prot · G709161 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag viH fråga på vilket ben står, eftersom devisar upp en så avvisande hållning beträffande insatser för unga arbetssökande. Jag yrkar således bifalltill reservation 6. Ireservation 8 kommer med ett uppslag, som vi även har framförttidigare. Vårt förslag, som gäller sänkta arbetsgivaravgifter för ungdomar, harriksdagen visserligen avslagit tidigare, men vi tror ändå att det skulle varaett bra försök att stärka de yngres ställning på arbetsmarknaden. Jag yrkarbifall också till det förslaget. Reservation13, som handlar om det försöksprojekt som genomförs i , har redankommenterats. förslag går ut på att denna försöksverksamhet ävenskall bedrivas hos enskilda arbetsgivare. Jag noterar med tillfredsställelseatt även i utskottet ställer sig bakom det förslaget. Det hadedock varit angeläget med ett än bredare uppslutning. Jag yrkar bifall tillreservation 13 och hoppas att kammaren ger sitt stöd åt den. Jagyrkar, herr talman, vidare bifall till återstående reservationer i vilkafolkpartiet har medverkat. I övrigt yrkar jag bifall till hemställan i arbetsmarknadsutskottetsbetänkande 24. Jag får meddela att anslagom kvällsplenum nu har uppsatts. 104 (vpk): Den negativa utvecklingen på arbetsmarknaden förstärks. Trots att vinu, som det sägs, har en högkonjunktur ökar inte antalet fasta jobb. Orsaken ärnaturligtvis att finna hos industrin, som är inne i en period av kraftigomställning. I de större industrierna har elektroniken definitivt tagit över,och det får märkbara effekter för hela samhället. Den strukturomvandling sompågår och får till följd genomgripande förändringar av industrin kommer inteatt skapa några fler jobb. Den offentliga sektorn får inga resurser, och de privata tjänsterna ökar alltför litet föratt kompensera allt detta. Därför har vi en arbetsmarknad där många människorinte har ett fast arbete. Ser vi till arbetslöshetens storlek, finner vi samma bildår för år. Det allvarliga är att vi nu har mellan 137 000 och 146 000arbetslösa beroende på hur vi räknar. har vi 226 000 människor iarbetsmarknadspolifiska åtgärder. Skulle 'vi, som jag sade tidigare i den regionalpoHtiskadebatten, ta bort ungdomslagen, skulle vi öka den s. k. öppna arbetslöshetenmed och komma upp . Vi skulle då få en helt annan politisk bild avarbetslöshetssituationen. Det är viktigt att komma ihåg att vi i vårt land haren stor reservarmé med sämre villkor än andra. De insatser som görs är intei proportion till vad de borde vara. Den nuvarande situationen är negativ förhela arbetarklassen. Den får en sämre ställning. De fackHga organisationernafår svårigheter i sitt dagliga arbete på arbetsplatserna. De fårarbetsuppgifter som de egentligen inte borde ha. De har en motståndare somhänsynslöst utnyttjar situationen. Den ekonomiska politiken är inriktad på export och på attbefrämja höga vinster. Detta har i sin tur lett till en väldig omfördelningtill de rika företagen. Det har dock inte medfört någon nämnvärdsysselsättningsökning, kanske på något område. Man frågar sig nu om det mål på2 % arbetslöshet som skisserades upp inom arbetsmarknadspolitiken är ettslutmål. Är arbete åt alla utom åt vad man skall arbeta för? Vi är ju långtifrån där med gängse statistik. Skulle man räkna aHa som egentligensaknar fast jobb, kommer man . Alla kalkylerar med en konjunkturnedgång framöver. Den somvill vara stygg mot regeringen säger att nedgången kommer ganska snabbt, ochvad händer då? De borgerliga frågar: Vad gör regeringen? Ja, men vilka förslaghar de borgerliga? Jo, de har ungefär samma recept som regeringen i fråga omarbetsmarknadspolitik och sysselsättning. Efter vad jag kan förstå ger det intenågra flera fasta jobb, kanske tvärtom. Vad man osökt kommer att tänka på, när tarupp denna fråga, är: Kanske det är fel på systemet, när det skapar 20-30miljoner arbetslösa i den värld som vi lever ioch handlar med. Det kommer juständigt konjunkturnedgångar som vi skall leva med. Det allvarliga är att vi ien s. k. högkonjunktur