prot · G70972 · 1983-12-31 00:00:00 — Det fungerar inteså som man avsäg i propositionen. Låt mig återigen erinra om att dennaproposition lades fram av en borgerlig regering. Redan när den här fråganbehandlades i varnade vi socialdemokrater för att problem skullekunna uppstå, om man genomförde förändringen alltför snabbt. Självfallet följervi socialdemokrater utvecklingen mycket noga. Vi försöker ta reda på vad mankan göra för att komma till rätta med problemen. Erfarenheterna frän kommunerdär verksamheten pågätt visar där är mycket mera positiv än man är i de kommuner som för första gångentillämpar systemet. Vi stänger inte alls ute verkligheten. De elever som PerUnckel talar så mycket om hade fått för besök hos vidett annat tillfälle. Men det passade dem inte att komma när skolministern hadetid. Av detta gör Per ett stort nummer. Det är ganska billigt. När det gäller arbetet med den här frågan kan jag säga attvi noga följer utvecklingen. Vi tar reda på vad man kan göra när det gäller deproblem som vi vet förekommer. Vidare är det helt klart att ingen prestigeskall hindra oss att fatta nya beslut, om det skulle behövas. Jag uppskattar verkligen kommunernas ansvar, LarzJohansson, i vad gäller utbildningsinsatserna. Framför allt markerar kommunernaså starkt att de vill göra allt de kan för sina ungdomar. Det är bara det attvi gör olika bedömningar av hur långt den dimensionering räcker som jag nuföreslår . Aldrig någonsin har gymnasieskolan dimensionerats för ettstörre antal 16-åringar. Självfallet finns det alltid ett behov av ytteriigareutbildning. Jag är den första att hälla med om detta. Av statsfinansiella skälgår det emellertid inte att fillgodose alla behov. Den dimensionering som nuföreslagits - - bör vara så stor att i första hand alla 16-17-åringar kanberedas en gymnasieplats. De vuxna behöver inte utestängas, är också de välkomna. Dimensioneringen motsvarar ju . Det är intressant att notera skillnaden mellanfolkpartiets och centems synsätt. Enligt argument tar visocialdemokrater för stort ansvar för de unga. Det här med förtur för16-17-åringar tycks inte riktigt gilla. däremot säger attsärskilt de unga skall gynnas. Det får ske på de vuxnas bekostnad. Jag vill också något kommentera lärlingsutbildningen. PerUnckel talade i sitt första inlägg om en njugg inställning fill denna frånsocialdemokratiskt håll. Vi lär t. o. m. ha varit med om att avskaffa den vidnågot tillfälle. Jag måste säga att åtminstone inte jag vet när det var.Lärlingsutbildning har funnits hela fiden - vi har gjort noggranna historiskaforskningar om detta. Statsbidrag har utgåttsedan 1946. Det har aldrig funnits sä mänga lärlingar som vi har . Över2000 har det aldrig varit, innan man startade försöksverksamheten medgymnasial lärlingsutbildning. Och är alltså lärlingsutbildningen i sin högstadimensionering. Att kalla detta att vara njugg mot verksamheten tycker jagär mycket konstigt, och det är framför allt mycket historielöst - men det ärkanske enklare att debattera på detta sätt. Beträffande förslag: Så länge det handlar omdet som traditionellt har varit lärlingsutbildning - det som framför allt ärnågonting som "vetter" mot hantverksyrken och "smala yrken"- kan vi vara överens. Men då måste man ha en heh annan realism i bedömningenav hur långt man kan gå. säger att lärlingsutbildningen skall kunnaomfatta av en årskull, dvs. uppemot 60 000 ungdomar, men det är interealistiskt. ärinte bara jag som hävdar detta, utan det är någonting som jag kunde konstateravar en uppfattning hos t. ex. arbetsmarknadens parter, när jag hade konferenstillsammans med dem just för att utröna hur man skulle kunna utökalärlingsutbildningen. Att öka den upp till dimensioner var detingen som trodde på. Ifrånarbetsmarknadens parter, framför allt från de framtidsinriktade branscherna ivärt land, är man mycket mån om att den nuvarande yrkesutbildningen inte skallslås sönder. Men det blir resultatet av propåer - om man skallföra dem fram till det bittra slutet. 