prot · G70937 · 1983-12-31 00:00:00 — Ett statsråd borde inte stiga upp gång på gång och framföra sådana uppgifter, närvi vet att de är osanna. Det förbättrar inte min aktning för i vapenexportfrågor, särskilt med tanke på vad har sagti oppositionsställning. Det han nu säger passar bra in i det mönster som tidigareborgerliga handelsministrar, t. ex. , har resoneratefter här i kammaren. Men befann sig på den andrasidan, dvs. på samma sida som jag. Om användningen av viss exporterad krigsmateriel Jag hade inte tänkt att gå upp i debattytterligare, eftersom jag har besvarat fråga och han nu gårin på helt andra frågor - och gör det på ett för honom själv generande sätt.Låt i stället verkligheten tala, ! Jag vill dementera vad tidigare sade.Det står i svaret: "Vapnet är för tungt och skrymmande för att passa in isnabba, lättrörliga förband." Det torde vara därför som den amerikanskaarmén utvecklar andra system för dessa förband. Låt verkligheten tala, OswaldSöderqvist! 25 (vpk): Om det är någon som skall vara generad är detMats och inte jag. Men vi kan lämna det därhän - personligaomständigheter är i det här fallet ointressanta. Vad som står i svaret påstår jag alltså vara fel. Det somsägs om DIVAD-systemet är ett nytt påstående av som vi varkenhar sett eller hört förut eller fått några bevis för. Vad som kvarstår är att har fått order på DIVAD, enmodernisering av luftvärnssystem, och att exporten har godkänts avborgerliga regeringar samt av den socialdemokratiska regeringen. Dennavapenexport är alltså enligt regeringen fullt förenlig med bestämmelserna i densvenska lagen, vilket är ett oerhört påstående. Allt vad gör och har gjort innebär att är klartdiskriminerat när det gäller att få köpa svenska vapen - om vi skall följasvensk lag. Men den saken vill inte diskutera. Han anser inteatt är i konflikt. Han anser inte att landet riskerar att komma i konflikt.Han anser att armé är en försvarsmakt, som mycket väl kan säljas. k. defensiva vapen till. Allt detta talar för sig självt. Jag tycker att det är enmoralisk-politisk bankrutt som vi har fått uppleva här i kammaren . 26 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag får erinra om de debattregler som gäller för fråga. Överläggningen var härmed avslutad. Om rätt att visa videoinspelade TV-program påvårdinrättningar 8 §Svar på fråga 1983/84:175 om rätt att visa videoinspelade TV-program påvårdinrättningar har frågat mig om jag ärberedd att medverka till att gällande bestämmelser ändras så att det blirmöjligt att vid vårdinrättningar spela in TV-program för att visa dem förpatienter vid för dessa lämpliga tidpunkter. Rätten att spela in TV-program på videogram berör vissacentrala regler i upphovsrättslagen (1960:729). Det är också mångarättighetshavare som har intressen i sammanhanget. För att ett program skall få spelas in på videögram krävssamtycke från såväl de egentliga upphovsmännen, t. ex. författare ochkompositörer, som utövande konstnärer, exempelvis skådespelare och musiker.Även TV-företagets samtycke behövs för inspelning. Upphovsrättslagen innehåller emellertid vissainskränkningar i dessa rättigheter. Av betydelse i detta sammanhang är regelnom enskilt bruk. Den tillåter att enstaka exemplar av ett verk, exempelvis ettTV-program, får framställas för enskilt bruk. Sådana exemplar får inte användasför annat ändamål än just enskilt bruk. Innebörden av detta är att man får göra en videokopia avett TV-program, men kopian får användas endast inom den närmaste familje- ochvänkretsen. Vad man får göra inom ramen för enskilt bruk kanemellertid inte anges noggrant. En patient på ett sjukhus får förstås spela inTV-programmet och se det själv. Hän får visa det för några medpatienter, meninte för hela avdelningen. Det är också tillåtet för patienten att ta någonannan till hjälp vid inspelningen. Sjukhusets personal kan dock inte på eget initiativ,som ett led i institutionens arbete, spela in och spela upp TV-program. Rättenatt spela in för enskilt bruk kan nämligen inte tillkomma