inte gör någonting. Alltså kommer vi att få det ännusämre. Då måste man fråga om det inte är systemet som det är fel på. En skendebatt, som gäller arbetsmarknadspolitik ochsysselsättning i allra högsta grad, handlar om de arbetandes löner. Regeringenhar ju utnämnt löneökningarna till den största boven. De är inflationsdrivande.Såsom påpekade i en tidigare debatt diskuteras ingenstans,varken på socialdemokratiskt eller borgerligt håll, den enormamonopolprissättningen och den prisökning som sker där. Man inriktar hela sinaktionskraft mot de arbetande. Det har sagts att avtalsrörelsen kan hota jobben. AlfWennerfors anförande här andades litet av den inställningen. omär att de arbetande nu reallönesänkningar får en litet större delav produktionsresultaten. Då blir det ett ramaskri bland ansvariga poHtiker.Men ökar man lönerna, stärker man den offentliga sektorns ekonomi. Det har visatsig att en löneökning på skapar en inkomstförstärkning för denoffentiiga sektorn med , vilka kan användas för att skapaarbete. Vadsom nu håller på att hända, är att man skapar en gigantisk Saltsjöbadsanda. Detheter numera Rosenbadsanda. Den skall kanske komma till stånd på onsdag.Svenska flaggans dag. Efter vad jag förstår skall utgångspunkten då vara att dearbetandes löner skall attackeras. I stället borde man erkänna att de arbetandemåste ha en köpkraft så att även de kan leva. Det skulle skapa arbete ochframför allt en rättvisare fördelning. I dagens läge är det faktiskt enbartlönekamp och löneökningar som rättar till de orättvisor beslutar omeller som man inte gör någonting åt från sida. Vpkhar i sin motion till kompletteringspropositionen tagit upp två saker som harmycket med arbete att göra. Det gäller bl. a. det stora övertidsuttag som nuäger rum. Både frågan om övertidsuttaget och frågan om arbetstiden äruppskjutna . Vad som är anmärkningsvärt är att en stor del avden s. k. högkonjunkturen blir övertid. Om regeringen inte funderar över denhär frågan och kommer fram till ett förslag, är jag rädd för attövertidsuttaget kommer att öka ytterligare . Övertidenbelastar vissa grupper och personer inom industrin. Här skulle i ställetkunna skapas flera arbeten. Jag vHl påpeka att det äveninom-fackföreningsrörelsen finns tongångar i denna riktning. Man säger att detnu måste bli ett stopp för övertidsuttaget. Vi måste se till att förhandla omatt det skall bli nya arbetstillfällen i stället för att förhandla om dispenserför övertid. I pågår en strejk för kortare arbetstid - 35 timmar.Det visar att detta krav här i inte är taget ur luften. Den diskussionsom förs är i högsta grad angelägen. kämpar nu de flesta politiker ochfackföreningsledningar emot. Jag och vpk tror emellertid att man inte kommerundan den här frågan. Den är framför allt socialt betingad - också på detsättet att man härigenom kan skapa arbete. Då gäller det att se till attgenomföra en arbetstidsförkortning i sådana former att den också gersysselsättning. Helaarbetsmarknadspolitiken som den nu utformas är oerhört kortsiktig. Vi hardärför återigen krävt ett flerårsprogram, en sysselsättningsbudget där det slåsfast att vi skall ha fasta arbeten. Det är ju detta som är det stora problemeti dag. På den offentliga sektorn bhr det inte fasta arbeten, utan-ungdomslagoch beredskapsarbeten som icke är fasta. Samtidigtsom den här arbetsmarknadspolitiken med tillfälliga arbeten frodas försöker manåterigen göra flyttlasspoHtiken gångbar genom att öka bidragen. I som en försöksverksamhet låta ungdomar få en hel arbetsdag. Man vill taalla, åldersgrupper , samla de ekonomiska tillgångar som finnsför dessa grupper och se tHl att de kommeri meningsfull verksamhet - genom bådearbete och utbildning. Vi tycker att det här är bra och har haft det somförebild när dét gäller ungdomslagen. tyckeratt flera kommuner måste skaffa sig erfarenhet av detta. Det är ett bilHgt sättatt låta! ungdomarna komma i verksamhet. Det är ett billigt sätt att kommaifrån fyratimmarsdagen och . Dessutom kan det påsikt också skapa en