prot · G70923 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:23 Om ändrat system för bedömning av doktorsavhandlingar 1 § Entledigande av statsråd Från statsministern hade inkommit följande skrivelse: Jag har på hans egen begäran entledigat statsrådetoch chefen för med verkan fr. o. m. den 11november 1983. Jag har med verkan från och med förordnat statsrådetoch chefen för att vara chefockså för juslifiedeparlemenlet. Skrivelsenlades till handlingarna. 2 §Svar på interpellation 1983/84:7 om ändrat system för bedömning avdoktorsavhandlingar har frågat mig dels närbestämmelser om fasta ledamöter i betygsnämnder kommer att utfärdas, dels omjag kommer att ta inifiativ till andra förändringar i syfte att förbättra detnuvarande systemet för bedömning av doktorsavhandlingar. Som jag redan framhållit i skilda sammanhang är jag oroadöver de tendenser till bristande kvalitetskontroll när del gällerdoktorsavhandlingar som har kunnat konstateras . Jag anser detangeläget alt vidta åtgärder som kan stärka högskolemyndigheternas förmåga allupprätthålla kvaliteten i delta avseende. beslut med anledning av proposition 1981/82:106om forskning m. m. fattades . Del undandrar sig mitt bedömandevarför inte min företrädare i anslutning till delta fullföljde den avsikt somhan anmälde i Om ändrat system för bedömning av doktorsavhandlingar proposifionen,nämligen all ändra bestämmelserna om betygsnämndernas sammansättning. När jagfillträdde som utbildningsminister ingick i alla händelser intedenna fråga bland de många som anmäldes som olösta. Sedermera har det framgåttalt det berodde på att man inom departementet misstolkat riksdagsbeslutet.Detta kan bara beklagas. Någon avsikt från min sida att förhala frågan haraldrig förelegat. Under intryck av aktuella fall och den debatt som förts ibl. a. massmedia planerade jag all ge universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ) ett uppdrag alt se över gällande bestämmelser beträffandesåväl bedömning av doktorsavhandlingar som avgivande av förslag till innehavareav professurer. Vid underhandskontakter visade del sig dock att UHÄ redaninlett ett arbete i denna riktning. Detta har resulterat i ettförslag som f. n. remissbehandlas inom högskolan. UHÄ har vid fortsattadiskussioner med departementet lovat all inkomma med ett slutligt förslag föreutgången av 1983. Min avsikt är all därefter anmäla de förändringar som kan bliaktuella för i den forskningspoliliska propositionen i början avnästa år och därefter föreslå regeringen att utfärda ändrade bestämmelser allgälla fr. o. m. . 2JÖRGEN (): Jag tackar utbildningsministern för svaret påmin interpellation. Frågan om bedömningen av doktorsavhandlingar var uppe iriksdagen i samband med behandlingen av miltenregeringensforskningspoliliska proposition. hade då inga invändningar motJan-Erik anslutning till förslaget om fasta ledamöter ibetygsnämnder. En sådan förändring skulle kunna medverka till attkvaliteten på doktorsavhandlingarna hålls uppe. Del var utbildningsministernsuppfattning, och hade inte någon invändning mot förslaget. Trotsdetta har regeringen inte följt upp riksdagsbehandlingen genom att utfärda denödvändiga bestämmelserna. Inte heller har andra ändringar vidtagits. Detta varbakgrunden fill min interpellation. När det först gäller frågan varför regeringen inte harutfärdat bestämmelser med anledning av riksdagsbehandlingen gerutbildningsministern en något egendomlig förklaring. Frågan anmäldes inte som"olöst" när hon blev utbildningsminister, säger hon. Nej,men del finns en bakgrund fill ärendet här i . , jagoch ytterligare tretton ledamöter hade i utbildningsutskottet behandlat justdetta förslag till förändring, tillsammans med en rad andra förslag från dendåvarande regeringen. Utbildningsministern kom ju inte in iutbildningsdepartementet från himlen precis ulan snarare från ochkände därför till vad som hade hänt tidigare. Jag vill påslå alt det hade varitfullt möjligt för utbildningsministern alt under det år som har gått