prot · G70972 · 1983-12-31 00:00:00 — underhållning som förs ini människors vardagsrum genom radio och TV -elitidrott i dess främsta tappning.Det betyder skådespel och underhållning för miljoner och äter miljonermänniskor. Men för de aktiva idrottsutövarna är det resultatet av mänga årsträning och försakelse. Elitidrott är också ett vikfigt inslag i det totalaidrottsutbudet. Därför är det angeläget, som regeringen säger ibudgetpropositionen, att idrottsrörelsen genom olika åtgärder också skallunderlätta möjligheterna för dem som vill ägna sig ät elitidrott. Naturligtvisfinns det inom idrotten också en rad problem. Jag tänker pä doping ochanvändandet av ofillätna medicinska medel. Jag tänker pä de braskanderubrikerna om stora pengar vid spelarövergångar. Jag tänker på diskussionen omutslagning av idrottsfamiljer. Allt som oftast dyker det upp propåer om attsamhället bör ingripa mot detta. Men idrottsrörelsen är och förblir en frifolkrörelse. Som andra fria folkrörelser har idrottsrörelsen att själv lösasina problem. Det ligger i folkrörelsers natur men också i en folkrörelsesansvar. Idrottsrörelsen måste ta itu med sina problem. Det ligger i deuppgifter som en så stor folkrörelse-har. Detta krav har vi rätt att ställa.Jag är övertygad om att idrottsrörelsen har förutsättningar att leva upp tilldessa krav. 79 (): En av de viktigaste naturliga fillgängarna i ett land är dessföretagare. Utan dessa människor med sin vilja att satsa sig själva och sinaresurser, att ta ansvar, hitta nya lösningar på problem kan inte ett samhällegå framåt. Viborde vara rädda om dessa kreativa människor. Det är alltid lätt att iefterhand säga att det var väl inte svårt att komma på den idén eller attutveckla det företaget. Det låg väl i tiden. Columbi ägg - en självklarhetefteråt, men inte innan. Inomidrotten talar man allt oftare om att det gäller för ledare och tränare att fåde aktiva att känna sig motiverade för att de skall kunna prestera sitt allrabästa. Detborde vara alldeles uppenbart att de som är sysselsatta med att driva ochutveckla företag i minst lika hög grad är beroende av att känna sig mofiveradeför att kunna prestera det där extra som verkligen behövs - inte minst i dessakärva tider. Vifår inte betrakta företagandet som en självklarhet, som någonting som allfidfungerar felfritt och oavbrutet. Låt oss erkänna att det är en värdefulltillgäng - en fillgång som vi inte kan vara förutan. Detsom kännetecknar en god och riktig företagarmiljö är frihet och rimligaskatter. Mankan inte fä ordentlig fart på produktionen om inte företagarna får arbeta i enmiljö som stimulerar fill investeringar och nya framåtsyftande satsningar. Statligastödformer är inte vad näringslivet ropar efter. Nej, den bästa stödformen ären progressiv näringspolitik. De små och medelstora företagen spelar en alldelesavgörande roll för näringsliv. Moderata samlingspartietsnäringspolitik inriktas på att stödja och utveckla dessa företag, därpersonligt engagemang och personligt risktagande betyder så mycket när detgäller att tillföra landet nya resurser. Det är därför väsentligt ätt manunderlättar grundandet av nya småföretag. Förmögenhetsbeskattningen av arbetande kapital i mindreoch medelstora företag utgör i mänga fall en synnerligen allvarlig belastning.Regeringens drastiskt höjda förmögenhetsskatt leder till enorma påfrestningarför många småföretag. Soliditeten kommer att påverkas dramatiskt. I dessaföretag finns det inte tillräckligt med likvida medel för att betala den ökadeskatten. Varifrån skall då pengarna tas? Vi saknar i förvisso inte människor med förmåganatt driva företag - driva lönsamma, sysselsättningsskapande företag. Vad visaknar är en regering som inser att det inte är löntagarfonder, höjdaförmögenhetsskatter, byråkrati, selektiva stödåtgärder etc. som bidrar'till ettföretagsvänligt klimat. Vid förra årets allmänpolitiska debatt påpekade jag attdet faktiskt finns en verklighet utanför denna kammare, en verklighet därnäringslivet skall