51 PER ()replik: Jag vet inte hur meningsfullt det är att diskutera moderaternaslärlingsutbildningsförslag med . visade det signämligen att det förslag som hon frenetisk bekämpat under ett halvt är har honinte ens läst. Men om vi nu ändå försöker diskutera: Det förvånar mig ingalundaatt arbetsmarknadens parter säger till utbildningsministern att det inom ramenför de udda yrkena inte går att expandera upp till den nivå som moderaternaföreslagit. Nej, vem har påstått det? Vi säger - tvärtemot vadutbildningsministern vill - att vi skall låta lärhngsutbildningen sprida sigöver alla de yrkesområden där det över huvud taget är möjligt. Dåmåste jag fråga : Vad är det för fel med tanken attlärlingsutbildning skall kunna erbjudas också på utbildningslinjer som i daghör hemma inom den konvenfionella gymnasieskolan? Det är ju på den punkten sommeningarna skiljer sig. Vi vill släppa in lärlingsutbildningen inom hela dennabreda sektor; för att ge också dessa ungdomar möjlighet att få kontakt med detyrkesliv som de senare skall tillhöra. Då kan man också komma upp till devolymer som vi talat om i vår mofion - det sade åtminstone arbetsmarknadensparter till oss, när vi skickade ut vårt förslag på remiss fill dem innan viväckte förslaget i . Faktai målet är att även om man har regeringens utgångspunkt - att man skall ha deudda yrkena för lärlingsverksamhet - sviker regeringen nu uttryckligen delöften som avgavs här i . Utbildningsministernlovar' nu 5 915 platser. Hon hävdar trosvisst, utbildningisminister som hon är,att detta är fler än 6 500. bevare oss för denna regering! Omvi så går vidare till frågan om högstadium: Socialdemokraternavill uppenbarligen fullfölja, som utbildningsministern säger, vad läroplanenhar stipulerat. Varför föreslår regeringen då att tillvalet i grundskolanshögstadium skall bli mindre - tvärtemot de riksdagsbeslut som harfattats? Vi moderater säger att själva kunskapsmålet, som är utgångspunkten förden nya läroplanen för , kräver större hänsynsfullhet - inte baragentemot mittlinjens kunskapsprofil utan också gentemot de elever som praktisktoch teorefiskt råkar falla pä någon av sidorna av denna linje. Till slut omhöstterminsbetygsintagningen: I denna fråga verkar det som Nr 72 om utbildningsministern har läst pä lika dåligt som beträffandehistoriken när Torsdaeenden ' gäller vårt lärlingsutbildningsförslag. definitivtbeslutades av var det bara moderata samlingspartiet som Det är, utbildningsministern, inte fel tidpunkt att nu AUmänpolitisk snabbtsom ögat ta tillbaka ett dåligt förslag. Det är att offra den ena kullen dgljQtt ' andra att dra ut pä en process som enligt allavittnesbörd från skolorna borde avbrytassnarast möjligt. Vi vet genom de undersökningar som har gjorts attarbetsmiljön i årskurs 9 i skolorna fördärvas genom att man nu skall stressa fram enantagning. Ta tillbaka förslaget,utbildningsministern, så fort sig göra låter! Anf.52 () replik: Utbildningsministern vill låta påskina att det föreligger en skillnadmellan och vår syn pä förslaget om förtur för de unga. Folkpartietfår svara för sig. Låt mig bara slå fast att när det gäller förslag -jag har redovisat detta fidigare - är meningen att gymnasieskolan skalldimensioneras så, att det blir plats både för dem som kommer som direktsökandefrän och för dem som kommer som äldresökande. Det handlar inte omatt välja den ena eller andra gruppen - det är ett både-och. Hurlångt den här dimensioneringen räcker kan vi ha olika meningar om, sägerutbildningsministern. Men hon talar inte riktigt om vad som är hennesuppfattning. Kommunerna vet emellerfid att de, när de nu vill ordnautbildningar på det sätt som vi har bett dem göra, möts av kalla handen - mansäger att det inte finns en sådan ram att medlen räcker. Menarutbildningsministern att kommunerna har fel? Frånde fem län som har fått det här speciella uppdraget och som kan anordna högrespecialkurser förklaras att ramarna inte räcker till; de behöver flerårselevplatser. Menar utbildningsministern