prot · G709157 · 1983-12-31 00:00:00 — Ån en gång har vi fått bevis för att socialdemokratiskpolitik ofta är som en bromskloss för utvecklingen i . . Ytterstansvarig för händelserna i är onekligen landets industriminister.När han ser utvecklingen, borde han fasa över de beslut som han har medverkattill. Bara detta gör att det finns anledning att ställa höga krav påindustriministern. Jag yrkar bifall till reservation 19. 61KERSTIN () replik: Nr 157 , Jag skall inte fresta . Jaganvände för Tisdaeen den mitt anförande än jag hade anmält mig till. Eftersom gick jq mai 1984 till ett så grovt angrepp, måste jag emellertid göra ett genmäle. kastar sten i glashus partimässigt. Jagvill ställa en Reginnalnolitiken retorisk fråga, och han behöver intebesvara den. Alla som känner dessa förhållanden är'medvetna om svaret. Jagfrågar: Till vilket parti hör den person som försatte Matarengi Skinn i konkursoch gjorde sä att de människor som arbetade där förlorade sinaarbetstillfällen? I fråga om den nedläggning som jag inledningsvis talade omhar beslutet fattats i privata direktionsrum, efter det att samhället har byggtupp företaget. Beslutet har fattats i en stor koncern med åtskilliga tiotalsmiljoner i vinst. har man officiellt förklarat att man inte villfortsätta verksamheten i Nordkalotthuset med någon form av samhällsstöd. I den stora marknadsregionen fortsätter man sin verksamhetoch gör grova vinster, men man har inte en tanke på att försöka hjälpa till iden gränsbygd som har de svåraste arbetsmarknadsproblemen. 62 () replik: Till vill jag säga att jaginte tycker att hon skall blanda bort korten då det gäller glesbygdspolitik iTornedalen genom att lyfta fram enskilda industriprojekt som hargått med ekonomiskt underskott. Det är en lokal politisk stridsfråga som noginte kan lösas här-i kammaren. tal om glesbygdssatsningar och värnandeom de nordliga regionerna kommer att falla platt till marken , om hon iden följande voteringen röstar med socialdemokraterna i utskottet, vilketinnebär nej till ytterligare pengar till glesbygdsinsatser. Jag tror att det ärviktigt att har den bedömningen med sig de närmaste timmarna.Vi behöver också småföretagssatsningar. Jag beratt få yrka bifall till reservation 19, likaså till reservation 23. 63 () replik: Jag vill erinra om att i tilläggsbudgetenanvisas åtskilliga ytterligare miljoner till glesbygdsinsatser. Sedan svär politik i praktiken mot det Per-OlaEriksson här 'försöker att något skenheligt göra sig till tolk för. 64 () replik: Jag tror inte att vi skall trötta kammarenmed den här debatten mellan och mig. Vi kan väl föra den på insändarsidornai länspressen sedan. Vi tycker att det är bra att ni har lagt fram ett.förslagom 25 nya miljoner, och vi har ställt upp för det. Men vi konstaterar att det är ettbevis för att ni tog till för litet i årets budgetproposition, och vi tycker attdessa 25 miljoner ändå är för litet. Därför har vi tillsammans med de övriga partierna 79 enats om -och det är glädjande - att öka anslaget med ytterligare 100 milj. kr. Detkommer och bygder att ha mycket stor nytta av. vice talmannen anmälde attKerstin anhållit att till protokollet få antecknat att hon inte ägderätt till ytterligare replik. 65TORE (): Vårt vidsträckta land består av regioner somär olika i mänga avseenden. Inte minst det väldiga område som kallas Norrlandoch består av av landets yta måste nödvändigtvis ha andra problem än desydligare regionerna och de sydligaste i synnerhet - klimatologiskt,kommunikations-mässigt, befolkningsstmkturellt t. ex. Det talas i både om mellanregional obalansoch inomregional obalans. Något av de problemen kommer väl alltid att bestå,men klart är att en del av obalansen beror på oriktig politik, olyckliga beslutoch planering som varit centralstyrd i för stor omfattning. Dessutom drabbargivetvis världens kris alltid också den avlägsna regionen, och oftast drabbardet den hårdast att det är lågkonjunktur. Jag vill helt kort peka på några saker som jaguppfattar som betydelsefulla: