prot · G70941 · 1983-12-31 00:00:00 — Ireservationer från de borgerliga partierna framförs också på nytt krav på attdeltidsförskolan blir statsbidragsberättigad och att vårdnadsbidrag skallinföras. När det gäller dessa frågor finns det inga ekonomiska resurseratt införa ytterligare bidragsformer. Delfidsförskolan är redan utbyggd, ochkommunerna har laglig skyldighet att anvisa alla sexåringar och vissafemåringar plats, och därför erfordras inga ytterligare stimulansåtgärder fördenna verksamhetsform. När det nuvarande statsbidragssystemet infördes var mani överens om att statsbidrag till deltidsförskolan inte skulle utgå. Vårdnadsersättningär inte ett alternativ till en barnomsorgsutbyggnad. Trots att detta har varitett borgerligt vallöfte infördes det inte vihade borgerliga regeringar. är splittringen stor inom de trepartierna om utformningen av ett sådant förslag, som vi har hört och somframgår av reservationerna. När det gäller ekonomiskt stöd till barnfamiljerfinns det bättre former för detta stöd än vårdnadsersättning. Reservafionerna bör avslås; I reservation nr 2 framhålls attutbyggnaden av samhällets barnomsorg bör ske i form av daghem och fritidshemoch att familjedaghemmen därvid endast bör utgöra ett komplement förbarn i speciella situationer. Reservanten anser att den bästa omsorgsformen förde allra flesta förskole- och skolbarn är daghem och fritidshem och att defamiljedaghemsplatser som finns, bör ersättas av en kollektivbarnomsorg. Daghem och fritidshem är en bra barnomsorgsform, menfamiljedaghemmen är ett vikfigt komplement till dag- och fritidshemmen,speciellt i glesbygd och för många barn vars föräldrar arbetar på obekväm arbetstid.Men det är viktigt att kvalitetsfrågorna uppmärksammas även i familjedaghemmen,t. ex, att inte för många barn vistas där . Det är också vikfigt attdagbamvårdarna får viss utbildning. Exempel på en kvalitetshöj-ande åtgärd ärinrättandet av öppna förskolor, där dagbamvårdarna antingen i egna gruppereller tillsammans med hemarbetande föräldrar och deras barn kan träffas ochdelta i olika verksamheter. Socialministern har också uttalat att det är viktigt attuppmärksamma kvalitetsfrågorna även i familjedaghemmen. har också i sin reservation tagit uppfamiljedaghemmens roll Och vill se dem som ett alternativ till daghem och intesom ett komplement. Vad reservanterna ser som den största fördelen är att detär en billigare barnomsorgsform än daghemmen, och därför anser de attsatsningen helst bör ske där, utan att på något sätt beskriva innehållet iverksamheten. Reservanterna tar upp att familjedaghem har stora fördelar fördem som bor i glesbygd, för dem som arbetar på obekväm arbetstid, för dem somhar spädbarn, för infektionskänsliga barn och för barn som behöver en lugnmiljö. Jag kan hålla med om, som jag fidigare sagt, att för vissagrupper är familjedaghem att föredra, och därför är statsbidraget utformat såatt det inte finns någon nedre gräns för vistelsetiden i familjedaghemmen. Mendet är också viktigt att påpeka att i vissa fall är kommunernas kostnader likahöga i familjedaghem som för en daghemsplats. Det är också viktigt att tänka på att i de kommuner därman satsat på familjedaghem i stället för daghem, barnen går miste om viktigapedagogiska insatser. Jag vet att många dagbarnvårdare gör ett gott arbete ochatt de för många barn är det enda som står till buds när föräldrarna arbetar.Därför anser jag det viktigt att vi även uppmärksammar kvalitetsfrågorna ifamiljedaghemmen. är de ett behövligt komplement, men de är inte ettalternativ till barnomsorg och för de flesta barn är daghemmen denöverlägset bästa omsorgsformen. Det framgår också av föräldrarnas efterfråganoch av svaren när de fillfrågas om vilken barnomsorgsform de föredrar. I motion 1982/83:737 av i m. fl.begärs att regeringen i kommunala överläggningar om en ny utbyggnadsplan förbarnomsorgen tar upp frågan om barnomsorg på obekväma arbetstider. sammamotion vill motionärerna att kontinuerligt följer upp frågan