prot · G709139 · 1983-12-31 00:00:00 — Men sanningen är att det väsentliga är att SJ-personalen ställer upp påstationerna på samma sätt som SAS-personalen ställer upp på flygterminalerna.Jag tror mig veta att den nuvarande SJ-ledningen hårt arbetar för att få tillstånd en bättre och positivare inställning hos personalen när det gäller attklara handikapptransporterna. Gör man det uppnår man - precis som MargaretaPersson säger - sänkta kostnader. För att ingen skall tro någonting annat vill jag ocksåtala om att inte har föreslagit något annat anslagsbelopp änregeringen, nämligen 88 miljoner. Men när vi ser en kostnadsutveckling framöversom regeringen själv tydligen hesiterar inför anser vi det rimligt att maninnan man permanentar systemet skall ha skaffat sig bättre erfarenhet. Därförbör man avvakta att de utredningar som man själv begärt blir slutförda. Det äri det syftet vi har ansett att man bl. a. bör begränsa antalet starktsubventionerade resor. Däremot har vederbörande naturligtvis gott av atthandikappanpassningen på SJ efter hand blir allt bättre. 67 () replik; Återhållsamhet med statens utgifter innebär i det härfallet återhållsamhet med den personliga friheten för gravt handikappade. sade att vill ha till stånd enutveckling av riksfärdtjänsten. Men i betänkandet säger ni ju nej till denutveckling som regeringen föreslår! Medelvärdet på resandet är 1,7 resa per person. Som härhar sagts är det, båra8%somhargjort merän tre resor. Avde 13 OOOpersonersom 67 åkte medriksfärdtjänsten är det 50 personer som åkt mera frekvent. En person har rest engång . Är det den personen eller dessa personer som motiverar attcentern och redan nu vill införa begränsningar för alla? Eftersom ni nu säger nej till att frivilligt engagemang iföreningsliv skall berättiga till riksfärdtjänst måste jag fråga: Skall intedemokratin gälla också för handikappade? Skall de inte kunna åta sig uppdrag ismå föreningar? En liten fattig förening riskerar alltså att av kostnadsskälinte kunna välja en handikappad till förtroendeuppdrag, därför att resorna blirdyra. Men och anser inte att man bör få riksfärdtjänst tilldet. Varför skall den som är så gravt handikappad att han måsteåka taxi eller specialfordon tvingas gå igenom en utredning varje gång? Nisäger nej till att man skall få ett generellt tillstånd. Det betyder att manökar byråkratin. Har man ett kroniskt handikapp förändras inte det särskiltofta - det är alltså en byråkratisk omväg att inte säga ja till ett generellttillstånd. Jag måste fråga er som annars talar mycket om denenskildes frihet: Varför skall det inte gälla handikappade? Det är alldelesriktigt, som och även säger, att regeringen ipropositionen säger att kostnaderna kan bli höga; därför måste man titta påolika sätt att få ned utgifterna. Men när vi går att fatta beslut i denhär frågan föreslår regeringen inte begränsningar nu utan håller frågan öppenför att se om det finns andra metoder att få ned kostnaderna, t. ex. en bättreservice på SJ, en bättre samordning, osv. Det intressanta är varför moderaternaoch redan nu vill låsa sig för en begränsning, om man kan hitta andrametoder som gör att man kan få ned kostnaderna. 68GÖREL () replik: Det är inte för att begränsa den personligafriheten som vi har föreslagit att man skall sätta tak för utnyttjandet. Viföreslår ett tak för utnyttjandet redan nu därför att vi anser att det ärofrånkomligt att man har regler för utnyttjandet. Nödvändigheten av det harockså, som jag tidigare sade, aktualiserats såväl av som avdepartementschefen. Nämnden har i sin rapport kommit fram till att man kan göraen kostnadsbesparing på om man begränsar utnyttjandet. Jag antar att delar uppfattningen, attdet allra viktigaste om man skall använda pengarna på ett riktigt sätt - tillförmån för de handikappade - är att satsa dem på en handikappanpassning avtransportmedel. Under dessa förutsättningar är det alldeles nödvändigt att manhåller igen på reseutnyttjandet, annars försenar man handikappanpassningen. Som jag sade tidigare föranleds en stor del av kostnadernaav enbart av resenärerna. Det utgör i stor utsträckning vad som kan sägasvara tjänsteresor. Detta bör således betalas av organisationerna eller avarbetsgivaren. 