prot · G70932 · 1983-12-31 00:00:00 — Det är ett avtal som tillkommitgenom att två parter har förhandlat och kommit fram till ett resultat. Är detdå rimligt alt den lagstiftande församlingen ger sig in och säger: Ni klararinte det här, ulan detta avtal måste vi upphäva, eftersom det är felaktigt? Jagtror att både kunskapen och förståndet hos de fackliga representanterna är avden arten alt man inte behöver gå in med den typen av pekpinnar. I reservation 2 föreslås att ett stycke i belänkandetskall strykas, där utskottet med anledning av vpk-förslag uttalar sympatier förtanken att forskare skall få rätt till tillträde till arbetsplatserna och förförslaget om skadestånd vid brott mot reglerna om fredsplikt. Det ärknappast uppseendeväckande att utskottsmajorileten har samma uppfattning somden senaste arbetsrältsutredningen. Detta fanns också med i föregående årsskrivning i samma ämne. I reservation 3 behandlas arbetstagarbegreppet.Utskollsmajoriteten konstaterar att MBL:s tillämpningsområde skulle minskas ommotion 181 skulle bifallas. Om del finns olägenheter i dagens situation, bördessa av avtalsvägen. Reservafionerna 4 och 5 lar upp frågan om medbestämmandetsutformning i de mindre förelagen. I reservationerna krävs förändringar avnuläget. Jag hävdar all reservanterna grovt överdriver problemen med attinformationen från förelag går till den lokala fackliga organisationen. Delfinns olika uppfattningar om vilken väg som skall användas för att regleraarbetslivet. En uppfattning som omfattas av arbetsmarknadens parter är attförhandlingslösningar är alt föredra. Enligt den filosofin borde någotlagstiftningsarbete inte vara nödvändigt i den aktuella frågan. Parterna harredan kommit överens om att verka för att klara de frågor som har aktualiseratsi motionerna. LJtskollsmajoriteten för sin del slår fast alt det måste ankommapå arbetsmarknadens parter alt avtalsvägen ange de lämpligaste formerna förförhandling och information. I reservation 6 lar upp frågan om negativföreningsrätt. Nya arbetsrättskommittén har behandlat denna fråga i sittslutbetänkande. Kommitténs slutsats är att lagstiftning inte bör tillgripas ide frågor som reservationen aktualiserar. Utskottets majoritet delar denuppfattningen. All vidta åtgärder som inkräktar på avtalsfriheten är knappastvälbetänkt. I reservationen passar på all anklaga de fackligaorganisafionerna för förföljelse av den halva miljon arbetstagare som inte ärfackligt anslutna. Som jag påpekade i början av mitt anförande är detta alltförvanligt från moderat håll. Del skulle vara välgörande om även kundeacceptera att arbetsmarknadens parter är seriösa organisationer som är tillstor nytta för hela vårt samhälle. I reservation 7 passar på alt vädra sittmissnöje med den fackliga vetorätten vid anlitande av entreprenör. Vetorättenär, som vi alla vet, omgärdad av regler som ger en enhetlig syn på hur reglernaskall hanteras. Missbrukas vetorätten kan skadestånd utdömas. Del gäller bådearbelsgivar- och arbetstagarsidan. Nya arbelsrättskommittén ger inte moderaternasmissnöje sitt stöd. Enligt kommittén finns det ingen anledning att vidta någraförändringar av denna rättsregel. Dessutom har LO/PTK och SAF i enprolokollsanleckning till förhandlingsprotokollet kommit överens om attutvecklingen på enlreprenadområdet skall följas aktivt i det nyinrättade rådetför utvecklingsfrågor. Reservationerna 8 och 9 behandlar blockadrätlen. Liksom ifråga om vetorätten har nya arbetsrällskommitlén gjort en genomgång av defrågor som tas upp i reservationerna. Kommittén föreslår inga förändringar iden gällande lagstiftningen. Av ulskotlsbetänkandet framgår att del pågår enkartläggning av stridsåtgärder. Del är troligt att en karlläggning kan ge en 3 protokoll 1983/84:32-34 Medbestämmandefrågor m. m. Medbestämmandefrågor m. m. bättre bild av förhållandena än vad som presenteras imotionen och i reservationerna. Kravet i reservation 10 är, som utskottet konstaterat,inte längre aktuellt och avstyrks därför av utskottsmajorileten, I