ombarnomsorg pä obekväma arbetstider i den kommunala barnomsorgsplaneringen.Mofionärerna menar att de flesta kommuner skjufit ifrån sig problemet medbarnomsorg på obekväm arbetstid och i regel inte ens undersökt hur de föräldrarsom arbetar på obekväm arbetstid klarar barnomsorgen. Detär viktiga frågor som motionärerna tar upp. Den senaste barnomsorgsundersökningenvisar att 34 000 barn är i behov av barnomsorg på obekväm arbetsfid.Undersökningens resultat understryker det utskottet tidigare uttalat omnödvändigheten av att få till stånd barnomsorg påobekväm arbetstid. Denarbetsgrupp inom som bl. a. skall se över utbyggnadsbehovetkommer också att beakta den efterfrågan på barnomsorg på obekväm arbetstid sombarnomsorgsundersökningen påvisat. Därföravstyrker utskottet mofionen i avvaktan på arbetsgruppens förslag. Ett flertal enskilda motioner, som inlämnades under allmännamotionsfiden, behandlas i detta betänkande. Dessutom har enskilda motionerväckts med anledning av propositionen. Jag kommer inte här att närmare gå in pådessa, då de flesta frågorna som tagits upp i motionerna redan är föremål förbehandling i olika utredningar, t. ex. förskola-skola-kommittén ochfrifidshemskommittén. Dessutom arbetar regeringens barn- och ungdomsdelegationmed vissa frågor och den särskilda arbetsgruppen i medandra frågor, bl. a. som tidigare nämnts kvalitets- och mälsättningsfrågor. Närdessa utredningar är klara, får vi anledning att ta upp de frågor som berörs ide enskilda mofionerna. Meddet anförda, fru talman, yrkar jag bifall till socialutskottets hemställan ibetänkande 1983/84:12 och avslag på samtUga reservationer. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 28 ANN-CATHRINEHAGLUND (m) replik: När det gäller deltidsförskolorna är jag helt medveten om att det inteingick i beslutet om dem att statsbidrag skulle utgå. Vad jag har tagit upp äratt det statsbidrag som föreslås och den föreslagna tidsgränsen på fyratimmar riskerar att påverka deltidsförskolorna negativt. Vi riskerar att få ensituation där kommunerna slussar över dessa barn till korttidsdaghemmen,därför att det är ekonomiskt mer fördelaktigt. Jag ställde tidigare en fråga,som jag hoppas att jag får svar på av socialministern, om vadsocialdemokraterna egentligen vill med deltidsförskolan. Är det meningen på detta sätt skall strypa deltidsförskolan? Närdet gäller familjedaghemmen vill jag säga att familjedaghemmen för mångafamiljer är det bästa alternativet. För dem som bor i glesbygd, dem som harobekväm arbetstid, dem som har mycket små barn, barn som behöver en lugn miljöeller barn som är infektionskänsliga och inte bör vistas i grupp ärfamiljedaghemmen det bästa alternativet. Men självfallet håller Nr 41 jag med om,som jag också sade inledningsvis, att det är viktigt Onsdaeen den attuppmärksamma kvalitetsfrågorna även i familjedaghemmen. 29 ()replik: Socialdemokraterna styr pengarna till barnomsorgen ensidigt. Dettaframgick också av inlägg. Man prioriterar barnomsorg iinstitutionens form. Socialdemokraterna vill helst satsa på att alla vuxnaskall arbeta och arbeta heltid och att barnen sedan skall tas om hand påinsfitutioner. Men det är inte så föräldrarna vill ha det. Många vill arbetadeltid, det har utvecklingen visat, och många klarar också sin barnomsorg påegen hand. Detär viktigt, enligt vår uppfattning, att deltidsförskola och familjedaghembehandlas likvärdigt med daghem när det gäller statsbidragssystemet. Det finnskommuner i vårt land som får . per barn och år i statsbidrag, och detfinns andra kommuner som får . per barn och år från staten. Man kanfråga sig hur socialdemokraterna kan försvara en sådan diskriminering ibarnomsorgen. Närman sitter fast i ett ensidigt institutionstänkande går det ut över en mycketstor del av barnfamiljerna. Men det erkänner inte socialdemokraterna. Detsades tidigare här i debatten att barnomsorgen är ekonomiskt lönsam. Är det detsom är motiveringen för att arbetet med små barn i hemmet inte värderasekonomiskt? 