Att allmänpolitiken är riktig i landet - att denekonomiska politiken och inte minst skattepoUtiken främjar produktionen och särskilt exporten. Det är sagt , men det måste upprepas. Historien om de selektiva åtgärderna visar att deras betydelse inte varit så positiv trots de många miljarderna och att de selektiva insatserna dessutom snedvri dit konkurrensen så att bra företag missgynnats och kanske slagits ut. Även jag hoppas att den regionalpolitiska utredningen skall stå för en ny och frisk syn i detta avseende. Jag vill också betona kommunikationernas avgörandebetydelse för t. ex. det väldiga övre , där i synnerhet har det besvärligt. I två debatter i vår har jag pekat på flygpriserna.Höjningen av dem har hårdast drabbat vår del av landet. Staten, som harintressen i och , kan här medverka i positiv riktning, och det är ettslag av selektiva åtgärder som jag anser riktig. Alla våra näringar är beroendeav att transporter kan ske och kan ske smidigt, snabbt och till lägsta kostnad.Stödet till godsbefordran är viktigt - en selektiv åtgärd som vi t. v. måsteha, men det måste göras något så att företagens ökade behov av personbefordranmöts med sänkning av flygpriserna och en flygturUsta som passar de långaavståndens land. De som etablerat sig i vår region med dess många fördelar iform av råvarutillgång, pålitlig arbetskraft och närhet till energikällorna,måste kunna nå viktiga kontaktpunkter i t. ex. eller Syd- ochVästsverige genom en dags resa till ett pris som inte som är orättvist högt.Flyget har - enligt en undersökning som är föranstaltad avlänsstyrelsen i - höjt sina priser just på på ett märkligtsätt. prishöjning harstannat vid - men de länga avstånden ger också där stora fraktkostnader, isynnerhet för dem som bor och verkar långt i norr. Jagvill vidare lägga ett ord för det moderata förslaget om sänkning av försäkrings- och egenavgifterna i de kommuner som anges i den moderata motionen 1371. Under de år jag arbetat som ledamot i regionalpolitiska utredningen har vikten av en sådan åtgärd framstått allt tydligare för mig. Det skulle ge en extra stimulans till kommuner som har många nackdelar i avstånd, klimat, befolkningsstruktur. Jagvill också här erinra om motion 1948 som behandlas i detta betänkande, där PerPetersson och i har föreslagit en trappstegsvis sänkningav socialkostnaderna för all verksamhet och säger att det ger den bästastimulansen. Sistvill jag säga något om glesbygden som möjligheternas land. Vad finns inte i en härjad värld för möjligheter för den som har kvar vidder, vildmarker, en vacker natur - ännu inte helt spolierad - och distans från det värsta larmet i en alltmer stressad värld! Kommunikationer, byggda och använda på ett vettigt sätt, kan bidra till att våra fyra nordligaste län istället för basnäringar som sviktat får en betydelsefull näring: att ta emot och härbärgera och trösta människor som behöver rekreation, förnyelse, hälsa, vila. Dessutomär detta land gott att bo i. Om människorna där får mer av avkastningen frånalla rikedomar som stat och samhälle hämtat och hämtar därifrån! I dettasammanhang vill jag nämna vad t. ex. i medlandshövding i spetsen säger om glesbygdsmedlen: att de gerbättre utdelning än AMS-pengar. Vad som anförs i motion 1928 är beaktansvärt -jag förmodar att tar upp det. De projekt som finns t. ex. iVästerbotten ger arbete och ger i förlängt perspektiv också ännu mer arbete. , kanske 1948, läste jag i envalaffisch. Jag tror att den också var förstasida i den illustra tidningenNorrskensflamman. På karta hade man avbildat en ko med mulen i ,vid ungefär eller kanske , svansen över och juvretöver den då . Texten löd, med reservation för minnesfel:"Storbolagens mjölkko som betar i , mjölkas i ochgödslar i ." Överdrifterna hjälper ju minnet. Jagkan genast invända att generaliseringar aldrig ger hela sanningen. Storbolagenhar också gett arbete och inkomster, det kan ingen förneka. Men det värstastorbolaget har alltid staten varit. Statsmakterna har, ända sedan