reservafion 11 fortsätter de vanligaanklagelserna mot fackföreningarna. Vanligt är nog tyvärr alt alltför mångaavtalsbrott varken uppdagas eller påtalas, I varje fall borde ,som är med i utskottet, känna till gången på en tvisteförhandling. För all ettavtalsbrott skall kunna påtalas krävs ett avtal. Under delta avtals löptid kaningen annan åtgärd vidtas än skadestånd för avtalsbrott. Om arbetsgivarsidaninte accepterar arbetstagarsidans tolkning av avtalets innebörd, har arbetsdomstolenatt avgöra frågan. Om en arbetsgivare har vall att inte tillhöra enarbetsgivarorganisation, är del ett rimligt krav all denne sätter sig in i de olikaavtal som är nödvändiga för ett företags bedrivande. Reservationerna 12-15 behandlar medbestämmande på denoffentliga sektorn. Kravet på att den av begärda utredningen skallomfatta hela den offenfliga sektorn förs fram i två reservationer. Regeringensskrivelse 176 tar också upp dessa frågor. Där konstateras att någon utredningnu inte kan ge särskilt mycket utöver vad som redan är känt. Utskottsmajoriletendelar denna uppfattning med de argument som utskottet redovisar i betänkandet.Efter konstaterandet all arbetstagarinflytandel inom den offentliga sektornmåste vara underordnat den politiska demokratin, blir slutsatsen all några nyaåtgärder inte är nödvändiga förrän det visar sig att avlalsvägen inte ärframkomlig. Vad gäller förhandlingsarbetet i kommeren översyn av förhandlings- och informationsarbetet alt ske. När det gäller chefstillsättningar gäller också på dettaområde alt avlalslösningarna bör vara ett meningsfullt medel alt lösaproblemen. Jag yrkar bifall till arbetsmarknadsutskottetshemställan i betänkande 5. Anf.48 (vpk): Det är helt rikligt, , all vpk inte accepterarnuvarande lagstiftning på arbetsmarknaden. Vi tycker att den är felaktig. Vikanske tillhör arbetarklassens ytterlighet. Arbetarklassen slår mot kapitalel. Den skenfäktning mellan regeringspartiet och moderaternasom ibland äger rum på arenan kanske inte direkt grundar sig på arbetarklassensoch kapitalets objektiva motsättningar, ulan har med partipolitiska finter allgöra. Men mellan arbetarnas objektiva intressen och kapitalets intressen är deten oerhört stor skillnad. När då , socialdemokrat, fackligföreträdare med god förankring i fackföreningsrörelsen, säger att MBL är enbalanserad lagstiftning på arbetsmarknaden, blir man förskräckt. Hur kan MBLegentligen vara till hjälp i frågor som sysselsättning, investeringar i ettförelag, miljö och kanske regionalpolitiska satsningar i en stor koncern ellerdå man vill hindra sådana utlandsinvesteringar i de stora multinationellaförelagen som är direkt skadliga för sysselsättningen? Det kan inte finnas någon som helst balans mellan kapital och arbetedärvidlag. Delsamma gäller den fördelningspoliliska sidan. Finns delnågon balans när ett avtal på en central nivå har slutils? Då är de lokalafackliga företrädarna bundna av fredsplikt, även när förelagen skall införa ettlönesystem som försämrar arbetarnas villkor. Arbetarna kan inte strejka, för dåblir de skadeslåndsskyldiga. Man bakbinder den lokala fackliga kampen -genomMBL! Är del balans? Förelaget har alla inilialivmöjligheler i den delen. Jagkan inte se någon som helst balans i den lagstiftningen mellan kapital ocharbete. Och beträffande nedläggningar, permitteringar, avsked och införande avny teknik gäller samma sak. Jag är mycket förskräckt över alt inte villändra på lagstiftningen på avgörande punkter och kanske komma tillbaka till dethan själv sade 1976, all det skulle bli stora förändringar jämfört meddåvarande situation. Men del var väl så, , att del som sades 1976var illusionsmakeri, som 1983 avslöjas genom ulvecklingsavtalet - sominte är lag men innebär förhandlingar enligt § 32 i medbestämmandeavtalet. Detär vad del handlar om. I samband med medbestämmandeavtalet 1976 sade vpk: Deltasyftar till ett avancerat klassamarbete. Nej, sade socialdemokratin, det gör detinte alls - delta skall ge arbetarna makt och inflytande. Jag blir