prot · G70935 · 1983-12-31 00:00:00 — Sedan vill jag också ha sagt altmånga kommuner, kanske de flesta, borgerligt regerande i det härlandet befinner sig i en utomordentligt trängd ekonomisk situation. Del hargjort alt en del av de sociala problemen nära nog har växt dem över huvudet.Därför tycker jag att del är lovvärt att man i kommunerna försöker ägna såmycket lid och pengar åt uppsökande verksamhet, som ju ytterst avser attförhindra all det uppkommer så svåra situafioner att man tvingas ingripa medannat än direkt stöd till familjen. 52GÖTE (): Jag tycker alt socialministern blev välsvepande när han påstod all sex borgerliga regeringsår har förorsakat behov avdenna form av uppsökande verksamhet. Del är ju inte så, , utansnarare på del sättet att behovet av socialhjälp har ökat mycket kraftigtute i kommunerna. Detta har hänt sedan blev socialminister. Behovet avsocialhjälp har sannerligen inte minskat . Men låt oss inte diskuteraorsak och verkan i detta sammanhang; det var socialtjänstlagen som vi skullediskutera. Jag har förståelse för att socialministern inte kandiskutera det speciella fallet, men det skulle vara värdefullt omsocialministern utifrån vissa grunder och principer sade ja eller nej tillsådana här uppläggningar. Anser socialministern att det är rimligt, rentprincipiellt, att barn till föräldrar som är arbetslösa, långtidssjuka ellerhar hamnat i ekonomiska svårigheter därför anses befinna sig i riskzonen? Är det verkligen så att det i socialtjänstlagen finnsgrund för att kartlägga alla barn i åldern ? Jag delar socialministerns uppfattning så långt att manskall gå ut med generell information, men det kan inte vara meningen attsocialnämnderna efter generella principer skall kartlägga alla familjerssituation. Det förs en debatt om förtroendet mellan myndigheter ochenskilda, och jag tror att vi måste slå vakt om detta förtroende och se tillalt det sätt som myndigheterna arbetar på inte gör att detta förtroende skadasytterligare. Orn utredningar rörande barns situation ihemmet Jag skall inte-nu ägna någon tid åt attklargöra orsak och verkan på detta område - sambandet mellan avmisslyckad borgerlig ekonomisk politik och den situation som denna har försaltkommunerna i. Vi får ju på nöten för budgetunderskottet, för den storaskuldsättningen och för allt annat elände som ni ådrog landet , såvarför inte också för det ökade socialhjälpsbehovet, som är en följd av vad somhände då? Vad jag vill ha sagt är att kommunerna befinner sig i.ettså svårt ekonomiskt läge att de har mycket litet ekonomiskt utrymme för att ägnasig åt den uppsökande verksamhet som är så viktig - det vet mycketväl; han är mycket kunnigare i dessa frågor än vad han här förefaller vara -för att man skall kunna ingripa och hjälpa familjerna. Jag skall också gärna svara på GöteJonssons fråga. Jag anser - utan att jag därför kommenterar något enskilt fall- inte att en uppsökande verksamhet som är så utformad att vissa grupper,arbetslösa eller människor i en annan situation, finner sig särskilt utpekadevara förenlig med vad socialtjänstlagen föreskriver. Därmed har ett klart svar på sin fråga. 54GÖTE (): Jag ber att få tacka för den preciseringen. Socialministern säger vidare att han inte.nu kan ta uppallt det elände som drabbade svenska folket under den borgerliga regimen. Jagär övertygad om att socialministern, om han skall försöka förklara bort olikaförhållanden med vad som hände under de borgerliga regeringarnas tid, kommeratt behöva betydligt än de minuter han nu har till förfogande. Jagförstår därför socialministerns resonemang på den punkten. Men det var inte del som vi skulle diskutera, utan frågangäller de metoder som kommuner och socialnämnder skall använda i uppsökandeverksamhet. 