en institution utanbara en enskild fysisk person. (Ju 1976:02) har gett utbetänkandet Översyn av upphovsrättslagen 2 (SOU 1983:65). I betänkandetbehandlas just frågor om enskilt bruk, främst mot bakgrund av att den tekniskautvecklingen har gjort det möjUgt att lätt och i stor omfattning framställaexemplar av upphovsrättsligt skyddade verk. Just de problem som föranlettfrågan, nämligen möjligheterna för myndigheter, institutioner av olika slageller företag att i mera organiserade former framställa exemplar av verkbehandlas dock inte. Enligt vad jag fått veta arbetar man dock just nu meddessa problem. De kommer att behandlas i utredningens nästa betänkande. Frågor av det aktuella slaget kan också lösas avtalsvägen.Här är problemet att antalet rättighetshavare är mycket stort, ochatt TV-företaget ofta inte självt har de rättigheter som behövs för att kunnamedge bandning. har emellertid flera avtal träffats om olika formerav utnyttjande av företagets program. Enligt vad jag fått veta pågår f. n. förhandhngarsom, om de går i lås, kommer att göra det möjligt för ABatt för vissa fall överlåta bandningsrätt till programmen. För egen del anser jag det vara självklart attTV-programmen måste kunna göras tillgängliga för dem som av olika anledningarinte har möjlighet att se dem på ordinarie tider. I den mån en sådan lösningkräver åtgärder frän regeringens sida är jag beredd att medverka till sådana. 28 Tredje vice talman (): Jag har i min fråga gett några konkretaexempel på vad som är bakgrunden till att jag framställt frågan. Ett av demgäller . En samlade på olika sätt in medel och köpteett par videoapparater, som skänktes till vårdinrättningarna. Man har på grundav oklarheten i gällande bestämmelser inte vågat använda dessa apparater fördet ändamål som de egentligen var tänkta för, dvs. att spela in kvällsprogramför visning för patienterna. Jag har, herr statsråd, i mycket få av de fall där jagtagit initiativ i fått så många reaktioner som jag erhållit efter detatt jag har väckt denna fråga. Jag har fått många exempel liknande det somförekommit i . Det råder en stor ovisshet på det här området.Kommunförbundet har dock så sent som , i ett cirkulär daterat den 7juni, gjort följande intressanta uttalande: "Inom vårdområdet torde visning av videogram påpensionärs-, ålderdomshem och andra 'slutna' institutioner kunna anses hasådan privat karaktär att offentligt framförande inte kan ansesföreligga." Också statsrådets svar, som jag tackar för, ger uttryckför stor ovisshet. säger att det är tillåtet för patienter attta någon annan till hjälp för inspelningen. Jag vill ställa en rak fråga tillstatsrådet: Om några patienter på en avdelning ber vårdpersonalen att spela int. ex. programmet Gäster med gester eller sångprogram , såatt de får se programmet , är detta lagligt eller är det icketillåtligt? Jag tackar speciellt för avslutningen i , där statsrådet säger: "I den mån en sådan lösning kräver åtgärderfrån regeringens sida är jag beredd att medverka till sådana." Jag villfråga: När kan man förvänta sig ett klart besked från det ansvariga statsrådet,så att vårdpersonal och patienter på vårdinrättningar känner att de har rättatt utnyttja vad jag skulle vilja kalla sin "förlängda licensrätt"för att se de program som sänds på för dem olämplig tid? Om rätt att visa videoinspelade TV-program på vårdinrättningar Om en eller flera patienter ber personal på envårdinrättning att spela in ett program för visning vid senare tillfälle, kanjag inte se några lagliga hinder för det. Men som det är frestandeatt säga att vi med hänvisning till licensbetalande och annat skall ha rätt attspela in program som visas på , finns det all anledning att respektera deganska svåra upphovsrättsliga problem som vi här haratt göra med. Jag kan alltså mycket väl tänka mig att man, mot bakgrundav ett generellt uttalande om att det skall vara tillåtet att göra inspelningarpå vårdinrättningar, i nästa skede får landsting eller kommuner somkonstaterar att de av 2 protokoll 