krönikan börjarge oss kunskap om politik och näringsliv, varit exploatörerna. Laxenoch annan fisk fångades och fördes söderut under tidig medeltid och framöver,skogens rikedomar utnyttjades - det är i och för sig riktigt - till kol,massavirke och timmer, exploaterades: Ta exemplet från1630-talet som, enligt protokollet jag läst i , bl. a. skulle betaladet dyra kriget. Så upptäcktes vattenkraften - strömmen går över nedhuggna 6 protokoll 1983/84:157-158 skogar i breda gatorsöderut. Och storbolaget har aldrig varit glupskare än under det halvaårhundrade då socialdemokraterna haft mest att säga till om. Närjag lyssnade till . med den förpliktande titelnindustriminister - därtill ansvarig för regionalpolitiken - hörde jag självbelåtenheten,och hans skönfärgande av s-politiken visar att exploateringen av skallfortsätta. Han vet ingenting om den obalans som hans parti förstärkt. Norrlandskall alltså även fortsättningsvis exploateras, mjölken och gödseln från beteti våra regioner berikar i första hand dem som inte bor i vårt . Det ärvisserligen en karikatyr, men det ligger en kärna av sanning i botten. Detsom eventuellt kan vara ett hälsotecken är raden av socialdemokratiskamotioner som pekar på obalansen. Jag nämner endast nr 2396, där tvåvästerbottningar i . talar om vikten av att den "nuvarandeawecklingstrenden skall vändas i utveckling" och att skyndsamma åtgärder måstetill. Ja, skriet är starkt: "En plan för dessa insatser måste skyndsamtutarbetas etc." Jag skall be att fä instämma. Justde åtta kommuner som dessa motionärer ömmar för, mjölkas - för att användaverbet - på malm, skog och elkraft av regeringen och landet isöder, och också på sin ungdom: motionen pekar på avfolkningens allvarligaproblem. Det var detjag ville ha sagt. 66 (): Stora delar av värt land hotas återigen av en omfattandeflyttlasspolitik. Det är i stort sett fråga om samma områden som drabbadesunder . Återigen har talet om ett fåtal s. k. livskraftigatillväxtcentra fått ny näring. Bakom det talet döljer sig tankegångar på såvälny storstadstillväxt som länscentratillväxt. Inomregeringen arbetar industriministern på sparlåga med regionalpolitiken. Detallmänna intrycket är att regeringen som helhet har mycket lätt för att kommafram till koncentrationsbeslut. I TV hörde vi för någon månad sedanlänsarbetsnämndsdirektören i förutspå en ny flyttningsvåg av1960-talskaraktär. Ledande statliga byråkrater brukar i tjänsten uppfattahusbondens röst. De samlade signalerna från regeringen kan tyvärr inteuppfattas på annat sätt. Närjag hört industriministern och andra socialdemokrater i denna kammare harjag fått klart för mig att man i regionalpolitiken fortfarande "sitterfast" i industripolitiken. Men det är ju den offentliga sektorn och de iregering, riksdag och ämbetsverk fattade besluten som avgör ifall vi får endecentraliseringsutveckling eller en allt värre koncentrationsutveckling avnäringsliv, service, boende och beslutandemakt. Medden nya småskaliga teknik som snabbt växer fram finns det godamöjligheter att bygga upp ett mer decentraliserat miljö- ochlivskvalitetsvän-ligt samhälle. Detta kräver dock framför allt en kraftfullpolitisk viljeinriktning. Denna saknas hos regeringen. Jagvill också peka pä den pågående utredningen om kommunalskatteutjämning. Enrättvis skatteutjämning samt en rättvis fördelning av de ca 40 miljarder kronorsom ges ut i olika statsbidrag till kommuner och landsting är av avgörandebetydelse för om vi i vårt land skall få en bra regional utveckling. Desom har stor anledning att hoppas på att inriktning päregionalpolitikens område skall bli den segrande linjen är de som bor iStockholm. En politik som leder till en ny flyttlasspolitik innebär förStockholm att det blir än trängre på gatorna, att det blir än mer hälsovådligabilavgaser, att än fler grönområden bebyggs, osv. Att flyttlasspolitiken blirförödande för majoriteten av småkommuner är en självklarhet som intebehöver beröras i denna kammare. Tillsist litet om de 100 miljonerna