30 MARIE-ANNJOHANSSON (vpk) replik; menade att det saknas statsfinansiella förutsättningarför att bifalla vpk:s krav. Jag har visat på att det finns pengar fillbarnomsorgen som inte utnyttjas fullt ut, via denna barnomsorgsavgift, som vif. ö. föreslår skall höjas. har också pekat på hur pengarna i dettasamhälle fördelas - det är börshajar och sådana som gör ekonomiska klippsom är de stora vinnarna. kallade våra krav för långtgående, tvingande krav. Det är då fråga omen bibehållen ytnorm, som vi menar motverkar risken för att överinskrivningensätts i system. Vi menar att daghemsbristen skall byggas bort, inte lösas genomatt man tränger in fler barn på samma yta. Eller vad innebär det här medsamutnyttjande av lokaler och lekytor, kopplat till att man skall skärpa kravetpå att barnen skall vara på daghem? Det går inte ihop förmig. Sedan föreslår vi gränser för gruppstorlek och personaltäthet. Det tyckervi är rimligt. Vi vill ha ett system med fasta vikarier och vi vill satsa påvidareutbildning av barnomsorgspersonal. menar att det är upptill varje kommun att ordna med detta. Vi tycker inte att kvalitetsfrågorna kanhanteras så av . Viställer kraven på kvahtet i barnomsorgen. Det är krav som ochde fackliga organisationerna i stort skriver under på. Manskall lita på kommunerna, menar - det är som sagt upp till dem nuatt ordna saken. De har stor kännedom om och stor erfarenhet av dessaproblem, och det läggs ett stort ansvar på dem. Vitror emellertid inte att det här kommer att fungera så bra. Vi vågar inte litapå kommunerna. Fler och fler kostnader vältras ju över på dem. Sådanaproposifioner som den vi behandlar , som direkt uppmuntrar till överinskrivningar,gör att vi känner väldigt stor oro för utformningen av den framtidabarnomsorgen. Vi kan se hur man ute i kommunerna försämrarkvaliteten på barnomsorgen för att spara pengar, detta enligt personalens ochföräldrarnas uppfattning. Närdet gäller utbyggnaden slutligen menar att det inte finns någonanledning att göra ändringar så länge förra mål inte är uppnått.Nej, man kan ju då säga att vi inte skall sätta upp några mål, för de uppfyllsändå inte. Vi inom vpk menar att man skall kräva att barnomsorgen byggs utfullt. Men det vikfiga är att man via statsbidraget stimulerar kommunerna attbygga ut barnomsorgen. Då får vi ett bättre resuUat än vi har fått . Anf.31 () replik: När det gäller deltidsförskolan har ju kommunerna skyldighet att anvisaplats för barn som är sex eller i vissa fall . Jag tror inte att de härstatsbidragsreglerna kommer att medföra att man tvingar barnen att vistas i daghemi stället . Deltidsförskolan är kostnadsfri för föräldrarna,och en daghemsplats medför en avgift för föräldrarna. Det är fråga om en heltannan utformning än vad som gäller för deltidsförskolan. Jagtror däremot att det är viktigt att man ger bidrag till daghem, även om de barautnyttjas för vissa barn. Viär nu tydligen överens om att familjedaghemmen utgör ett komplement och att detär viktigt att kvaliteten ses över. UllaTilländer tog upp frågan om skillnaden i bidrag till de olika kommunerna. Öchnaturligtvis är det skillnad i bidragsstorlek, beroende på hur man har byggtupp barnomsorgen. De kommuner som har stor förvärvsfrekvens och som har byggtut barnomsorgen med daghem, fritidshem och familjedaghem måste ju få ettstörre bidrag per barn än de kommuner som inte har gjort någonting. Vpk går emot det här med resursutnyttjande. Jag harvarit ute i flera daghem och träffat personalen, och många är inställda på attvi måste utnyttja resurserna bättre och att man i vissa fall kan ta in flerbarn i verksamheten. Men det är ju väldigt viktigt att man då uppmärksammarvilka barn det är som finns i de olika daghemmen. Ifall det är fråga omspädbarn kan det naturligtvis vara svårt att ta in fler. Men jag tror attpersonalen och kommunerna kan komma överens om var någonstans man kan plocka infler barn. 32 ANN-CATHRINEHAGLUND (m) replik: Helt kort: tenderar ju deltidsförskolan att slukas upp