existera. Där ute hjälper inga vackra ord öm näringslivetsbetydelse. Där krävs i stället att de vackra orden följs av handling i sammaanda. politiske kommentator i en artikel om , efter vänsterns maktövertagande,' attverkligheten krossar president drömmar. Vi kaninte ägna oss åt politiska drömmar när vi- skall bedriva en lyckosamnäringspolitik. Det gäller att med generella och rättvisa metoder vidmakthållaoch stärka värt näringslivs konkurrenskraft. Därmed lägger vi en grund förfortsatt utveckling av det svenska välfärdssamhället. När man talar om näringslivet, dessförutsättningar, villkor och utvecklingsmöjligheter-måste man komma ihåg aftdetaljhandeln i högre grad än andra branscher är direkt beroende av denallmänna ekonomiska situationen och hur köpkraften utvecklas. En snabbekonomisk återhämtning är av vital betydelse för detaljhandeln. En stagnerandehandel ökar drastiskt arbetslösheten. Det är i detta sammanhang oroande att många tätortervidtar omfattaride trafikreglerandé åtgärder utan att noga ha undersöktkonsekvenserna för den handel och de tjänster utan vilka ett samhälle inte karifungera på ett för medborgarna tillfredsställande sätt. Inom ramen för näringspolitiken måste man i störreutsträckning än vad som skett beakta och främja servicesektorn.Problemen är här i mänga fall desamma som inom den tillverkande industrin. Jumer tekniskt komplicerade hjälpmedel industrin producerar för arbete,'hem ellerfritid desto viktigare funktioner får också välutbildade servicemän ochhantverkare som kan svara för montering, underhäll och reparation. Med stigandelevnadsstandard tenderar efterfrågan på skilda tjänster att öka. Alltför mycket av tjänsteproduktionen sker inom den offentligasektorn. Det är nödvändigt attstat och kommuner prövar vilka servicefunktionersom de måste ansvara för. Den verksamhet som den offentliga sektorn svarar för utförs i alltför hög gradi egen regi. Det synes vara vikfigare med egen regi än med god kommunalekonomi. Defeta tidningsrubrikerna som talar om goda vinster i ett antal storabörsnoterade exportföretag ger läsaren en felaktig bild av dagens svenskanäringsliv. I de små och medelstora företagens kärva verklighet finns ingauppseendeväckande vinster. Där får man vara nöjd om siffrorna iverksamhetsberättelsen inte blir röda. Svensksmåföretagsamhet ser fram emot den aviserade förnyelsepropositionen. I den harindustriministern en chans att med nya kraftfulla tag korrigera regeringensindustripolitiska kurs. Svenskt näringsliv behöver den moderata näringspolitiken för enfortsatt lyckosam utveckling till gagn för och svenskarna. 80 (): Rapporterna om förbättringar för svensk industri kommer slag i slag.När representanter för de svenska stålverken sammanträdde i samband medHindersmässan i , framhölls det att var ett av de fåindustriländer som kraffigt ökade sina leveranser av stål . Uppgångenför handelsstålet var och för specialstålet . Importen av stål fillSverige minskade med , medan exporten ökade med 12 %.Efterfrågan på hemmamarknaden steg väsentligt, och det har sin orsak iverkstadsindustrins ökade produktion för export. Stålförsäljningen tillEG-länderna noterade ett ordentligt uppsving, hksom försäljningen till USA.Sveriges exportöverskott av handelsfärdigt stål motsvarade 5 miljarder kronor.Jag tycker att det är skickligt när exempelvis mindre handelsstålverk i Sverigei den nuvarande situationen konstaterar en betydligt ökad försäljning iVästtyskland. Frånden här sammankomsten som jag talar om meddelades det också att svenskstålindustri, trots att den internationella stälkrisen väntas fortsätta , har goda möjligheter att erövra nya marknadsandelar. här för stålverken stimulerande situationen motionerar Dalarnassocialdemokrater bl. a. om åtgärder för tryggande av verkensstålskrotsför-sörjning. Det är en för viktig fråga för att den skall få slarvasbort. Vidsidan av devalveringen utgör branschens omstrukturering en förklaring tillframgångarna. Frånmassaindustrin bekräftas en stor ökning av