69RUNE () replik: Jag kan i stort sett instämma i vad GörelBohlin har sagt. Jag vill bara notera att vi inte är främmande för att det påsikt kan bli så att man ger vissa generella tillstånd. Men vi anser att manförst skall ta fram bestämmelser som skapar en likformig tillämpning - att manvet vilka regler som gäller för att generellt tillstånd skall ges att användabil. Det kan t. ex. gälla i ett område där det över huvud taget inte finnstillgång till kollektiva trafikmedel. Men vi anser att hela frågan intehar kommit så långt att man skall kunna permanenta en sådan ordning, utantillgång till de utredningar .som är på gång och avslutade. I alla andra sammanhang brukar vi här i säga attvi först skall ha utredningarna på bordet och se vad dessa innebär - sedan kanvi fatta beslut. Men av någon anledning väljer regeringen att gå motsatt väg -först tar man ett beslut, sedan får man se vad utredningarna kommer fram till. 70 () replik; Det är ofrånkomligt att man har regler, sägerGörel . Är det verkligen så? Det är inte ofrånkomligt när det gällerandra människor - för dem sätter vi inte upp några regler för hur många gångerman får resa med tåg eller flyg. Men i detta sammanhang är det tydligenofrånkomligt. Det står inte någonting i er reservation om att de pengarsom ni inte vill anslå till riksfärdtjänsten genast skall överföras till enhandikappanpassning av färdmedlen. Därför litar jag inte riktigt på det somGörel här sade. säger att det är en praxis att man förstskall utreda innan man fattar beslut om saker. Riksfärdtjänsten har utrettsunder fyra år- man har haft en försöksverksamhet så . Därför anserregeringen att det nu äntligen är möjligt att permanenta den. De sommoderaterna och nu i praktiken vill begränsa riksfärdtjänsten för äryngre och akfiva människor som genom riksfärdtjänsten har kunnat bli aktiva isamhället. Det skulle vara intressant att höra vad ni skall säga, när ni nuvill tala om för dem att de hädanefter bara skall få åka . Förste vice talmannen anmälde att och anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. 71OLLE (): Kommunikationerna är av avsevärd betydelse förde handikappades möjligheter att delta i samhällets olika aktiviteter.Anpassningen av olika färdmedel för att tillgodose de handikappades behov avtillgång till kollektiva färdmedel måste ständigt förbättras. Det är i detta sammanhangviktigt att de olika transportföretagen oavbrutet förbättrar servicen förrörelsehindrade och resenärer med olika handikapp. För att underlätta för dem som på grund av svåra handikappnästan aldrig kan utnyttja våra vanligaste kommunikationsmedel, föreslog dendåvarande folkpartiregeringen i propositionen om en ny trafikpolitik bl. Det är tillfredsställande att kommunikationsministern i åretsbudget föreslagit permanentning av denna verksamhet. Den försöksverksamhet som folkpartiregeringen föreslog ochsom började har inneburit att 13 000 personervid ett eller flera tillfällen kunnat företaga resor med riksfärdtjänst. Isamband med beslutet om försöksverksamheten inrättades en särskild nämnd,, och under de år som försöksverksamheten pågått harenligt nämndens mening samlats sådant faktamaterial att det är lämpligt att nupermanenta en transportservice åt handikappade. Av försöksverksamheten framgår att det finns ett behov avden transportservice som riksfärdtjänsten utgör. För många gravt handikappadeblir eljest kostnaderna för en längre resa mycket höga jämfört med vad som ärfallet för resenärer i allmänhet. Trots en pågående förbättring av dekollektiva färdmedlen kommer behovet av riksfärdtjänst att bestå. I en enkät bland dem som använt riksfärdtjänsten har 60%angett att de inte alls kunnat resa om inte riksfärdtjänsten funnits. Att såstor andel av dem som kunnat resa på detta sätt uppgett att det varit