3 protokoll 1983/84:35-36 Om planerna på ett hälsouniversitet i Det är erioerhört viktig fråga. Mot bakgrund av vad som har hänt - och det gäller inteenbart det nu aktuella fallet, utan det har också talats om andra, liknandefall ute i kommunerna-frågar jag mig om det inte finns skäl att noga undersökahuruvida det inte behövs klarare preciseringar i socialtjänstlagen beträffandebl. a. den uppsökande verksamheten. Det faktum att kommunerna har ett besvärligt ekonomisktläge har inte i sig med saken att göra, utan det är metoden för den uppsökandeverksamheten som är intressant. Jag menar att kommunerna i det avseendet måstegå fram med försiktighet. Om socialtjänstlagen tolkas så vidlyftigt att mananser sig kunna gå ut på bredden på det sätt som skett, är det enligt minuppfattning allvarligt. Innan debatten går vidare får jag fästa uppmärksamheten påatt rubriken för den fråga som diskuteras är "utredningar rörande barnssituation i hemmet". Jag har redan givit ett svar på , och har tacksamt mottagit den preciseringen. Jag trordäremot inte att det behövs några ytterligare preciseringar avsocialtjänstlagen i vad avser uppsökande verksamhet. Jag tror att det som stårdär, tillsammans med sunt förnuft, är tillräckligt vägledande. Dessutom utsättsalla sådana här undersökningar för en kritisk granskning av politiker ochjournalister, och det skedde också i det här fallet. Därför inställde man ocksåundersökningen. Beträffande undervisningen har jag redan, herr talman, medgivitatt en sådan skulle behöva ta än vad jag har till förfogandenu, men det beror mindre på läraren och mer pä lärjungen. Överläggningen var härmed avslutad. 12§ Svar på fråga 1983/84:169 om planerna på ett hälsouniversitet i 57Utbildningsminister : Herr talman! har frågatmig dels om de från föreslagna besparingsåtgärdernainom medicinsk utbildning och forskning gjort att alla planer gällande etthälsouniversitet i skrinlagts, dels om det utredningsarbete avseendeett eventuellt hälsouniversitet som bedrivits inom universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ) lagts ned eller om det finns planer att avsluta nu nämndautredningsprojekt inom . Jag ser med stort intresse på det förslag som UHÄ lagtfram om en integrerad vårdyrkesutbildning i . Denna fråga bereds f. n.i . Förslagen i.den ekonomisk-politiska propositionen om besparingari fråga om medicinsk utbildning har inte något samband med denna beredning. 58 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag ärytterst förvånad att inte kan se sambanden mellanläkarutbildningen vid och läkarutbildningen vid etthälsouniversitet i . Sambanden är ju uppenbara. Man skall t. ex.flytta preklinisk utbildning från till . Det finns alltså ettsamband. Man skall utbilda läkare på bägge ställena. har f. n. en utmärkt läkarutbildning, just därföratt man där har ett väl sammansatt patientmaterial. Där finns också uppbyggt enforskning som faktiskt är världsberömd. Det antar jag att sig då hon var i . Det tar att bygga upp bra forskning. Medicinskforskning är utomordentligt viktig för vår framtida satsning på ny teknik iindustrin. Del må gälla ultraljud eller elektronik som ju är utomordentligtviktiga på läkemedelsområdet. Det händer väldigt mycket just på det området iMalmöområdel. Jag tycker alltid att man skall satsa på "säkrahästar", särskilt när man har ont om pengar, och det har vi . Dåskall man satsa på de institutioner som redan finns och fungerar bra och intebörja experimentera méd sådant där chanserna att misslyckas är stora. Hur skall vi se på besparingarna? Enligt finansutskottetkommer man.att spara 12 miljoner om man lägger ner läkarutbildningen i Malmö.Därtill kommer forskningspengarna - det lär kosta 15 miljoner attbedriva ett hälsouniversitet i Linköping-plus investeringar på 50 milj. kr. Jagförstår nu när jag hört svaret på min fråga den något otillfredsställandeskrivningen i propositionen och de missförstånd som uppstod i samband.medpressrelea-sen. Jag hoppas faktiskt att besöket i har rätat ut en delfrågetecken för statsrådet. Om planerna på ett hälsouniversitet i ' 59 Utbildningsminister : Herr talman! fråga rörde hälsouniversitetet iLinköping. Det är också det jag har svarat på,inte läkarutbildningen i . Beträffande det som. frågan handlade om villjag erinra om att den borgerligaregeringen uppdrog åt UHÄ att konkretisera idén om ett svenskt regionall hälsouniversitet, förlagt iLinköping. 