prot · G709148 · 1983-12-31 00:00:00 — Civilministernredovisar en del synpunkter på hur förhållandet skall vara mellan centralamyndigheter och regionala myndigheter, i detta fall . Jag haringen invändning mot denna redovisning. Men här gäller det ändå frågan vilketinnehåll man vill ge en decentraliserad beslutsfunktion. Det var olyckligt attregeringen på detta sätt gick emot en bred politisk majoritet i länsstyrelsen.Jag förstår att det måste vara en smärtsam uppgift för civilministem såsom enav frihetsministrarna i regeringen att tvingas inregistrera detta. Jag är inte särskilt besvärad av detta ärende. har rätt att fastställa fördelningen under förutsättningatt den också har med sig. Blir man inte överens, handlar det inte,, om ett byråkratiskt påhitt utan om en demokratisk rätt att klagavidare. Då ankommer det på regeringen att göra det slutliga ställningstagandet. Jaghar låtit mina medarbetare studera i hur många fall man har blivit oense ochgått till regeringen när det gäller de vägplaner som fastställts för perioden1983-1984. Jag kan konstatera att det är en försvinnande liten del. Det rör sigom några promille. Dettabetyder att den decentraliserade ordningen att gör ensammanvägning och blir överens med fungerar i de allra flesta faU. Ärman inte överens har man rätt att gå vidare. Om finner attvägverket gör en för sektoriell bedömning, kan även överklaga. Därmedtycker jag att jag har redogjort för gällande ordning. Jag anser att detta inteär en fråga om byråkrati eller om att vara mot decentralisering, utan dethandlar om att redogöra för en besvärsordning. Anf.63 (): Jag har inga invändningar mot själva redovisningen av besvärsordningen.Jag är däremot ytterst förvånad över att regeringen i detta ärende följdevägverket och inte förslaget från den breda majoritet i' somförelåg. Det var ju ändå inte något rättsfall för enskild i egentlig mening-jag förmodar emellertid att styrelse kan göra riktigabedömningar även i ett sådant fall. Härgällde det en prioritering som var av oerhörd stor betydelse för den del avlänet som berörs av frågan. hade god kännedom omförhållandena på orten. Styrelsen var skickad att göra den här bedömningen.Det är förvånande att man tydligen utan vidare i regeringen följde vägverketsförslag och inte beaktade vad en majoritet i styrelsen i bred politisk enighetvar beredd att ta ansvar för. Tillsist, fru talman! Om det blir den här typen av prövning i regeringen framövernär man skall diskutera större frihet för kommuner och landsting att självabesluta i olika ärenden, då kommer det verkligen inte att bU något större djupi den decentraliserings- och frizonsdebatt som ändå är så viktig. Omregeringsbeslut om prioritering av statliga anslag till länsvägar Jag kan i och för sig förstå önskan att partipolitiskt vinkladen här frågan. Jag vill emeUertid bestämt motsätta mig att man blandar ihopden poUtiska färdriktningen i det arbete som har påbörjats för att genomförareformer inom den offentliga sektorn med gången i ett sådaiit här enskiltärende. Det är fråga om två skilda saker. Jag kan också med glädje konstateraatt det i ytterst få fall råder delade meningar. Det finns alltså en ute ilänen väl förankrad process där man lägger fast dessa prioriteringar, vilka irealiteten också blir gällande. Det är alltså i yttersta undantagsfall somfrågorna kommer upp på regeringsnivå. Anf.65 (): Jag avser inte att göra politiska markeringar i den här frågan. Jagvill bara framhålla att det i detta fall var lYåga om en bred majoritet. Med iden majoriteten fanns också - om vill veta det - ordföranden i detsocialdemokratiska partidistriktet, f. d. statsrådet . Jagtycker att regeringen ändå borde kunna ta hänsyn till vad en så stark opinion idenna för länet mycket viktiga fråga har att säga. Överläggningenvar härmed avslutad. Omrekryteringen till missions-och u-landsarbete 8§ Svar på interpellation 1983/84:150 om rekryteringen till missions-ochu-landsarbete har frågat utrikesministern om han är beredd attmedverka till