prot · G709116 · 1983-12-31 00:00:00 — Erfarenheterna från den tiddå socialdemokraterna ensidigt drev en politik med riktade stödåtgärder ärsannerligen inte goda för tekoindustrin, vilket den våldsamma nedläggningen avtekoföretag vittnar om. En dylik politik leder till snedvriden konkurrens tillskada för hela industrin som sådan. Uppenbarligen har socialdemokraternaingenting lärt av sina tidigare misstag, eftersom de nu åter är i färd med attdriva samma politik. Av anförande framgick med all tydlighet atthon inte förstår vådorna av en snedvriden konkurrenspolitik och att hon heltstruntar i vad företrädare för tekobranschen anser vara bäst i sammanhanget. Dagens debatt omfattar tyvärr inte äldrestödet, eftersomdetta sorterar under arbetsmarknadsutskottet och därför kommer att behandlasvid ett senare tillfälle. Denna debattordning är inte bra, eftersom denomöjliggör en samordning mellan de olika åtgärderna för tekoindustrin. Dessamåste givetvis ses i sin helhet och i ett sammanhang. I likhet med vad som sägs i den moderata reservationenhävdar jag att den industripolitiska verksamheten på tekoområdet bör intriktaspå generellt verkande, konkurrensneutrala åtgärder. Äldrestödet är en dylikåtgärd. Det är därför felaktigt att, som kommer att ske, minska anslagettill äldrestödet som det selektiva stödet höjs. Äldrestödet kommeratt sänkas i två omgångar med sammantaget , vilket givetvismedför en kraftig kostnadsfördyring för svensk tekoindustri. Skulle därtill dethäpnadsväckande lönekravet från på ilönepåslag bli verklighet, kommer tekoindustrin att drabbas av kostnadsökningari storleksordningen . Kan det verkligen vara någon som inbillar sig atttekoindustrin tål en sådan påfrestning och har en rimlig chans att hävda sig ikonkurrensen? I motion 2517 har och jag följt upp detmoderata synsättet, att den industripolitiska verksamheten på tekoområdet börinriktas på generellt verkande, konkurrensneutrala åtgärder i stället för påselektivt stöd. Vi är givetvis helt införstådda med att det är nödvändigt medbesparingar på samhällets kostnader och att inget undantag därvid kan göras förtekoindustrin. Därför accepterar vi den besparing på ca 25 milj. kr. som defacto blir följden av de beslut som kommer att fatta när det gällerstödet till tekoindustrin. Vi anser emellertid inte att besparingen skallåstadkommas genom en sänkning av det generellt utgående äldrestödet, utan istället äga rum på det område som vi skall ta ställning till. Enligt vårmening bör således anslaget till de industripolitiska åtgärderna för tekoindustrin minskasmed minst ett belopp som motsvarar sänkningen av äldrestödet från 12 till 9 %.Detta belopp bör överföras till anslaget för äldrestödet, så att den föreslagnasänkningen av detta stöd kan undvikas. Tyvärr,fru talman, tvingas jag redan nu konstatera att om några minuterkommer att besluta på ett sådant sätt, att den i vår motion föreslagna åtgärdenomintetgörs. Några besparingar på det område där de enligt moderat uppfattningverkligen bör ske blir det inte tal om. Några möjligheter att lösgöra medelfrån det selektiva stödet och använda dem där de gör bäst nytta kommer inte attfinnas. Det är djupt beklagligt att handläggningen av tekofrågorna i de berördautskotten har skötts på ett så otillfredsställande sätt att vad jag här anförtblir verklighet. Med detanförda yrkar jag bifall till motion 2517. Anf.16 (); Jag tänkte inte att'vi skulle fördjupa oss så mycket mer itekofrågorna, men när Hans Nyhage tar upp dem ger det mig anledning att säganågra ord. Hans Nyhage vill slå vakt om äldrestödet inom ramen för stödet tillteko. Jag vill inför kammaren säga och till protokollet läsa in att inte hellervi från sida ser dessa frågor på något annat sätt, utan vi kännerstarkt för att slå vakt om äldrestödet. Nuär det dess värre så att detta behandlas i arbetsmarknadsutskottet och inte inäringsutskottet. kommer vi också att få en rapport från Teko 84,och då får vi ta ställning till tekopolitiken . Vi har därvid ävenanledning att pröva den här frågan, men inom ramen för arbetet inom ett annatutskott. Jagtycker faktiskt att Hans Nyhages plädering för äldrestödet är både förvånandeoch intressant. Jag ifrågasätter om Hans Nyhage har med sig hela moderatasamUngspartiet då det gäller synen på äldrestödet. 