligare belysa den frågan. Pä samhällslivets alla områden återstår mycketatt göra. När det gäller minoritetsprogrammen i och Televisionär det alldeles uppenbart så, att vi skulle, om vi hade resurser, kunna göraåtskilligt mera. Jag tycker ändå att vi i huvudsak har en ganska hyggligservice beträffande invandrargrupper och minoritetsgrupper här i landet. Jagförstår att man i en situation, där man tvingas att rationalisera, att iakttaen mycket stram hushållning, kan känna oro. Vad jag i detta sammanhang villunderstryka är att det inte finns några planer på att utnyttjaminoritetsprogrammen som sparobjekt. 18 (vpk):