avdaghemsverksamheten, eftersom många 6-åringar nu finns i daghemsverksamheten.Där är det svårt att ordna den här pedagogiska gruppverk- samhetenför 6-åringarna, som är så viktig för dem såsom förberedelse inför skolstarten.Det är viktigt för barnens skull att man har en samordnad pedagogiskverksamhet. Jag är rädd för att med det här förslaget kommer den nuvarandetendensen att förstärkas ytterligare. Familjedaghem är ett alternativ - det bästa alternafivetför väldigt många föräldrar. Därför önskar också många föräldrar ettfamiljedaghem för sin barnomsorg. Vi ser helt enkelt familjedaghem som ettalternativ i många fall. Särskilt för glesbygden betyder de mycket.Familjedaghemmen liksom deltidsförskolan betyder mycket i glesbygdensbarnomsorg. Barnomsorg och social hemhjälp 33 () replik: sade tidigare att vi, när viinförde deltidsförskolan, var överens om att statsbidrag inte skulle utgå. Såvar det faktiskt inte, utan vi i reserverade oss för att statsbidragskulle utgå. Dessutom ser vi deltidsförskola, familjedaghem och daghem somjämbördiga alternativ. Familjedaghem är ingalunda enbart ett komplement. Det ärdärför som vi föreslår ett statsbidragssystem som behandlar de olikaomsorgsformerna på ett likvärdigt sätt. 34 (vpk) replik: menade att det finns möjligheteratt utnyttja resurserna effektivare. Hon hänvisade då till ett daghem som honhade besökt, där man bland personalen var överens om att det i vissa fallskulle gå att ta in fler barn. Men det kommer dess värre inte att varapersonalen som får avgöra dessa frågor, utan det kommer kommunerna att göra. Ompersonalen hade fått bestämma kanske man kunnafha större förhoppningar.Åtminstone i min kommun har det varit konfrontationmellan kommunen och personalen, därför att personalen menat att kommunen mångagånger försämrat förhållandena just för att utnyttja resurserna effektivare.Det finns sådana förslag på gång nu som personalen samstämmigt går emot.Kommunen vill alltså införa grupper med barn i åldern för att utnyttjadet hela effektivare. Det kommer då att bli mycket svåra kvalitetsproblem. Vi vill inte lämna överkvalitetsavgörandena till kommunerna. Vi tycker, med tanke på vad som redanhänt, att vi har fog för att misstänka att det inte kommer att gå så bra. Vitycker att skall ställa sig bakom vikfiga kvalitetskrav när detgäller barnstugorna. Det är inga enorma krav vi ställer, utan det är fråga omatt man skall ha ytnormer och att man skall maximera gruppernas storlek och setill att det finns personal. Det är sådant som i stort sett alla i debatten äröverens om men som inte vill fastslå. Det begklagar vi. 35ANITA () replik: När det gäller delfidsförskolans roll vill jagsäga att förskolaskola-kommittén f. n. utreder hur man skall kunna underlättaför de barn som vistas på daghem att få del av den pedagogiska verksamhet sombedrivs i Barnomsorg och social hemhjälp delfidsförskolanliksom hur man skall kunna göra övergången till den vanliga skolan lättare förbarnen. De frågorna är alltså redan uppmärksammade - en kommitté håller på attarbeta med dem. När det gäller efterfrågan på barnomsorg och vilketalternativ som föräldrarna vill ha, har ju SCB;s barnomsorgsundersökningklarlagt detta, . Det efterfrågas 88 000 nya platser, varav60 000 i daghem, knappt 27 000 i familjedaghem och knappt 1 000 i annan form avkommunal barnomsorgsverksamhet. I fråga om personalens deltagande i beslut om att ta infler barn i verksamheten, har i de kommuner som jag har besökt personalenaktivt fått delta när det gällt att avgöra hur man skall kunna ta in fler barn.Man har från kommunens sida skickat ut enkäter till de olika daghemmen, ochpersonalen har där klart fått säga ifrån om det finns möjligheter att ta infler barn. Kommunerna har i dessa fall tagit hänsyn till vad personalen harsagt. När det gäller personalkostnaderna, som Marie-AnnJohansson berörde tidigare, lämnas nu ett bidrag på . för personal ibarnomsorgsverksamhet. Kommunerna har därför stora möjligheter att anställavikarier. Beträffande