1 så fall är det att hälsamed tillfredsställelse. Vi skulle då kunna mötas, när vi diskuterar den härfrågan längre fram. Situationen inom tekoindustrin är ju sådan att vihar anledning att ägna den stort intresse och speciell uppmärksamhet. I ettsärskilt yttrande fogat till näringsutskottets betänkande har vi pekat påproblematiken just inom tekoindustrin. Vid en rekonstruktion av Eiser finns detanledning att också hitta andra former för ägandet. 17 (): Med anledning av det Hans Nyhage sade skulle jag bara vilja kompletteradebatten med att säga att den politik som företräder i det härsammanhanget ingalunda innebär någon trygghet för tekoindustrin iSjuhäradsbygden. Må vara att den motion som Hans Nyhage och harskrivit i stor utsträckning kan fylla det syftet när det gäller äldrestödet,men totalt sett innebär hela deras förslag ett minskat stöd till svensktekoindustri. Reservation 10 frånmoderaterna avstyrker den moderata motionen 2517 av Hans Nyhage och ArneSvensson, med motiveringen att äldrestödet inte kan tillåtas vara på den nivåsom det nu har. På den punkten delar totalt den uppfattning somsocialdemokraterna har. Påytterligare en punkt har en reservation som är negativ för svensktekoindustri, nämligen beträffande hemtagningssystemet, som man tycker börluckras upp. Hemtagningssystemet är ju ett sätt att underlätta för dem somhandlar med textilvaror att förse marknaden med utländska produkter. Men detställer också krav på dem, och jag tycker att det är viktigt att ha enordentiig koll på detta, så att den svenska industrin kan möta konkurrensen pålika villkor. För den skull är det viktigt att det inte kommer in varor genomhemtagningssystemet som inte skulle få tas in. Jagtycker inte att den politik som redovisar här är särskilt positivför tekoindustrin - tvärtom. Jagkommer i anslutning till ett annat betänkande att tala omtekofrågor, nämligen i fråga om den krisgarderob som vi har och dess påverkanpå tekoindustrin. Jag återkommer till det. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1 (avveckling avbranschråd m.m.) Utskottetshemställan bifölls med 204 röster mot 95 för reservation 1 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Mom.2 (anslag till kommittéer) Utskottets hemställan, somställdes mot dels reservation 2 av StenSvensson m. delsreservation 3 av , bifölls med acklamation. Mom.3 a (utbildningen av förtroendemän inom kooperationen) Utskottetshemställan med godkännande av utskottets motivering - som ställdes motutskottets hemställan med godkännande av den i reservation 4 av . anförda motiveringen - bifölls med acklamation. Mom.3 b (kooperativa rådet) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 5 av m.fl. imotsvarande del - bifölls med acklamation. Mom. 1 (främjande avhemslöjden) Utskottets hemställan bifölls med 248 röster mot 52för reservation 6 av och . 2 ledamöter avstodfrån att rösta. Punkt 12 (statsstöddexportkreditgivning avseende fartygsexport) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 7 av m. fl. - biföllsmed acklamation. Punkt 13 (kreditgivningtili ) , Nr 116 Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 8 av den m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 2 (viss kreditgivninghos ) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 9 av m.fl. - biföllsmed acklamation. Mom. 1 (industripoUtiskaåtgärder för tekoindustrin) Utskottets hemställan, somställdes mot dels reservation 10 avSten m.fl., dels reservation 11 avChrister Eirefelt, delsmotion 2517 av Hans Nyhage och , bifölls med acklamation. Mom.2 (hemtagningssystemet) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 12 av m.fl.