60MARGIT (): Det gällde hälsouniversitetet och desssamband med läkarutbildningen. Man får faktiskt se det som en helhet. Man kaninte la bort pengar från ett ställe och lägga ut dem på ett annat. Jag troddefaktiskt att man i departementet hade insett att när man sparar måste man se tillhelheten. Man kan inte spara på det här något "schizofrena" sättet.Alt man inte insett det tycker jag är förvånande. Nr 35 Det hela gällde alltsåhälsouniversitetet och de besparingar man vill göra Tisdagenden på medicinsk utbildning. ,_ Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på frågorna-1983/84:159 och 161 om lärararbete ikollektiv har frågat mig om jag anseratt lärarnas årsarbetstid behöver förlängas och att en större del av dennaarbetstid behöver förläggas till skolans lokaler. har frågat mig om jag anser att arbete iarbetslag skall vara obligatoriskt i och om kravet pålärararbete i kollektiv kommer att utsträckas också till gymnasieskolan. Frågor om löne- och anställningsvillkor för innehavare avstatligt reglerade tjänster ankommer inom regeringen på civilministern. Medhänsyn till att båda de aktuella frågorna har sin bakgrund i uttalanden som jaggjort besvarar jag dem efter samråd med civilministern och i ett sammanhang. Uttrycket "lärararbete i kollektiv", som OveEriksson använder, är inte entydigt. Med kollektivt lärararbete menas oftast desammanträden och konferenser en lärare är skyldig att delta i. Kollektivtlärararbete i den meningen är alltså redan en skyldighet. Jag anser inte att arbete i arbetslag skall görasobligatoriskt i och har heller inga ambitioner i den riktningen förgymnasieskolan. Däremot anser jag att de hinder för arbetslag som kan finnasbör undanröjas i möjligaste mån. Det är exempelvis en fördel om lärarnasarbetstid regleras på ett sådant sätt att samverkan i detta avseendeunderlättas. 1 avtal om löner 1983 för statstjänstemän m. fl. (ALS1983) har parterna gjort en protokollsanteckning enligt vilken de är ense omatt gå in i ett gemensamt partsarbete om lärarnas skyldigheter och arbetstider.En förutsättning för arbetet skall vara att lärarna har fulltjänstgöring. Jag har ingen anledning att ifrågasätta denna förutsättning. Den nuvarande arbetstidsregleringen i avtal ochförfattning innebär att lärarna är i skolan när de har lektioner. De är ocksåskyldiga att vara i skolan på sammanträden och konferenser. I den skiss somarbetsgivarsidan presenterat i partsdiskussionerna finns en strävan att göraarbetstidsregleringen mera heltäckande, vad gäller andra uppgifter än dem jagnämnt. har också initierat en diskussion om vissa ändringar iförläggningen av lärarnas arbetstid . Enkelt uttryckt diskuteras detatt vid förläggning av den samlade arbetstiden se vissa lovdagar under pågåendeläsår som utbytbara mot ett antal lovdagar före resp. omedelbartefter läsåret, Arbetslidsregleringen för lärare är i första hand en frågamellan berörda avtalsparter. Om.och när en överenskommelse mellan parterna nåskominer resultatet i vanlig ordning att anmälas för . 62 (): Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret på min fråga. Syftet rned frågan var att försöka bringa klarhet i den ganskaförvirrade debatt som enligt min uppfattning är till skada för skolan och för det arbetsresultat som skolan vill uppnå. Alla vet att skolan och skolans personal varit utsatta för många påfrestningar. Vi har genomfört en läroplansreform, som i och för sig var nödvändig men som ändock inneburit många förändringar beträffande innehåll, organisation och arbetssätt.. Till detta kommer de ständiga besparingarna, som i sin tur inneburit nya förändringar och som ställt stora krav på lärarnas solidaritet. Alla minns vi debatterna kring självstudietiden, prao-besparingen och de mänga turerna kring syo-funktionärernas ställning i skolan, för att ta några exempel. ) Till allt detta kommer så det fullständigt, exempellösabeteende som utbildningsministerns