till glesbygdsmedlen. Här har industriministerntalat om överbudspolitik. Pä kort sikt är ett dagsverke som utförs medglesbygdsmedel i verkligheten billigare än ett AMS-dagsverke. Glesbygdsmedlenger dessutom en långsiktig effekt i form av hundratals nya fasta arbeten.Glesbygdsmedlen ger alltså mycket mer.för pengarna, och regeringen kan därförspara in på AMS-medel. Regeringen verkar dock vara så totalt AMS-förblindad,att den inte kan förstå dessa självklara samband. Det förstår emellertid allalänsstyrelser och alla andra som har med praktisk näringspolitik att göra. Attregeringen förlorar omröstningen om 100 milj. kr. till glesbygdsmedel ären seger både för statskassan och för glesbygdskommunerna. Jag vill fråntalarstolen tacka de fyra partiföreträdare från som tillsammansmed motionerat om 200 milj. kr. Vi får nu 100milj. kr., och beslutar om ytterligare 25 miljoner. Detär litet olika majoriteter bakom de båda besluten, men det är 125 milj. kr. somkommer glesbygden till del. Det kommer att betyda en hel del för utvecklingen imånga kommuner. 67 (): Insatser via regionalpolitiken för att räta upp den obalans som rådermellan olika regioner i har vid det här laget varit aktuella undermånga årtionden. Trots detta visar obalansen en tendens att förstärkas, ochdet har varit särskilt påtagligt av konjukturned-gångar. Detär inget märkligt med detta. Det är tyvärr ett historiskt faktum att ekonomisktsvaga områden drabbas hårdare av konjunktursvackor än starka regioner. Densenaste konjunktursvackan, som vi just håller pä att sega oss upp ur, hartyvärr också gett ett kraftigt belägg för att detta påstående är riktigt.Glesbygdslänen, och dä särskilt områdena i norra , har haft det och harfortfarande särskilt besvärligt. Närlågkonjunkturen drabbar landet i dess helhet är det svårare än annars att fägehör för särskilda regionalpolitiska insatser i de delar av landet som behöverhjälp med den regionala utvecklingen. Då reses snabbt kraven pä attregionalpolitiska insatser också skall göras i mycket expansiva områden, som t.ex. drabbats av en mera tillfällig branschkris, som gör att företag måste Nr 157 läggas ned eller börja permittera. I sådana lägen sitter oftaregionalpolitiken Tisdaeen den trångt.Det är politiskt mera matnyttigt att lägga ut resurser tiU expansiva, 29 mai 1984 folkrikaområden än till glesbygderna. MenSverige behöver en fortsatt bosättning också i glesbygderna. RpQin ni 1'tik finnsvåra största naturtillgångar, och det behövs människor för att utvinna Här finns storarekreations- och turistvärden, och det behövs människor för att skötaservicen. Det finns människor som är födda eller eljest rotade i dessa trakter,och de har samma rätt till arbete och drägliga levnadsförhållanden som folkfrån andra delar av . Den vackert omtalade men sällan reellt bevisadesolidariteten bör också ha en plats i den regionalpolitiska fördelningen avresurser. Deregionalpolitiska insatserna kan göras efter två huvudlinjer. Man kan vidtagenerella åtgärder som förbättrar infrastrukturen, underlättar företagandetoch rent allmänt utjämnar de konkurrensskillnader som har sin grund i etthårdare klimat, längre avstånd till marknaden, dyrare kontaktvägar och andra s.k. naturliga orsaker. Till dessa generella åtgärder hör också utlokalisering avenheter från den offentUga sektorn. Tillde generella åtgärder som haft den bästa verkan hör glesbygdsstödet, och jagvill instämma i åsikt om värdet av just detta stöd. Det harofta satts in där behoven varit störst och har räddat många små men viktigaserviceföretag från undergång. Jag är också tiUfredsställd med att vår aktionhär i har gett avsättning i utskottsbetänkandet. Dessa generellaregionalpolitiska åtgärder, som jag nu nämnt, är de viktigaste instrumenten fören bättre regionalpolitisk balans. Menäven selektiva insatser har ett stort värde. Jag har i ett par motioner pekatpå några näringspolitiska grepp som skulle främja den regionalpolitiskautvecklingen. En sänkning av eltaxan i de län som via vattenkraften