- biföllsmed acklamation. Mom.3 (ursprungsmärkning av kläder) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 13 av och Per-OlaEriksson - bifölls med acklamation. Mom.4 (konkurrensinskränkningar i den inrikes handeln med tekoprodukter) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 14 av m. fl. - biföllsmed acklamation. Punkt18 (bidrag till ) Utskottetshemställan bifölls med 278 röster mot 17 för reservation 15 av . 1ledamot avstod från att rösta. 1983/84:26 Vissa anslag för /85 inomfinansdepartementets verksamhetsområde (prop. 1983/84:100 delvis) 1983/84:27om vissa anslag för /85 inom verksamhetsområde(prop. 1983/84:100 delvis) jämte motioner om den offentliga verksamheten och 1983/84:28 om datapolitiskafrågor och redovisning av statsförvaltningens 1983/84:100 delvis). 18FÖRSTE VICE TALMANNEN: betänkanden 27 och 28 kommer attbehandlas i tur och ordning. Voteringarna äger rum i ett sammanhang efteravslutad debatt. Först upptas finansutskottets betänkande 27 om vissaanslag för /85 inom verksamhetsområde jämtemotioner om den offentUga verksamheten. I fråga om detta betänkande hållsgemensam överläggning avseende samtliga punkter. 19 (): huvudtitel inleds med enbetraktelse på ungefär 15 sidor kring den offentliga sektorn och kring en radav de problem som utan tvivel är akuta inom det ämnesområdet. Det gällerkrångligheten och komplexiteten. Det gäller behovet av rationaliseringar,effektiviseringar och besparingar. Det gäller möjligheterna att förstärkamedborgarinflytan-det. Statsrådet konstaterar att allmänhetensuppfattning om den offentliga sektorn naturligtvis i hög grad präglas av hurjust det personliga bemötandet är när en kontakt sker med representanter förden offentliga förvaltningen. Lösningen är uppenbarligen otaliga arbetsgrupper,ofta i samarbete med och , som skall ta itumed ett eftersträvat och nödvändigt förenklingsarbete. Grundtonen i statsrådet inledande redogörelse ärpå sätt och vis sympatisk. Den präglas av ett klart erkännande av och en klarinsikt om att åtskilligt inte fungerar väl inom dagens enorma offentligasektor. Men analysen lider av en allvarUg brist. På egentligen bara ett endaställe och då mycket inlindat antyds att dagens missförhållanden kansammanhänga med att den offentliga sektorn tillåtits bli oproportionerligtstor. Jag citerar ur inledningen, där följande formulering återfinns: Denuppfattningen har fått bred spridning att samhällets verksamhet alltför mycketersätter individens eget engagemang och aktiva insats när individuella ellerkollektiva problem skall lösas. Det är allt som finns av erkännande och viss insikt om attlösningen ändå måste sökas någon annanstans än i enbart kosmetiskt betonadereformer. Man kan naturligtvis också konstatera att detta är ettlogiskt utslag av den politiska vilja som präglar budgetpropositionen i desshelhet. politiskt motiverat förord för kollektiva lösningar ochomfattande offentlig sektor. Kritiken mot åtskilligt i dagens samhälle, som är präglatav socialismens och den långtgående planeringens oundvikliga avigsidor, haremellertid uppenbarligen inte gått regeringen spårlöst förbi. Ett stort samlatprogram aviseras för den offentliga sektorns utveckling och förnyelse, som detheter. Det skall läggas fram och ingår tydligen i planeringen inför1985 års valrörelse. Redan nu kan det fastslås att denna kommande rad avförslag i och för sig kan vara välmenande och förnuftiga men att de inte pånågot avgörande sätt angriper det grundläggande problemet i dagens svenskasamhälle -den övertunga offentliga sektorn. Alternativet diskuteras framför allt i två moderatamotioner. Den ena, motion 1433, tar sikte på den kommunala sektorn och påbehovet av privatisering och systemförändringar där, och den andra,partimotionen 2031, diskuterar generellt behovet av systemförändringar ochprivatisering av offentlig verksamhet. Jag föreställer mig, fru talman, att detta inte är rättatillfället att i detalj diskutera dessa frågor. De motsättningar som föreliggeravspeglas ju mycket väl i utskottets majoritetsyttrande och i reservationerna.Den diskussion vi skall ha på den här punkten anknyter