vpk;s krav pä att kommunerna skall övertaföräldrakooperativ, kan jag nämna att det kooperativ som besökte utskottetinte alls var intresserat av att kommunen skulle överta detta kooperafiv utanville fortsätta att driva det i nuvarande form. Förste vice talmannen anmälde att ,och anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. Jag tycker att den här debatten har varitmycket klarläggande, och jag skall bara göra några kommentarer och kanske svarapå en och annan fråga. Trots att en del förkastelsedomar har avkunnats och dethar skiftats ganska hårda hugg mellan partiernas företrädare i debatten, hardet ändå inte helt kunnat undanskymma det glädjande faktum att partierna -möjligtvis med undantag av , det är litet svårt att genom allaordridåer se de verkliga avsikterna - är överens om att den sociala hemhjälpenoch barnomsorgen behövs och att dessa båda verksamheter bör byggas ut. När det gäller den sociala hemhjälpen är vi överens om attsamhällets stöd bör utformas så, att vi underlättar för äldre och handikappadeatt bo kvar i den egna bostaden . Vi är också överens om,även om det inte har varit uppe till diskussion så mycket , att det bådeav mänskliga och av ekonomiska skäl skulle vara bra om många av dem som i dagvistas pä olika institutioner kunde få egen bostad. Detskulle ge många fler än möjlighet att leva ett normalt, självständigt ochaktivt liv, och det skulle vara en god ekonomi för stat, landsting ochkommuner. Dess värre har varken den enskilde eller samhället i en ekonomisktbekymmersam situafion råd att alltid göra ens det som på litet skullevara god ekonomi. Vi har i vårt förslag sträckt oss så långt ekonomintillåter, och vi tror liksom utskottet att det föreslagna bidragssystemet bådeskall medföra ökad effekfivitet, dvs. bättre utnyttjande av de resurser somfinns, och större frihet för kommunerna när det gäller valet av servieeform föräldre och handikappade. Att åsikterna går mer isär beträffande stödet tillbarnomsorgen var inte oväntat. De ideologiska skiljelinjerna är skarparemarkerade på detta område och de praktiska problemen svårlösta. Vår uppgiftbestår ju i att på ett av oss alla prioriterat område hålla igen denautomatiska utgiftsökningen samfidigt som vi vill åstadkomma en fortsattutbyggnad av barnomsorgen. Vi vill få till stånd ett bättre resursutnyttjandeav lokaler och av den personal som går arbetslös och på samma gång behållaen hög kvalitet i barnomsorgen. Dessutom vill vi minska det administrativakrånglet. skall vi ta oss ut ur en ekonomisk kris. Det är sådanafutiliteter som inte bekymrar vpk särskilt mycket, att döma av de inlägg somhar gjorts från vpk. Nog är det ganska egendomligt att företrädarna för deborgerliga partierna är helt okänsliga för det här. Ni har ändå genom sex årsborgerligt regerande huvudansvaret för att vi hamnat i den här situationen. Enutlandsskuld på 200 miljoner socialdemokratiskt regerande hadeefter borgerligt regerande förvandlats till 60 000 miljoner, en delannat elände att förglömma. Det säger sig självt att de här ambitionerna rymmer intealldeles lättlösta målkonflikter. Därtill kommer naturligtvis att generellaregler ibland slår blint i det enskilda fallet helt enkelt därför attkommunernas förutsättningar varierar så mycket. Jag vill gärna ha sagt, frutalman, att de justeringar i regeringens förslag som utskottsbehandlingen lettfram till är klara förbättringar. Anser sig ha råd att gä med pådessa, så inte skall regeringen motsätta sig. Sedan skulle jag vilja använda till att klaraupp några vanliga vanföreställningar. En del av dem har skymtat fram också idebatten om syftet med samhällets barnomsorg. Man möter dem i debattinlägg, ibrev och i telefonsamtal. Många anser att det finns en motsättning mellan barnomsorgenoch familjens ansvar för barnen. Det finns t. o. m. de som hävdar attbarnomsorg i regi innebär en kollektivistisk lösning och därför är etthot mot familjens valfrihet och suveränitet, som någon uttryckte det idebatten. Uppriktigt