införandet av ändrade bestämmelser som underlättar rekryteringenav kvalificerade personer i missions- och u-landsarbete. Frågan har överlämnatstill mig. Interpellatiönénbehandlar tre frågeställningar, som alla rör statsanställda, lärare m. fl. Detgäller tillgodoräknande av anställning utomlands för inplacering itjänstetidsklass, möjligheterna till tjänstledighet och meritvärde avutlandstjänstgöring. Närdet först gäller frågan om tillgodoräknande av anställning utomlands ilönehänseende vill jag erinra om att jag besvarade en interpellationav om tillgodoräknande i merithänseende av lärarverksamhetutomlands. Även i den interpellatiönén åsyftades det fall som här refererat till, nämligen läraren som efter hemkomsten från fleraårs tjänst vid en skola i inte får räkna sig till godo tiden där. Jagkonstaterade då att frågan om tillgodoräknande av anställningstid ilönehänseende är reglerad i kollektivavtal men att någon allmän avtalsregel föratt tillgodoräkna anställning utomlands inte finns. Däremot kan deavtalsslutande parterna genom särskilda avtal tillgodoräkna anställning i annatland, vilket har skett beträffande bl. a. finska klasslärare och finskapräster. Förhandlingar pågår om att utvidga denna krets. Även statensarbetsgivarverk har möjligheter att i en skälighetsbedömning av det enskildafallet medge en förmånligare tjänstetidsklassinplacering på gmnd avutlands-anställning. Jag hänvisar i övrigt till mitt tidigare svar. Beträffandemöjligheterna till tjänstledighet för bl. a. annan anställning vill jag sägaatt regeringen har tagit ställning till detta i dentjänstledighetsförordning (1984:111) som trädde i kraft ochsom tillämpas om inte annat följer av bl. a. kollektivavtal. Av den förordningenframgår att en arbetstagare i regel bör medges tjänstledighet för att inneha enannan anställning . Det kan också bU aktuellt med ännulängre ledighet, nämligen om det finns särskilda skäl för det. Sådana skäl kanenligt förordningen exempelvis vara att ledigheten ligger i myndighetensintresse eller sammanfaller med samhällsintressen eller att anställningengäller sådan internationell organisation till vilken är officieUtanslutet. Tjänstledighetför anställning inom biståndsverksamheten är reglerad i förordningen (1975:439)om rekrytering av biståndspersonal, m. m. Där sägs att en tjänsteman - t. ex.en statstjänsteman eller lärare - bör medges tjänstledighet för anställninginom biståndsverksamhet som sker genom eller med bidrag av staten, om det intefinns synnerliga skäl att säga nej. Föreskrifterna på detstatligt reglerade området är alltså generösa på denna punkt, inte minstjämfört med vad som gäller på andra delar av Nr 148 Om rekryteringen till missions-och u-landsarbete När det slutligen gäller meritvärdet avutlandstjänstgöring vill jag upplysa om att regeringen senare kommer att taställning till de förslag som meritutredningen har lagt fram i sitt betänkande(Ds C 1983:16) Meritvärderingen vid stadiga tjänstetillsättningar m. m. Dessaförslag syftar till att man vid framtida tjänstetillsättningar bl. a. skallbeakta meriter förvärvade genom exempelvis utlandstjänstgöring av skilda slag. 67 Tredje vice talmanKARL (): Jag viU tackastatsrådet för svaret. Detär riktigt att jag ställde min fråga till utrikesministern. Jag bedömde detnämligen så att frågor om u-landsarbete tillhörde hans fögderi. svaradecivilministern, och det är kanske inte så dumt, eftersom den för kyrkligafrågor ansvarige ministern borde ha stor förståelse för de här problemefi. Mininterpellation gäller i mycket stor utsträckning de u-landsarbetare som äranställda i missionens och andra friviUigorganisationers tjänst. Skälettill min interpellation är det stora bekymret när det gäller rekryteringen avkvalificerat folk till u-landsarbete. Jag har gett ett konkret exempel pådetta. Det är riktigt, som statsrådet säger, att saken har diskuteratstidigare. Men efter det att jag framstäUde interpellatiönén har jag fått enmängd reaktioner, som visar att problemet är mycket mer omfattande och liggermycket djupare än jag trodde. Det visar att de myndigheter som har ansvaret förrekryteringen har verkligt stora svårigheter när det gäller att rekryterakvalificerat folk för dessa viktiga uppgifter.