prot · G709145 · 1983-12-31 00:00:00 — Marie-AnnJohanssons tolkning av effekten av att ta bort 22 § skulle vidare, enligt deuppgifter utskottet har hämtat in från statistiska centralby- rån,leda tiU 50-100 riksdagsbeslut. Jag tror, allvarligt talat, att det är ettganska opraktiskt sätt att utnyttja på, och jag tror att riksdagenfaktiskt skall agera i andra frågor. Medden parlamentariska kommission som regeringen skall fastställa arbetsordningför kommer alla sådana här saker att ske under fullständig öppenhet. I den månvi kan tänka oss att denna regering, som jag upplever har ett mycket gottomdöme, skulle visa sig inte ha detta omdöme, är det helt öppet för alla godaoch omdömesgilla personer i alla andra partier att få denna sak under poUtiskbelysning. Mer garanfier än dessa kan inte ges i något sammanhang. Jag tror,, att när vi talar om integriteten, är det andra frågor ochandra problemställningar vi skall inrikta oss på än statistikprodukfion. Detgäller datoriseringen och administrativa uppgifter, som jag tog upp i minatidigare inlägg. Där finns det integritetsproblem, inte här. Anf,160 (vpk): Jag har inte påstått att jag tycker att de integritetsproblem someventuellt kan uppstå här skulle vara de mest allvarliga i samhället. Men jagmåste ändå säga att det är märkligt att statsrådet motiverar en lagparagraf medatt den skall användas om det uppkommer nya behov som man inte kan förutse nuoch att utskottets företrädare ett par tre efteråt står här iriksdagen och redan vet att denna paragraf kommer att åberopas-50-100 gånger.Då känner man ju redan till behoven, och då borde de ha redovisats på ett annatsätt i propositionen. Det är litet ohederligt att skriva på detta sätt, och detvar det jag ville få utrett. Jag tycker att jag har fått bevis på att statsrådetsformuleringar beträffande 22 § inte är riktiga. Man borde ha skrivit på ettlitet annat sätt i propositionen för att undvika missförstånd. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslutetredovisas efter debatten om finansutskottets betänkande 42.) Anf.161 TREDJE VICE TALMANNEN: Kammarenövergår nu till att debattera finansutskottets betänkande 33 om anslag tiUstatistiska centralbyrån. 162 HLIP (); I finansutskottets betänkande 33 behandlas bl. a. frågan omåtempptagande av SCB:s partisympatiundersökningar. Jag hade förberett mig föratt hålla ett kraftfullt inlägg på , men det är nu snart midnatt,och entusiasmen för att hålla tal är inte speciellt stor pådygnet. Jag skall därför rejält stryka i mitt koncept och bara med några ordlyfta fram den vid betänkandet fogade moderata reservationen. Frågan om att ge SCBpengar för att starta partisympatiundersökningar har aktualiserats här iriksdagen genom två motioner, dels en motion från folkpartihåll, dels envpk-motion. När dessa undersökningar lades ned 1981 var motiveringen den av statsfinansiella skäl inte borde spendera pengar för ändamålet i fråga.Det statsfinansiella läget har förvisso inte förbättrats , ocheftersom man inte genom omprioritering inom oförändrat anslag kan göra detmöjligt att återuppta partisympatiundersökningar, bör , som viframhåller i vår reservation, inte anvisa några pengar för detta ändamål. Regeringenhar i budgetpropositionen avvisat tanken på partisympatiundersökningar, ochden inställningen delas av oss moderater. Vi moderater i utskottet drar medandra ord regeringsvagnen, medan socialdemokraterna i utskottet har hoppat avregeringslinjen och vikit sig för påtryckningar från och vpk. Detär i och för sig fråga om ett ganska märkligt agerande från dessa båda partierssida, men det är nu ett faktum. Förutomde ekonomiska aspekterna, herr talman, bör också framhållas att vi har tvåopinionsinstitut, nämUgen och , som regelbundet utföropinionsundersökningar. De undersökningar som dessa institut utför har visatsig ha en närmast förbluffande träffsäkerhet. Vad vinner man då på att medskattemedel finansiera ytterligare en undersökning, som skall utföras av SCB?Inte ett dugg. Vpkkommer fortfarande att ligga på och på . Skall visatsa ett par av skattemedel för att få dessa procenttalytterligare bekräftade? Naturligtvis inte, tycker vi reservanter. Därmedyrkar jag bifall till den moderata reservationen vid finansutskottetsbetänkande nr 33. 