att de har fel, eller vari består deolika uppfattningarna? Avstatsfinansiella skäl kan vi inte tillgodose alla sådana här önskemål, sägerutbildningsministern vidare. Då måste min fråga bli: Vet utbildningsministernvad som kostar mest i statsbidrag - en gymnasieklass eller 30 ungdomar iungdomsuppföljning? Om utbildningsministern inte vet det, så kan jag tala omatt ungdomsuppföljningen är ungefär dubbelt så dyr. Kom då inte och åberopastatsfinansiella skäl för att inte ge tillräckligt utrymme åt gymnasieskolan! Och eftersom utbildningsministern inte svarade påden fråga jag tidigare ställde konstaterar jag, att beskedet till den som i dagär och befinner sig i ungdomsuppföljningen måste bli att , när dufyller 18, kan du släppa alla tankar på en gymnasieplats - då kommer vi att gedig en plats i ungdomslag . 53 INGA (vpk)replik; På min fråga vad regeringen tänker göra för att förhindra enytterligare utslagning av de elever som har det sämst stäUt svarar , att nu skall vi titta på utslagningsgruppensrapport och de remissvar som kommer in när det gäller den. Det är ju ettbekvämt och ganska vanligt sätt att skjuta ifrån sig allvarliga och pockandefrågeställningar genom att säga att vi skall vänta och vänta - vi skall väntamånad efter månad och är . Det är ett tag sedan jag hade tillfälle att diskuterautbildningsfrågor här i . Men jag gjorde det-bl. a. medLena Hjelm-Wallén-var de här frågorna lika aktuella som . Ja, jag tror att deär ännu aktuellare , efter de senaste rapporterna. Men det är ingentingnytt, och jag tycker det är pä tiden att något konkret görs för att förhindraen sådan här utveckling. Vidare verkar det som om regeringen tror att genom att manspar pä skolans område och genom att man inför lärarlösa lekfioner kommeringenting att förändras. Men det kommer att bli kraftiga försämringar just förde elever som behöver mest stöd och hjälp i skolan. Man förbättrar alltså intesituafionen, utan snarare försämrar man den genom de besparingsåtgärder somregeringen nu attackerar skolan med och som ju inte är någon nyhet. Och jag vill hävda att i längden blir det väldigt dyrt attspara på skolans område - det blir dyrt på mänga sätt. Jag berättade hur vi varnade för att detskulle bli problem, och jag kan referera till en mofion som vi väckte vid dettillfället. Det är bara för Per att söka bakåt i tiden, så kan han tittapå vad där står. Däremot är det riktigt att vi inte sade nej fill förslaget -vilket gjorde - men det hävdade jag heller aldrig. Beträffande lärlingsutbildningen tycker jag att jag måsteha rätt att bli trodd på mina ord, när jag säger att jag ser positivt pälärlingsutbildningen och ser den som ett värdefullt inslag igymnasieutbildningen - tillsammans med andra yrkesutbildningar- men att jagändå kan förbehålla mig rätten att ha en realistisk inställning tillmöjligheterna att utnyttja lärlingsutbildning. Det är en mycket speciellutbildningsform, där ungdomarna är anställda. Sedan finns det andra typer avarbetsplatsförlagd utbildning, som kanske passar syftena bättre, omutbildningen skall utökas inom stora områden. Men jag tror att det är mycket olämpligt att rasera denvanliga gymnasiala yrkesutbildningen för att i stället skicka ut av årskullen- 60000 ungdomar har nämnts - i företagen i förhoppningen att de skall erbjudasutbildning. Jag menar att frågan om yrkesutbildning är för viktig föratt hanteras på det här sättet. Jag vill i stället gå vidare och diskutera: Hurkan vi förbättra samarbetet skola-arbetsliv? Hur kan vi öka denarbetsplatsförlagda utbildningen? Hur kan vi fä mer praktik också till deungdomar som väljer de teoretiska studievägarna? På det praktiska sättet kommer jag att gå vidare i samtalmed arbetsmarknadens parter och skolhuvudmännen - vilka samtal jag också hoppassedan, kommer att resultera i förslag till åtgärder här i . Beträffande dimensioneringen av gymnasieskolan är detalldeles självklart att min förhoppning är, och att jag utgår från, attdimensioneringen skall vara tillräcklig när