- a. av ett brev från en SID A-tjänsteman som har ställts till UD ochsom jag förutsätter att statsrådet har fått del av. Där åberopas samma exempelsom jag har refererat till. Vi skaU inte diskutera det som ett enskilt fall,men jag vill ändå citera ur brevet till UD: "Fallethar väckt uppmärksamhet och bestörtning inom SIDA där efter alla sina Etiopienårär väl känd och uppskattad för sina insatser. FörSIDA och verkets rekrytering av biståndspersonal, liksom för andrainternationellt verksamma organisationer utgör fallet och många andraliknande en svår belastning när det gäller att få tag på kvalificerad svenskpersonal, villiga att ta u-landsuppdrag. Dettaoch liknande fall som kommer till de rekryterande organisationernas kännedom ärendast toppen av ett stort . Hur många som på grund av det svenskasamhällets attityder och regler aldrig söker arbetet inom biståndet låter sigicke beräknas." Det är i klartext vad somsägs i denna mycket viktiga fråga. Vadbeträffar frågan om tillgodoräknande av anställning utomlands viU jag ärligtsäga att jag tolkar statsrådets svar till mig som mer förstående än det svarstatsrådet gav till för drygt en månad sedan. De nuvarandebestämmelserna är, som visats i fallet , fullkomligt orimliga. Som jag harsagt finns det mängder av exempel på detta. Omrekryteringen till missions-och u-landsarbete Statsrådethänvisar i slutet av sitt svar till gällande bestämmelser och säger i detsammanhanget att en tjänsteman - t. ex. en statstjänsteman eller en lärare -bör medges tjänstledighet för anställning inom biståndsverksamhet "somsker genom eller med bidrag av staten, om det inte finns synnerUga skäl attsäga nej". Jagvill fråga: Är statsrådet beredd att medverka till att de som anställs iu-landsarbete och missionsarbete med frivilliga medel får samma förmån? Det ären av kärnpunkterna i min interpellation. Jag utgår från att man på den punktenfår ett klart svar av statsrådet. Närdet gäUer meritvärderingen vill jag fråga statsrådet: man tolka svaret såatt statsrådet personligen är beredd att verka för att man skall beakta meritersom förvärvas genom u-landsarbete av olika slag? Om statsrådet svarar ja på denfrågan, så sammanfaller det mycket nära med vad som sägs från iett remissyttrande, som jag förutsätter att statrådet har tagit del av. Jagskall be att få citera ett sammanhängande avsnitt för att vi skall förståinnebörden av det. säger i ett yttrande som är undertecknatav : "Iavsnittet om 'utlandsanställning' bör man observera att hindren förutlandsanställning har ökat. Den svenska arbetsmarknaden har blivitosäkrare som möjligheterna till tjänstledighet i praktiken har bUvitmindre för många kategorier. Detta gäller även volontärer med SIDA-stöd somarbetar inom de frivilliga organisationernas u-landsbistånd. Här kan en viktigdel av de internationella svenska kontakterna motverkas av kortsiktiga snävtegoistiska ställningstaganden av arbetsgivare av olika slag. Därför är ökatmeritvärde av utlandstjänst och praktiska åtgärder för att underlättaåterinträdet på den svenska arbetsmarknaden mycket viktiga. För dem som arbetatinom det officiella biståndet eller för privata företag har dock ofta löner ochandra förmåner varit av sådant slag att de har vissa marginaler vid återkomstentill . För dem som arbetat som volontärer och andra typer avbiståndsarbetare via enskilda organisationer har ofta insatserna gjorts med såsnäva ekonomiska ramar att återanpassningen till svenska förhållanden kan våUastora problem. Vi anser därför att denna kategori bör prioriteras vad gällerpraktisk hjälp." de önskemål som framförts från på den här punkten? som jag skrev min interpellation och frågade utrikesministernom han var villig att underlätta rekryteringen av kvalificerade personer tillmissions- och u-landsarbete, gav