derasenda möjlighet att företaga resor är ett klart bevis för det stora behov somfinns. Under försöksverksamheten har ju också konstaterats att efterfråganständigt ökat och ännu inte börjat avtaga. Med tanke på det dokumenterade behov som har redovisats aven fortsatt riksfärdtjänst är det en anmärkningsvärd njugghet som kommunikationsministernvisat mot den fortsatta verksamheten. Redan innan man vet vilka behov somfaktiskt kommer att finnas av riksfärdtjänst talar ministern om att begränsaverksamheten. har naturligtvis i sin reservation - som ocksåcenterledamöterna i utskottet är med på - gått ännu längre och skriver:"Effektiv kostnadskontroll kan enligt utskottets mening inte upprätthållasom man tills vidare inför en ordning som för de riksfärdtjänstberättigadeinnebär möjlighet till ett obegränsat antal resor. Detta antal bör nubegränsas." För dem som är så gravt rörelsehindrade att de skall harätt till riksfärdtjänst är det naturligtvis ett mycket stort"företag" att över huvud göra en resa av den karaktär som det gäller,att risken för överutnyttjande är näst intill obefintlig. Av propositionstextenoch reservationen är det inte svårt att ana sig till en framtida koalitionmellan m och s i syfte att begränsa de handikappades möjligheter tillriksfärdtjänst. Enligt vad jag erfarit är nu också en överenskommelse isikte mellan och taxinäringen, som innebär attnäringen åtar sig att med en särskild beställningscentral för hela riket sökasamordna dessa resor i syfte att effektivisera verksamheten och därmed minskakostnaderna. Allt som kan göras för att effektivisera riksfärdtjänsten ärnaturligtvis värdefullt och bör kunna nyttjas till att komma de handikappadetill godo. Från är vi beredda att ta ansvar för dereformer som vi har varit med om att införa. Ett sådant ansvar kan iblandinnebära att man tvingas till omprioriteringar i syfte att bättre uppnåuppställda mål i tider av resursknapphet, men vi är inte beredda att accepteraatt en reform får vidkännas inskränkningarredan innan den har hunnit att utvecklas. Så länge det inte visats att det förekommitöverutnyttjande av riksfärdtjänsten är vi inte beredda att förorda någonbegränsning av anslagen. Även i ett hårt ekonomiskt läge måste vissa saker fåkosta - stödet till de handikappade är en sådan sak. Jag har inget annat yrkande än bifall till utskottets hemställan. 72MARGARETA () replik; Jag är naturligtvis tacksam för att den här frågan visar att inte går i ledband; detgäller ju inte i så många frågor . Sedan säger emellertid attkommunikationsministern visar en anmärkningsvärd njugghet när han nämner ordetbegränsningar. Jag vill bara påpeka att var närvarande när det härbetänkandet behandlades. Han har ingen reservation, han har inget särskiltyttrande. Jag vill upprepa vad jag sade tidigare: När vi nu går attfatta beslut om att permanenta riksfärdtjänsten finns inga begränsningar med ibeslutet. 73 () replik: Av inlägg tidigare idebatten förstår jag att vi i väldigt stor utsträckning delar uppfattning i denhär frågan. Vi befinner oss också i majoritet tillsammans i utskottet. MenMargareta har säkert själv läst i förslagatt man redan nu talar om vissa begränsningar i den fortsatta verksamheten. Debegränsningarna kan vi inte ställa upp på, utan vi tycker att den härverksamheten är så angelägen att man inte skall belägga den med begränsningarinnan den är genomförd. 74 () replik: Det var synd att inte förde framsin synpunkt i en reservation. Kommunikationsministern säger i propositionen att detfinns anledning att överväga åtgärder som begränsar dessa kostnader, men hananför en hel rad olika sätt att begränsa kostnaderna, och det är detdiskussionen handlar om. Man kan alltså hitta andra medel att få nerkostnaderna än att just begränsa resorna. 75 () replik; Det är naturligtvis viktigt att man vidtarockså andra åtgärder för att begränsa kostnaderna. Det är jag helt med på, och jagstår ju också på utskottsbetänkandets majoritetslinje. Men ikommunikationsministerns förslag finns det vissa uttalanden som pekar mot vill söka en ytterligare begränsning, och det har vi inte velat accepterafrån . 