naturligtvis myckel orolig över vad som här sker.När och högerkrafterna är på våldsam offensivmot varje position som arbetarklassen har, då viker socialdemokratin och LarsUlander undan från kraven på del stöd som arbetarklassen behöver i den dagligakampen - och det gör en betryckt. Del kan inte finnas någon balans i del här lägel, men förall förändra situationen borde socialdemokrafin ändå kräva kraftfulla åtgärder,nu när man har hamnat i regeringsposilion igen. Här ser man bara ettfortsatt hukande. Socialdemokraterna försöker be om ursäkt för att man överhuvud taget vidtar någon åtgärd som riktar sig mot kapitalet, för då minskarlönsamheten och då kan man. Socialdemokratin försöker helatiden uppmuntra den kraft som man egentligen är den bestämdaste motståndaretill, om man utgår från arbetarklassens synpunkt. Delta är beklagligt, LarsUlander! Medbestämmandefrågor m. m. 49SONJA REMBO (m): Vad sade var ungefär vad jagvänlat mig. Del var samma reaktion som vi hörde från arbetsmarknadsministerntidigare . Och det är samma reaktion som om jag hade tagit mig orådel föreall inför en katolik kritisera påven. I båda fallen odlas ofelbarhetsdogmen.Och det är uppenbart att inte har lyssnat på vad jag egentligensade . Det är självklart att de fackliga organisationerna, somutgör en sådan oerhörd maktfaktor och har ett avgörande inflytande översamhällsutvecklingen, inte kan gå fria från kritik och krav. Och de utslag avfacklig verksamhet som jag återgav är högst reella - inte någonting som jag harhittat Medbestämmandefrågor m. m. Vi haralla kunnat följa delta i pressen . Men jag vet också av egen erfarenhet alt del ute påarbetsplatserna bedrivs ett idogt fackligt arbete till nytta för såvälmedlemmarna som förelagen. Del är den verksamheten som vi skall slå vakt om, geutrymme och utveckla. Jag vill erinra om att lagen ommedbestämmande i stort sett togs i enighet, även om vi hade invändningar påvissa punkter. Del finns plumpar i protokollet - myckel fula sådana. Ochjag tror att t. o. m. innerst inne har svårt att försvara dem. Demisskrediterar den fackliga verksamheten och utgör ett hot mot en gynnsamutveckling av näringslivet och vår ekonomi och utgör också ett hot motdemokratin. Därför måste lagstiftaren agera. Jag vill citera vad man sade i i sambandmed en debatt om just arbetsrätt och föreningsrätt. Som jag sade i går tolkarEuropadomstolen föreningsrätten också som en rätt att stå utanför en förening.Man sade så här: "Demokrati innebär icke att majoriteten alltid vinner:det måste skapas en balans som tillförsäkrar minoriteten en rättvis behandling ochsom undviker missbruk av den dominerande positionen." Jag vill fråga : Anser verkligenatt de fackliga organisafionerna över huvud taget inte får kritiseras? AnserLars Ulander att det inte finns någonting alls att kritisera; anser LarsUlander att de fackliga organisationerna är ofelbara? 50BENGT WITTBOM (m): Med risk för att förlänga debatten litetgrand, måste jag faktiskt svara på angrepp på mig och påmedförfattarna till den skrift som citerade. Det är nämligen så, , att i ganskastor enighet fattade beslut orn MBL. Moderata samlingspartiet hade synpunkter,men inte av principiell karaktär. Vi dellog i detta beslut av det skälet, attvi anser all del är viktigt alt framför allt de enskilda människornasmöjligheter all vara med och genom samarbete på de enskilda företagen påverkasina arbetsplatser. Det ligger ett utomordentligt stort värde i delta förSverige och möjligheter att skapa ekonomisk tillväxt, investeringaroch nya jobb. Men har det tyvärr visat sig att MBL:s verkningar, ochframför allt de centrala fackliga organisationernas hantering av MBL, har medförtatt de enskilda människornas möjlighet till inflytande lyfts upp över derashuvuden. De inflyiandemöjlighelerna har överförts till centrala fackligakanslier och till de människor som har inflytande där. De enskilda människornas intressen skall i så litenutsträckning som möjligt representeras av stora byråkratiska organisationer.Där har