prot · G70955 · 1983-12-31 00:00:00 — Ofta har de småländska bygderna, såsom och , nämntssom exempel på styrkan i näringslivet och tryggheten i anställningen. Detgäller kanske inte minst , för nu går man där ut och kritiserar fondförslagenstarkt. I samband med att stöd i kristider har delats ut har man från statligthäll resonerat sä, att de här orterna och företagen klarar sig själva, debehöver inga speciella stödinsatser. Jag vill säga att både företag och orterhar varit stolta över att man har kunnat resonera på det sättet. De har intebegärt stöd. Det finns anledning att understryka den här utveckhngenliksom att den har kommit till stånd utan socialistiska fonder, utanlöntagarfonder. Mankan ställa frågan: Hur skulle det ha varit i , omsocialdemokraternas socialistiska politik , ,hade genomförts? Dä tror jag att vi hade haft en helt annan struktur pånäringslivet i . De många initiativen hade då inte fungerat på sammasätt. är man orolig hemma i . Löntagarfonderna genomförs mot enbred folkmajoritets vilja. Regeringen struntar i de enskilda människorna,eftersom det är makten det gäller. Oron finns bland företagarna, som hittillsarbetat för idéer och för de anställdas trygghet. Mänga uppfattar fondförslagenså, att de nu i stället får betala för sin egen undergång. Pengar från företagi , som där skulle ha satsats i jobb och utveckhng, överförs i ställettill fonderna. Men oron finns också bland de anställda, som känner störrelojalitet med företag och fri ekonomi än med sådana här socialistiskaexperiment. Socialdemokraternabygger sin politik på konfrontation genom fonderna. Vi har fått värt välståndgenom tidigare generationers arbete och initiativförmåga inom ramen för en frimarknadsekonomi. Jag vill understryka att vi har ett ansvar för våra barn, förkommande generationer. Vi måste ge samma arv och samma förutsättningar tillvåra barn som vi har fått från våra föräldrar. Det gäller inte minst hemma imitt eget län. Vihar kriser i näringsliv och samhällsliv. Socialdemokraterna ökarkrissituationen genom fonderna. Hemma bland familjeföretagen behövde man istället få skatten på arbetande kapital slopad, man behövde få förslag somunderlättar generationsväxlingar. skärps i stället förutsättningarna ochmöjligheterna minskas för företagen i de här bygderna. Tillsist: När fonderna nu ändå kommer att genomföras mot folkets vilja vet vi attefter val, om vi då får en borgerlig majoritet, kommer fonderna attavskaffas. Jag ser ändå detta som en ljusning i dagens dubbelsidigadecembermörker. Idetta anförande instämde (). Anf.18 (): Jag tillhörde initiativtagarna till stiftelsen motfondsocialism, och jag gläder mig därför särskilt åt att ha kunnat medverkatill att det nu är fullt klarlagt - såsom några tidigare talare redan redovisat-att en kvalificerad majoritet av TCO:s medlemmar är motståndare tilllöntagarfonder. Såvittjag kan finna har likaledes tidigare företrädare för på ettutförligt, uttömmande och tillfredsställande sätt redovisat hur densocialistiska och fackliga maktkoncentration som löntagarfondsförslaget innebärpå ett olyckligt och förlamande sätt minskar företagarnas initiativlust ochvilja att utveckla nuvarande och starta nya företag. Detsamma gäller denegativa effekterna av föreslagna vinstdelningssystem och höjda ATP-avgifter. Motdenna bakgrund nöjer jag mig med att yrka bifall till reservationerna 1 och 2samt 5 och 6 vid finansutskottets betänkande nr 20. 