1983184:3 7-39 Om rätt att visa videoinspelade TV-program påvårdinrättningar rationellaskäl vill göra sådana inspelningar centralt för att lägga upp någon form avbank med program, som ställs till förfogande. har mannaturligtvis kommit i konflikt med de upphovsrättsliga regler som gäller ochsom jag tycker bör gälla. Jag ser alltså ingen anledning att medverka till enlösning som åsidosätter upphovsmännens rätt till de verk som de är upphovsmäntill. Men jag tycker att det är viktigt att man hanterar denna fråga praktisktpå olika vårdinrättningar. Det är viktigt att förhandlingarna påskyndas omsådana avtal som kan möjliggöra att man, om så önskas, kan tillgodose de kravsom finns genom en central inspelningsservice. Jag är angelägen om att sådanaavtal kommer till stånd, men jag tror inte att vi skall försöka lösaavtalsproblemen genom att lagstifta bort dem. Det skulle inte vara bra förnågon part. 30 Tredje vice talman (): Statsrådets inlägg visar på nytt att också hananser att det är fråga om en balansgång. Hur svårt skall det inte då vara förvårdpersonalen vid en inrättning att avgöra vad som är lagligt och vad som ärförbjudet? Bland dereaktioner jag har fått har jag fått ett brev med ett direkt tips: Ge rådet att skänka videoapparaten till en enskildpatient på sjukhuset. Sedan kan den patienten vid tillfrisknandet vidareskänkaapparaten till ytterligare en patient. Då blir det möjligt att spela inprogram på TV och bjuda in medpatienter på rummet att titta på videofilmen. -Detta visar hur orimliga gällande bestämmelser är! Den här frågan har också diskuterats i olika landstingunder hösten. a. har man i läns landsting- med anledning av detfall i som jag tog upp som ett första exempel - fått ettinterpellationssvar från en partibroder till statsrådet ,landstingsrådet , som helt delar interpellantens synpunkter och sägeratt man måste göra något åt det hela. Jag kommer därför att aktualisera fråganhos , säger han, för en som jag hoppas positiv lösning. Det finns således en fullständigt klar opinion för attklarhet skall vinnas på dessa punkter. Statsrådet säger här att han skall medverka till enlösning, om det krävs. Jag vill då fråga statsrådet än en gång: Kan statsrådetge besked om när man kan få en lösning, så att vårdpersonal på allavårdinrättningar - ålderdomshem, långvårdsinrättningar, ochliknande - får klarhet i en fråga som de möter? Jag föreställer mig att de här problemen ärnågot större för dem som i olika beslutsförsamlingar diskuterar problemet änför dem som befinner sig ute på olika sjukhus och vårdinrättningar och tittarpå program. Det är det första som det är viktigt att slå fast. Vi har när det gäller den här typen av verksamheter påmusikområdet funnit en form som är tillfredsställande för upphovsmännen. Jagsyftar på , som också för den som återger och använder musik tordekunna vara tillfredsställande. Vi har alltså där nått mycket långt med enavtalsreglering. Min förhoppning är - och jag styrks i den omlandstingsrådet vill nalkas - att man genomavtalsöverenskommelser skall kunna tillgodose både patientens önskan om att seTV-programmet och upphovsmannens berättigade krav på att få ersättning för detsom är hans verk. 32 Tredje vice talman (): Frutalman! Något besked om tid får jag tydligen inte av statsrådet . Behållningen av debatten är de sista raderna i statsrådetssvar, där han pekar på de här problemen och säger att han är villig attmedverka till en lösning. Jag delar statsrådets uppfattning att det är problem,inte minst på den nivå där statsrådet befinner sig. Men om det är problem finnsdet ju så mycket större skäl att försöka komma fram till en lösning. Jag sägerför tredje gången att det är viktigt att vårdpersonalen som möter de härproblemen får klara besked från myndigheternas sida. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Föredrogs och hänvisades Proposition 1983/84:74till arbetsmarknadsutskottet 10 § Föredrogs och hänvisades Motion 1983/84:264till näringsutskottet arbetsmarknadsutskottetsbetänkanden /84:6 om jämställdhetsfrågor och 1983/84:7om villkoren för arbetslöshetsersättningar m. m. 33 FÖRSTE VICE TALMANNEN: betänkanden 6 och 7 kommer attbehandlas i tur och ordning. Voteringarna äger rum i ett sammanhang efteravslutad debatt. Först upptas arbetsmarknadsutskottets betänkande 6 omjämställdhetsfrågor. Det är glädjande med det breda politiskaengagemanget i jämställdhetsfrågor,ett engagemang som avspeglas inte minst i de många motioner i ämnet som lagtspå bord. Jämställdhetsarbetet har alltså inte på något sätt hämmats-vare sig i eller i - av den ekonomiska krisen,vilket en riksdagsledamot sade sig befara. I den allmänpolitiska debatten gav jag enredovisning av regeringens jämställdhetsarbete . Jagskulle nu vilja ta tillfället i akt att närmare kommentera några olika inslag idetta arbete. Ett framgångsrikt och aktivt jämställdhetsarbete kräver engod organisation. Det är skälet till att jag inrättade ettjämställdhetssekretariat inom från iår. Enheten bevakar och handlägger löpande de ärenden som rörjämställdhetsarbetet inom . Det är också anledningen till att jag ombildadejämställdhetsrådet från att ha omfattat enbart kvinnoorganisationer till attomfatta också företrädare för riksdagspartierna, arbetsmarknadens parter,och folkrörelser, i detta sammanhang . Alla dessa organisationer bedriver ett eget aktivtjämställdhetsarbete. I det forum för samråd och informationsutbyte som rådetutgör får alla deltagande en överblick över vad som är aktuellt på området ochuppslag och idéer till fortsatt arbete. Jag kan i sammanhanget nämna att rådeti år bl. a. ägnat två åt rapporterna Om svenska män resp. Jämställdidrott, två rapporter som bör kunna ligga till grund för ett fortsattopinionsbildande arbete inom de olika organisationerna. Den nyinrättade delegationen för jämställdhetsforskning,Jämfo, har bl. a. till uppgift att samordna, initiera och följa forskning påområdet och att verka för att forskningsresultaten blir kända och tillgängligaför olika intressenter. Förutom ordföranden består delegationen av femrepresentanter för riksdagspartierna och fem för forskarvärlden. Det engagemang riksdagspartierna visar ijämställdhetsfrågorna har alltså alla förutsättningar att också komma tilluttryck såväl inom jämställdhetsrådet som inom forskningsdelegationen. Det parlamentariska inflytande som fram till den 1 januarii år fanns genom jämställdhetskommittén har genom den nya organisationen fåttnya - och enligt min mening effektivare - kanaler. Det föll sig därförnaturligt att föra över jämställdhetskommitténs arbete dels till dessa organ,dels till ett eget sekretariat inom - en åtgärd somf. ö. redan min företrädare tycks ha planerat. Jag förutsätter att de organisationer som ingår ijämställdhetsrådet bedriver eget jämställdhetsarbete och att de satsar påopinionsbildning, var och en inom sitt område. Det är ett komplement till detinformationsarbete som bedrivs på den statliga sidan och som kommer att utökas. bedriver informationsarbete,bl. a. genom informationsbladet Vidare, som riktar sig till statligt anställda. bedriveri enlighet med sin instruktion ett omfattande informationsarbete, bl. a. i formav broschyrer. Därutöver finns det behov av en mer fortlöpande information. Jaghar funnit det naturligt att jämställdhetsombudsmannen ansvarar också fördenna. JämO har därför fått . för att som försöksverksamhet ge ut ettinformationsblad kvartalsvis /84. skall ges ut i samrådmed delegationen för jämställdhetsforskning och jämställdhetssekretariatet.Jag har fått information om att en redaktionskommitté har bildats ochsammanträtt . Det första numret ligger långt framme iproduktionen. Registret från dåvarande Jämsides har redan tidigare förts övertill JämO. Min förhoppning är att den nya skriften skall kunna fylla tomrummetefter Jämsides. Sammantaget bör det genom den nya organisationen påjämställdhetsområdet bli en livligare opinionsbildande verksamhet . Jämställdhetslagen har varit i kraft . Den harenligt JämO i stort sett motsvarat de förväntningar