vi har höjt den till . Det äralldeles klart min åsikt att det är bättre med en gymnasieutbildning än medungdomsplats - om vi uttalar oss generellt. En ungdomsplats har också som ettav sina mål att man skall föra tillbaka ungdomen till gymnasial utbildning. Som ett direkt svar på fråga om 17-åringensom haft ungdomsplats och kanske sedan vid vill ha gymnasieplats, kan jagsäga att det naturligtvis kommer att finnas möjligheter till det. Det finnsingen absolut gräns, vilket tycks tro. Han bör kanske studerapropositionen mer noggrant. Då skall han finna att detta inte är vår avsikt. Vivill att gymnasieskolan i första hand skall vara till för 16-17-åringarna, mennaturligtvis måste också de något mera vuxnas utbildningsbehov kunnafillgodoses i gymnasieskolan. Tredje vice talmannen anmälde att och anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt fillytterligare repliker. 55ROLF (): har det börjatvisa sig att socialdemokraterna gör en självprövning. Man har tydligen upptäcktatt partiets kollektivistiska politik står i strid med flertalet människorsuppfattning och önskemål. I sina s. k. frihetstal har gett endel exempel på frågor där de enskilda människorna skulle kunna få större frihetoch mer självbestämmanderätt. Vi moderater har drivit dessa frågor.Om nu socialdemokraterna menar något med sitt nyvaknade frihetspatos, så skallde veta att de kommer att få stöd av oss moderater när de lägger fram förslagtill konkreta åtgärder på olika områden. Och är det så att socialdemokraternaönskar snabba beslut, går det bra att redan under vårriksdagen biträda dehundratals förslag som vi moderater lagt fram i skilda parfimotioner, allasyftande till att ge människorna större frihet, medbestämmande och ansvar. När man läser tal saknar man helt förslagpå bostadsområdet. Tydligen har inte givit något tips om hurman skall ge bostadskonsumenterna ökad frihet. Det är anmärkningsvärt, eftersomvi på detta område har den mest omfattande socialistiska och kollektivistiskastyrningen i hela samhället. All erfarenhet visar att enskilt ägande ärdenmest effektiva formen för förvaltning av bostäder. Det är därför som sä många,även bland dem som bor i hyresrättslägenheter, vill äga sin bostad. Vilkenfrihet har dessa människor i socialdemokraternas ? Ni säger nej tillägarlägenheter i flerfamiljshus. Ni säger nej till omvandling av hyresrättslägenhetertill bostadsrättslägenheter i de allmännyttiga bostadsföretagen. Ni vågar intege människorna ansvaret för sin egen bostad. I ställetökar ni subventionerna till de allmännyttiga företagen och favoriserar dessa företag ytterligare. De får bättrebidrag och lån vid nyproduktion och ombyggnad än andra. De får miljöbidrag,hyresrabatter, bidrag till outhyrda lägenheter osv. Går det ändå inte ihopekonomiskt för de allmännyttiga företagen står kommunerna - särskilt desocialdemokratiskt styrda - till tjärist med ytterligare selektivasubventioner. Resultatet av detta har blivit att konkurrensen mellan deallmännyttiga och de privata fastighetsägarna totalt har snedvridits.Följdriktigt byggs inte längre några privata hyresfastigheter. Samtidigthar vårt hyressättningssystem brutit samman. En enskild hyresgäst är i praktiken förhindrad att själveller genom valt ombud förhandla med fastighetsägaren om sin hyra.Hyresgästerna är således i denna sin egenskap omyndigförklarade. I praktiken har fått ettförhandlingsmonopol. Det är särskilt stötande, eftersom endast representerar knappt 400 000 av de 1,5 miljoner hushållen ihyreshus i landet. I det privata fastighetsbeståndet är inte mer änuppskattningsvis av hyresgästerna medlemmar i . Den legala grunden för Hyresgästernas riksförbundsförhandlingsmonopol måste upphävas. Den enskilde hyresgästen måste gesförhandlingsrätt. Därefter får var och en avgöra om han vill bli representeradav någon och i så fall av vem. Konkurrerande hyresgästorganisationer måste fåarbeta under lika villkor. Organisationer som bygger på frivilligt medlemskap -och som därför är beroende av