vi motsatsställning mot socialdemokratin, som ju alllid hänger sig ålatt låta olika grupper representeras av olika organisationer, oavsett om de ärmedlemmar i organisationen eller inte. Del är socialdemokratins fallenhet föratt alltid bara lyssna till kollektivt uttryckta intressen som här äravgörande, också för sätt alt föra debatten i den här frågan. Och detta gäller också för facket och de fackligaorganisationerna. Även de försöker nämligen i alltför stor utsträckning altrepresentera dels dem som är medlemmar, men som inte vill vara medlemmar ochsom ännu inte har lyckats få utträde, dels dem som har vall att stå utanför denfackliga organisationen och lyckats med detta. Det finns också, , ulomordenfligt mångaexempel på hur fackliga organisationer har missbrukat den ursprungliga avsiktenmed de regler som finns i medbestämmandelagen. Jag behöver bara säga El-ettanför att vi som håller oss informerade - och det gör - snabbt skallkomma alt länka på ett antal ganska kraftiga övertramp, riktade mot enskildamänniskor. Vi kan nämna exemplet med den fackliga organisation somansåg del självklart att den skulle- få vara rhed och förhandla om huruvidaSverige skulle upprätta eller avbryta diplomatiska förbindelser med andraländer. Jag kan nämna fall rörande blockad mot enmansföretag, på grund av allde saknade kollektivavtal. Där har den fackliga organisationen, i en andraomgång, förvägrat företagel alt teckna kollektivavtal - alltså rent yrkesförbud.Jag kan slå här under ganska lång lid, fru talman, och räkna upp exempel somvisar att medbeslämmandelagsliftningen, och även andra delar avarbetsrältslagstiftningen, de facto innehåller inslag som öppnar vägen förövergrepp gentemot enskilda människor och enskilda förelag. måstei rimlighetens namn hålla med om alt delta inte var avsikten med MBL. Därför har vi moderater dragit slutsatsen att de delar avMBL som visat sig inte fungera måste ändras för de enskilda människornas skull.MBL, , fillkom ju inte - del tror jag inte ens villhävda - för all ge de centrala fackliga organisafionerna inflytande. Tvärtomkom MBL fill för att ge de enskilda människorna inflytande. Del verkar varamoderata samlingsparfiet som företräder de enskilda människorna. Del ärvi som försöker försvara dem. och hans kolleger inom de centralafackliga organisafionerna ägnar sig mest åt att försvara de fackliga organisafionernasmaktposition och inflytande. Det är frihet åt de enskilda vi vill ha, ,inte frihet åt och hans kolleger i de centrala fackligaorganisafionerna. Den bok som citerade i sitt inlägg heter Ettfriare . Skälen till att den blev skriven är många fler än dem som jaghar anfört . Jag har inte tid all föra en debatt därom , och del skallvi inte heller göra med tanke på den rubrik dagens debatt har. Men del äralldeles klart att den boken behövs, . Det behövs också en öppendebatt om hur de enskilda människorna i det här landet skall kunna göra siggällande gentemot stora organisationer och gentemot andra maktgrupper i samhället.Och handlar del om något helt annat än det försvar för centralmakten somLars Ulander har presenterat här . Medbestämmandefrågor m. m. Anf.51 i (c): Jag vill börja med alt slå fast alt inte har någrainvändningar mot medbestämmandelagen som sådan. Vi har en gång i liden varitmed om all falla beslut därom i stor enighet. Däremot finns del inget som ärfulländat och helt klart. Vi menar att vissa punkter i medbestämmandelagen harsådana brister all de bör ses över. Låtmig nämna medbestämmandet i de mindre företag där det finns fackligrepresentation. Vi anser inte aitl det är rimligt alt förhandlingar skall skeutanför resp. förelag, ulan förhandlingarna bör ske direkt i företaget, med deanställda. Det är inte något orimligt resonemang, utan man borde på något sättkunna få enighet på den punkten. Men del verkar inte som om del skulle Låtmig också som exempel nämna blockad mot enmansföretag. Även om det inteförekommer just , väckte ändå sådana åtgärder avsky sedan.Sådan blockad kan användas igen, och