produceraroch transporterar elström till övriga vore en gärd av rättvisa, och denskulle stimulera företagandet och sänka levnadsomkostnaderna för människorna.Men varken regering eller riksdag är lyhörd för det kravet. Jag tänker dockinte ge upp. Enannan åtgärd vore att satsa på gruvdrift - också småskaligt. Norrlandsfondenhar lämnat bidrag till en studie i detta, och finns ett färdigt program fören sådan verksamhet. Det skulle kunna bli många nya arbetstillfällen, om detblev klarsignal från industridepartementet för en försöksverksamhet. Entredje åtgärd är att satsa på ett järnsvampsverk i malmfälten. Det försoändliga diskussioner i just nu om man skall bygga en sådananläggning där eller inte. I är den välkommen. Förutsättningarnaför en sådan lokalisering bör snabbt utredas. Ett mera direkt riktat stöd tilldet norrländska jordbruket och kombinationen jord och skog har också sin storabetydelse ur sysselsättningssynpunkt och för att hålla det norrländskaodlingslandskapet öppet. Folkpartiethar i reservation nr 20 gått emot nu gällande regler med en genereUnedsättning ay socialavgifterna i hela . 84 Vi anser inte att dessa regler tillgodoser behoven i de områden somhar de Reglerna innebär i verkligheten enreell försämring av konkurrensläget för Tisdaeen den de kommuner som ärhårdast drabbade av sysselsättningsproblemen, i första 99 mai 1984 föreslår därför i sin reservation en avgiftsnedsättning ide kommuner som Regionalpolitiken huvudsakligen är inlandskommuner. Jag vill i det sammanhanget påpeka att satsningen påkustregionerna också innebär en orättvis konkurrensförskjutning. I detta falldrabbas inte bara inlandskommunerna i , utan även kustområdet ochinlandskommunerna i , som när det gäller den industriella konkurrensenfår ett sämre läge än de mera expansiva kommunerna i , t. ex. Luleåkommun. Jag kan också peka på att det blir ett fullständigt snedvridetkonkurrensförhållande mellan de närliggande kommunerna i länoch i . Nuvarande regler innebär också att endast vissaverksamhetsgrenar kan komma i fråga för nedsättning av socialavgifter.Folkpartiet avvisar detta. Vi menar att man i stället bör tillämpa denavgränsningsmodell som tidigare gällt för de fyra nordligaste länen. Därmedkommer alla anställda - utom de anställda i stat, kommun eller allmänförsäkringskassa - att kunna omfattas av reformen. Vi betraktar en sådanutvidgning som självklar, eftersom all sysselsättning är lika värdefull, oavsettinom vUken näringsgren den kan uppstå. Jag yrkar bifall till reservation nr 20. 68 (vpk): I detta betänkande behandlas ett stort antalmotioner om ökade anslag till regionala utvecklingsinsatser. a. i enfempartimotion med som första namn förs detta krav fram. Imotionen anförs hur riktigt och viktigt det är att länens styrelser får högreanslag till denna verksamhet. Från har också en delegation medlandshövdingen i spetsen uppvaktat arbetsmarknadsutskottet och redovisat hurman både från och från ser på den här frågan. Detvar f. ö. ett enhälligt landstingsmöte som beslöt om denna uppvaktning. Vid uppvaktningen hos utskottet överlämnades material somvisar att det stöd som ges över detta anslag och som resp. länsstyrelse har attdisponera upplevs som mycket värdefullt och har gett många långsiktigasysselsättningstillfällen. Som också framgår av den fempartimotion som jagundertecknat har i gjort en utvärdering, som visaratt enbart företagsstödet har gett ett sysselsättningstillskott på ca 300personer. Till detta skall också läggas den sysselsättning som IKS-verksamhetenger i länet. Det finns ytterUgare en aspekt som jag tycker är viktig idetta samman hang: Dagsverken som utförs med glesbygdsmedel blir genomsnittligt bilUgare för staten än AMS-dagsverken, och dessa medel ger möjligheter till varaktiga arbetstillfällen. Nr 157 Herr talman! Vi hade ifempartimotionen yrkat att ytterligare 200 miljoner Tisdaeen den skulle anslås. Detta har vi inte fått gehör för, men en majoritet iutskottet 29 mai1984 föreslår en höjning med 100miljoner, vilket