medlemmarnas förtroende - tillvaratar medlemmarnasintressen bäst. Enligt nuvarande ordning flnansieras en stor del avhyresgäströrelsens verksamhet genom en procentuell avgift på den totalahyressumman. Organisationen är således inte beroende av medlemmarna. Mellan och de flestaallmännyttiga företagen har träffats avtal om förhandlingsersättning,fritidsverksamhet och boinflytande. Enligt avtalen skall hyresgästföreningen avföretagen fä en ersättning som motsvarar av den totala hyran förfritidsverksamhet och 0,för boinflytande. Därtill kommer s. k.förhandlingsersättning. överfördes över 100 milj. kr. frånSABO-företagen till hyresgästföreningarna, alltså från hyresgästerna eller avhyresgästernas pengar. Enligt vår uppfattning måste fria förhandlingar bygga påprincipen att varje part bestrider sina egna förhandlingskostnader. Systemetmed att förhandlingsersättningen till hyresgästföreningen inkluderas i hyranför samtliga - även oorganiserade - hyresgäster är oacceptabelt. Hyresförhandlingslagenbör därför ändras. Bostadssektorn är den sektor där offentligreglering och byråkrati samt generella och selektiva subventioner har fåttstörst utbredning. Det statliga bostadslånesystemet innehåller ett nätverk avregleringsmekanismer. Speciella krav ställs på standard och utformning avbostäderna. Lånereglerna styr genom sin utformning det som byggs. Därav följeratt producenterna i första hand bygger de bostäder som är ekonomiskt fördelaktigastför företaget och som ger optimalt belåningsvärde. Om bostaden därmed ocksåblir i överensstämmelse med konsumenternas önskemål är av mindre betydelse. Vilken frihet harmänniskorna att välja med ett sådant system? I den av statens planverk utarbetade Svensk byggnormblandas bindande föreskrifter med råd och exempel. kan massmediaredovisa exempel på hur de kommunala byggnadsnämnderna utnyttjar sin ställninggenom att kräva lösningar i enlighet med byggnormens exempel. Vidare är debindande föreskrifterna alltför omfattande och detaljrika. Enligt vår uppfattningbör Svensk byggnorm ersättas med enkla tekniska funktionskrav och ett fåtalbindande bestämmelser. Det s.k. fribygget i visar att man med små avstegfrån normer och regleringar - i detta fall gällde det en dispens - kan byggabostäder med god standard till betydligt lägre priser. Men ytterligare byggenav den typen vågar socialdemokraterna inte släppa fram. Talet om frihet attvälja gäller inte den som söker bostad. Regeringen har tidigare aviserat införandet av en nystatlig fastighetsskatt. Iriom den svenska bostadssektorn finns ettoöverskådligt antal stödformer -bidrag och lån - och dessutom en läng radskatter. Genom detta omfattande skatte- och subvenfionssystem har marknaden istor utsträckning upphört att fungera. Detta har resulterat i olägenheter somär väl kända: höga byggkostnader, bostäder som inte motsvarar konsumenternasefterfrågan och stora statliga subventioner. Det framstår såsom alltmer uppenbart att bostadssektornsproblem är resultatet av skatte- och subventionsystemet i samverkan med statensoch kommunernas starka inflytande. Regeringen förmår inte frigöra sig fråndetta förödande system. Nya skatter motiverar nya bidrag. Problem - som haruppkommit genom skatte- och subventionsystemet - försöker man lösa med nyaskatter och subventioner. Detta är dömt att misslyckas. Vid sidan av dessa principiella invändningar mot den nyafasfighetsskatten kan sägas att den kommer att drabba samtliga fastighetsägaremycket hårt. För en fastighetsägare med en marginalskatt på motsvarar enfastighetsskatt på en kostnad på av taxeringsvärdet. Denna skattskall betalas vare sig fastigheten har stora skulder eller inte och vare sigfastigheten går med förlust eller inte. Genom sin konstruktion urholkar skattenytterligare möjligheten till enskilt fastighetsägande. För småhusägarna är skatten ett slag i ansiktet. De somunder en läng följd av år gjort uppoffringar och sparat till ett eget hem -ofta utan subventioner från staten - skall nu betala en extra skatt