sluss till fasta arbeten, genom att verksamheten ger godaerfarenheter. Idetta betänkande behandlas också förslag om ökningar av ersättningen till demsom är arbetslösa. Regeringen föreslår en uppräkning av dagpenningens högstabelopp till . Vi föreslår , vHket är förslag. Vi tycker att detta är rimligt. Vi tycker också attdet är rimligt med . i K AS, som har släpat efter . Vi anservidare att de som inte har kassaersättning när de är i utbildning skall få 240kr. Detta är också en höjning utöver regeringens förslag. Detär tydligen så, att när det gäller den ekonomiska poHtiken ocharbetsmarknadspolifiken - trots att här har en mängd reservationer- drar den ekonomiska politiken och arbetsmarknadspolitiken i dagens läge åtmoderaternas håll, eller skall vi säga åt ett borgerligt håll. Man satsar på enhänsynslös exportinriktning, höjda vinster i företagen och därmed följandeomfördelning i samhället. Vi har därför i vår första reservation sagt att närvi avstyrker de borgerliga reservationerna kan vi inte göra det med denmotivering som socialdemokraterna har, att hylla regeringens politik som istort sett är ett hurrarop för en politik som i och för sig också är borgerlig. Meddet här, herr talman, yrkar jag bifall till samtliga vpk-reservationer i dettabetänkande. 105 (): Vi har gjort den arbetsfördelningen i mitt parti att kommer att kommentera avsnitten arbetsmarknadsservice förutomflyttningsstöd, arbetsmarknadsutbildning. Dessutom kommer han att ta upp fråganom arbetslöshetsersättning. SomElver påpekade har vi utförligt behandlat utveckhngen påarbetsmarknaden och åtgärder på det arbetsmarknadspolitiska området. Dessutomhar vi behandlat regionalpolitiken . Med den utgångspunkten kan maninte säga att de sysselsättningspoHtiska frågorna blivit styvmoderligtbehandlade under denna vår. Omman ser på de 45 reservationer som fogats till betänkandet och om man lyssnattill de tidigare inläggen kan man göra den bedömningen att partierna står fastvid sina tidigare ställningstaganden, dvs. att de borgerliga partierna är enigai sin kritik av den regeringspolitik som förts. yrkar dessutom iallt väsentligt avslag på de framställningar som gjorts, medan ,och vpk i stora drag stödjer de framlagda förslagen. Om man ser på utveckhngen kan man notera att viåter fått en framtidstro i svensk industri. Svenska varor efterfrågas i ökandeomfattning på världsmarknaden, och våra marknadsandelar växer. Orsaken tilldetta är främst den förbättrade konkurrenskraften, som är en direkt följd av deåtgärder som regeringen vidtagit och dessutom av en begynnandeinternationell konjunkturuppgång som ytterligare förstärker utvecklingen. Förändringari den allmänna konjunkturen får effekter på arbetsmarknaden med enförhållandevis lång eftersläpning. Behovet av arbetsmarknadspolitiska åtgärderpåverkas av denna situation. Dessutom tillkommer att i när människorkänner framtidstro vaknar också förhoppningarna om att få ett arbete. Man sökersig ut på arbetsmarknaden. Men om man inte ser några möjligheter att få arbete,går man inte heller till arbetsförmedlingen utan blir passiv. Antaletpersoner i arbetskraften ökade med ca 19 000. Utbudet avarbetskraft steg mer än antalet sysselsatta. Det dåliga utgångsläget inomindustrin är förklaringen till att arbetslösheten har ökat och behovet avarbetsmarknadspolitiska insatser är stort. Till skulle jag viljalämna en kort och enkel förklaring att det arbete som ni lämnade efter er varmycket dåligt att bygga vidare på. Industrinkan i en konjunkturuppgång öka sitt kapacitetsutnyttjande utan nyanställningar,t. ex. genom att arbetsinsatsen höjs via större övertidsuttag. Antaletövertidstimmar för industriarbetarna har legat klart över antaletföregående år. var antalet övertidstimmar större än ijanuari . Det är en av förklaringarna till att efterfrågan är mindre. Detfinns flera tecken på en förbättring av arbetsmarknadsläget. Exempelvis varantalet industrisysselsatta högre än för ett årsedan. Det skedde också en kraftig ökning inom den privata tjänstesektorn