76INGVAR (); I trafikutskottets betänkande 23 angåendeanslag till riksfärdtjänst m. m. behandlas en motion av ochmig-1983/84; 1282-som gäller huvudmannaskapet för riksfärdtjänsten. I propositionen och utskottsbetänkandet talar man om atthuvudmannaskapet skall övergå till transportrådet. I den slutrapport lämnat kräver handikapporganisationerna attkonsumentgruppen skall få ett reellt inflytande över verksamheten ifortsättningen. Eftersom transportrådet har ansvaret för föreskrifterna förhandikappanpassningen av de kollektiva färdmedlen och fortsättningsvis handläggningenav riksfärdtjänsten, bör representanter för handikapporganisationer ingå itransportrådets styrelse. Det är naturligtvis bra att man bildar en referensgruppunder transportrådet, men det hade varit ännu bättre om man sett till att dehandikappade även hade fått plats i transportrådets styrelse. Att dehandikappade vill ha medinflytande då det gäller riksfärdtjänst är jusjälvklart - det är ju de handikappades resor som det gäller. Och anser viatt ett medlemskap i transportrådets styrelse är det bästa sättet som man kanbevaka frågorna på. Vi finner att den vägen är bättre än att delta ireferensgruppen. Det här är ju en ytterst viktig jämlikhetsfråga, anser dehandikappade. Det är ju också så- enligt gjorda undersökningar- att 60 %av de resor som gjordes aldrig hade blivit gjorda, om man inte hade haftriksfärdtjänst. Och det här visar ju också på det väldigt stora behov somriksfärdtjänsten fyller. Många människor - som är gravt handikappade - skulleinte ha möjlighet till ett miljöombyte, om man inte hade haft riksfärdtjänst.Detta är ju otroligt betydelsefullt för dem. När en del människor talar om attde handikappade är ute och reser i onödan, så är ju ett sådant tal alldelesfelaktigt. Enligt gjorda undersökningar har av resorna fallit inom ramentre resor , och då är det ju alldeles onödigt med en begränsning avantalet resor. Vi är alltså bestämda motståndare till varje slagsbegränsningsregel. De färdtjänstberät-tigade betalar kostnaden för en andraklass tågbiljett, och det blir alltså en dryg kostnad för dem som anlitarriksfärdtjänsten. Sedan är det naturligtvis också så, att denfärdtjänstberättiga-de måste använda specialfordon, exempelvis taxi, eftersomhan inte kan utnyttja de kollektiva färdmedlen. De kollektiva transportmedlenär inte anpassade efter de handikappades önskemål. Detta gör naturligtvisatt de handikappade blir utestängda från de kollektiva färdmedlen. I fråga omdet här måste dock erkännas att de kollektiva färdmedlen blivitbättre handikappanpassade - men många handikappade kan ej utnyttja dekollektiva färdmedlen. Jag ber att avslutningsvis få yrka bifall tillmotion 1983/ 84:1282. 77MARGARETA (): Jag vill till säga att jag troratt handikapprörelsens inflytande blir fillfredsställande genom att rörelsenfår ha en represen- tant i denrådgivande nämnden. behandlar ju Nr 139 sådanasaker som järnvägslinjers vara eller icke vara, taxiersättning för Onsdaeen den , transportstöd, taxitillstånd osv. Det är frågor där jaginte tror att g 1004 handikapprörelsenhar så mycket att säga och där jag tror att den rådgivande delegafionen fyller en större funktion. Såvitt jag förstår finns det inte heller några formellahinder att låta t. ex. representanter för den rådgivande nämnden adjungerastill transportrådets styrelse när handikappfrågor behandlas. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets hemställanoch avslag på motionen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om trafikutskottetsbetänkande 20.) 