exporten . Det skeppasmassa på löpande band, och alla tecken tyder på att konjunkturen kommer attbestå och att även 1984 blir ett bra massaår. Destatliga företagen redovisar också hyggligavinster. Jagskulle kunna fortsätta att ge exempel från bl. a. verkstadsindustrin.Devalveringen har medverkat fill resultatet. Naturligtvis bidrar den begynnandeinternationella konjunkturförbättringen - det finns det ingen anledning attförneka. Men därutöver måste man understryka att hanteringen av situationen harvarit en annan än under de borgerliga regeringsåren. Budgetförslaget har fåttett i stort sett gott mottagande. Förväntningarnaom ökad sysselsättning stegras, inte minst genom uppgifter frånlänsarbetsnämnderna. Dethär har tydligen blivit för mycket för en del borgerliga kretsar. 1 ett av mitthemläns lokala blad kunde man läsa en av dessa"cirkulärinsändare", som förekommer då och dä, i syfte att skapaopinion. Den här insändaren var signerad av en moderat. Tre fjärdedelar av insändarenär knappast värd att omtalas nu - finansplanen beskrevs som glättad ochinnehållslös, budgetunderskottet och utlandsupplåningen beskrevs som ett verkav socialdemokraterna ensamma. En sådan här spekulativ insändare förutsätteratt läsarens minne är kort, så kort att det skall vara helt bortglömt vem somvar ekonomiminister längsta tiden under de sex är när statens budgetunderskottväxte enormt och den stora utlandsupplåningen skedde. Densista delen av insändaren behandlade emellertid löntagarfonder med all denhätskhet som vissa moderater kan vara mäktiga. Löntagarfonder var minsann vårtids form av lösen, och det var våra barn och barnbarn vi satt ipant. Det var den horribla slutsatsen. betraktar tydligenlöntagarfonder som en katastrofal frihetsinskränkning för dem själva och demnärstående kretsar. Däremot oroas man inte ett spår av den tilltagandemaktkoncentrafionen inom företagarvärlden. Västerns länder domineras avnågot hundratal multinationella företag, som säkert blir bara färre och färre.Sverige har en tätplats i denna koncentration. Det finns alla skäl att påtaladetta för ungdomarna i dagens , de många historielösa som kanskepåverkas av och vissa arbetsgivares intensiva propaganda. Undernågra årtionden byggdes det upp ett skyddsnät för vår välfärd i detta land. Detvill riva sönder. Landstingen blir utsatta i den"omtanken", statens och kommunernas inkomster skall skäras ned. Sedanär det fritt fram för det privata näringslivet att exploatera vård- ochomsorgsbehoven. Intressekonfliktermellan grupper framställs som påhitt av människor engagerade ifackföreningsrörelsen, de s. k. pamparna. "LO-borgen" och facket skaUman spotta på när det gäller vakthållning kring samhällets starkastegrupper. Inte ett kritiskt ord om "klippen", om maktkampen, omutländska intressens aktieköp i framförs från den moderata kanten. Ävenom goda förbättringar kan noteras för svensk industri är inte orosmolnen borta.1 känner vi oron för vad omstruktureringen avspecialstålsindustrin kan medföra. Sannolikt blir det färre arbetstillfällen.Byggarbetsmarknaden är svag hos oss, och ett stort antal byggnadsarbetare gårarbetslösa. Det är inte tillfredsställande. Min partivän senare att redovisa synpunkter i denna fråga. Päkort sikt kan vi i regeringspartiet hoppas att pressa ned arbetslösheten under3 % totalt sett. Det får inte förleda oss att tro att vi i längden på någotsjälvklart sätt skulle vara förskonade frän de ekonomiska och politiska krafter som fått så förödande effekter för alla löntagarei andra starka industriländer. Man vågar nog tvärtom påstå, att om vimisslyckas att återställa balansen i vår ekonomi och om den olyckan kombinerasmed en borgerlig valseger i nästa års val, ja, då ger det underlag för en intesärskilt djärv prognos att har en arbetslöshet på !Det är därför, herr talman, som löntagarna måste ta ansvar för varandra. Fränannat håll skall man inte vänta något överdrivet intresse. 