19 (): Gårdagens och dagens debatt har inte kunnat styrka behovet avlöntagarfonder enligt den modell som regeringen har lagt fram förslag om. Kärtbarn får ofta många namn: fackföreningsfonder, trygghetsfonder - och detsenaste är finansministerns besked i går att det handlade om fem nyapensionsfonder. har finansministern tydligen också betygsatt dessafackföreningsfonder, enligt Stockholms-Tidningen. Vi får hoppas att han islutskedet av denna debatt på ett övertygande sätt förklarar för sinapartikamrater här i kammaren att de bör ta denna betygsättning på allvar. Löntagarfondersom ett inslag i samhället har jag naturligtvis inget att invända mot, omlöntagare frivilligt och med egna medel ser det som. en angelägen sparform. Nuinnebär emellertid förslaget inte en sådan modell. Det är i stället andra somskall bistå med slantarna, som av facket skall användas för inköp av aktier.Detta är ett förfarande som stora delar av svenska folket funnit oerhörtstötande. Trotsalla varningar här i kammaren och runt om i landet för ett så långtgåendeexperiment som dessa fackföreningsfonder innebär är socialdemokraterna nuberedda att med hjälp av kommunisterna införa ett nytt ekonomiskt system här ilandet. Socialdemokraterna allierar sig i denna viktiga fråga med ett parti somde talat om som inte demokratiskt. Det är både intressant ochillavarslande för framtiden. Närden tidpunkt inträder när det blir repressalier för medverkan till att fördröjaledamöternas hemfärd vet jag inte, herr talman. Jag ser det ändå som varande avett visst intresse att koppla den här frågan till mitt eget län, ett av de mestindustrialiserade. Ivalrörelsen lovade , socialdemokrat, att alla i vårt länskulle garanteras arbete, bara socialdemokraterna fick tillbakaregeringsmakten. Vad har vi då begåvats med i ? Jo, en ökadarbetslöshet. instämde , K.-G. , , ,och i anförände. Dettabetyder efter vad jag förstår att samtliga i sällskap med iHallstahammar, vpk, är beredda att biträda ett förslag som innebär en högrearbetslöshet i vårt län. Det kan ju inte gagna sysselsättningen i värt län attexempelvis ASEA skall avstå en stor del av vinsten och drabbas av ökadelönekostnader. Det kan inte gagna sysselsättningen i vårt län att ASEA:s ochalla våra småföretags vinster av fonderna skall användas för att köpa aktier iexempelvis eller SCA. Med sådana transaktioner fär vi inte fler jobb iKöping, , eller Sala, men ett är säkert: vi fårtroligen mycket färre jobb i . Småföretageni vårt län för en ojämn kamp med ökade skatter och pålagor. Mankämpar för att överleva, med andra ord. Att starta nya företag är inte möjligt,om ännu högre kostnader skall inrymmas i de ekonomiska kalkylerna. Är detmöjligt att de ledamöter från som representerar socialdemokratinoch vpk tror att ökade skatter och lönekostnader är den julklapp somnäringslivet i värt län har gjort sig förtjänt av? Införandetav fackföreningsfonder ökar kostnaderna och minskar intäkterna för kommuner ochlandsting, och kommuner och landsting i har redan nu på grund avansträngd ekonomi beslutat om höjda skatter och signalerat om nya höjningar somnära förestående. Förslaget att införa löntagarfonder, som mina vänner frånlänet är beredda att biträda, innebär inte bättre underlag för en ökadsysselsättning inom den kommunala och offentliga sektorn. Resultatet blir istället färre jobb. Detta rimmar illa med de kommunvalda kollegemas krav päfler offentliga jobb. Vad som behövs är inte fackföreningsfonder. Vad som behövs är lättnaderi de pålagor som redan finns och inte nya sådana för allt företagande. Då, OlleGöransson, får vi nya jobb i . Den största nyttan ochhans partikamrater frän länet kan göra för att skapa sysselsättning är att ilikhet med mig yrka avslag pä hemställan i finansutskottets betänkande 20. Attinföra fackföreningsfonder är att ge sig ut på öppet hav utan både kompass ochmål. Det är med löntagarfonder som med . När han restevisste han inte vart han skulle, när han kom fram visste han irite var härivar, och när han kom hem visste häri irite var han hade varit. Och dessutomgjorde han resan på andras pengar. 