tainitiafiv till en förordning om fasta ledamöter i betygsnämnder. kan jag i och för sig förslå alt utbildningsministerninte kom ihåg alla delar av den forskningspoliliska propositionen ochriksdagsbehandlingen av Men i somraspåminde universitetskanslern om frågan i en artikel i . I denartikeln slog universitetskanslern fast all både utskott och riksdagaccepterade förslaget om fasta ledamöter i betygsnämnder. Han konstateradevidare att beslutet ännu ej lett fill ändring i högskoleförordningen och slogfast: "Uppenbarligenär tiden nu mogen för alt överväga en förändring av gällande bestämmelser. Ensådan förändring bör ta sikte på att skapa bättre garantier för kvaliteten pådoktorsavhandlingarna. Ett första steg är att regeringen i anslutning tilltidigare riksdagsbeslut utfärdar bestämmelser om fasta ledamöter ibetygsnämnder." Delhär tycker jag ändå borde ha lett till all regeringen följde universitetskanslernsråd. skedde inte del. I stället har universitets- och högskoleämbetetsjälvt aktualiserat hela frågan och tagit initiativ till förslag om ändradebestämmelser för betygsnämndernas sammansättning. Jag vill gärna säga all jagtycker all del är bra alt UHÄ har tagit del här iniliafivel. Somutbildningsministern framhållit i sill interpellafionssvar skall nu UHÄ kommain med ett slutligt förslag före utgången av 1983. Del är också bra allregeringen sedan avser att la upp frågan i sin forskningspolifiska propositioni . Doktorsavhandlingarnas kvalitet har varit föremål för en intensivdebatt, inte minst mot bakgrund av två avhandlingar vid . Dendebatten har varit positiv på många sätt och har faktiskt lett fill attberedskapen ute på universiteten för all undvika all undermåligadoktorsavhandlingar släpps igenom har höjts. Fakultets- och sektionsnämndernahar ju stora möjligheter alt själva genomföra förbättringar utan alt vänta på formellaförändringar. Nämnderna kan redan nu undvika alt betygsnämnd enbart kommer allbestå av representanter för den insfilulion vid vilken disputalionen äger rum.Del går all i större utsträckning anlita forskare från andra insfitulionerinom och utom landet. Fråganom all få en hög kvalitet på doktorsavhandlingarna hänger samman också medandra omständigheter. En hög kvalitet på forskarhandledarna och på deforskarstuderande medverkar självfallet till all hålla kvaliteten påavhandlingarna uppe. Här spelar givetvis studiefinansieringen en viktig roll. Motden bakgrunden var del myckel beklagligt att regeringen lämnade deprinciper som 1982 lades fast för utbildningsbidragen fill doktorander. Del varen betydande framgång när förslaget i miltenregeringens forskningspoliliskaproposition gick igenom. Det innebar att utbildningsbidragen för doktoranderfr. o. m. höjdes rejält och anknöts till den högsta nivån förutbildningsbidragen för arbetsmarknadsutbildning plus ytlerHgare . Förraåret fick regeringen med sig på förslaget att riva upp delta beslut.Del innebär alt utbildningsbidragen nu ligger på en betydligt lägre nivå. Jaghar fidigare tagit upp denna fråga här i kammaren utan alt få något svar avutbildningsministern. Jag vill uttrycka den förhoppningen att regeringenomprövar sin inställning och intar en mer generös hållning. Det kommer i såfall också alt bidra till aft kvaliteten på doktorsavhandlingarna Omändrat system för bedömning av doktorsavhandlingar Om skatteavdragen för bilresor till och från arbetet hålls uppegenom alt rekryteringen till forskarutbildningen underlättas. Det är ett viktigt samhällsintresse attkvaliteten på doktorsavhandlingar är hög. Det arbete som UHÄ nu genomför kanbidra till förbättringar. Det är också möjligt att, som jag sade, utan altvänta på förändringsförslagen redan nu genomföra förbättringar. 1 avvaktan påförslagen från UHÄ och från regeringen i vår har jag för dagen ingen anledningatt ställa ytterligare frågor till utbildningsministern. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 1983/84:22 och fråga1983/84:127 om skatteavdragen för bilresor till och från arbetet har- mot bakgrund bl. a. avuppgifter om alt de nya reglerna om avdrag för kostnader för resor med egen bilmellan bostad och arbetsplats tillämpats olikformigt i skilda delar av landet -frågat mig om regeringen är beredd att ändra reglerna i kommunalskattelagenbeträffande rätten till avdrag för resor till och från arbetet när bilenanvänds i tjänsten. har frågat mig vilka åtgärder jag avser attvidta för att motverka de missförhållanden de nya reglerna lett till. Jagbesvarar interpellationen och frågan i ett sammanhang. Regeringen har lämnatförslag om vissa ändringar av reglerna om avdrag för kostnader för resor medbil mellan bostad och arbetsplats när bilen används i tjänsten. Förslagetinnebär ett förtydligande av de krav som gäller för att sådant avdrag skallmedges samt även en viss uppmjukning av vad som följer enligt nu gällanderegler. Sålunda föreslås att en skattskyldig som använder bil i tjänsten underminst och därvid kör i tjänsten skall få avdragför kostnader för resor med bil mellan bostad och arbetsplats under de dagarsom bilen används i tjänsten. Används bilen i tjänsten under minst 160 dagarper år, föreslås all avdrag av förenklingsskäl medges under alla de dagar sombilen används för resor mellan bostaden och arbetsplatsen. 4STIG JOSEFSON (c): Jag tackar finansministern för svaret på min fråga. Äntligen har det kommit ett förslag om ändrade regler. Jagsäger äntligen, för jag hade vänlat att finansministern skulle komma med ettförslag innan taxeringen i första instans var fastställd. Det var redan i millen av juni som problemen medreseavdragen för personer som använder bil i tjänsten kom att uppmärksammas.Del har bedrivits en omfattande debatt om den här frågan i våra massmedier.Det torde inte heller ha undgått finansministern och regeringen vilka problemsom de nuvarande reglerna ställt till med. Eftersomsamma regler gäller för del här inkomståret, kan vi förvänta oss alt mångaarbetsgivare och inkomsttagare har sett sig nödtvungna att ändra sina rutinerför att anpassa sig till skattereglerna. På flera håll har anställda heltenkelt vägrat att använda sin egen bil i tjänsten. Arbetsgivare har tvingatsalt ställa ijänstefordon till förfogande för sina anställda. På andra håll harandra konstruktioner fått tillgripas för att arbetet skall kunna fungera. Det är enligt min mening olyckligt med detta dröjsmål frånregeringens sida. De kostnader och problem som har förorsakals härav är svåraatt uppskatta. Lika besväriigl är det att man använt skiljaktigatillämpningar av reglerna. I vissa län har man följt riksskatteverketsrekommendationer om minst 160 resor för att få tillgodoräkna sig avdragi tjänsten, i andra län har andra regler tillämpats. Och än värre är att man,enligt vad som sagts till mig, i vissa taxeringsnämnder i början avtaxeringsarbetet har tillämpat reglerna strängare och i slutet betydligtgenerösare. Hur skall vi kunna bevara allmänhetens förtroende förtaxeringsmyndigheterna när något sådant kan ske? Även finansministern måstevara medveten om länens skiljaktiga tillämpning av reglerna. Jag vill också innan jag kommenterar regeringens nyaförslag något uppehålla mig vid det förvaltningssystem som orsakat den uppkomnasituationen. Det allvarliga i den här historien är faktiskt riksskatteverketsagerande. Enligt vad jag har erfarit var det efter uppmaning från RSV sombestämmelsen om "regelmässighet" kom in i lagtexten. Detta införandegjordes utan någon som helst förklaring. Ingen information gavs om hurbegreppet skulle tolkas i den framfida tillämpningen. Vi upplystes bara om altdetta inte innebar någon förändring jämfört med rådande praxis. Men då undrar jag: Vilket var i så fall skälet till attRSV tillsatte en särskild arbetsgrupp för att göra en tolkning av begreppet"regelmässigt"? Om det fanns en praxis för under vilka omständigheteravdrag för resor i tjänsten skulle medgivas, fanns det ju rimligen inte någotbehov av en arbetsgrupp. Arbetsgruppen kom fram till tolkningen att bil måsteha använts för minst 