till sådana betydligtmer konkreta rubriker som City Akuten och Pysslingen. Jag skall därför begränsamig till att till protokollet läsa in den motivering, som är mycket belysandeoch som majoriteten anför för att man inte är hågad att alls diskutera ens enblygsam privatisering i syfte att komma till rätta med den offentliga sektornsolägenheter. Ett återställande av den samhällsekonomiska balansen får inte ske,säger utskottet, "till priset av att samhällets ansvar för viktiga sektoreravvecklas utan bör åstadkommas genom en ansvarsfull poUtik, som kombinerar enåtergång till fullt kapacitetsutnyttjande i samhällsekonomin med årligasuccessiva budgetförstärkningar." Det intressanta är, på sitt sätt,,budgetförstärkningarna. Det kan i det här sammanhanget inte gärna innebäranågot annat än skattehöjningar. Detta är tydligen det recept man har; skatter,ökad offentlig sektor- en offentlig sektor som slussar totalt ca70% via den offentliga växlingsmaskinen, om jag så får uttrycka mig. Jag måste avslutningsvis konstatera att den på sitt sättintressanta och lovande diskussion som har öppnats av socialdemokratinuppenbarligen inte kommer att utmynna i någonting annat än små reformer inomramen för ett bestående, övertungt tryck från den offentliga sektorn. Jag ber att få yrka bifall dels till reservation 2, som ären motiveringsreservation, dels till reservation 4, som följer upp dealternativ som från moderat håll har anvisats. 20ROLF RÄMGÅRD (c): Modern samhällsutveckling har sedan längevarit förenad med växande samhällsinflytande. I mångt och mycket är det frågaom ett växelspel. Staten, kommunerna och andra samhällsorgan ser det av olikaskäl somangeläget att i ökad utsträckning försöka påverka, styra och kontrollera. Detsker genom lagstiftning, ekonomisk-politiska åtgärder eller på annat sätt. Inteminst enskilda medborgare framställer emellertid önskemål och reserkrav på det allmänna, som innebär ökad offentlig verksamhet och aktivitet. Denoffentliga verksamheten kan med detta betraktelsesätt ses som en del äv detmoderna industrisamhället. Näringslivets utveckling fordrar en ständigtförbättrad infrastruktur i form av vägar, telekommunikationer m.m.Specialiseringen och utnyttjandet av ständigt ny teknik kräver satsningar påutbildning och forskning. Företagskoncentrationen, monopoli-seringstendensernaosv. förstärker å andra sidan motiven för mer styrning. Sist men inte minstbetyder den materiella standardhöjningen mycket. När grundläggande behov av t.ex. mat och kläder har blivit tillgodosedda, inriktas konsumtionsökningen istor utsträckning på sådana tjänster som produceras i offentlig regi: sjukvård,barnomsorg, kulturell verksamhet m.m. Fråndessa utgångspunkter finns det anledning att slå vakt om den offentliga sektornoch trygga fortsatt goda utvecklingsmöjligheter. En abrupt avveckling avviktiga delar av den offentUga verksamheten skulle med säkerhet ge både storavälfärdsförluster och inverka negativt på näringslivsutvecklingen. Samtidigtmed detta måste man principiellt ställa samma krav på myndigheter ochoffentliga organ som på näringslivet när det gäller effektivitet ochhushållning med tillgängliga resurser. Här utgör givetvis både det numeramycket höga skattetrycket och bristen på korrigerande mekanismer problem.Därför är det viktigt med en diskussion om bl. a. hur prismekanismen skaUkunna utnyttjas bättre i statlig och verksamhet. Möjligheterna tUlökad lokal självförvaltning i kooperativ och annan form, liksomföratsättningarna för en ökad tjänsteproduktion i privat regi, måste ocksåprövas. Enlångtgående användning av själva lagstiftningsmakten och statsmakten i övrigttill styrning in i minsta detalj av företag och enskilda medför också risker.De välståndsbildande krafter som bygger på den enskildes initiativ ochskaparkraft hämmas och kan t.o.m. brytas ner. Många detaljregleringar och enomfattande byråkrati blir ett hinder för utveckling och inte en stimulans.Samhällssystemet blir som helhet ineffektivt, och resurser slösas bort. betänkande, som