163 (); Jag ber att få yrka bifall till alla delar i hemställan ifinansutskottets betänkande 33, bl. a. de delar som rörpartisympatiunder-sökningama. I likhet med tänker inte hellerjag göra något längre inlägg, men hans anförande förtjänar att kompletterasnågot. Det är i och för sig en positiv ambition hos en moderat att uppträda somrepresentant för regeringssidan - det kan moderatema fortsätta med i viktigarefrågor och med ärligare motiv än i det här sammanhanget. Bakgmndenär den att beslöt uttala, även den gången medmoderater som reservanter, att det var angeläget att statistiska centralbyrånspartisympatiundersökningar åtempptogs. Skälen för dessa är många. Ett sådantsom jag vill framhålla är att instituten och , som till - hämtöver förekommer, för att nämna ett exempel, TV:spublikundersökningar - har det gemensamt att de gärna vill synas när någontinghänder. Därför låter de de politiska opinionerna illustreras införoffentligheten när de kan räkna med massmedias intresse. Medhänsyn tilldetta är det viktigt att vi också har en undersökningsserie sombyggs upp efter andra kriterier än marknadsföringshänsyn. Därvidlag harstatistiska centralbyråns undersökning ett speciellt värde. Till det kommer attdenna undersökning jämfört med de andra är mycket stor, och det leder naturligtvistill att man tvingar fram en kvalitet även på de privata undersökningarna,vilken vi annars inte har någon garanti för. Ettytterligare skäl som i detta sammanhang bör framföras är att olikaorganisationer, partier och andra, som inte själva har råd att genomföraundersökningar om de politiska opinionernas utveckling får tillgång till enoffentlig undersökning. Dettasammantaget, herr talman, tycker vi är skäl nog för att begära att statistiskacentralbyråns partisympatiundersökningar åtempptas. Vi noterar medtillfredsställelse den samarbetsvilja som har gettprov på i detta sammanhang. Den visar att centralbyrån förmår - och ärintresserad av - att göra en insats som anser vara i högsta gradsamhällsnyttig. Utskottsmajoritetens syfte är också att dessa undersökningarskall fortsätta. Anf.164 HANS i (vpk); Det skall inte bli många ord från mig i den här frågan, eftersom vifått en vpk-motion om återupptagande av partisympatiundersök-ningama bifallen. Detär ju bra att man har kommit så långt att man också ger de beslut som riksdagentidigare har fattat - och finansutskottet har också tidigare uttalat att dessaundersökningar borde åtempptas - ett materiellt innehåll genom att anslåpengar, så att undersökningarna faktiskt kan genomföras. Att bara hävda att detsom förut skulle avskaffas för att ge en besparing kan åtempptas utan kostnad,det är att göra litet väl stora trapetsnummer när det gäller ekonomi. Nuhar det ju bUvit något billigare än vad vi föreslog i vår motion, där vi utgickfrån SCB:s anslagsbegäran och ville anslå 2,8 milj. kr. Vi har naturligtvisingenting emot att det kostar 1,9 milj. kr. Jagvill bara med detta uttala min tillfredsställelse över att det äntligen blir såsom det bör vara. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslutetredovisas efter debatten om finansutskottets betänkande 42.) Anf.165 TREDJE VICE TALMANNEN; Kammarenövergår nu till att debattera finansutskottets betänkande 42 om fortsattvalutareglering. 166 (): Jag yrkar bifall till våra reservationer 1 och 2 i finansutskottetsbetänkande nr 42. De borgerliga partierna är där eniga om att yrka att denvalutareglering som vi har skall upphöra med det snaraste. Enligt vår mening är detverkligen hög tid att liberalisera valutalagstift- Den har varit ioavbmten fillämpning . Trots att den har karaktären avberedskapslagstiftning, avsedd för extraordinära krislägen, tycker vi att detär väl motiverat med en genomgripande översyn. Fråganom valutaregleringens roll för utformningen av penning- och valutapoUtikenutreds av valutakommittén. Den har arbetat i inte mindre än utan attpresentera ett slutbetänkande, trots att ett sådant har utlovats för längesedan. framlades ett delbetänkande, Valutareglering och ekonomiskpolitik. Där presenterades ett antal expertrapporter, som belystevalutaregleringens samhällsekonomiska verkningar och regleringens ställningsom ekonomiskt-politiskt instmment. De omfattande analyser och entydigaslutsatser som återfinns i dessa expertrapporter utgör enligt vår mening etttillräckligt omfattande beslutsunderlag för en liberalisering avlagstiftningen. Därför anser vi