del blir inte bättre då. Vi finner dethelt naturligt att det skall gå all lagstifta på ett sådant område. Låtmig sedan beröra MBL inom den offentliga sektorn. Finns det demokratiskt valdapersoner på ett visst område, kan inte de anställda få vara med och bestämmahur myckel som helst genom en facklig organisation. Möjligheterna därvidlag börbegränsas. Såsom jag påpekade i går var helt enig omall detta skall utredas, men socialdemokraterna har lagt locket på. LarsUlander talar här om alt vara trängd från ytterkanterna på ett brutalt sätt.Jag tycker alt han då borde la kritiken från oss i på allvar ochförsöka medverka till förändringar. Jag tycker att nu skall länka efter: Kan man gå med pånågra förändringar eller kan man inte göra det? Skall det förhandlas i evighet,för att vi skall komma fram till någon form av ändring? Det blir i så fallfråga om långbänkar, eftersom förhandlingarna kommer all pågå - ochsocialdemokraterna säger sig vara emot långbänkar. Tag i stället upp ettresonemang om dessa förändringar. Detta bör gagna inte bara tilltron till delfackliga arbetet ulan också underlätta politikernas arbete. 52 (): Jag har viss förståelse för alt omgiven av många rådgivareuppe på bänken har viss svårighet att sorlera frågorna. Men för all han skallpåminnas om den del som avsåg inflytandet på den offentliga sektorn, vilketäven i Benglsfors berörde, vill jag gärna upprepa frågorna såalt han kan koncentrera sig på åtminstone ett par av dem. Motbakgrund av alt regeringen så fullständigt dels kör över beslut,dels gör så klara markeringar mot socialdemokraterna inom' kommun- ochlandstingsvärlden, vill jag fråga vilka felbedömningar gjorde i kommun- och landstingsvärlden, när man var oroad över allgränsdragningen mellan personalinflylande och den politiska demokratin inte varordenfligl klar. Vilka felbedömningar gjorde man när manbegärde en skyndsam översyn? Saknade man måhända insikt om problemen? Saknademan tillräcklig erfarenhet, som man nu anser sig besitta genom alt Bo Holmberghar kommit in i kanslihuset som civilminister - som när han hade enframskjuten position i landstingsvärlden delade den uppfattning somsocialdemokratiska företrädare i då hade? Denandra frågan som jag gärna vill upprepa är: Vad är det som är mindreändamålsenligt i regeringens förhandlingsarbete när del gäller regeringenspropositioner som utskottet har talat om? Om del nu är någonting som är mindreändamålsenligt, vad är del för förändringar man önskar få till stånd? LarsUlander och hans ulskoltskamraler pläderar ju för förhandlingsmo-.dellen, ochmin principfråga är: Om man nu inte lyckas åstadkomma del söm redovisa för kammaren, är man då beredd all överge förhandlingsmodellenoch plädera för all regeringen skall gå fram lagstiftningsvägen? 53 (): Jag börjar med inlägg, och jag skulle vilja Ställa enmotfråga: Vad skulle hända i svenskt arbetsliv om man log bortmedbestämmandelagen och om man tog bort hela den arbelsrättsliga lagstiftningsom vi har fått igenom? Jag tror all man då skulle upptäcka att denlagstiftning som kom till i början av 1970-talel har en myckel stor betydelse.Jag är själv fortfarande fackligt myckel aktiv, och jag vet all hela dennalagstiftning är ett oerhört stöd i del arbete som rnan bedriver parternaemellan. Därför begriper jag inte riktigt vpk:s ensländiga kritik av denlagstiftningen. Jag kan myckel väl länka mig att man - jag trordock inte all del finns anledning all göra del ännu på - skullese över det hela, men definitivt inte att man skall införa någon ny typ avfilosofi när del gäller den här lagstiftningen. Jagblir litet trött på företrädare för kommunisterna när deframställer sig som något slags talesmän för de många människorna. Vi vet jualt de inte är del. De fackliga organisationerna har naturligtvis stödet frånsina medlemmar. När man då kastar sig över del här utvecklingssamtalet somnågot av del värsta som har hänt, är del naturligtvis ett myckel hårt utfallmot de organisationer som har fått uppgiften all föra talan för sina