för attsubventionera nya lägenheter. Det rättvisa i detta förslag kommer ni aldrig attkunna förklara för människorna, . Vi tar bestämt avstånd fråninförande av en ny fastighetsskatt och föreslår också att den hyreshusavgiftsom nu gäller skall avskaffas fr. o. m. i är. Det beslutade systemet förrealisationsvinstbeskattning av bostadsrätter är en annan orättvisa. Systemetförsvårar allvarligt en nödvändig rörlighet på bostadsmarknaden. Det är ocksåutformat så att det får orimliga och oacceptabla konsekvenser för denskattskyldige. a. kommer vissa reala förluster att beskattas. fram ett nytt förslag, som ansluter till det system somgäller för småhus. Rätten att skjuta upp beskattningen måste slås fast. Jag har här pekat på några problem inombostadssektorn som måste lösas för att vi skall kunna tala om större frihet förmänniskorna och för att vi skall kunna få en sundare bostadsekonomi såväl förden enskilde som för staten. Hyresgäster, bostadsrättsinnehavare, småhusägareoch övriga fastighetsägare väntar alla på besked. Har bostadsministern någotatt säga dem? 56KJELL (): Under partiledardebatten i går fick vi avstatsministern höra att de borgerliga partierna var så erbarmligt tråkiga, förde upprepade bara sina gamla förslag gång efter annan. Om man tittar påbostadsdepartementets del av budgetpropositionen, skulle man kunna skickatillbaka den vänhgheten och säga att där hittar man heller inte någonfing nytt.Det är bara ett konstaterande och inte någon kritik mot ,för jag har i andra sammanhang konstaterat att man i stort sett följer denpolitik som tidigare, borgerliga, regeringar har fört. Socialdemokraterna protesterade väldigt när vi avekonomiska skäl gjorde förändringar av räntebidragen, så att det blev ensnabbare upptrappning. Som regering har socialdemokraterna lagt fram förslag omoch fått godkännande att ta bort de retroaktiva räntebidragen -1700milj. på ett enda bräde. Vi protesterade då inte mot regeringens förslagutan menade att det fick accepteras i det statsfinansiella läget. Vad har man dä gjort? Jo, man har införthyresförlustgarantier och hyresrabatter. Vi tycker att bägge metoderna varfelaktiga. Det var alltså en subvention som skulle kunna gå ut till de delar avSverige där det fortfarande fanns en efterfrågan på nyproducerade bostäder, ochdet var egentligen inte de områdena som var i behov av det här stödet. ROT-programmet, säger man då, har man lagt fram förslag omsom man fått att ställa sig bakom. Vi konstaterar att en del avprogrammet utgörs av bra åtgärder, men vi tycker att man blåser upp det tillstörre dimensioner än vad det egentligen är värt. Man räknar naturligtvis in enhel del arbeten som ändå skulle ha kommit att bli utförda. Det är möjligt når någon tidigareläggningseffekt av det. Vi menade också att det var fel att införa ett nytt systemmed räntestöd när det flnns ett uppdrag att se över finansieringssystemet idess helhet. Tydligen har socialdemokraterna bestämt sig på den punkten. Manskall ha kvar systemet med stora generella subventioner till nyproduktionen,alldeles oavsett om låntagarna är i behov av det eller ej. Detta kombinerar manmed bestraffning av dem som satsat på att skaffa en egen bostad, som har sparatoch betalat pä sina lån, genom att föra in fastighetsskatten. Vi säger fråncenterns sida nej till de propåer sorh socialdemokraterna har aviserat på denpunkten - alltså definitivt nej till fastighetsskatten: Vi konstaterar att statens budget har ett onödigt stortunderskott, och vi föreslog från sida att man skulle stimuleratidigare inlösen av Det ställde de andra partierna upp på,och regeringen fick i uppdrag att ombesörja detta. Vi beräknade att manmöjligtvis skulle kunna nå en effekt på sammanlagt 5 miljarder. I går kunde vi lyssna till en debatt mellanfinansministern och . Finansministern försökte då göra troligt attcenterpartiet hade så dålig kontakt med verkligheten att vi hade räknat med attkunna få in 2,5 miljarder på "tvångsinlösen av lån", somfinansministern beskrev det.