78 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera trafikutskottetsbetänkande 20 om anslag till Luftfart. Punkt 1 Flygplatser m. m. 79 (); Jag vill börja med att yrka bifall till demoderata reservationerna i trafikutskottets betänkande 20. I reservation 1 tarvi upp frågan om flygplatserna i - en fråga som har utrettsbl. a. av luftfartsverket i utredningen om trafikflygplatser iStockholmsregionen. Verket konstaterade att det krävs två flygplatser iStockholmsregionen. Man Sade också att är regionens huvudflygplats ochatt den klarar av den trafik som staten har ansvaret för, men att det behövs enny flygplats för bl. a. allmänflyget och att bör vara kvar.Utredningen konstaterade att det finns fyra lösningar på flygplatsproblemet iStockholmsregionen: Endast ,men försedd med ytterligare två startbanor. skullekunna kompletteras med ett nytt flygfält för allmänflyget, men då behövs detytterligare en bana, en tredje bana, på . samt enflygplats i , men denna måste då vara mycket kvalificerad vadbeträffar utrustning. Slutligen kanman tänka sig byggande av en större flygplats, som dock blir väldigt dyrbar. Man fastslår sammanfattningsvis att ur luftfartenssynpunkt bör bibehållas . a. mot bakgrund av denna utredning harvi moderater diskuterat ekonomin när det gäller flygplatsfrågan. Vi har i vår motion påpekat att för att det skall bli god ekonomi i en flygplats måste man ha reguljärflyg också, eftersom allmänflyget ger så små intäkter. Vi har också sagt att enbart en allmänflygplats innebär ett kommunalt huvudmannaskap. Skulle detfortsättningsvis bli enbart allmänflyg på , är flygplatsen alltsåStockholms kommuns ansvar. Ganska har luftfartsverket gjort en kompletteranderapport, som bygger på den utredning jag nämnde . Där tittar man på olikaandra alternativ. Man säger bl. a. att alternativet flygplats på F 18/Tullingeskulle kosta ganska mycket pengar. Den skulle dessutom gå med ett årligtunderskott på 34 milj. kr., medan ett upprustat på samma villkor skullegå med en vinst på 5-6 milj. kr. Från moderat håll menar vi att frågan om beståndfortfarande är högst aktuell, och vi vidhåller vår uppfattning att skallvara kvar som en statlig flygplats även för reguljärt flyg och som komplementtill . Jag yrkarbifall till reservation 1. I reservation 2 tar vi upp frågan om de orimligt högakostnaderna för besiktning av luftfartyg. Vi säger att den nuvarandeavgiftssättningen bör omprövas och att man skall ha avgifter som ärdirekt relaterade till den verkliga kostnaden för besiktningen. Jag yrkarbifall till reservation 2. I reservation 3 tar vi upp problemet med sammanblandningenav myndighetsfunktion med affärsverksamhet i de statliga affärsverken. I luftfartsverketgäller det framför allt flygsäkerhetstjänsten, som har en myndighetsfunktion.Vi anser att det är mycket viktigt att man skiljer flygsäkerhetstjänsten frånden affärsdrivande verksamheten. uppgifter, vad gäller de statliga flygplatserna,kan bedrivas i bolagsform, menar vi. Detta skulle ge bättre förutsättningarför verkets affärsverksamhet, bl. a. vad beträffar finansiering och t. ex. ifråga om upplåning. Vi har utvecklat detta i vår motion och i vår reservafion. Fru talman!Jag yrkar bifall till reservation 3. 80SVEN-GÖSTA (): När vi har behandlatbudgetpropositionens bilaga nr 8, avsnittet Luftfart, har frågan omutflyttning av Linjeflygs trafik från till varit den dominerandefrågan. Även de mest hängivna motståndarna till utflyttningen tvingas nukonstatera att detta var ett för svenskt inrikesflyg mycket klokt beslut. Inrikesflyget har efter flyttningen av Linjeflygs trafiktill visat en mycket snabb ökning. har trafiken ökatmed , som jämförelse med en årstillväxt på föregående år. Ökningeninnefattar även den s. k. sekundärlinjetrafiken. Antalet transferpassagerarehar i det närmaste fördubblats. I utskottets betänkande behandlas tre motioner som upptarflygplatsfrågan i . Utskottet har vid ett flertal tillfällentidigare behandlat denna fråga. Så sent som i trafikutskottets betänkande1981/82:28 deklarerade utskottet uppfattningen att det i avvaktan på en meraslutlig lösning av flygplatsfrågan för inte vore möjligt attavveckla som flygplats. borde alltså bibehållas för övrigt inrikesflygoch allmänflyget när jetflyget flyttade till . uppdrog regeringen åt luftfartsverket attta upp förhandlingar med och