medlemmar. Delär inte så ofta som del här klassamarbelsresonemangel återkommer från vpk:shåll, men del dyker tyvärr upp av ocb fill nu för fiden. Jag skulle vilja beLars-Ove all fundera på om del kan vara speciellt klokt all åstadkommaen motsatsställning mellan huvudorganisationerna och de lokala organisationerna- del är obegripligt att man gör det. Del betyder att man säger nej till allalänkbara former av kollektiva avtal. Därvidlag skulle såvittjag förslår ha ett myckel starkt, stöd av efter gårdagens debatt.Hon sade att kollekliva lösningar inte är någonting som man skall satsapå. Jagskulle som sagt vilja föreslå alt fundera över detta och ta enordentlig kontakt med de fackliga organisationerna. Medbestämmandefrågor m. m. uppleva del som en katastrof om man skulle la bortden medbestämmandelag som vi införde. Får jag övergå till inlägg - jag bemötertalarna i lur och ordning. Hon säger alt om man kritiserarfackföreningsrörelsen så kritiserar man påven. Del pågår en mycketintensiv debatt inom den fackliga rörelsen, och det är ingen som förbjudernågon all komma med kritiska synpunkter - därvidlag är intefackföreningsrörelsen något undantag. Men när man lyssnade till i går var del minsanninte några smått kritiska synpunkter. Jag tyckte all hela anförandel var ettexempel på beskyllningar och förtal mot en rörelse, och del finns all anledningalt reagera myckel hårt mot detta. Hon sade också alt man har kunnat följa saker i pressen.Del är klart all del uppstår tillfällen då del kan bli problem. Men del harockså visat sig vilken styrka som ligger i del parlsförhållande som finns. Mankan oftast lösa problemen ulan alt man behöver gå till domstol eller annaninstans. Del visar sig alltså alt detta parlsförhållande är någonting somhåller. inlägg var rätt intressant. Jag angrep inteBengt Wittbom, utan jag läste upp ett litet stycke ur en bok som i och för sigär intressant om man vill se varthän vill föra detta samhälle. Delär en bok som har skrivits av fio unga moderater, och den boken är såvitt jagbegriper en riklningsangivelse för del moderata partiet. Tio ungainflytelserika modera-ler berättar hur de vill ha del här landet. Jag anfördebara ett ordagrant citat -vad de säger om medbestämmandelagen. Del bör alltsåinte uppfattas som ett angrepp, eftersom del bara är ett konstaterande av altde tio unga tycker på det sättet. Sedan har missuppfattat en sak rättkraftigt, nämligen hur man arbetar med medbestämmandelagen. Det är inte denfackliga cenlralor-ganisafionen som skall arbeta med medbestämmandelagen - delskall man göra ute på arbetsplatserna. Jag är själv ordförande i enfackförening, och det är klart all del är ute på arbetsplatserna som manarbetar med medbesläm-mandefrågorna. Vi har ju ingen motpart på enfackföreningsexpedilion, ulan del är alltså ute på de resp. arbetsplatserna somman arbetar med detta. Jag ser, fru talman, alt fiden lider. Då får jag bara sägatill , all i fråga om blockad mot mindre förelag så ställer inteheller upp på det kravet. Skälet är att man har en annan filosofinär det gäller dessa frågor, nämligen all de skall lösas av andra än denlagstiftande församlingen. Anf.54 (vpk): Först vill jagslå fast några positioner. riktar sina attacker i syfte alt slå sönderfackföreningen. Vad jag kritiserar socialdemokraterna för är all förlamafackföreningen, alt inte göra deri fri och kämpande för sina intressen mot sinmotpart. Del är en myckel väsentlig skillnad. Detta är det första klarläggandejag skulle vilja göra. Jag fick en motfråga av - om man skulle labort MBL. Ja, men jag har också föreslagit vad vi skall ersätta den med. Del ärklart alt del då inteblir som . Då blir det inget klassamarbete, ulan då blir det ett understödför de fria fackföreningarnas möjligheter att kämpa. Del är klart att en lagstiftning i riksdag avgörinte om fackföreningarna kämpar eller inte, ulan avgörande för del ärmedlemmarna och den ideologi som är förhärskande bland dem. Men en lagstiftningkan vara ett stöd för en kämpande fackförening.