regeringen denna gmpp människor ett nyttdråpslag. har den bestämmelsen gällt, som statsrådet vet, att man harfått retroaktivt barnbidrag om utlandsvistelsen har varat upp till . Ikompletteringspropositionen har regeringen nu föreslagit att denna tidsgränsskall minskas till . Såväl statsrådet som vi andra som kan de härfrågorna vet ju att det i praktiken innebär en omöjlighet för u-landsarbetareoch för missionärer att åka hem vartenda år för att få ut det retroaktivabarnbidraget. Är man missionär i , eller något liknande land, därsvenska trossamfund har stora delar av sin missionsverksamhet, så harman inga ekonomiska möjUgheter att åka hem med en familj vartenda år. Dettaär alltså ett dråpslag mot dessa grupper av människor som gör en verkligt storinsats till mycket låga löner. Jag vill fråga civilministern och -vågar jagsäga - kyrkoministern: man verkligen vägt in vilken effekt de nyabestämmelserna får för dessa gmpper? föreligger detmotioner, och detta kommer att diskuteras i utskottet. Allra sist vill jag fråga: Kan statsrådet tänka sig att de härspeciellt drabbade grupperna skulle kunna undantas från ytterligare försvårandeav rekryterings- och u-landsarbete genom att dessa bestämmelser, som har föreslagitsi tilläggspropositionen, mjukas upp? Omrekryteringen till missions- och u-landsarbete 68 iÖrnsköldsvik (s): Som civilministern sade fördes här i en debatt isamma angelägenhet som den som behandlas. Underlaget för interpellatiönénärju omständigheterna i ett enskilt fall, men ärendet är av den karaktären atten diskussion med mera principiell inriktning kan vara motiverad. Detär fråga om en svensk lärare, som först fullgjort tjänst som dövlärarehos ett landsting och därefter som kombinerad missionär ochprojektansvarig för ett dövskoleprojekt i . När han återinträder isvensk lärartjänst får han inte tillgodoräkna sig ett enda år avsina tidigare lärarår. Vaddet betyder att börja från nolläge beträffande löneplacering och meritvärderingefter i yrkesverksamhet kan man lätt göra sig en föreställning om.Familjen har i detta fall vuxit från två till sex personer, ochförsörjningsbördan har alltså blivit en helt annan än vid det första tjänsteinnehavet. Fram t. o. m. rådde den s. k. sexårsklausulen.Den innebar att det räckte med en dags tjänstgöring per sexårsperiod för skulle få tillgodoräkna sig all tidigare tjänstgöring. ärsexårsklausulen borttagen, och det måste väl sägas vara en riktig förändring,även om det bara är de som återvänder efter som kan komma iåtnjutande av förbättringen. betänkande framgår att ca 9 000 svenskar ärutlandsstationerade. Detta antal har varit tämligen oförändrat . Av dessa personer är var femte knuten till missionsarbete. Men vissasvårigheter att räkna med nytt arbete vid återkomsten till har gjortatt rekryteringen håller på att bli trögare. Också en sådan omständighet somatt man riskerar att inte få tillgodoräkna sig fullgjorda tjänsteår kanverkligen vara en bidragande orsak härtill. Underde två senaste riksmötena har arbetsmarknadsutskottet behandlat motioner medinnehåll som tangerar den här problematiken. Bosättningsbegreppet utgör jugrunden för en del sociala förmåner inom den allmänna försäkringen. För ettåterinträde i försäkringssystemet förutsätts en viss karenstid, ochinplaceringen sker utifrån den aktuella årsinkomsten. Omrekryteringen till missions- och u-landsarbete man då en lägre inkomst,får man följaktligen också en lägre sjukpenningersättning, och den följerindividen framgent. Svenskarhar som bekant gjort uppmärksammade och berömvärda insatser i andra länder,inte minst inom missionsverksamhet. De som arbetade i missionsverksamhet igångna tider kan sägas ha varit våra biståndsarbetare långt innan denbenämningen skapades. De har med sina kunskaper vad gäller sjukvård, odling ochskola bidragit tiU en positiv utveckUng i vitt skilda delar av världen. Deca 1 800 svenskar som är engagerade i missionsuppdrag, med eller utan koppUngtill SIDA-projekt, är inte någon stor grupp, och inte heUer