20 (): Flera motioner i det här ärendet med centerpartistiska undertecknaretar upp fondförslagets regionala effekter och konsekvenser för sysselsättning ochekonomi. Det är naturligt. Det är på den plats där de ekonomiska teoriernamöter verkligheten som också reaktionerna uppstår. Detär t. ex. ganska självklart att länsinvånarna i län ställer sig fråganvad de får för alla de som de skall vara med och inlevereratill fonderna fram och därefter. Eftersom det är länsinvånarna somsjälva vet bäst att det inte finns mer än två börsnoterade företag i , så vet de också med sig att de inte kan få tillbaka mycket av alla depengar de skall vara med och satsa. De drar den självklara slutsatsen attpengarna flyttas ur länet - och det vill de inte vara med om. Imotion 205 har vi försökt visa vad löntagarfonderna sammantaget innebär förKalmar län. Flera enskilda exempel har givits fidigare i debatten som belyserförslagets orimlighet. Den exempelsamlingen kan göras mycket längre. DagstidningsföretagetBarometern, i , skulle få betala . i löntagarfondsskatt omfonderna fanns . Det är komiskt. Man tar ut vinstskatt från en tidning,som man betalar ut pengar i form av presstöd, visserligen i det härfallet mycket litet presstöd. Men tar man därtill i beaktande att ortskolleganÖstra fär presstöd i tiomiljonersklas-sen, är det svårt att förstå hurdetta skall utan att mycket allvarligt rubba den konkurrenssituafionmellan tidningsföretagen som f. n. råder. Det är den ena sidan av problemet.Den andra är att dessa . för Barometern i vinstskatt är mer än en600-procentig ökning av skattebördan. Det här är visserligen beräkningar somgrundar sig på schabloner och som inte gör anspråk på exakthet, men de visarändå förslagets principiella innebörd. Nordchokladi skulle få betala 1,8 milj. kr. till nästan 2 milj. kr. Nordchoklad är i huvudsak ettkonsumentägt kooperativt företag. Det är sannerligen inte att främja denkooperativa idén att ta till så drastiska åtgärder. Resonerar alla dessa ägarepå samma sätt som många enskilda företagare - nämligen med inriktning på att.flytta utomlands med sina idéer och satsa där i fortsättningen, om fondernainförs - kan det bli ganska ont om folk här . TjustbygdensSparbank, som är mycket viktig för den lokala kreditgivningen och därmed förmöjligheterna att få det lokala kapitalet att stanna kvar i ensysselsättningssvag länsdel för att där ge flera jobb, skulle belastas med enlöntagarfondsskatt på nära 1,7 milj. kr. om fonderna fanns. Det är endirekt skatteskärpning . Det kommer att bh kännbart för TjustbygdensSparbank, men ytterst blir det småspararna och de som blir arbetslösa somdrabbas värst. Den bästa effekten ur regionalpolitisk synpunkt och för län voreatt löntagarfonder inte genomfördes. Jag yrkar därför bifall till reservation2, som innebär bifall fill mitt motionsyrkande om att löntagarpropositionenskall avslås. Jag yrkar vidare bifall till reservationerna 1, 5 och 6. 21 (): Det är inte ofta har att ta ställning till en fråga som är såväl utredd och så ingående debatterad som den vi nu går att fatta beslut om.Sällan har en fråga diskuterats och i så vida kretsar somlöntagarfondsfrågan. Och det har varit förslag inte bara från socialdemokraterna,utan även från SAF och , även om många tycks halätt att glömma eller tänka bort Waldenströmrapporten som i grunden var positivtill fonder och en ökad maktspridning inom svenskt näringshv. Men efter valet1976 har den rapporten varit tabubelagd i borgerliga kretsar. Somtjänstemän har jag känt det angeläget att ta till orda i denna debatt,inte minst därför att så mänga har hört av sig till mig och andrariksdagsledamöter med synpunkter. Det har inte bara varit väljare utan även förändamålet tillskapade påtryckningsorganisationer - lobbyister skulle man kalladem i . Av dessa lobbyister har jag blivit uppmanad att i redovisatjänstemännens åsikter om löntagarfonder. Och det tänker jag göra. Först något omlöntagarfondsfrågans tidigare behandling. Olika förslag har presenterats, diskuteratsoch ändrats för att till slut föreligga i den produkt vi nu har framför oss.Det är inget märkligt i att ståndpunkter och olika delar i förslaget hargenomgått denna process. Tvärtom - det tillhör demokratins grundläggandeprinciper att så sker, att hänsyn tas till framförda synpunkter ochändringsförslag. Förtjänstemannasidans del publicerades den första skriften om löntagarfonder redan1972 av TCO, och sedan har det varit en rak linje fram till beslutet på 1982års . Utgångspunktenför TCO:s engagemang i