160 resor. Men när man senare fick klart för sigkonsekvenserna av denna tolkning, då backade man och skyllde påriksdagsbeslutet. Jag måste säga att jag finner delta agerande synneriigenmärkligt. Frågan är nu om del blir särskilt mycket bättre med detnya förslaget. Även här är mofivtexlen till lagförslaget ganska bristfällig.RSV kommer med all sannolikhet att behöva utfärda kompletteringar ochförtydliganden som inte med säkerhet överensstämmer med vad vi beslutat här iriksdagen. Jag måste med bestämdhet säga att jag inte anser att det är bra meden sådan ordning. Vi har fått en utveckling som innebär att det blivit dennamyndighet och inte folkets valda ombud som bestämmer om skattepolitikenspraktiska utformning, och jag anser att denna utveckling måste vändas. Vi måste fatta tydligare och klarare beslut påskattepolitikens område här i . Men då måste vi också få ett underlagför våra beslut som klargör hur föreslagna regler är tänkta att fungera och vadord som "regelmässigt" är avsedda att betyda. I annat fall får viinte möjlighet att ta det ansvar som våra Om skatteavdragen för bilresor till och från arbetet Om skatteavdragen för bilresor till och från arbetet väljaremed all rätt kräver av oss. Också när det gäller den konkreta utformningen av förslagethar jag en del kritiska synpunkter. Vi får möjlighet alt återkomma till den härfrågan när ärendet är berett, men jag vill redan nu göra vissa kommentarer. Jag anser all förslaget inte tillgodoser del berättigadekrav som de skallskyldiga ställer på rätt fill avdrag för intäkternasförvärvande. Den som för all kunna ulföra sitt arbete är tvungen alt användaegen bil skall få göra avdrag för kostnaden härför. Inom många yrkesgruppermåste man ha bilen fill hands på arbetsplatsen. Man kan inte åka hem och hämtabilen när man plötsligt behöver använda den i tjänsten. Del kan med myckel kortvarsel uppkomma en situation som gör alt vederbörande måste använda sin bil.Del är då inte rimligt alt ställa krav på viss minsta användning av bilen förall avdrag skall medges. Min uppfattning är all avdrag skall medges för resortill och från arbetet för då bilen faktiskt har använts i tjänsten.Med användning skall då också avses all man måste ha bilen till hands på arbetsplatsen. Avslutningsvis vädjar jag till finansministern all hanprövar möjligheterna all redan för årets taxering åstadkomma en för hela landetlikartad tillämpning av bestämmelserna. Jag vet all möjligheterna tillretroajcfiv lagstiftning på skalleområdet är ytterst begränsade, men en ändringsom innebär en lindring är tillåten. Vi vet alt många skallskyldiga kommer allöverklaga sina laxeringar fill länsrätten. Enligt min uppfattning är detväsentligt att länsrätterna kommer fram till en enhetlig bedömning och attdessa också ges möjligheter att i ökad omfattning godkänna bilavdrag. I annatfall kommer sannolikt både kammarrätt och också regeringsrätt allöversvämmas av överklaganden. Jag lackar än en gång finansministern för svaret ochställer frågan: Avser statsrådet all vidta några åtgärder för att rätta fillden olikformiga tillämpning av lagen som skett vid årets inkomsttaxering? 5ROLF (): Jag lackar finansministern för svaret på min fråga. Som har beskrivit fick vi en folkstorm undervåren och sommaren då del gäller de nya bilavdragsreglerna. När deklaranternafick svar från taxeringsmyndigheterna märkte de all del var någonting som interikligt stämde, och sedan har det hela rullat vidare med brevväxling ochtelefonsamtal från deklaranterna, och i vissa fall även genom att deklaranternavarit närvarande vid taxeringsnämndernas sammanträden. Taxeringsnämnderna haralltså fått ett enormt ökat arbete på grund av oklarheterna. När del sedan visade sig alt skattecheferna runt om ilandet tolkade regler på olika sätt blev förvirringennaturligtvis ännu större. Del har hänt all personer som bor intill enlänsgräns, är grannar och kanskel. o. m. borisamma by ellerområde,därlänsgränsen gårgenom byn, har behandlats helt olika. I del ena länet har