undersamma tid. Dessutom ökar antalet nyanmälda lediga platser tillarbetsförmedlingarna. Idet förslag som regeringen har lagt fram fortsätter man att skjuta över dearbetsmarknadspolitiska insatserna från den offentliga sektorn till näringslivet.Vi socialdemokrater anser att det är viktigt att hävda arbetslinjen även ifortsättningen. Deborgerliga partierna förordar en mera restriktiv finanspolitik än den som försf. n. och föreslår bl. a. stora budgetneddragningar. .De störstautgiftsminskningarna krävs av moderata samlingspartiet, vars förslag innebäratt arbetslösheten skulle öka med ca 35 000 personer. Den sammanlagdaskillnaden mellan regeringens förslag och moderata samlingspartiets förslag närdet gäller medel till arbetsmarknadspolitiska åtgärder är en minskning meddrygt om man undantar sysselsättningsåtgärder för handikappade. Förbåde individ och samhälle är det bättre att det ordnas arbete eller utbildningän att människor tvingas till öppen arbetslöshet. Ävenden ekonomiska politik som och förordar skullesannolikt leda till något ökad arbetslöshet, men till skillnad från moderaternaaccepterar mittenpartierna i stort sett de arbetsmarknadspolitiska insatserna. Vpkvill enligt sin motion utöka den offentliga sektorn. Enligt de bedömningar somutskottsmajoriteten har gjort är det inte f. n. möjligt att göra detta. Vibetalar en stor del av vår gemensamma sektor med lånade pengar. Det är ennödvändig och svår balansgång att väga utgiftsökningar 8Riksdagens protokoll 1983/84:161-162 motfinansieringsmöjHgheter, så att inte budgetunderskottet ökar och därmedäventyrar hela sysselsättningspolitiken. beskriver både i sin kommittémotion och i reservation 4arbetsmarknadsläget som närmast katastrofalt. De menar att den egentligaarbetslösheten uppgår till 600 000 personer. Detta hävdade också . För att komma upp i denna nivå räknar man in, förutom den redovisadeöppna arbetslösheten, även dem som är i beredskapsarbete,arbetsmarknadsutbildning och ungdomslag; också dem som är anställda medrekryteringsstöd och lönebidrag, de anställda i Samhällsföretagsgruppens företagoch slutligen alla kategorier av förtidspensionärer. Jagförmodar att denna beskrivning av arbetsmarknadsläget har ett syfte, och dettamåste rimligen vara att den skall tjäna som utgångspunkt för förslag tillåtgärder för att avhjälpa detta enligt katastrofala sysselsättningsläge. De föreslår minskningar i de aktiva arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna med ca 2,5 miljarder och hänvisar i reservation 1 till ett stärkandeav marknadsekonomin som den främsta insatsen och botemedlet. Dennaförstärkning av marknadsekonomin skulle alltså rimligen åstadkomma 600 000 nyajobb - de flesta redan under nästa budgetår, eftersom anser sigkunna dra ned de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna så kraftigt redan då. Erfarenheternafrån de länder som styrs av broderpartier visar vad som händer i verkligheten. Ett exempel: i Storbritan nien är nu inne på sin andra ämbetsperiod och har efter vad betraktare i omvärlden kan konstatera inte åstadkommit annat än ökad arbetslöshet. Enligt vad man kan läsa i dagens tidningar har arbetslösheten - om man rensar värdena från säsongvariationer - ökat sedan föregående arbetslöshetsräkning och uppgår nu till 12,av arbetskraften, mot våra; 3,. Slutsatsenav det jag här sagt är att det inte finns något som helst samband mellanmoderaternas problembeskrivning när det gäller arbetsmarknadsläget och deåtgärder de föreslår för att komma till rätta med problemen. Självklart är attde sysselsättningsskapande åtgärderna är ett led i att skapa en efterfrågan påarbetsmarknaden som inte skullekomma till stånd annars. Alternativet är öppenarbetslöshet. Eller vilka jobb som inte är konstlade tänker ge deungdomar som inte får jobb på den-öppna arbetsmarknaden? Moderaternahar också tagit upp inlåsningséffekterna på arbetsmarknaden. Jag vill barakort kommentera det. Die som omfattas av arbetsmarknadspolitiska åtgärder gördet därför att deras arbetskraft inte