kapitalbildningsfrågan eller -om man sä vill - ilöntagarfondsfrågan är de fackliga målen om full sysselsättning, en god reallöneutvecklingoch en rättvis fördelning av inkomster och inflytande. Det finns alltså ingafackliga mål som är specieUa för just kapitalbildningsfrågan. Högsysselsättning och hög levnadsstandard är den första utgångspunkten för TCO:sintresse för kapitalbildningsfrågorna. För det andra är de fördelningspolitiskaaspekterna, vad gäller både inkomster och förmögenheter, viktiga. För dettredje måste problemet med att garantera att ett tillgängligt utrymme förinvesteringar verkligen används till investeringar lösas. Jag har velat peka på dessa förhållanden, inte för att försvara TCOutan för att visa att ohka fackliga organisationer på ömse håll oberoende avvarandra kommit fram till en gemensam syn i denna fråga. Jagvill också erinra om att ett av de borgerliga partier som går emotförslaget om löntagarfonder här i får betraktas som en fadder tillförslaget - jag tänker på , som hade ett nära samarbetemed bl. a. TCO i den här frågan. Det var nämligen i samband med Hagauppgörelsenmellan socialdemokraterna och som man beslöt att tillsättalöntagarfondsutredningen. Mankan med beklagande konstatera att företagarfalangen fått övertaget i folkpartietöver löntagarfalangen och att partiet numera sprungit ifrån de principer manvar med om att slå fast i . Detfinns en organisation som kallar sig TCO-are för fondomröstning. Låt migkonstatera att det är en organisation mot löntagarfonder men ingensammanslutning inom TCO eller dess förbund, något som man lätt kan förledas atttro. Den talar alltså inte i egenskap av representant för TCO eller dessförbund. Detta innebär inte att vissa av TCO-förbundens medlemmar inte skulle ingåi denna sammanslutning på samma sätt som man kan tillhöra politiska partiereller andra föreningar. Detta ger emellerfid inte ett politiskt parti eller enförening rätt att uttala åsikter i TCO- förbundens medlemmars namn, vilket härskett. Jagoch väldigt många med mig reagerar mycket starkt mot detta sätt att missbrukaTCO:s namn. Jag vill även starkt ifrågasätta det stöd som denna odemokratisktuppbyggda organisation påstår att den har. Omorganisationen har det stöd som den påstår sig ha, nämligen enligttidningsuppgifter av TCO:s medlemskår, skulle man ha haft en sådanrepresentation på 1982 att man där fått gehör för sinasynpunkter i löntagarfondsfrågan. Men där fanns inte något som helst stöd fördenna organisations uppfattningar. Vidare är det märkligt, om organisationenhar ett sådant stöd, att man då bara lyckades få ihop 10 000 namnteckningar föratt överlämna till TCO . F. ö. fanns ingen möjlighet attkontrollera vare sig antalet eller äktheten av dessa namnunderskrifter,eftersom man vägrade att överlämna eller ens visa dem för TCO. Detär inte otroligt - eller rättare sagt: det är troligt- att det förhåller sig påsamma sätt med dessa namnunderskrifter som med de namn som förekom i annonserriktade mot TCO i löntagarfondsf rågan. Där konstaterades att en stor del avundertecknarna inte ens var med i något . Så var t. ex. av 118uppgivna medlemmar i i en sådan annons bara en medlem-117 var inte medlemmar. När man arbetar på detta sätt får man räkna med attinte bli trodd. Kortsagt: Organisationen mot fonder är ingenting annat än en liten gruppmänniskor som själva och utan mandat utsett sig att vara talesmän för allaSveriges tjänstemän. Det är en organisation som får betraktas som en fasad förarbetsgivarnas motstånd mot fonder - en Potemkinkuliss. NärUlf Adelsohn påstår att det finns en majoritet i TCO mot fonder är detta därförhelt felaktigt och visar bara hur liten kontakt han har med vanliga tjänstemän.Det finns f. ö. många paralleller mellan ATP-striden och debatten omlöntagarfonder. En är de olika opinionsundersökningar som här i kammarenanförts som bevis för motståndet mot löntagarfonder. De säger egentligen baraen sak: Som man frågar får man svar. Många tjänstemän var från början ocksåmotståndare till ATP, men vill ingen vara utan ATP. Så kommer det att gåmed löntagarfonderna också. , herr talman!Jag och många andra har fått ett brev från SAF m. fl. organisationer med enuppmaning att "besinna ditt samhällsansvar. Se uteslutande till vad somgagnar . Rösta efter Din egen övertygelse." Det ärprecis vad jag tänker göra när jag röstar för löntagarfonder. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. I detta anförande instämde och i (båda s). 22 HANS NYHAGE (m): Den debatt som pågått i ett stort antal timmar har med eftertryckvisat, att det inte finns ett enda vettigt skäl för att påtvinga svenska folketlöntagarfonder. Genom konfrontafion, tvångssparande, konfiskering ochsocialisering löser man sannerligen inga problem. Tvärtom - man förvärrar dem!Socialdemokraternas påståenden om att fonderna skall föra med sig ökatinflytande, vidgat ägande, riskvilligt kapital, säkrade pensioner osv. äringenfing annat än rent nonsens. Nej, det finns inget vettigt skäl förfondbeslutet. Det tillkommer uteslutande som en eftergift från densocialdemokratiska minoritetsregeringen åt LO-ledningen och ett antal fackligaledare, vilkas maktbegär nu skall tillfredsställas. Vad svenska folket tycker iärendet spelar ingen roll, ej heller vad majoriteten av löntagarna tycker. OmOlof hade lyssnat till rörelsen och socialdemokraterna respekteratfolkviljan hade det aldrig blivit några fonder. Men i fondsocialismens Sverigeär uppenbarligen vad den stora mängden människor tycker av underordnadbetydelse. För kommunerna, näringslivet och människorna i kommerlöntagarfonderna att ha en klart negativ verkan. Den stora mängden företag ochlöntagare kommer uteslutande att befinna sig på betalandesidan. Från det redanhårt ansträngda näringslivet skall bortföras kapital, som i stället rimligenborde stanna kvar för att trygga sysselsättningen och konsolidera verksamheten.Ca 30 milj. kr. skall de fem kommunerna tvingas betala i löneavgifter,medförande ett skattebortfall på ca 9 milj. kr., vartill kommer vad företagenskall tvingas avstå i s. k. vinstskatt med ytterligare minskade skatteinkomstersom följd. Ofrånkom-Ugt måste detta medföra negativa konsekvenser för denkommunala servicen med betydande risk för social nedrustning. Medvetet bedriversocialdemokraterna en dylik pohtik. ISjuhäradsbygden liksom i hela finns ett stort antal små ochmedelstora företag. För dessa är hotet från fonderna en allvarlig realitet.Betydelsen av dessa företag när det gäller sysselsättningen är utomordentligtstor. Som exempel härpå kan jag nämna att i företag med mindre än 200 anställdatillskapades ej mindre än 6 079 arbetstillfällen enUgt statistiskacentralbyrån. Det är olyckligt att socialdemokraterna nu genom fondbeslutetallvarligt hotar en sund utveckling av denna företagsamhet. IKinna i finns gardinfabrik. Den blev riksbekant ivalrörelsen genom fantastiska utläggning om allt det goda somskulle bli en följd av det ökade bostadsbyggande som en socialdemokratisk valsegerskulle föra med sig. Gardinerna skulle rinna ut över landet i en aldrig sinandeström, lovade . Löftet om ökat bostadsbyggande var precis lika tomtoch innehållslöst som så mycket annat han spred ut i valrörelsen. Någongardinström av det skälet har det således inte blivit. Nulåter sig ingen på gardinfabrik luras av tommasocialdemokratiska vallöften. Där har man ett realistiskt synsätt och arbetaridogt vidare med företagets och därmed också samhällets bästa för ögonen. Menatt lyckas i företagsutövandet, det är något fult enligt socialistiskt synsätt.Då skall man bestraffas genom ökade pålagor, då skall vinstmedel konfiskerasoch ökade löneavgifter utkrävas. För gardinfabrik tordeföljden av fondbeslutet bli att företaget brandskattas på ca 1 milj. kr.,grundat på resultatet . Och så skall det fortsätta framöver,med påtaglig risk för ytterligare ökade uttag i sann socialistisk anda. Varligger det meningsfulla i en dylik företags- och löntagarfientlig politik?Svaret är: Det finns inget meningsfullt i fondbeslutet. Påvilket sätt främjas sysselsättning