vi nu behandlar, har vi från ocksåmarkerat betydelsen av att förändra och effektivisera den offentligaverksamheten. I en partimotion har vi t. ex. pekat på roll närdet gäller statens byggande som ett konkret exempel. Statensbyggande handhas till största delen av . Undantaget ärframför allt det militära området, där fortifikationsförvaltningen svarar förmotsvarande uppgifter. Ensådan organisation innebär en mycket stark centralisering av hela det StatUgabyggandet. Detta kan säkert vara till fördel när man exempelvis skall göraupphandlingar för större byggprojekt. Organisationen blir emellertid samtidigttungrodd. Mindre lokalförändringar, kompletteringar m. m. ställer sig oftastdyrare. Närdet statliga byggandet nu dessutom minskar, finns det enligt vår uppfattninganledning att pröva om inte många av nuvarande funktioner kandecentraliseras till framför allt resp. myndighet. Mycket talar för att mandärmed skulle få en rationellare och billigare organisation för byggandet ochlokalförvaltningen inom den civila delen av statsförvaltningen. Finansutskottetdelar här vår uppfattning och har pekat på att den sittandeverksledningskommittén kan se över uppgifter och komma medförslag om en decentraliserad verksamhet ut till myndigheterna. Detta villutskottet ge regeringen till känna. Vi från sida förutsätter att såockså sker och att detta kan göras utan alltför lång tidsutsträckning. Närdet sedan gäller de moderata motionerna 1433 och 2031 har vi från ochfolkpartiet i en reservation motiverat att vi i likhet med motionärerna anseratt en viss privatisering inom den offentliga sektorn behövs för att uppnåkonkurrens så att kostnaderna pressas och effektiviteten ökar. Vi har fråncentern i andra sammanhang, inte minst i den ekonomisk-politiska motionen,visat på systemförändringar som kan göras inom den offentliga sektorn utan attden grundläggande servicen försämras. Vi menar att dessa förändringar bordeprövas. Men vi kan inte gå så långt som de moderata förslagen. De skulleinnebära alltför omfattande föränd-, ringar av den offentliga sektorn medbetydande arbetslöshet och en försämrad regional balans. Däremotmenar vi från sida att allt måste göras för att bekämpa onödigbyråkrati och krångliga föreskrifter. Inte minst gäller det de mindreföretagens arbetsförutsättningar. Ireservation 6 har vi från därför anslutit oss till motion 1080 frånfolkpartiet och menar att de kampanjer som förordats i motionen kan vara ettvärdefullt komplement till åtgärder mot krångel och byråkrati. Med det anförda yrkar jag bifall till reservationerna 5 och 6 samt iövrigt till utskottets hemställan i betänkandet. 21 (): Det pågår en ganska omfatiande debatt om den offentliga sektorn - omalternativa huvudmannaskap och om hur vi framöver skall klarafinansieringskrisen på det offentliga området. Den här debatten ute i samhälletåterspeglas också i i flera motioner, och delvis i det betänkande vinu behandlar. Denoffentliga verksamhetens framtid har också varit föremål för diskussion härför sedan i finansdebatten. Jag hade då tillfälle att strykaunder att vi från sida betraktade den offentliga verksamheten somutomordentligt angelägen, eftersom den ger en grund för service och vård åtmedborgarna. Men , och kanske just för att denna verksamhet är så viktig för de enskilda människorna, är det betydelsefullt att vi har en debatt om hur vi skallfinansiera den här verksamheten och vilka alternativaorganisationsformer man kan välja. I det sammanhanget har vi uppfattat privatainitiativ som värdefulla. Vi tror att de kan bidra till ökad effektivitet ochkonkurrens och därmed i längden också till en högre kvalitet. Det betydersjälvfallet inte att vi föreställer oss att det som den offentliga sektorn i daghar ansvaret för till övervägande del kommer att skötas av privataorganisationer, utan även i fortsättningen kommer naturligtvis stat och kommunatt få ta ansvar för sjukvård, åldringsvård, barnomsorg, skolor och mycketannat. Här har vi haft anledning att ställa oss litet