sagt förstår jag inte det resonemanget. Samhälletsbarnomsorg är inte tänkt att ersätta föräldrarnas fostran och kan heller aldriggöra det. Däremot är jag av mångårig egen erfarenhet övertygad om att enbarnomsorg med god kvalitet är ett sä värdefullt stöd för barnen ochföräldrarna att den knappast kan ersättas med något annat. Därtill kommer attdet är just en trygg och kontinuerlig barntillsyn som har gett tiotusentalskvinnor i det här landet den individuella friheten att gå ut i yrkeslivet. Bl.a. därigenom har kvinnorna med ökade inkomster för familjen fått en störresuveränitet. Kvinnornas förvärvsfrekvens har ökat från till mer än15 % \ dag. Barnomsorg och social hemhjälp Barnomsorg och social hemhjälp Denna frigörelseprocess - enfrigörelseprocess är det, för kvinnorna har en självklar rätt attförvärvsarbeta och eftersträva samma frihet, oberoende och självförverkligandesom männen - hade varit och är omöjlig utan en utbyggd och väl fungerandebarnomsorg. Frigörelseprocessen kommer att fortsätta. Det är, som vi ser det,samhällets skyldighet att underlätta denna och - det är mycketviktigt - värna om barnen. Det gör vi med en fortsatt utbyggnad avbarnomsorgen. Skulle vi gå den motsatta vägen, bromsa eller skära ned, skulledet med all säkerhet leda fill att många barn skulle riskera att fara illa påsamma sätt som en delbarn far illa, därför att de inte får plats inombarnomsorgen, trots att föräldrarna arbetar. Vi har alla, inte minste inom arbetarrörelsen, en storskuld fill att allmänhetens kunskaper om syftet med barnomsorgen är så små ochatt därför missförstånd så lätt uppstår. Den debatt som vi fört ombarnomsorgen har ofta gällt bidragssystem, utbyggnad av daghem, nya platser,organisafion och personal, men innehållet i verksamheten harvi talat mindre om.Det är naturligtvis det viktiga. Vi får aldrig avstå från kravet på attsamhällets barnomsorg skall ge barnen en social träning och fostran i samvaromed andra barn och vuxna under ledning av utbildad personal. Det handlar alltsåinte om förvaring av barn eller något slags barnparkering, som många tycks tro,utan om en aktiv och stimulerande verksamhet för barnen. På daghem och fritidshem skall grunden läggas för en viljahos barnen att söka kunskap och använda kunskap för att förbättra sina egna ochandras livsvillkor. Målet är att i samarbete med föräldrarna ge barnen bästamöjliga förutsättningar att utvecklas. Men vi vet ju att allt inom barnomsorgen inte är bra . Målen för barnomsorgsverksamheten är ofta grandiost formulerade, medanmedlen att nå målen - innehållet i verksamheten - ofta är något diffusa, ävenom personalen gör beundransvärda insatser för att skapa klarhet, där politikeroch andra smitit undan med allmänna formuleringar. Jag tror att det skulle vara till stor nytta förpersonalen, och ytterst för barnen, om vi gav klarare besked om hur vi vill hainnehållet i barnomsorgen. Som redan har sagts kommer snart ett förslag tillpedagogiskt program från . Jag hoppas att det skall leda till enmycket omfattande debatt. Ett annat problem är samarbetet mellan förskolan ochskolan - det har också berörts i debatten. Jag tycker att skolan bättre än vadsom nu sker bör ta till vara daghemspersonalens kunskaper om hur barnenfungerar i en grupp, kunskaper om deras personlighet, deras kapacitet och påvilket sätt de bör stödjas i sin utveckling. Jag seratt min taletid är slut, varför jag ber att få återkomma . 37INGEMAR () replik; Det var mycket i inlägg somjag kan hålla med om. Jag noterar särskilt uttalandet om att den offentligaomsorgen inte är till för att ersätta föräldrarnas ansvar för uppfostran. Dettastår klart i motsatsförhållande fill vad som har sagts tidigare från vpk-håll.Det gläder migatt kunna konstatera det. Mendet fanns också inslag i anförande som det finns skäl attinvända mot. Vi är från oppositionshåll omedvetna om de ekonomiskarestriktionerna, säger socialministern. Då måste jag fråga: På vilket ben villsocialdemokraterna stå i den här frågan?