jag självfallet noterar med Regionalpolitiken " JS lyssnat till den här debatten och mångagånger hörtargumentet att ytterligare 100 miljoner till glesbygdsstöd är helt oacceptabeltpå grund av att det ökar budgetunderskottet. Detta tycker jag är ett mycketmärkligt resonemang. Regeringen lägger fram ett budgetförslag som innebär ettunderskott i storleksordningen 70 eller 80 miljarder. Om nu underbehandlingen av budgeten ändrar denna budget med 100 eller några hundramiljoner i någondera riktningen, då tycks för en del katastrofen vänta runthörnet. För det första tycker jag inte det är riktigt att användabudgetunderskottet som det största argumentet i den här debatten. För det andra är det helt klart och bevisat att detta stödär mycket effektivt när det gäller att skapa sysselsättning, både kortvarig ochav varaktig karaktär. På det sättet kommer dessa pengar att innebärainbesparingar i statens utgifter på andra områden, exempelvis när det gällerarbetslöshetsersättningskostnader och olika AMS-åtgärder som regeringentvingas ta till eftersom arbetslösheten inte synes sjunka något nämnvärt. Dettainnebär att det måste vara en riktig satsning. Det kan vara svårt att stå häroch bestämt påstå någonting om vad detta kommer att innebära, men så myckettror jag man kan säga utifrån de erfarenheter som har vunnits, att det islutändan inte kommer att innebära en kostnad på 100 milj. kr., eftersom det ären så riktig och viktig satsning då det gäller att skapa nya arbetstillfällen. Det finns ju en reservation vid dettabetänkande söm går ut på att avslå anslaget på 100 milj. kr. Självfallet villjag yrka avslag på den reservationen och bifall till utskottets hemställan påden punkten. 69 (): Regionalpolitiken har i den allmänna debattenblivit ett något slitet begrepp. har man kommit att krävaregionalpolitiskt motiverade insatser som botemedelmot allehanda svårigheter. Man har krävt regionalpolitiska insatser till snartsagt alla delar av landet. Lät mig säga att jag tycker att det har varit entendens, framför allt under de borgerliga regeringsåren, till en alltför jämnutbredning av insatser av detta slag. Vill man åstadkomma en utjämning, måsteåtgärderna fördelas ojämnt - det är så att säga poängen med regionalpolitiken. talade något nedlåtande om selektivainsatser. Får jag kort peka på några exempel från vårt gemensamma hemlän:Alfa-Laval och i , Umelit i och industricentra iLycksele -och . Alla exemplifierar selektiva insatser som har varitav utomordentligt stor betydelse för att få till stånd en industrialisering iVästerbottens inland. Under den borgerliga regeringsperioden förloraderegionalpolitiken 86 mycket av sin kraft. talade något skrytsamt om den Får jag till , även om han just Nr 157 nu inte finns i kammaren, säga: Underskatta inte människors iakttagelseför- -,. Detvar ju ändå människors besvikelse över den borgerliga regional- .q ... gj,. politikensom innebar att så mänga väljare i glesbygd övergav i det Man kan nog konstatera att är påtagligt aktivare i fråga n nlnnlitikpn omregionalpolitik när partiet befinner sig i opposition än när det är i I det ekonomiska läge som de sex borgerliga åren lämnadeefter sig har det inte varit så lätt att snabbt återge regionalpolitiken fullstyrka. Det är svårare att bedriva en effektiv regionalpolitik när landet i sinhelhet brottas med. Betydande insatser har dock gjorts ivissa områden . Det gäller främst . I en motionsom och jag skrev begärde vi att motsvarandeutvecklingsplan skulle upprättas också för inland. Jag beklagaratt arbetsmarknadsutskottet inte ansett sig kunna tillstyrka denna motion . inländ har betydande resurser som det gälleratt ta till vara. Jag tänker på de viktiga naturtillgångarna. Pä några håll haren industrialisering redan skett med framgång, och det finns förutsättningarför en fortsättning. Jag är i grunden således ganska optimistisk. Jag vill inteägna mig åt någon jeremiad. Jag tycker att det finns tillräckligt mångajeremiader i den regionalpolitiska debatten.