som ställdes vid desstillkomst. På vissa punkter önskar dock JämO en ändring av lagen, och i enskrivelse till regeringen har ombudsmannen föreslagit vissa lagändringar. Jag har fört överläggningar om förslagen medarbetsmarknadens parter och med organisationsföreträdarna i jämställdhetsrådet.Erfarenheterna från dessa överläggningar ligger nu till grund för det vidareberedningsarbetet inom . Jag avser inte här att gå in i detalj, men skulle viljaberöra en synpunkt som framförts från fackliga företrädare. Genomgående har manhänvisat till att det är få ärenden som varit föremål för behandling iarbetsdomstolen. Det innebär dels att man har föga erfarenhet, dels att maninte kunnat bygga upp fasta rutiner för denna typ av ärenden inom de fackligaorganisationerna. har arbetsmarknadens parter undertecknatcentrala jämställdhetsavtal ; kom LO/PTK och SAF överens om ettcentralt avtal, följde LO/PTK och KFO, och dessutom har kommun- ochlandstingsförbunden aktivt jämställdhetsarbete som en del i sina medbestämmandeavtal. Utgångspunkten för regeringens arbete för jämställdhetmellan kvinnor och män är rätten till ett eget förvärvsarbete. För att detskall vara möjligt krävs en ekonomi i balans. Det arbete vi nu lägger ner påatt få ekonomi på rätt köl igen är alltså en del av arbetet för attförverkliga de mål vi har för jämställdheten. Vid sidan av det arbetet gör viockså speciella, långsiktiga insatser för att bredda kvinnornas arbetsmarknad. Den snäva arbetsmarknad kvinnorna har utgör -tillsammans med datoriseringen och andra förändringar på arbetsmarknaden - etthot mot kvinnligt förvärvsarbete, om vi inte lyckas åstadkomma en förändring.Jag tillsatte därför en arbetsgrupp, som skall kartlägga kvinnornasframtida arbetsmarknad och lägga fram förslag till åtgärder /85. Under innevarande budgetår bedriver vi i samarbete med bl.a. arbetsmarknadens parter en kampanj för att öka kvinnornas intresse förindustrin och den nya tekniken. Tanken är att de erfarenheter kampanjen gerskall utvärderas med hänsyn till det fortsatta långsiktigaarbetet. Inom ramen för projektet pågår också ett arbete med att öka industrinsintresse för rekrytering av kvinnor och vidga möjligheterna tillvidareutbildning av kvinnor som arbetar inom industrin. I det arbete jag här skisserat ingår inte bara att ökamöjligheterna för kvinnorna att få jobb inom fler yrkesområden utan också attöka möjligheterna för vidareutbildning och därmed arbeten som ger högre lönoch mer inflytande. När vi talar om att kvinnor och män har olikaarbetsmarknader, avser vi ju inte bara yrkesområdena utan också nivåerna. På den statliga sidan bedriver statensarbetsmarknadsnämnd, SAMN, ett sådant arbete. F 18-projektet, somgenomfördes , syftade till att få fler kvinnor i lönefältetfrån F 18 och uppåt. Erfarenheterna från projektet visade att detta var svårtatt åstadkomma, eftersom det fanns så få kvinnor i skikten därunder.Rekryteringsbasen var alltså för liten. Det har man nu tagit fasta på i detpågående , som står för kvinnor-utveckling-befordran. Demyndigheter som ingår där har själva presenterat sina projektplaner, utifrånpersonalsammansättningen. I projektet ingår att studera processerna ochförsöka få fram modeller och tips till hjälp för andra myndigheter. Regeringen bevakar naturligtvis också tillsättningar avhögre statliga tjänster ur jämställdhetsaspekt, liksom vid avgörandet avbesvärsärenden. Det är intressant att studera arbetsmarknadsstatistiken urjämställdhetssynpunkt. De senaste siffrorna visar att det faktiska antaletkvinnor på arbetsmarknaden ökat till oktober . Dekvinnor som blir arbetslösa går inte heller som tidigare hem i tysthet. Nuställer de sig i arbetslöshetskön och kräver ett arbete. Det råder, somgeneraldirektör konstaterade vid den konferens som AMS nyligenarrangerade om kvinnornas framtida arbetsmarknad, enighet om att kvinnorna kommitin på arbetsmarknaden för att stanna. Detta är, trots de bekymmersammaarbetslöshetssiffrorna, ett glädjande tecken. Ett annat glädjande tecken är