81HUGO (): Tyvärr kan jag inte ge samma ljusabeskrivning av situationen i fråga om näringsliv och sysselsättning iVästmanland som den gav beträffande sitt län, län.Västmanland är mest industrialiserade län. En bit in hadelänet fortfarande en mycket stabil arbetsmarknad och redovisade en lågarbetslöshet. Men efter mitten av har industriproduktionen ochkonjunkturen stadigt pekat nedåt. Detta i kombination med strukturförändringarinom länets basnäringar - gruv-, järn-, stål-, metall- och skogsindustri - harresulterat i att arbetslösheten ökat . har idetta hänseende drabbats mycket hårt. Länet redovisar en av de högstaarbetslöshetssiffrorna i landet. Endast skiljer sig på ett meramarkant sätt med en ännu dystrare arbetsmarknadsbild. Att stora delar av har en mycket ensidignäringsstruktur är en av grundorsakerna till att problemen hopar sig ocharbetslösheten tilltar. Detta drabbar i sin tur hårt de orter som endast har enenda industri av omfattning och som i ett visst läge tvingas lägga nedverksamheten eller minska sin arbetsstyrka. har detta drabbatmånga orter i , t. ex. , , ochKungsör. har arbetsmarknadsläget ytterligareförsämrats genom de indragningar som varslats i och . Myckettalar för att den redan nu besvärliga arbetsmarknadssituationen kommer attförvärras ytterligare. För Västeråsregionen ter sig sysselsättningssituationennågot ljusare. , som har ett något mer differentierat näringsliv, ärinte lika sårbart. Gemensam för hela är bilden av en stor andelarbetslösa ungdomar. Ungdomsarbetslöshetens omfattning framgår också av denstatistik som anger att andelen personer i beredskapsarbete ärdrygt två tredjedelar. Av de nu arbetslösa är en stor andel kvinnor. Att bara redovisa synpunkter och siffror föratt belysa hur illa ställt det är med arbetsmarknaden löser inga problem. Detsom betyder något är de aktiva åtgärder som från olika håll vidtas i avsikt attskapa fler jobb. Det är i många fall politikerna, främst regering och riksdag,som genom olika beslut skapar underlag för den utveckling sorn sker inomproduktion och sysselsättning. Det finns därför anledning att påminna densocialdemokratiska regeringen om de löften som socialdemokraterna rundhänt gavmänniskorna valrörelse, så även i . skulleräddas, bostadsbyggandet skulle öka, arbetslösheten skulle minska. Vi behöverinte se mer än till utvecklingen i mitt län för att kunna konstatera vad detblev av socialdemokraternas vallöften. Sysselsättningsläget har förvärrats,byggandet har minskat, arbetslösheten har ökat avsevärt. Under pågående uppgångi konjunkturen ökar arbetslösheten. Det varslar om att ytterligare problemkommer att växa fram när vi går in i nästa lågkonjunktur - och förr ellersenare gör vi det. Regeringens politik har resulterat i en utveckling påsysselsättningens område som är precis den motsatta mot vad man lovade ivalrörelsen. Det från sysselsättningssynpunkt mest negativa som regeringendrivit igenom, med kommunisternas hjälp, är införandet av kollektivalöntagarfonder. Inga andra politiska beslut har så negativt påverkat viljantill investeringar och därmed möjligheterna att skapa fler och trygga jobb -inte minst på småföretagarsidan. kräver att beslutet om kollektivalöntagarfonder rivs upp. Det blir resultatet, om vi och de andraicke-socalistiska partierna vinner valet . Att avskaffa löntagarfonderna skulle vara det bästa stödetoch den säkraste garantin för nya investeringar inom hela näringslivet. Endastgenom en sådan politik kan jobben tryggas och nya arbetstillfällen beredas.Beslutet om kollektiva löntagarfonder måste rivas upp. En annan åtgärd som skulle vara ett stöd för en regionalutveckling inom Bergslagsområdet vore att ändra stödområdesindelningen, så attkommuner som , och ingick i stödområde B istället för som område C. har tappat ett stortantal arbetstillfällen inom den statliga sektorn - senast genom nedläggningenav flygflotfilj. Fl, pä Hässlö. Jag finner det angeläget att påminna regeringen omdet uttalande som gjorde i samband med beslutet om flygflottiljensnedläggning. Jag citerar ur riksdagsprotokollet från den