tveksamma till en delformuleringar från moderat håll både i finansdebatten och i de motioner som nubehandlas. Det finns en hel del klokt i det som civilministern sägeri sitt inledningsresonemang i budgetpropositionen om behovet av öppenhet ochservice i den offentliga verksamheten, om förenklingar av regelsystemet ochbättre information till medborgarna och om förhållandet mellan staten ochkommunerna. Allt detta måste naturligtvis ställas i relation till denoffentliga förvaltningens uppgift att vara ett instrument för genomförande avpolitiska intentioner. Men uppvisar den socialdemokratiska regeringenen tydlig motsättning i fråga om förnyelsearbetet inom den offentliga sektorn.Man kan ställa mot varandra å ena sidan civilministerns resonemang ibudgetpropositionen och å andra sidan socialministerns ogenerösä attityd tillsjukvård och barnomsorg i enskild regi, exemplifierad bl. a. av de aktuellapropositionerna om borttagande av statsbidrag till vissa enskilt drivnaförskolor och begränsning av möjligheterna till nyetablering av privatläkare.Detta är väl bra exempel på att det inom socialdemokratin finns en betydandeskillnad mellan ord och handling och att debatten om den offentliga sektorn ihög grad behöver föras inom det socialdemokratiska partiet och inom regeringen. Vi tror alltså från sida att det är angelägetmed ett konsekvent, långsiktigt och planmässigt rationaliseringsarbete också pådet offentliga området. Om man skall kunna nå rationaliseringsvinster måstedetta arbete göras planmässigt och långsiktigt utan att den politiskastyrningen urholkas eller servicenivån för medborgarna sänks. Jag vill påminna om att folkpartiregeringen på våren 1979lade fram en proposition om åtgärder mot onödig byråkrati och onödigaregleringar, en proposition som innehöll ett mycket stort antal konkretaförslag till avbyråkratisering. Vi tror att rationaliseringar i den offentligasektorn främjas av enskilda alternativ. Det blir en stimulans till nytänkandeom den offentliga verksamheten får konkurrens av privata alternativ.Rationaliseringar inom den offentliga verksamheten är alltså ett sätt attspara på det offentliga utan att det leder till bortfall av service ochvälfärd. Ett led i ett sådant rationaliseringsarbete vore att genomförakampanjer mot onödig byråkrati och onödiga regleringar, framför allt pånäringslivets område. har i detta betänkande också tagit upp enannan sak, nämligen frågan om myndighetsstrukturen på statsförvaltningsområdet. Man har där med anledning av ett par motioner någotöverraskande velat ge verksledningskommittén i uppgift att prövamyndighetsstrukturen inom statsförvaltningen i ett - för att uttrycka sig försiktigt- långsökt förslag. Jag tycker inte att det finns någon anledning att försvåraverksledningskommitténs arbete eller krångla till det nödvändigarationaliseringsarbetet inom statsförvaltningen genom att göra etttillkännagivande om att verksledningskommittén skall pröva förutsättningarnaför olika översynsprojekt inom förvaltningen och kunna diskuterasammanslutningar av enskilda verk och Uknande. har jubevisat att den redan har tillräckligt många problem, varför jag tycker skall avslå motionen. På grund av det sagda yrkar jag bifall tillreservationerna 5, 6 och 7. 22HANS i (vpk); Vid detta finansutskottets betänkande har jagtvå reservationer fogade till vilka jag redan nu yrkar bifall - så är densaken gjord i början av debatten. Det gäller reservationerna 1 och 3 i vilka tasupp en motion av ett par socialdemokrater, , samt en motion kommunisterna. I motionerna,som har mycket gemensamt, anförs delvis samma argumentation till förmån för denoffentliga sektorns utveckling. En rad av de skäl som anförs i vpk-motionenfinns också med i den enskilda socialdemokratiska motionen, där det krävs enanalys av den offentliga sektorns roll i samhället. I vpk-motionen krävs en parlamentarisk kommission somskulle få till uppgift att utarbeta program för en utbyggnad av den offentligasektorns socialt och samhällsekonomiskt viktiga delar.