partikamrat, skolstyrelsens ordförande iÅstorps kommun, gjort sig skyldig till. Sådana "insatser" hoppas jägatt utbildningsministern här och är beredd att la avständ-ifrån. Mot den här bakgrunden är det inte så konstigt att lärarnahar reagerat mycket negativt både på arbetsgivarverkets idéskiss och påde-uttalanden som ulbildningsfninislern har gjort; I båda fallen verkar det väsentliga vara att binda lärarnamer till skolan -men inte som eleverna finns där, utan till andratider: , näreleverna har gått hem, under lovdagar underterminerna och under delar av sommarlovet. Vad är det egentligen för syftensom driver regeringen i den här riktningen? Borde vi inte i stället funderaöver hur vi använder våra resurser, så all eleverna får ut den undervisningslidsom de har rätt till och så att vi kan ha lärare på alla lektioner, åtminstonei ? har vi haft en debatt om de "lärarlösalektionerna" på gymnasiet. Med det besparingsförslag som föreliggerriskerar vi att få "lärarlösa dagar" i . Då känns det medförlov sagt lite konstigt att utbildningsministern bemödar sig om att fålärarna kvar i skolan på sådana licler dä ingen undervisning pågår. Utbildningsministerns utspel när det gäller lärarnasarbetstider har varit mycket olyckligt. Skolan behöver arbetsro - inte nyastridsämnen! Det svar som jag nu har fått är, i förhållande till depressuttalanden som utbildningsministern har gjort, mycket försiktigtutformat och ganska fritt från värderingar. Då måste min fråga bli: Kan jagtolka detta på sådant sätt att utbildningsministern nu tar avstånd från deuttalanden hon har gjort? Om lärararbete i kollektiv 63OVE (): Jag ber alt få tacka försvaret på min fråga. Jag vill tolka svaret så, att utbildningsministern nu taravstånd från den åsikt som framfördes i en TV-inlervju, dvs. Om lärararbete i kollektiv alt arbeta i grupp, så måste lärarna också visa att mankan arbeta i ett kollektiv. Jag tackar också för klargörandet att arbete iarbetslag även i framliden skall vara frivilligt enligt utbildningsministernsuppfattning, och att det inte utsträcks till gymnasiet. Det kollektiva arbeteti konferenser och sammanträden är. Debatten om lärarnas arbetstider har lett till stark oro ilärarkåren. Något av en hetsjakt har bedrivits mot lärare - åtminstone harmånga lärare ansett det. Orsaken.är säkert lärarnas möjlighet att lägga tidenför förberedelser, efterarbete, elevvård m. m. till tid som passar vederbörandelärare och som kan anpassas till speciella förhållanden. Det är alltså ickereglerad arbetstid efter skoldagens slut. Men enligt den nu framförda uppfattningen skall tydligenlärarna ha samma reglerade arbetstid som andra grupper. Stämpeluret blir någotav ett självändamål och undervisningens resultat och elevernas bästa kommer iandra hand. De som framför denna uppfattning har nog inte kunskap om vadlärarna gör utanför lektionssalen.-Obekant är tydligen allt det arbete som våraansvarskännande lärare lägger ner under helgledigheter och kvällar när detgäller förberedelser, att ta fram prov och rätta skrivningar. Helt okänt ärtydligen att väldigt många också använder och till att samlamaterial till kommande arbete ; göra långa och tidskrävandeförberedelser för exkiirsioner och liknande. Lärarna slår t. ex..av TV:n föratt plöja igenom den senast utgivna pedagogiska litteraturen, för att inte talaom all den tid, alla de kvällar, som lärare tillbringar vid telefonen eller görhembesök för att klara upp elevproblem. Jag tycker att del är viktigt alt detslås fast alt arbetstiden inte kan regleras på ett sådant sätt att lärarnatvingas vara i skolan i alltför stor utsträckning. Då blir den här verksamheteninte utförd på bästa sätt. Så vill vi inte ha det. Jag anser att det, precis som sade för enstund sedan, var myckel olyckligt att statsrådet gjorde ett uttalande som rörden förhandling som kommeratt äga rum. Parterna börfå komma till tals pårätt sätt, och dét tror jag att de gör. Den här frågan behöver nog interegleras av regeringen. Läraryrket är hårt, både fysiskt och psykiskt