någon högljuddsådan. Men det är ändå fråga om människor som inte kan leva på verbalt berömutan som har lika krassa behov som andra att få tillgodoräkna sig ATP-poäng ochatt få en just tjänstetidsberäkning och en rimlig sjukpenningplacering. Iett betänkande fråri arbetsmarknadsutskottet redovisas delar av ett arbete ombiståndsarbetets meritvärde. Man har frågat biståndsarbetare om deras syn påinsatserna och öm grunderna för deras intresse för u-landsarbetet. Jag citerar urarbetsmarknadsutskottets betänkande 1981/82:7: "Intressetför u-landsarbetet grundas till största delen på personlighets-mässiga faktorermedan mera materiella omständigheter såsom lön och meritvärde spelar en mycketliten roll. Bland de faktorer som dock inverkar hindrande och försvårande påmöjligheterna att ta ett utlandsarbete är barnens skolgång och svårigheten attbereda den medföljande makan/maken arbete. Några större problem att fåtjänstledighet tycks inte föreligga. Likaså spelar meritvärdet en underordnadroll. Hemvändandebiståndsarbetare har i allmänhet inte några större svårigheter att få arbete.I de fall problem uppstår är dessa oftast av initial natur. Deflesta biståndsarbetarna" - och det är detta jag vill understryka-"anser att u-landsarbete bör värderas högre än vad som är fallet.Trots att meritvärdes- och återanpassningsfrågorna inte utgör några egentligaproblem för en majoritet anses dock att SIDA bättre bör ta till vara deresurser och erfarenheter som finns hos biståndsarbetarna." Ivårt internationella arbete ingår att villiga och kunniga svenskar tar sig anuppdrag i . Vi kan exportera tjänster av kunnande till tredje världen.Jag tror att civilministem kan medge att vi bör uppmuntra och möjliggöra denverksamheten, och t. ex. inte försämra för biståndsarbetarna när de villåterinträda i arbete i hemlandet. Vi bör i stället underlätta rekryteringen avkvalificerade personer i missions- och biståndsarbete. talar för att vi skall ha en mera generösinställning till u-landsarbete, i vilket i instämmer. Låtmig svara på de frågor som ställde utifrån en aUmänprincipdeklaration. När vi i skulle se på hur reglerna fungerar i samhället närdet gäller att stimulera till fler folkrörelseinsatser i det egna landet, kundevi konstatera att vi behöver vidta en rad förändringar för att på ett bättresätt möjliggöra folkrörelseinsatser. Vi har en positiv inställning tillu-landsarbete. Och när vi skulle se på reglerna för u-landsarbete, upptäckte visamma sak, nämligen att det finns behov av att göra insatser för att underlättau-landsarbete. När jag har gjort denna så att säga allmänt positiva deklarationmåste jag säga att många av de frågor som jag har tagit upp, såsommeritvärdering, är ju frågor inom koUektivav-talsområdet. Det betyder attarbetsmarknadsverket, som ju sorterar under mig och där jag ytterst har ansvarför lönerna, har en arbetsgivarroll men kan inte ensidigt göra deklarationer.Det blir i stället en fråga om förhaiidlings-process. Jag kan å andra sidanuttala mig för en allmänt positiv arbetsgivarlin-je när det gäller fortsattainsatser. Låtmig konkret kommentera de olika områden som jag har tagit upp, och då förstfrågan om inplacering i tjänstetidsklasser med de regler som gäller. Där kanvi naturligtvis göra generösare tolkningar. Man kan naturligtvis i kommandeavtalsförhandlingar ta upp den här frågan och från positiva utgångspunkter sevad man kan göra för att ytterligare förbättra på detta område. KarlErik frågar: Är statsrådet också beredd att öppna förfrivilliginsatser? Om man gör så, får man in ett förhållande med enskildanställning som inte bara gäller missionärer, utan man öppnar så att säga helafältet. Detta är därför en stor principfråga. Det betyder, att när man skall gåin och göra dessa avvägningar, får man fundera igenom problematiken mycketnoga. Jaghar samma erfarenhet som . Företrädare för frikyrkorna harframhållit detta för mig i min roll som kyrkominister och vill att vi skall gåigenom problemet. Jag är, som jag deklarerade