tas i anspråk på den reguljäraarbetsmarknaden. Omsättningen bland de arbetslösa är fortfarande hög, cahälften av dem har kortare arbetslöshetstid än , och huvuddelen avdem som går på arbetsmarknadsutbildning får anställning efteråt. Alternativetför en stor del är arbetslöshetsunderstöd och en sådan politik tar vi bestämtavstånd ifrån. har ocksåkallat insatser för ungdomar för en terapikedja. Anledningentill ungdomsarbetslöshet är bl. a. den sysselsättningssituatiön som vi har ilandet. Under en lång följd av år hade vi en minskad industrisysselsättning ochdessutom en stukturomvandling som bl. innebar att människor med ofta långarbetsHvserfarenhet skulle konkurrera med ungdomar utan arbetslivserfarenhet påsamma arbetsmarknad. De flesta svenska ungdomarna har en mycket bra utbildning,men saknar arbetslivserfarenhet. Därför är det viktigt attarbetsmarknadspoHtiska insatser ger ungdomarna arbetslivserfarenhet ochförbättrar deras konkurrensförmåga. Imånga år diskuterades ungdomsgaranti. beslutades med stormajoritet om medel tiH s. k. ungdomsplatser, det var inne på, ochockså ungdomslag för att ge ungdomar en chans att få in en fot påarbetsmarknaden. Moderatasamlingspartiet har en övertro på att låga ungdomslöner löser alla problem. Ettexempel: Ungdomsplatserna kostar den enskilda arbetsgivaren väldigt Htet ändåmåste driva speciella kampanjer för att försöka få framungdomsplatser. Varför står inte företagen i kö för att ta emot ungdomarna pås. k. ungdomsplatser om det är lönen det hänger på? Vänsterpartietkommunisternas förslag om att ungdomar skall få arbeta full tid i ungdomslagavstyrks med hänvisning till att lagstiftningen skall utvärderas och attarbetstidens längd är en av de frågor som kommer att diskuteras i detsammanhanget. Utskottettillstyrker enhälligt att i 2 § lagen om ungdomslag skall införas texten"Efter medgivande av offentliga arbetsförmedlingen får kommunen låta ungdomari ungdomslag utföra arbetsuppgifter åt enskilda arbetsgivare" etc. Dettainnebär ingen förändring av sakinnehåHet, utan det är bara en anpassning tiHarbetsmarknadskungörelsen och den motivtext som kompromissen innebar. Bakomutvidgningen av ungdomslagens verksamhetsområde i kompromissen ligger omtankenom ungdomarna och de berättigade krav man kan ställa på arbetsuppgifter sompassar deras intresse och yrkesinriktning. Denna förutsättning för helaverksamheten måste tHlämpas strikt så att inte verksamheten kommer att bli ettsätt att tillhandagå arbetsgivare, offentliga och privata, med billigarbetskraft. Det är inte avsikten med lagen. Lagen kom till för ungdomarna. Detär också bra om motivtexten till den kompromissen som gjordes införs i lagen. Dåblir det lättare, för kommunerna exempelvis, att handha lagstiftningen. Ibetänkandet behandlas förslag om höjning av starthjälpen. Centerpartietreserverar sig mot förslaget och hänvisar till att detta befrämjar flyttningspolitiken. Settöver har antalet flyttande med starthjälp varierat meHan högstca 24 000 och lägst 19 000 . Ett normal värde har varitdrygt 20 000. Det betyder att det är en relativt liten del av den totala,befolkningsomflyttningen i landet som sker med starthjälp. Tar vi flyttningenöver. länsgränser som mått på den långväga flyttningen finner vi att den iitgördrygt . De variationer i antaletflyttande som uppträder år beror mer på konjunkturväxlingarän på förändringar i starthjälpens storlek. Det finns i själva verket ettmycket klart samband mellan antalet lediga platser och antalet fall sombeviljats starthjälp. Det är därför inte mycket som talar för centerparfietspåstående att starthjälpen stimulerar till ökad utflyttning. Det är inte hellerflyttningsbidragens syfte. Syftet är främst att göra det möjligt för dem som ibrist på sysselsättning i en region flyttar till andra delar av landet attkunna göra detta utan alltför stora ekonomiska uppoffringar. Ett lågtflyttningsbidrag skulle inte minska befolkningsomflyttningen, men det skulle gedem som flyttar en sämre start på den nya orten och därmed också