dag då man fattadebeslutet om flottiljens nedläggning: "finner det angeläget medstatliga insatser för att söka kompensera Västeråsregionen för förlusten av Fl.Riksdagen förutsätter därför att regeringen uppmärksamt följersysselsättningsutvecklingen inom regionen och med all kraft tar itu med deproblem som uppkommer genom att flottiljen läggs ned." Det är dags att regeringen med all kraft börjar infria detsom uttalat sig för i mycket klara ordalag. Arbetsmarknadsläget i har inte blivit bättremed en socialdemokratisk regering. Tvärtom har situationen förvärrats. Deträcker inte med rundhänta löften i en valrörelse. Det behövs en fast och målmedveten politik.Den politiken förs inte . 82 (); Vi hade hoppats att vi i årets allmänpolitiskadebatt skulle kunna visa upp en posifivare bild av läget i än vad somär fallet. Vi hade hoppats att arbetslösheten skulle ha dämpats och attsysselsättningen åter tagit fart på allvar i länet. Så har inte blivit fallet, även om det finns positivatendenser på mänga områden. Men faktum är att nära 10000 människor - eller 6,- saknade arbete i . Dessutom var 3749 personersysselsatta i olika former av beredskapsarbete, detta trots att det har satsatsmer än någonsin på arbetsmarknadspolitiska åtgärder, vilket bl. a. betyder att600 fler personer var sysselsatta i beredskapsarbete vid årsskiftet 1983-1984än . Detta understryker de mycket djupgåendestrukturella problem som är förknippade med arbetsmarknadssituationen iVärmland. Det understryker också att extraordinära åtgärder måste sättas in, omproblemen skall kunna bemästras i vårt län. Den allvarligaste krisen upplever vi just nu i ,som riskerar att bli utplånat i samband med omstruktureringen avspecialstålsindustrin. Här måste i första hand berörda företag, men ocksåsamhället, ta sitt ansvar för att garantera existens även ifortsättningen. Vi har från socialdemokratiskt håll i olika motioner ocksåframfört dessa krav. är en utpräglad bruksort. Orten harförlorat ca 800 arbetstillfällen - det senastevarslet om uppsägning av 140-160 anställda ej medräknat. Dessutom vet vi intevad som kan bli följden av den uppgörelse som har skett mellan de olikatillverkarna av rostfritt stål. Enligt alla bedömningar kommer sysselsättningeni även i detta sammanhang att drabbas. I det läget är det självfalletmycket svårt för kommunalpolitiker, länsmyndigheter och övriga berörda - t. ex.serviceföretag - att planera för framtiden. är ett län, vars industristruktur i mycket höggrad präglas av de s. k. basnäringarna. Problemorterna har blivit många påsenare år till följd av den strukturförändring som har skett och som fortgårinom dessa näringsgrenar. var det sombefann sig i kris. meddeladesfrån huvudkontoret i att 22 av företagets anställda skullebortrationaliseras. 1 har vi förlorat ca 3000 arbetstillfällen på tioår enbart inom stålindustrin, vilket självfallet satt djupa spår isysselsättningen på bruksorterna. Förutom och har ävenHagfors, , och drabbats. Vi är medvetna om att vi inte är ensamma om att habekymmer av detta slag. Också andra orter med samma näringsstruktur och ävenandra branscher har drabbats. Problemen här är dock större jämfört med enstakaorter eller industrigrenar. Men oavsett hur man mäter förändringarna är detändå så, att de delar av som räknas till Bergslagen har särskilt storaproblem - ett förhållande som f.ö. gäller hela Bergslagen. Industriministernhar i frågesvar i utlovat speciella insatser för de drabbade orterna i Bergslagen.Det gäller bl. a. tillsättandet av en särskild delegation, något som harefterlysts i motioner från flera län. Vi är medvetna om att regeringen är införstådd med deproblem som jag har pekat på. Jag vill ändå understryka att vi betraktar detsom mycket angeläget att den speciella delegationen utses, vars uppgiftskulle vara att kartlägga problemen och att komma med förslag till åtgärder.Behovet av speciella åtgärder kan knappast vara större än det är på de aktuellabruksorterna i Bergslagen. Som jag inledningsvis anförde