attkvinnorna i allt högre utsträckning ökar sin arbetstid från deltid till längredeltid eller heltid. har det huvudsakligen varit kvinnornasom varit hemma och vårdat de små barnen. Frågan om meritvärdering av fostranav egna barn har tagits upp . Vid tillsättning av statliga tjänsterfår föräldraledighet i vissa fall tillgodoräknas som merit. UtredningenMeritvärdering vid statliga tjänstetillsättningar m. m. föreslår att vård avbarn skall tillgodoräknas som merit oavsett om det skett före eller efterinträdet på arbetsmarknaden. Betänkandet är nu ute på remiss. Vi vet att många yrkesverksamma kvinnor tyngs under bördanav dubbelt arbete, eftersom de har huvudansvaret för barn och hem - trots attbåda makarna förvärvsarbetar. Den rapport om svenska män som lades fram i vårasbekräftar i stort den allmänna bilden av män som inte i praktiken tar sittansvar, även om de säger sig vara/ör jämställda förhållanden. Dock finns detglädjande inslag också i den rapporten. Det finns tecken på att en "nyman" är på väg. Det visar sig att de yngre männen i studien ställer uppbetydligt mer än sinaäldre bröder. vet vi ätt många män upplever att de saknar stödpå arbetsplatsen när det är aktuellt med föräldraledighet. Detta har jag tagit fasta på. tillsatte jagen arbetsgrupp om männens roll i jämställdhetsarbetet. I gruppen ingår bl. a.representanter för arbetsmarknadens parter, och är särskilt viktigt att arbetsmarknadens parter medverkar i att ökaförståelsen för att männen bör ta ut sin föräldraledighet. Arbetsgruppen skalllämna förslag till åtgärder . Det är intressant att notera att mannens roll ijämställdhetsarbetet kommer alltmer i fokus, inte bara i . I ,för att nämna ett exempel, har fackliga organisationer börjat inrätta speciellamansgrupper. En förutsättning för en förändring är ju att männen självafår tillfälle att diskutera och påverka sin situation. Och att de verkligen gördet. Det kan vi kvinnor inte göra åt dem. Det är därför dubbelt glädjande attherrar och har väckt motioner när det gäller barn, familj ochvardagsbestyr. Det ser jag som ett hoppfullt tecken för framtiden. 35INGRID (): I detta betänkande har vi moderater tre reservationer. Reservation 2 är föranledd av en folkpartimotion som bl.a. tar upp könsdiskriminering vid tjänstetillsättning på den privata marknaden.Motionärerna menar att medsökande som misstänker att han eller hon missgynnatspå grund av sitt kön skall ha möjlighet att ta del av de kvalifikationer ochmeriter som den person har som slutligen fått tjänsten. Visserligen har utskottet avstyrkt motionen, men viinvänder mot utskottets positiva skrivning. Utskottsmajoriteten anser att detfinns skäl att överväga en förstärkning av jämställdhetslagen på detta områdeoch att motionärerna anvisar en möjlig väg. På det privata området är tjänstetillsättningarna heltoreglerade, och därför finns det heller ej något enhetligtmeritvärderingssystem. Vi vänder oss mot att utskottet överväger åtgärder pådetta område. Utskottet uttrycker sig klart och tydligt på s. 14-15 i betänkandetmed anledning av en motion där kravet från motionärerna är att vårdnad av egnabarn skall räknas som merit vid anställning även när det gäller det privataområdet. Jag citerar utskottet när det gäller denna motion: "På det privata området finns inte någon motsvarighettill den statliga sektorns regler om att avseende vid tjänstetillsättningarenbart får fästas vid sakliga grunder. Det saknas enhetliga regler för hurolika kvalifikationer skall värderas eller vilken betydelse som skall tillmätasåberopade meriter för ett visst arbete. Med den begränsning somjämställdhetslagen ger i fråga om förbud mot könsdiskriminering råder detsåledes såväl rättsligt som faktiskt en principiell frihet för arbetsgivare attanställa efter eget gottfinnande. Enligt utskottets mening saknas därmed deförutsättningar som måste finnas i form av ett redan etablerat normsystem föratt motionärernas förslag skall kunna få någon reell betydelse." Sammaargument bör gälla även reservation 2.