inledningsvis, positiv till detta.Sverige för en sådan allmän politik internationellt att vi bör underlätta pådetta område. Närdet gäller den andra frågan, om tjänstledighet, har jag kontrollerat bakåt.Staten har varit generösast som arbetsgivare. har vi alltså även fått ett avtalsom ger rätt till ledighet - först de sex månadema i botten, och sedan kan manpröva vidare utifrån vad som anges i avtalet. Där tycker jag att vi nu har enrätt bra bas för att gå vidare. Däremotvill jag säga att det ser annorlunda ut på det kommunala ochlandstingskommunala området, . Det råder ju inte jag över,utan det gör avtalsparter på den sidan. Låtmig beröra det vi har diskuterat om meritvärdering vidutlandstjänstgöring. På den punkten har jag ett som jag tycker mycket brabetänkande, som gäller hur man skall se på meritvärdering av utlandstjänst,men.även hur staten skall betrakta meriter för dem som t. ex. inte har arbetatstatligt utan kommer från enskild tjänst och vad dessa skall få ta med. Här kanjag bara deklarera en allmänt positiv inställning. Jag får hänvisa till att jagåterkommer till med konkret förslag på denna punkt. Omrekryteringen till missions- och u-landsarbete 6 protokoll 1983/84:148-150 Ornrekryteringen till missions-och u-landsarbete Anf, 70 Tredje vice talmanKARL (): Det bästa som vi har vunnit med den här debatten tycker jag är attkyrkoministern klart har deklarerat att han har en positiv inställning till dehär frågorna. Jag vill ärligt säga en gång till, att jag efter det att jagställde interpellatiönén har fått en tankeställare:.detta är ett ännu störreproblem än det jag pekade på när jag lyfte fram det enskilda exempel som vi hardiskuterat. Nuhar statsrådet gett svar på en del frågor. Men han har inte, tycker jag, gettett klart svar på vad han är beredd att göra för att jämställa dem som arbetarutan att ha statligt stöd. Civilministerns svar på den punkten betyder väldigtmycket. Som i antydde med siffror och som jag sadei mitt anförande, är det nämligen stora grupper av missionsarbetare som arbetarmed frivilliga medel som stöd. Det kan exempelvis inom , somBarbro känner bättre till än jag, vara så att man får underhåll direktfrån en församling och inte har något statiigt stöd. Dessa har inte de förmånersom statsrådet pekar på i sitt svar. Är statsrådet beredd att jämställa dem medde andra u-landsarbetarna? Sedanskulle jag vilja ställa ytterligare en fråga. Den s.k. har jubehandlat de här frågorna. Den var enligt uppgift inne på att man skullelagstifta om dessa förmåner - rätt till tjänstledighet, meritvärderingensinvägande och allt detta - men man kom fram till att detta låg utanförutredningens uppdrag och rekommenderade därför regeringen att dessa frågorskulle bli föremål för en skyndsam utredning. Jag vill ställa en rak fråga tillkyrkoministern: har regeringen kommit på den punkten -har man tillsattnågon utredning, och hur långt har denna i så fall kommit? Slutligenvill jag återkomma till den fråga som är alldeles dagsaktuell, nämligen destora försämringarna när det gäller barnbidragen, som kommer att få enödesdiger effekt på rekryteringen av missionsarbetare. Är statsrådet beredd attuppmjuka bestämmelserna just för dessa speciellt drabbade grupper? Harregeringen över huvud taget vägt in i sin bedömning vilken effekt det hade fördem när man kom med förslaget i tilläggspropositionen? 71 iÖrnsköldsvik (s): det gäller ett enskilt samfund eller samfunden i allmänhetkan vi väl tryggt påstå att det från allra första början har varit fråga omfolkrörelsearbete.- Det kommer också att vara ett mycket aktivtfolkrörelseengägemang både för biståndsarbete centralt via SIDA och för renmissionsverksamhet. Eftersom här nämnde kanjag komplettera med att ca hälften av de 1 800 i aktivt missionsarbete tillhörPingströrelsen. Detär inte bara de vuxna som är beroende av omständigheterna förhemmaförsörjningen efter hemkomsten, utan i lika hög grad de barn som finns ifamiljerna. Jag vet att de befintiiga missionärerna har ungefär 220 barni åldern .