finns det,strukturkrisen till trots, också positiva tendenser när det gällerarbetsmarknaden i . Många industrier går bra och kan notera en godorderingång. Pappers- och massaindustrin, som särskilt har gynnats avdevalveringen, ökar sin produktion och försäljning. Tyvärr ger detta endast iobetydlig utsträckning utslag i form av en nettorekrytering av personal. Ocksåsågverksindustrin noterar en god orderingång och har full sysselsättning, ävenom flera sågverk har problem med råvarutillgången. När det gäller verkstadsindustrin ökarkapacitetsutnyttjandet. Här kan man sannolikt räkna med en viss rekrytering, iförsta hand av yrkesarbetare och bättre utbildad arbetskraft.- Som ett exempelpå detta kan jag nämna fabriker i , som enligt uppgift harbehov av 10-12 civilingenjörer. Det har dock varit svårt att besätta dessatjänster. Det har nämligen varit svårt att skaffa lämpliga arbeten tillmedföljande make. Här tangerar vi f.ö. ett annat problem, nämligen den i helalänet markanta bristen på lämpliga arbeten för kvinnor. I , som äraktuellt i det relaterade fallet med , har man dessutom mist en typisktkvinnlig industri med ett fyrtiotal anställda, nämligen charkuterifabrikenSaltmästaren. Det är alltså viktigt att även i fortsättningeneftersträva ett mer differentierat näringsliv i . Här kan vi ocksåskönja en viss optimism bland länets företagare, vilka nu vill investera isåväl gamla som helt nya objekt - detta f. ö. i en sådan utsträckning att delokaliseringsmedel som tilldelats länet inte räcker till. Detta är allvarligtoch kan medföra problem när det gäller att utnyttja den pågåendehögkonjunkturen. Dessutom kan ett stort antal kända investeringsobjekt interealiseras på grund av bristen på lokaliseringsmedel. Detta är en ny situation för , som under senare åraldrig haft brist på lokaliseringspengar, men däremot på lämpliga objekt. I vårVärmlandsmotion har vi också påtalat detta och begärt större anslag.Självfallet är det också angeläget att det innevarande årets anslag fylls på,så att inga projekt behöver läggas åt sidan på grund av brist pålokaliseringsmedel. Initiativ från länsmyndigheterna i detta ärende har ocksåtagits, och jag förutsätter att regeringen ser positivt på önskemålen och beviljarde medel som erfordras. Ett annat krav som vi också ställer i vår motion äråterinförande av det 50-procentiga statsbidraget till projekteringskostnader.Detta skulle, menar vi,stimulera till en ökning av antalet projekt, såväl bland enskilda som blandkommuner. Byggnadsverksamheten i länet har varit låg ocharbetslösheten bland byggnadsarbetarna mycket hög. Genom aktiviteter inom dens.k. ROT-sektorn har man fått fram en del byggnadsjobb - dock inte tillräckligt-och vi har i vår Värmlandsmotion pekat på de behov av byggnadsinvesteringarsom finns inom olika statliga förvaltningar och som, om de startades, avsevärtskulle lindra byggarbetslösheten. I detta sammanhang vill jag också med tacksamhet noteraatt regeringen har tillgodosett ett av våra tidigare krav i vårVärmlandsmotion, nämligen statsbidrag till tidigareläggningar avlandstingskommunala projekt. Därigenom kommer byggandet av lokala sjukhem attkunna igångsättas , dels i , dels i . Som framgått av vad jag sagt krävs detsamhälleliga insatser i många olika former om den nära 7-procentigaarbetslösheten i skall kunna nedbringas. För att största möjligaeffekt skall erhållas är det angeläget att de regionalpolitiska satsningarnasamordnas. 1 regioner där samhällsutvecklingen genom strukturomvandlingen harslagit så hårt som i måste resurser sättas in för att lindraverkningarna, och det är då av största vikt att satsningarna kompletterar varandra.Regionalpolitiskt stöd till utbyggnad av befintlig eller till etablering av nyindustri bör därför samordnas exempelvis med satsningar på transportsektorn,framför allt en upprustning av vägnätet. I en motion har några värmländska socialdemokratiskariksdagsledamöter tagit upp denna aspekt på regionalpolitiken och bl. a. somexempel tagit genom .