pressande.För många är det nödvändigt med en paus för alt man skall kunnafortsätta arbetet . Förberedelser och efterarbete skall alltså kunnautföras . Jag vill ansluta mig till argumentering:Är det inte minst sagt motsägelsefullt, fru utbildningsminister, att samtidigtsom vi har lärarlösa lektioner skall lärare tydligen tvingas att vistas iskolan utan elever? Ja, det är i sanning en förvirrad debatt, och den blir inte mindre förvirrad om även ledamöterav medvetet missförstår. Beträffande arbete i arbetslag är detfullständigt klart - vilket jag har sagt i olikasammanhang - att jag ser det som något mycket nödvändigt i skolan. Men därföratt det är nödvändigt behöver det inte göras obligatoriskt. stårdärvidlag precis på samma linje som den i läroplanen - den läroplan som är signerad av den moderata skolministern . ' Jag vill påminna om att han i egenskap avledamot i utbildningsutskottet har deltagit i ett ställningstagande tilllärarnas arbetstider. Vid behandling av propositionen om skolforskningochpersonalutveckling sade utskottet bl. a. att man skulle "i vissutsträckning för personalutbildning använda dagar under läsår, då eleverna harlov från undervisningen. Motsvarande bör gälla friluftsdagar eller annan tidunder vilken verksamheter anordnas i vilka lärarna ifråga inte engageras." Den borgerliga regeringen gick vidare - det kan ha skettredan före detta uttalande av utskottet - och initierade samtal om lärarnasarbetstider för att få en omreglering till stånd. Vad som håller på att hända är att arbetsgivarverketgår vidare på det som parterna var överens om , nämligen arbetetmed den protokollsanteckning som finns i vårens avtal. Det förhållandet att det sedan bryter ut en förvirraddebatt om detta tror jag framför allt beror på diskussionerna i - ochjag har i olika sammanhang tagit avstånd från del sätt på vilket dendiskussionen förs. Men jag tycker att vi här i - som i inånga olikasammanhang varit inne på dessa frågor, oberoende av vem som har haftregeringsansvaret eller vem som haft riksdagsmajoriteten -; borde välkomna attförtroendefulla partssamtal kommer till stånd i denna ganska inflammeradefråga. Om lärararbete i kollekliv 65LARZ (): De citat som utbildningsministern gjorde frånutbildningsutskottets uttalanden vid tidigare resonemang kringdessa frågor är naturligtvis alldeles riktiga. Vad som har inträffat är attutbildningsrhinis-tern - när parterna med anledning av den protokollsanteckningsom utbildningsministern tidigare erinrade om sätter sig ned och försöker talaom dessa saker-går ut och gör uttalanden av en sådan innebörd att det avlärarna ute i de enskilda skolorna uppfattas så här: handlar det dels om attförlänga vår totala arbetstid, dels om att tvinga oss att vara kvar i skolan påeftermiddagar, dels också om att ha oss kvar i skolan när det är lov och närdet inte finns några elever där. Detta är effekten av utbildningsministerns uttalanden. Jagställde frågan för att vi skulle få reda ut att det handlar om enprotokollsanteckning, som parterna i lugn och ro skall sätta sig ned ochresonera om. Då behövs det inte utspel av något slag från någotdera hållet. Ett utspel som däremot möjligen är nödvändigt, och somutbildningsministern litet försiktigt har gjort, är ett mycket klart ochbestämt avståndstagande från i . Han är inte på något sättviktig som person -även om massmedia har gjort sitt bästa för att han skall trodet - utan det är hans åsikter och det utrymme som de åsikterna har fått som-ärviktiga. Den fortsatta debatten om lärarnas arbetstider ocharbetssituation i skolan över huvud taget tjänar på att utbildningsministernordentligt - här och i riksdag-säger ifrån att hon tar alldelesbestämt avstånd från detta. Om lärararbete i kollektiv' Del kanske skulle bidra till att utbildningsministernspartikamrater i arbetarkommunen i också vågade ta sitt ansvar visavi sinskolstyrelseordförande. Om man nu talar om att man inte skall förlängatotalarbetstiden men säger all lärarna i största utsträckning skall finnas iskolan under icke-undervis-ningslid, och säger all man skall la ut meraarbetstid på lovdagar eller ferielid, då måste det leda till, , att det av den totala arbetstiden blir mindre tid kvar tillundervisning. Del är det allvarliga i den här situationen. 