att valutakommittén mycket snabbt bör kunnalägga fram ett konkret förslag om avskaffande av valutaregleringen i dessnuvarande form. Deslutsatser som kan dras av expertrapporterna är att valutaregleringen harskadliga effekter på samhällsekonomin, att den minskar möjlighetema att uppnåsamhällsekonomisk balans och att den är olämplig för att styrakapitalrörelserna. Det finns dessutom andra ekonomisk-politiska instrument somär effektivare och har lägre sarnhällsekonomiska kostnader. Valutaregleringenär, herr talman, verkligen ett exempel på svensk isolationism. Många länder i våromvärld har avskaffat eller minskat regleringen av valutatransaktioner;slopade t. ex. sin valutareglering utan någrastörningar för samhällsekonomin. I har valutapolitiken UberaUserats fr.o. a. har handeln med utländska värdepapper och terminsaffäreravreglerats. I har en offentlig utredning lagt fram förslag om betydandevalutaUberaliseringar. Enligt vår uppfattning är det väsentligt, bl. a. för detnordiska samarbetet, att valutalagstiftning harmoniserar med Danmarksoch , så att vi inte står isolerade. Vi bör ju inte upprätthålla hårdarevalutarestriktioner än våra nordiska grannländer. Motden bakgmnden, herr talman, bör valutaregleringen förlängas endast under dentid som är oundgängligen nödvändig för att en ny lag skall hinna träda i kraft.Därför bör valutakommittén skyndsamt lägga fram förslag i liberaliseranderiktning som beaktar utveckUngen i , och samt -givetvis - slutsatserna i nämnda expertrapporter. Vi anser således attvalutakommittén bör få i uppdrag att senast lägga framliberaliseringsförslag så att den nya lagen kan träda i kraft till den 1januari 1985. Sedanett par ord om ett särskilt yttrande av mig och några andra moderater. Detfinns ju en motion i detta sammanhang från om en gemensam nordiskaktiemarknad. Givetvis är vi positivt inställda till tanken på en sådan. Mendet har visat sig att en sådan strider mot kapitalliberaliseringsstadga.Därför bedömer vi att den vägen är en omväg till en friare nordisk marknad. Vimåste sikta in oss på att få en fri aktiemarknad och över huvud taget en frivalutamarknad inom hela OECD-området.Centerns skrivning i reservation 3 är inte särskilt precis: "mening bör emellertid de nordiska länderna gemensamt försöka påverkaOECD att acceptera att en nordisk liberalisering är ett steg på vägen mot enbredare liberalisering inom OECD-området." Några direkta motståndare tillden tanken är vi väl inte. Men vi bedömer saken litet annorlunda. Vi menar, detframgår av skrivningen i vårt särskilda yttrande om en gemensam nordiskaktiemarknad, att det givetvis är mycket angeläget med en vidgad aktiehandelöver gränserna. I det avseendet har vi precis samma uppfattning. Men vi anseratt vi måste få till stånd en liberalisering av kapitalrörelserna även iförhållande till övriga . Därför har vi inte funnit att det ärmeningsfullt att eftersträva en särlösning inom , allra helst som denordiska regeringarna verkligen ingående undersökt den saken. Man har dragitslutsatsen att något sådant inte är möjUgt. Det strider mot ;skapitaUiberaliseringsstadga. Vi har avlämnat vårt särskilda yttrande enbart föratt förklara varför vi följer utskottets skrivning på den punkten. 167 HANS iHallstahammar (vpk); Jag skall anstränga mig och korta ned mitt anförande så att det rymsinom den tid som återstår för dagens debatt. Jag hade nämligen tänkt nämnaytterligare några saker utöver det som jag strax skall säga. Men det får varaeftersom debatten i princip är en upprepning - jag misstänker det - avdebatten . Då hade vi att behandla samma frågor. Vidarenoterar jag att vi behandlat näringsutskottets betänkande omutländska förvärv av svenska företag. Mycket av det som skulle kunna sägas iden här debatten sades då. Jag får hänvisa tiU Jöm anförande. Jagskall i varje fall i mitt anförande försvara reservationerna 4 och 5 av mig,vilka fogats vid detta betänkande. Jag passar redan nu på att yrka bifaU tiUdessa reservationer, så att det är gjort i fall jag med tanke på att det ärsent skulle glömma att göra det. Genomreservation 4 markerar vi kommunisterna att vi serUka allvarligt på de ökande svenska utlandsinvesteringarna som vi tidigare gettuttryck för. När det gäller socialdemokratin måste jag återigen upprepa minkritik. Tydligen är det nu andra tider. Tydligen gäller nu