manfått avdrag för den begärda bilersättningen, medan man i del andra länetvägrats avdrag för precis samma typ av resor. I del läget ingrep JO och begärdeatt regeringen skulle gå in och försöka rätta fill det hela. Man kan fråga sig vad del är som är nytt i den här delenav reglementet. var del på del sättet att hadeutfärdat anvisningar med följande innehåll: Skatlskyldig som i sin tjänstregelmässigt använder bil bör medges avdrag för bilkostnader för resor mellanbostaden och den fasta arbetsplatsen oavsett avståndet och tidsvinsten. Del nya är att den här texten nu helt ograverad tagits ini lagtexten. Denna text är alltså oförändrad, men har utfärdathelt nya anvisningar, skärpta anvisningar, vilket är mycket överraskande. Delpåpekade ju också i sill anförande. De åtgärder som finansministern nu har vidtagit innebäravgjort en förbättring - det vill jag klart konstatera. Del kommer alt hjälpamånga deklaranter. Ändå tycker jag all finansministern borde ha utformatreglerna så att den som använder sin bil i tjänsten skall få göra avdrag förresor till och från arbetsplatsen de dagar bilen verkligen används. Erforderligkontroll borde gå all få genom uppgifter från arbetsgivarna. Möjligen kunde mangöra det tillägg till reglerna som finansministern anger i sill ändringsförslag,nämligen alt resorna i tjänsten skall omfatta en viss minimislräcka. har manvalt alt sälta gränsen vid . Detta drabbar alla som reser med sin bilmindre än i tjänsten. De får inte något avdrag alls. Del tycker jag ärorättvist. Om det av lidsskäl inte går all nu rätta till detta borde man ändåse över del här för all få rättvisa på den punkten. När det sedan gäller handläggningen av årets deklarationerär del utomordentligt olyckligt all alla de som är berättigade till en ändradavdragsbedömning på grund av det av finansministern nu framförda förslagetmåste gå till högre instans och överklaga taxeringsnämndens beslut. Jag villfråga finansministern: del inte vara möjligt all genom en tillfälliglag ge laxerings-myndigheterna rätt all gå tillbaka till årets deklarationeroch göra rättelsen direkt ulan att den enskilde måste gå vidare med ärendet?Jag tror att vi skulle spara myckel pengar och komrna undan en hel del onödigbyråkrati, om vi snabbt kunde få fram ett sådant lagförslag som enbart gälldeårets deklarafioner och rätlen för de lokala taxeringsmyndigheterna alt självagöra denna ändring. Om skatteavdragen för bilresor till och från arbetet Det kanske finns anledning att påminna om hurriksdagen har resonerat i den här besvärliga frågan om avdrag förbilresor. Jag kommer inte ihåg vilken av de borgerliga regeringarna det varsom först tog upp frågan huruvida inte bilkostnader i allmänhet tillhörde deprivata levnadskostnader som inte skulle få medföra några speciellaskattelättnader. Av del skälet införde man bl. a. en minimiregel för sådana häravdrag, vilken innebar alt de första över huvud taget inte blevavdragsgilla. Man lade också fram förslag beträffande bilresor i allmänhet tillarbetet -dvs. utan alt bilen användes i tjänsten - som innebar att den tidigaregränsen höjdes till 2 limmar. Av den proposition som förelades , sombehandlades av skatteutskottet och som godtogs av framgick uppenbartatt även resor till Om skatteavdragen för bilresor till och från arbetet och från arbetet, när man använder bilen i tjänsten,skulle omfattas av samma restriktiva syn. Jag vill säga till att såvitt jag förstårvar den ändring som genomfördes framför allt alt ordet "regelmässigt"hamnade inne i lagtexten. Det var detta som sedan blev riksskatteverketsbekymmer. Jag har inte möjlighet att - och skall inte - ta upp endiskussion om enskilda förvaltningsbeslut i våra myndigheter. Men jag vill sägaatt jag tror att herrarna själva måste känna sig i någon mån delaktiga i detsom hänt - och jag också. Det var nämligen så uppenbart att skattemyndigheternatolkade beslut som en något mer restriktiv attityd när det gäller deskattskyldigas möjlighet all göra avdrag för bilkostnader. Det