försvåra derasanpassning där. kunde ge exempel på hur folkomflyttningen hade påverkat hennesregion. Jag har också erfarenheter av utflyttning och flyttningsrörelser, ochdet är från då man inte hade flyttningsstöd, inte hade mat för dageneller bostad och icke heller möjlighet att betala det lån man måste ta för attköpa tågbiljett till . Det var inte heller en dans på rosor. Detta är också enkommentar till vpk:s reservation nr 19. Moderaternamotsätter sig också förslaget om en tidigareläggning av offentligainvesteringar. Vi anser att det i det arbetsmarknadsläge vihar, bl. a. påbyggarbetsmarknaden, är viktigt att man ger möjligheter att starta dessaprioriterade byggen, för det ger också positiva sekundäreffekter inom andrabranscher. Jagvill också kommentera yrkande om avslag på förslaget -om 25miljoner till glesbygdsinsatser. Det är märkvärdigt att , som i denallmänna debatten går ut och säger att det skall göras insatser där de bästbehövs, går emot dessa riktade insatser för glesbygden. Avslutningsvis,herr talman: har beslutat om den framtida industripolitiken,som är mycket viktig. Arbetsmarknadspolitiken är ett komplement bl. a. till denekonomiska politiken och näringspolitiken. Situationen i vårt land har ljusnatsedan regeringsskiftet, och det har tänts förhoppningar hos väldigt många omatt få arbete. Om vi skall kunna tillfredsställa de nya gruppernas krav påarbete, måste det ställas stora krav på arbetsmarknadspolitiska insatser även iframtiden. Vi måste ha en hög beredskap för att kunna göra dessa insatser. Meddetta yrkar jag bifall till utskottets hemställan på samtliga punkter ochavslag på aHa reservationer. 106 () replik: Jag vill för det första, i Hkhet med , uttalatillfredsställelse över att utskottet uppnått enighet kring förslaget i denborgerHga flerpartimotionen om att göra vissa ändringar i ungdomslagen.Ändringarna innebär ju att möjligheten att placera ungdomar i ungdomslag hosenskilda arbetsgivare får stöd i lagen, och det är tillfredsställande. Fördet andra noterar jag att jag inte fick något särskilt fylHgt svar - om jag ensfick något svar - när det gäller sökanderesorna. kanske kankomma till den frågan . När jag ställde frågan varför arbetslösheten ökartrots att vi har en högkonjunktur, svarade med att skylla på vadsom tidigare har hänt i poHtiken. Men, , ni lovade ju faktiskt ivalrörelsen att om ni bara fick majoritet i valmanskåren och ni fick bildaregering skulle det bH en snabb förändring, och ni skulle snabbt lösasysselsättningsproblemen. Så har icke skett, och då måste väl ändå erkänna att det där löftet i valrörelsen var förhastat. Vibeskylls från den socialdemokratiska majoriteten för att våra förslag tillutgiftsminskningar skulle öka arbetslösheten, jag tror t.o.m. att siffran 35000 personer har nämnts. Jag vänder mig alldeles bestämt mot detta sätt attargumentera. Fördet första menar vi att de åtgärder som behövs kan vidtas, och det finnsutrymme inom anslagsramarna. Fördet andra måste man se tiH helheten i poHfiken. Sysselsättningsproblemen kanju inte lösas bara med arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Sysselsätt-ningspoHfiken påverkas äv både den ekonomiska politiken,näringspolitiken och skattepolitiken. Man måste alltså se till de oHka delarnai politiken och också till helheten i de samlade politiska ansträngningarna. Vivill föra en politik som skapar möjligheter till tryggare jobb och som skaparnya och riktiga jobb. Med vår samlade poHtik, alltså inte enbartarbetsmarknadspolitiken, kommer arbetslösheten att minska. 107 () replik: Man fick nästan uppfattningen av anförande att det f.n. inte var så farligt med arbetslösheten. Det tror jag faktiskt inte att honmenar. Men det är klart att det inte är så lätt att försvara regeringen närarbetslösheten har ökat med 15 000 . SomAlf Wennerfors sade gick socialdemokraterna till val med det bestämda löftetatt man skulle lösa problemet med sysselsättningen i landet, och mankritiserade starkt den tidigare regeringen för att det var hög arbetslöshet då.