andra argument ochställningstaganden än då man var i opposition. När utlandsin-vesteringama underden borgerliga regeringstiden tenderade att öka väldigt starkt - det har degjort - var socialdemokraterna näihUgen mycket oroade över utvecklingen. Närvi tog upp en socialdemokratisk reservation från oppositionstidenoch tog den som vår egen för att testa hur mycket som fanns kvar av kritiken,valde socialdemokraterna att rösta ner den. Så kan man alltså ändra ställningfrån till ett annat, trots att förhållandena som man reagerar på i alltväsentUgt har förvärrats. Nuhar de direkta utlandsinvesteringarna ökat igen, men trots det sägerutskottsmajoriteten att man inte kan handla utan måste awakta den s. k. Till denna utrednings framlagda resultat kan jag bara nämnaatt det också finns redovisat en hel del nackdelar med utiandsinvesteringarna,även om utskottet säger att effekterna i huvudsak är positiva. Jagmenar att det handlar om en väsentligt vidare fråga äri att avvaktautredningar. Det är en politisk-ekonomisk-strategisk fråga om man vill göranågonting emot de alltmer ökande utlandsinvesteringarna, som har negativbetydelse för möjligheterna fill sysselsättning i landet. Jag menar att vimåste ta ställning principiellt till om vi vill göra något eller inte mot dem. Jagär övertygad om att många av de gräsrotssocialdemokrater som man finner påarbetsplatser, i kommuner och i vardagliga fackligt-polifiska sammanhang med enmun skulle fördöma utskottsmajoritetens ställningstagande, om de visste var så flat inför utlandsinvesteringarna att man låter dem öka undan förundan utan att göra något åt dem. Detta gällde reservation4. Såfill den andra frågan och reservation 5. Den frågan är också rätt intressant iperspektivet socialdemokratiskt hållningssätt till olika frågor. somvår motion om en återgång till tidigare restriktiv praxis vid försäljning avaktier till utlänningar avstyrkts, tillsätter industriministern för sin del enarbetsgmpp som med förtur skall utreda frågan om skärpning av kontrollen avutländskt inflytande i svenska företag. Han reagerar alltså så att han sägeratt vi måste se över detta och eventuellt komma med skärpningar, somutskottsmajoriteten bestående av socialdemokrater säger: Detta är ingentingsom vi behöver vara oroliga över, och vpk:s förslag om att vi skall återgå tilltidigare praxis när det gäller prövningar behöver vi inte ansluta oss till. var uppe i näringsutskottets debatt , och han framförde raderav starka argument som jag i och för sig skulle kunna ta upp i den härdebatten. Detta visar vilket vinglande det är när det gäller desocialdemokratiska ställningstagandena. Detär naturligtvis de höga svenska aktiekurserna som har gjort att det under desenaste åren varit mycket intressant för utländska köpare att försöka komma åtaktier på den svenska börsen och på så sätt skapa sig möjligheter att utövainflytande över svenska företag och berika sig på svenska arbetares arbete, fördet är egentligen vad allt aktieägande handlar om, oavsett om det är svenskteller utländskt. Jagtror att det vore bra om vi kunde tvinga tillbaka utländska intressenter, såatt de inte får ett inflytande i svenska företag. Jag tycker att det är nog förden svenska arbetarklassen att bära sina svenska kapitalister på axlarna. Manskall inte behöva ha problem med utiändska ägare också. Ungefärsamtidigt som utskottsbehandlingen pågick läste jag i att ettsjuttiotal japanska placerare är här och vill intressera sig. De tycker det ärintressant att köpa svenska aktier, och de vill satsa på ASEA, ,, , , och några andra. De vill alltså komma åt ettinflytande i viktiga svenska företag, som är av strategisk ekonomisk-politiskstor betydelse för vårt land. Men också i detta fall är det en kommitté som harfått socialdemokraterna att svikta i sina ställningstaganden. Detär ingen revolution som vi föreslår. Vi vill bara att man skall försöka bmkaden mer restriktiva praxis som har gällt tidigare och att de anställda skall fåsäga sitt genom de fackliga företrädarna i valutastyrelsen. Vårt redan storainternationella beroende i ekonomisk-politiska frågor kommer att förstärkasytterligare om utländska intressenter får ett ökat inflytande i svenska bolag.Den saken är klar, herr talman. Kammarenbeslöt att förhandlingarna skulle fortsättas vid morgondagens sammanträde. 17§ Kammaren åtskildes .