66 (): Utbildningsministern antydde att jag hademissuppfattat utsagan om arbetslagen. Jag noterar med tacksamhet att har den uppfattningen att det skall vara frivilligt. Men då kanman också undra varför lärare skall tvingas vara i skolan på ickeundervisningstid. Redan nu har det genom de senaste läroplansrevisionernaoch annat kommit in så myckel av vad kallar för kollektivtarbete i form av sammanträden och konferenser att tiden redan är mycketreglerad. Skulle män få den totalreglerad kan det bli problem att få etteffektivt arbete utfört. Om arbetet på det sättet blir reglerat kan delinnebära att lärare uppfattar alt allt arbete skall förläggas till den tidenoch att fritiden därefter tar vid. Del kan då uppstå krav på ersättning förövertid, som i så fall skall beordras av rektor, och det blir besvärligt. Detfinns också risk för att nödvändiga föräldrakontakler och viktigtelevvårdsarbete inte blir av. Jag tror att det även kan bli psykologiskaeffekter för berörda lärare, med tanke på att del, som jag sade tidigare, kanbehövas en vilopaus mitt för att klara del här arbetet. Dessutom saknas det arbetsplatser i skolan. Där finns inteden arbetsro som många behöver. Det är inte alla förunnat all kunna utföra ettkoncentrerat arbete i en miljö där flera skall arbeta . Därför, herr talman, är del minförhoppning att de förhandlingar som skall komma till stånd får ske i lugnoch ro, under saklig prövning av frågorna och utan vidare inhopp avutbildningsministern eller andra regeringsledamöter. Del Vare mig fjärran att i det härsammanhanget göra inhopp, utspel och vad ni nu använder för ord. Däremot svararjag, liksom andra, artigt på frågor. Del var på frågan - bl. ä. med anledningav debatten i - om lärarärbetstiden skulle förlängas som jag gav svar.Det menar jag att en utbildningsminister faktiskt har rätt att göra. Det är judet ni ber mig göra här - det är alltså något fel på er argumentering! De misstänkliggöranden som lärarna som grupp har varitutsatta för tar jag avstånd ifrån - det har jag sagt i intervjun, och del sägerjag också här i . Jag sade redan i intervjun att det aldrig kan blifråga om fiågon loiarreglering av lärarärbetstiden, därför att läraryrket ärett ganska fritt Jag sade också i TT-inlervjun: "Del är avrespekt för lärarnas arbete som arbetstiden bör ändras, dock inte förlängastotalt sett." 68 (): Utbildningsministern inledde med att säga inte har gjort några inhopp utan har svarat artigt på frågor. Hon sade atthon har svarat på frågan, huruvida arbetstiden för lärarna skall förlängaseller inte. Ett artigt och korrekt svar är då: Nej. Men sedan harutbildningsministern i diverse turer invecklat sig i resonemang om hur den härtiden ändå skall användas. Det är delta som har väckt så mycket uppmärksamhetoch som också kommit så mycken oro åstad. Del är möjligt att utbildningsministerii känner att det ärotacksamt. Utbildningsministern har i senaste numret av uttalat:"Det är med omtanke och kännedom om lärarnas ofta pressade arbetssituationsom jag välkomnar överväganden och diskussioner om en annan utläggning avlärarärbetstiden." Den omtanken har, måste jag säga utbildningsministern,inte uppskattats av lärarkår. Om lärararbete i kollektiv 69 Utbildningsminister : Herrtalman! När var med i utbildningsutskottet och utskottetuttalade delsamma som jag nu gör - vad var det då i för syfte? 70 (): Jag kan naturligtvis inte svara för allautbildningsutskottets ledamöters tankar, men jag tror inte att de uttalandenahade det syfte som utbildningsministern nu gör gällande. Del var vid denlidpunkten inte något tal om alt förlänga arbetstiden i skolan. 71 Utbildningsminister : Herrtalman! Varken i arbetsgivarverkets idéskiss eller i någonting av del jag harsagt har del varit fråga om att förlänga lärarärbetstiden.