och nyanställning vid företaget genom dennakapitalkonfiskering? Svaret är: Effekten bhr den rakt motsatta. Det är alldelesofattbart, att de socialdemokratiska riksdagsledamöterna från ,som alltid hävdar en positiv inställning fill tekoindustrin, ställer sig bakomen åtgärd som är så tekofientlig som fondbeslutet. Ytterligt få torde detekoföretag vara som fär något fillbaka från fonderna. och jag har av ödets nyck placerats intillvarandra på talarlistan. Just han och jag möttes nämligen i en fonddebatt iKinna . Då ställde jag ett antal frågor om konsekvenserna förMarks kommun av fonderna. Tyvärr erhöll jag inga besked. Kanske kan det gäbättre . Alltså:Anser att sysselsättning och nyanställning vid LudvigSvenssons gardinfabrik befrämjas genom att företaget berövas ca 1 milj. kr? Förbättrasmöjligheterna för service i genom att kommunen förlorarmer än 8 milj. kr. Hurkan ett företag tillföras kapital genom att fonderna köper aktier av andraaktieägare? Vilketpersonligt inflytande får t. ex. de anställda vid skolkansliet i iolika företag genom att tvångsbetala till fonderna? Detär angeläget att få klarläggande besked i dessa frågor, som ju alla berör vadsom utlovats genom fonderna. För en sann fondsocialist bör det vara enkelt attbesvara dem. Inte sant, ? Med det anförda yrkar jag avslag på det orättfärdiga fondförslaget. 23 LARS-INGVARSÖRENSON (s): Jag skall inte använda den knappt tillmätta och dyrbara tiden i dagtill att besvara den mängd frågor som Nyhage ställde till mig här. den debatt vi hade i Kinnafick Nyhage såvitt jag förstår uttömmande svar på dessa frågor, som han nuställde även här i kammaren, och dessutom rekommenderade jag honom att nogaläsa igenom det förslag till löntagarfonder som då redan var framlagt. Jag förstodnämligen under debatten att Nyhage var dåligt påläst. Nuhar jag tålmodigt lyssnat till åtskilliga timmars debattinlägg från en radborgerliga representanter, vilkas syfte varit att ensidigt övertyga riksdagenom att regeringens förslag om löntagarfonder inte är bra. Några - bland demHegeland - representerar därvid ett slags borgerlig minoritet som djärvt t. o.m. förnekade att förslaget handlade om löntagarfonder och menade att detegenthgen gällde något helt annat. Men inte heller detta andra var bra -detförstod jag av Hegelands inlägg. Detär f. ö. rätt många saker som jag tycker har varit ganska inkonsekventa i detborgerliga angreppet på löntagarfonderna. De borgerliga står här i kammaren ochförsöker på ett fördomsfritt sätt, får man väl säga, förklara försocialdemokraterna att de borgerliga representanterna egentligen uppträder häri kammaren för att varna socialdemokraterna, av omsorg om socialdemokraternasintresse för regeringsmakten. Socialdemokraterna bör lägga ner fondförslaget,för annars, säger de borgerliga, kommer socialdemokraterna att förlora valet1985. Vikänner opinionen, säger framför allt , och vet att nisocialdemokrater har en möjlighet att överleva den här regeringsperioden om nilägger ned fondförslaget. Detär en ur politisk synpunkt väldigt ovanlig omsorg som de borgerliga partiernaägnar socialdemokratin och dess regeringsinnehav, och den är pohtisktinkonsistent, får man väl säga. Men kanske eller någon annan somkommer efter mig i talarstolen kan ge ett svar här - jag bara noterar att dethela är ganska ovanligt. Isin iver att kritisera förslaget till löntagarfonder utgår de borgerligafondmotständarna från att marknaden och dess ekonomi oföränderligt fungerarbra, om marknaden bara fär vara i fred. Men så är det ju inte. När debatten nukraftigt har kantrat över till att handla om en hypotetisk krifik av något somännu inte kommit i funktion, kan det vara av värde att granska den ekonomi vinu har. I den ställs av löntagarna utan arbete inom den del avvärlden som vi valt att kalla marknadsstyrd. Marknaden fungerar alltså intebra. Efter av fullsysselsättning och expansion efter andravärldskriget har vi drabbats av stagnafion. Överskott möter överallt överskott,vilket ställer nya krav på företagen.