var ett led iden allmänna slatsfinansiella återhållsamhet som vi måste iaktta. Vidareinverkade den fråga som man alltid måste ta med: Har man en privatbil är deluppenbart all man i första hand skaffat sig den för privat bruk. När den sedananvänds i andra sammanhang måste det finnas klara indikationer på att denanvänds utöver del privata bruket. Utan denna bakgrund blir en del av vad somhänt litet svårt all förslå. Jag blev något förvånad över alt gjordedelta till en stor principiell fråga när han sade att folket inte längrebestämmer över skatlepo-lifiken. Den här vägen var det ju själv somvalde i det föregående beslutet, när man godtog denna mycket allmänna skrivningbeträffande användning av bilen i tjänsten: man överlät medvetet och uppenbarttill myndigheten att göra tolkningen. Myndigheten gjorde väl sitt bästa för atttolka vad man ansåg vara avsikterna bakom besluten. Hade velat haunderlag för sitt beslut, borde den ha vänt sig till den dåvarande regeringenoch frågat - som gjorde nu - vad i så fall ordet"regelmässigt" betydde. har vi försökt åstadkomma klarare regler. Det är klartatt vi som säger borde kunna vara mer generösa och föreslå bilen används i tjänsten borde - oberoende av antalet dagar - fågöra avdrag. Men jag förstod också på att något minimikrav måsteställas. Del skulle vara antalet körda mil. Vi har föreslagit och 300mil. Del innebär att man skall använda bilen i tjänsten. Jagvet inte om det kan anses ohemull att ställa kravet att man skall ha körtåtminstone per dag och inte bara åkt och hämtat wienerbröd i kaféetrunt hörnet. Del skall alltså vara en verklig användning av fordonet itjänsten. Detta är naturligtvis en bedömnings- och diskussionsfråga.Jag känner mig prestigemässigt inte särskilt uppbunden till den regel som jagnu föreslagit. Däremot hoppas jag alt vi kan vara överens om att vi ändåmåste se på dessa avdrag med utgångspunkt i all del skall vara den resandesextrakostnader som skall vara avdragsberältigade. Det skall inte varakostnader som i realiteten är en del av de privata levnadskostnaderna. Därkanske den principiellt mest vikliga frågan är hur man skall se pådelta och om man skall låta bilavdragens ekonomiska betydelse för deskattskyldiga växa hela liden och därmed gång på gång ställa oss i väldigtsvåra situationer, om vi vill göra någon som helst förändring i dessa avdragäven utifrån mycket rimliga kriterier. Beträffande den sista fråga som ställdes kan jag inteutlova något ingripande från regeringens sida, så att lagstiftning skulleändras laxeringsarbele. Vi har noga begrundat vilka skäl förretroakfiv lagstiftning, med alla de problem som det skulle medföra, som skulleföreligga. Vi har kommit fram till att vi icke är beredda att vidta någraretroaktiva lagsfifl-ningsåtgärder i del här fallet. Del finns redan tidigareen praxis etablerad av regeringsrätten beträffande del som skall betraktas somregelmässig användning av bilen - jag tror att det rör sig . Jag vet inte vad ett avgörande domslolsbesvär i det härfallet skulle leda fill, men en retroaktiv lagsfiftning skulle le sig ganskamärklig i förhållande fill ett tidigare regeringsrätlsulslag. Vi måste i allafall ta hänsyn till vad regeringsrätten förut har sagt när del gäller attgenomföra en lagstiftning som vid taxering avviker från vad som skullegälla taxering, om bifaller det framlagda förslaget. Om skatteavdragen för bilresor tiU och från arbetet 7STIG JOSEFSON (c): Jag vill först säga all jag aldrig hört talasom något förslag från den borgerliga regeringen om att ta bort avdragen förresa till och från arbetet. Del vill jag bestämt säga från sida. Däremotdiskuterades det då Uksom nu olika sätt att förenkla taxeringen. En avförenklingsålgär-derna var all man inte skulle få rätt att yrka avdrag förresekostnader upp fill . Men nog om detta. Jag har inte haft för avsikt all här skapa polemik förpolemikens skull med finansministern. Jag blev något förvånad över allfinansministern hänvisade till vad den borgerliga regeringen hade gjort.