omden långsiktiga flygplatskapaciteten i . Förhandlingarnakommer att genomföras i samråd med övriga berörda kommuner och flygbolag. Innan dessa förhandlingar har slutförts anserutskottsmajoriteten att det skulle vara olämpligt att nu binda sig för enlösning i den framtida flygplatsfrågan i . Det är mot denbakgrunden som utskottsmajoriteten avstyrker nämnda motioner. I ett par motioner tas upp frågan angående ett bättreutnyttjande av Stump för internationellt flyg. I utskottsbetänkandet lämnas enutförlig redovisning av de åtgärder som har vidtagits för att lyckas få ettbättre internationellt utnyttjande av Stumps flygplats. I betänkandet framgårbl. a. att kommer att liksom uppmärksammautvecklingen av trafiken på flygplatsen. Vid de återkommande överläggningarnamed SAS och de skandinaviska trafikministrarna kommer också trafiken på Stumpatt tas upp. Utskottet anser, nu som i tidigare betänkande, att insatser idenna riktning är mycket angelägna. Med hänvisning till vad som anförts ibetänkandet lämnas motionsyrkandena utan åtgärder. I motion 1983/84:316 hemställs om erforderliga åtgärderför att anlägga ett flygfält i kommun. Utskottet hänvisar till debedömningar som luftfartsverket har gjort, dvs. att det inte finns någraluftfartspolitiska skäl för att ett flygfält skall anläggas i förcivil trafik. Med dessa korta kommentarer till trafikutskottetsbetänkande /84:20 vill jag yrka bifall till utskottets hemställan ochavslag på samtliga till betänkandet fogade reservationer. Flygplatser m. m. 81 () replik: Bara ett kort påpekande. Frågan om Brommaflygplats är inte bara en eller en regional fråga, som den nu ser utatt utvecklas fill, eftersom det förs förhandlingar mellan luftfartsverket och"berörda kommuner", som det står i utskottsbetänkandet. Frågan omlinjetrafik på -och då ett statligt huvudmannaskap - är i allra högstagrad en nationalekonomisk fråga. Det är en fråga om att en flygplats skallkunna bära sig eller om den regelbundet skall gå med underskott och kosta statoch kommun mycket pengar. Med denna kompletteringvill jag återigen yrka bifall till våra reservationer. 82SVEN-GÖSTA () replik: I den rapport som luftfartsverket redovisade imaj 1983 ansågs klart att behovet av flygplatskapacitet i Stockholmsregionenkunde tillgodoses endast genom tillgång till två flygplatser. Man konstateradeändå att måste anses såsom regional huvudflygplats och att dennaflygplats kan uppfylla statens ansvar när det gäller att Nr 139 tillhandahålla flygplatskapacitet iStockholmsregionen. Onsdaeen den ' flygplatser med enbart inrikes- och sekundärtrafik samt affärs- och privatflyg är, som sade, en angelägenhet för berörda Det är klart att även och berörda Flvsplatserm m. kommuner ilikhet med kommunerna i övriga delar av landet får ta sitt ekonomiska ansvar. 83 () replik; a. genom den utredning som Sven-GöstaSignell åberopar vet vi att kapacitet redan är högst begränsad.Framför allt begränsas den ytterligare genom att så mycket av allmänflygetspontant har flyttat över till . Utredningen säger också att det behövsen tredje och eventuellt t. o. m. en fjärde startbana beroende på vilkenalternativ flygplats man kan räkna med i . Utredningenförordar helt klart såsom det trafiktekniskt och ekonomiskt bästaalternativet. 84 () replik; I detta sammanhang bör man ha klart för sigatt företrädare för och vidöverläggningar med regeringen så sent som deklarerade attavtalet mellan staten och kommunen om upplåtelse av tillstaten inte kommer att förlängas. Jag tror att man bör ha detta med i denkommande diskussionen. inlägg andades alltför mycket pessimismbeträffande lösningen av problemet med den framtida flygplatskapaciteten här iStockholmsregionen. Jag tror säkert att vi skall kunna komma överens om en bralösning. 85 (): på Norrlandsbänken har i motion1802 av Per m.fl. fört fram viktiga synpunkter på flygets betydelseför de delar av vårt land som kännetecknas av stora avstånd och därför högakostnader för resor och transporter. I motionen framhåller vi: