prot · G70940 · 1983-12-31 00:00:00 — I bägge fallen, herr talman, anserjag att det är klart berättigat att gå in och korrigera de gynnsammaskattereglerna. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på fråga 1983/84:173 om sekretessreglerna för bankinspektionen har frågat mig om jag har föravsikt att vidta åtgärder för att förändra sekretessreglerna förbankinspektionen. Frågan är ställd möt bakgrund av att bankinspektionenserinringar i etikfrågor mot banker och andra företag som står underinspektionens tillsyn sägs vara sekretessbelagda. har påpekat attsaken kan gälla kritik som från allmänhetens synpunkt är av stort intresseeller frågor om brott och skatteflykt. Bestämmelser om sekretess i bankinspektionenstillsynsverksamhet finns i 8 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100). De uppgiftersom skyddas är i första hand affärs- eller driftförhållanden hos den som ärföremål för tillsynen. Sekretessen är här inte absolut. Den gäller bara om detkan antas att banken skulle lida skada om uppgiften röjs. Sekretess gällerockså för uppgift om ekonomiska och personliga förhållanden för den som harträtt i affärsförbindelse eller liknande förbindelser med banken, dvs. Sekretessen är i detta fall absolut och inte beroende av att det kanantas uppkomma skada om uppgiften röjs. Frågor som bankinspektionen behandlat i enskilda ärendenoch som är av mera principiellt intresse brukar inspektionen ta upp i deetikmeddelanden som inspektionen utfärdar och tillställer bankerna. I dessalämnas en redogörelse för förhållanden som föranlett kritik frånbankinspektionen utan att inblandade parter namnges. Meddelandena är avseddasom vägledning för bankerna i deras verksamhet. Eftersom dessa meddelanden äroffentliga, kan de också tjäna som upplysning för allmänheten. Den sekretess som kan gälla i enskilda ärenden hindraralltså inte att de principiellt intressanta frågor som ärendena har väcktkommer till allmän kännedom. Jag vill också framhålla, att även om vissauppgifter om en bank eller en kund är sekretessbelagda, kan inspektionen vidmisstanke om brottsligtförfarande göra en anmälan om förhållandet till polis eller åklagare. Iförhållande till polis och åklagare kan således sekretessen få brytas. För min del anser jag att sekretessreglerna förbankinspektionen i här berörda hänseenden fungerar fullt tillfredsställande.Jag har därför inte för avsikt att vidta åtgärder för att förändra dem. 20 (): Jag tackar för finansministerns svar på minfråga om sekretessreglerna för bankinspektionen. Våra banker är och skall vara fritt arbetande företag. Deskall arbeta efter de principer som gäller i en marknadsekonomi. Förbankväsendet och dess olika former finns en särskild lagstiftning, ochbankinspektionen har i uppdrag att följa och kontrollera bankernas verksamhet.För inspektionen gäller också sekretesslagen. Det är självklart, eftersom denenskildes personliga och ekonomiska förhållanden berörs. Bankinspektionens offentliga tillkännagivanden görs, somfinansministern sade, i s. k. etikmeddelanden. Det kan där gälla policyfrågormen också kritiska synpunkter i förhållande till någon banks handläggning avärenden. Jag har ställt den här frågan till finansministerneftersom jag har erfarit att det just nu råder en mycket stor oklarhet hosallmänheten om bankinspektionen och dess uppgifter och om hur etikreglernaskall vara normgivande för allmänheten. Jag tror att den här osäkerheten imycket stor utsträckning beror på sekretessreglerna. Man upplever många gångeratt de upplysningar som inspektionen lämnar är ofullständiga, eftersom storadelar av beslutskomplexen är och skall vara sekretessbelagda. redovisasuttalanden portionsvis: En från början kortfattad redovisning kompletteras meden mer utförlig. Jag tror att det vore angeläget att ge enfullständig redovisning i olika frågor, inte minst när det gäller de fall därbankinspektionen mycket klart kan konstatera redan från början att det gäller brotteller t. ex. grav skatteflykt. Med skatteflykt menar jag då inte sådan normalplanering som är anpassad till gällande lagstiftning utan brott emotbanklagstiftningen. Sekretesslagen ger också möjligheter till eftergift frånden person till vars förmån sekretessen gäller. Sådana kontakter kan varavärdefulla, eftersom det också för berörda personer ibland kan vara viktigt attmotverka ryktesspridning genom att korrekt sakinformation kan lämnas så snartsom möjligt och då också offentligt. Till detta kommer, herr talman, också den osäkerhet somallmänheten känner inför bankernas handläggning av ärenden. Enbank har naturligtvis full rätt att vägra kredit, om säkerheten inte ansesbetryggande eller om banken har bristande likviditet för långivning. Denenskilda människan känner då stor osäkerhet. Därför är det angeläget attinspektionens etikmeddelanden i policyfrågor på ett bättre sätt blirtillgängliga och kända för så många låntagare som möjligt och attsekretessdimman, som Om sekretessreglerna för bankinspektionen Om marknadsföringen av kontokort finns ävenkring dessa meddelanden, skingras så långt som möjligt. Jag vill fråga: Ärfinansministern beredd att medverka till detta? Jag tyckte att jag i mitt svar gav ungefär debesked som här efterlystes. Jag vet inte vad som menas med att sekretessdimmanskall lättas. Det bankinspektionen har att hålla sig till är att inte avslöjaen enskild kunds förhållande till banken. Och såvitt jag förstår kan det aldrigvara något problem att - utan att behöva avslöja enskilda personersförhållanden - fullt klargö.a vad bankinspektionen menar med den kritik sominspektionen framför till banker. Att sprida upplysning om innehållet i étikmeddelandenatill bankerna utgår jag från ligger framför allt i bankernas intresse, så attallmänheten är väl underkunnig om vad en bank får och inte får göra. ärdet ju kunderna som vill få en bank att göra sådant som bankinspektionen integillar. Det borde alltså vara bankerna som har det största intresset av attderas kunder vet vad som ligger inom ramen för bankens befogenheter och etiskaregler. 22 (); Jag tackar för de kompletterande synpunkterna. Bankernas kontakter med allmänheten är ofta knutna tilltillfällen då bankerna t. ex. vill öka sin inlåning. Då annonserar de och gerupplysningar om låneräntor och annat. Är man tillräckligt snabb kan man få enbelöning, kanske i form av en kulspetspenna. Är man något flitigare kan mankanske få en sparbössa. Men den djupare information som jag talar om här, ombankernas roll i samhället, upplever jag att många människor saknar. Därförtycker jag att det är tillfredsställande att finansministern nu så klart harsagt att det är bankernas uppgift att också ge den informationen och på detsättet se till att etikmeddelandena även kommer till den vanliga låntagarenskännedom. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1983/84:178 om marknadsföringen av kontokort har frågat mig om detfinns någon möjlighet att snabbt sätta in åtgärder mot viss typ avmarknadsföring av kontokortskrediter och om det är möjligt att gekontokortskommittén i uppdrag att med förtur behandla frågan om kontohavaresbetalningssvårigheter och de åtgärder som behövs i samband med dessa. Hon gerett par exempel på den marknadsföring hon avser. Det ena är ett erbjudande attköpa möbler för . och låna samma summa kontant. I det andra exempletgäller det en uppmaning att sända in en ansökan för att få en check på 3 000kr. per post - effektiv ränta . Först vill jag påminna om attkonsumentkreditlagen och marknadsföringslagen innehåller regler rörande bl. a.marknadsföring som kan vara vilseledande eller på annat sätt otillbörlig motkonsumenter. Vidare har och bankinspektionen enligt sinainstruktioner att på olika sätt ta till vara konsumenternas intressen.Myndigheterna bedriver mot denna bakgrund en allmän marknadsövervakning på sinaområden och tar upp överläggningar med företagen om diskutabla typer avmarknadsföring. För egen del vill jag gärna säga att jag delar den olustsom uppenbarligen känner inför den typ av aggressivmarknadsföring som hon har givit exempel på i sin fråga. En sanering på områdetär angelägen. Jag förutsätter att berörda myndigheter vidtar de åtgärder som ärpåkallade. Skulle de därvid upptäcka luckor i lagstiftningen som bör täppastill, kan man utgå från att behovet av lagändring anmäls fill regeringen. När det gäller den andra frågan kan jag nämna attkontokortskommittén har i uppdrag att just kartlägga kontohavaresbetalningssvårigheter och lägga fram förslag till lämpliga åtgärder, om såbehövs. Kommittén kommer att lägga fram sitt slutbetänkande senast den 1 april1984, Något uppdrag om förtursbehandling av frågan behövs alltså inte. Om marknadsföringen av kontokort 24INGA-BRITT (); Jag ber att få tacka finansministern för svaret på mina frågor. har kontokortsföretagen tillgripiten allt aggressivare marknadsföring; Använd vårt kontokort, på det kan duockså ta ut kontanter! Inom vårt företag behöver du inte ett kontokort, dubehöver tre för att kunna utnyttja alla erbjudanden inom våra butikskedjor!Observera att du även kan köpa mat och cigarretter på vårt konto! Köp och lånamotsvarande summa! visade man i lokal-TV hemma att summorna varuppe i . Och precis till julhandeln kom då Interkonto med sitterbjudande, där man påstår att man har gått ut till människor med enskaplig, ekonomi, men som man förstår behöver lite extra pengar. Jag vet har gått ut till personer i ännu lägre åldrar. Jag har i minbekantskapskrets ett 21-årigt sjukvårdsbiträde som har fått just dettaerbjudande. Tydligen håller man sig också inom de regler som finns.Konsumentsekreterarna ute i landet har vänt sig till ochförsökt att få stopp på den här typen av marknadsföring. Men tydligen har någrafelaktigheter i strid med gällande lagstiftning inte hittats. Uppenbarligen serberörda myndigheter inte lika allvarligt på de här frågorna som jag ochtydligen även finansministern gör. Jag hade hoppats att finansministern skulleutlova att om det inte händer något på frivillig väg skulle regeringen ta ettinifiativ. Vi förstår kanske allesammans att det är svårt för människor medsvag ekonomi att motstå sådana här erbjudanden, när de dimper ner i brevlådanprecis när man försöker lägga upp en vettig budget inför julhandeln. Socialtjänstemännen upplever de problem som följer avbetalningssvårigheterna. T. o. m. till länsrätten, där jag själv sitter, harvi fått in ärenden beträffande människor som försökt klarasin ekonomi genom 2 protokoll 1983/84:40-41 banklånoch liknande och som inte kunnat motstå direkterbjudandena frånkontokortsföretagen utan fallit i fällan igen och sedan fått nej hos socialnämndernatill vidare hjälp. Det är helt naturligt att vi måste försöka hjälpa vårasvagaste konsumenter, och det är därför också helt naturligt att det ärnödvändigt för oss att snabbt vidta åtgärder. säger att man ännu inte börjatbehandla frågan om de köpsvaga grupperna, men eftersom finansministern lovaratt det hela skall vara klart före tar jag för givet attutredningen hinner bli färdig. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1983/84:160 om verksamheten vid har frågat mig om jag villredogöra för dels statens del i kostnader för projekteringar ochbyggnadsföretag från början, dels vart vinsten från verksamheten går. Staten harhittills satsat . i bolagets aktiekapital inkl. reservfond. Påtilläggsbudget I föreslås nu en höjning av aktiekapitalet till 2 milj. kr. När det gäller andra frågaom vart vinsten från verksamheten går finns inget generellt svar, specielltinte i uppbyggnadsskedet av företaget. På litet - efter att visskonsolidering skett - bör en del av vinsten kunna stanna i vägverket.Resterande vinstmedel bör föras till statsbudgetens inkomstsida. 26TORE (): Jag tackar kommunikationsministern försvaret. Jag vill genast säga att både jag och kommer att få väntalänge pä vinsten. Det som utlöste min fråga var en artikel i tidningenStatsanställd, De hotade vägarna. Det är ett av de oerhört mänga vittnesbördenom att våra vägar har mycket allvarliga skador och att pengarna inte räckertill. Man frågar sig hur det hela skall sluta. lade regeringen fram en propositionom exportverksamhet inom väghållningsområdet, som jag har med mig här. Jagfinner i tidningen verk från en artikel under , och i ett annat nummer av samma tidning finns en artikel . Jag har också läst att vill projekterabroar, exempelvis vid . Det sägs att det är stora utsikter till att allt dettaskall ge en mycket bra verksamhet och att vi kanske har folk hemma som jusfnu inte kan sysselsättasoch som kan vara utomlands i stället. - Men det gick inte alls! "Vägverketfick nobben" står det i en rapport. Vidare har man startat verksamhet i . I Vårt verkheter det; "Hjulen börjar rulla - men inte utan möda." Vi vet att detär mycket riskabelt att vara där nere, och man kan ställa frågan; Skallsvenskarna syssla med detta? I ett senare nummer av samma tidning heter det: "Nychef för ." Och gick rykten om att manbegärt ytterligare 5 milj. kr., eftersom kapitalet var slut. Jag tänker då påvägarna hemma och överallt i vårt land och gör reflexionen; Skall verkligensvenska staten blanda sig i det här? Är det verkligen en riktig verksamhet? Jagvet att det finns svenskar som kan den här typen av företagsamhet. Låt oss istället underlätta för dem. Låt oss se till att de kan få möjlighet att byggavägar. Men jag tycker rent principiellt inte att ett statligt verk skall deltai sådan här verksamhet. Jag vill ärligt erkänna att jag redan från början varemot den - jag tycker att det är mycket verklighetsfrämmande att staten skallbedriva denna verksamhet. Här talas det om , men vi skall komma ihåg attdet hela indirekt har kostat mycket mer: folk som varit utlånade, traktamentenosv. Det blir således en mycket dyr verksamhet. Jag vill säga än en gång till kommunikationsministern: bli roligt om vinsfen kommer. Men jag tror aldrig att den gör det- bara förluster. Det vore kanske mycket klokt att se till att SweRoad sä fortsom möjligt går till historien. Jag kan försäkra att SweRoadsverksamhet har varit mycket framgångsrik. Det är inte så att den verksamhetenpå något sätt belastar anslagen för väghållning i . För den händelseTore tror det vill jag försäkra att så inte är fallet. Jag har själv varit i tillfälle att besökaett antal länder, där SweRoads verksamhet - det vill jag försäkra - haft mycketstor betydelse, inte minst för svensk export. Det är ett mycket stort intresse,, från svenskt näringslivs sida för ett samarbete med SweRoad. SweRoad har haft en framgångsrik verksamhet, trots denkorta tid det har funnits. Att man nu gör bedömningen - den kommerförhoppningsvis även att göra rätt snart - att man behöver enkapitalförstärkning ser jag som ett tecken på att man har lyckats i denverksamhet som man föresatt sig att sköta. Det är fråga om att skapa en bättrelikviditet. Jag är förvånad över att på något sätt med dettaknyter ihop de svårigheter vi har på grund av ett eftersatt vägunderhåll. borde rimligtvis också under de borgerliga regeringsåren ha varit uppei kammarens talarstol och klagat över vägunderhållet - det var ju egentligen dåsom vägunderhållet blev eftersatt. Med SweRoads verksamhet går vi ut i världen och visar påden kompetens och det kunnande som finns hos SweRoad. Med hjälp av det kommervi att kunna gå in på en marknad som vi kanske tidigare inte haft möjlighet att beträda.Det vet svenskt näringsliv, och därför är man ytterligt angelägen att få varamed när SweRoad bjuder ut sina tjänster. 28 (); Det är trevligt att kommunikationsministernännu är optimist. Att han talar om svensk export är också bra. Jag kan försäkraCurt att jag även under den borgerliga regeringen - det var för restenden som framlade propositionen om SweRoad - var uppe och talade i den härfrågan. Jag tror på svensk företagsamhet och på svenskt kunnande.Jag vet att det finns en lång rad företag som jobbar där ute och gör det bra.Men jag är mycket tveksam till att ett statligt verk, som haregenskapen att vara myndighet, skall vara med på det här området och till dettaanvända personal som egentligen skulle verka för att våra svenska vägar ochvägförhållanden skall bli bättre. Jag är alltså emot själva idén, och jag sägerdet ärligt. Jag har också ett mycket djupt tvivel på att det någonsin skall geen utdelning som motsvarar kostnaderna. Inte kan heller förneka att det harförekommit en rad projekteringar som kostat stora pengar och givit ingenting.Det kan ju hända vem som helst. Det finnssvenskaföretagsomupplevt det på andraområden. Men det kunnande och den teknik det är fråga om finns ju hosföretagen, och behöver de pengar, hjälp eller lån kan det ordnas på annat sättän genom att på det här sättet sätta in människor från våra egna verk iverksamheten. - Det är min syn på saken. 29Kommunikationsminister : Herr talman! Om tror påsvenskt näringsliv skulle , tycker jag, vara glad över att SweRoadsverksamhet finns. Svenskt näringsliv är mycket angeläget att samarbeta medSweRoad. Dess kunnande har i många fall hjälpt svenskt näringsliv att i olikadelar av världen träffa kundgrupper som man eljest inte skulle kunna nå. Jag tycker att vi har anledning att hjälpas ät och se tillatt vi kan bredda exportverksamheten. Detta är en tjänsteexport som jag trorkommer att ha mycket stor framgång. 30 (): Vi torde inte komma så långt i debatten här.Men jag vill säga att jag tror på svenskt näringsliv, och jag tror även påsvensk tjänsteexport. Jag tror emellertid inte att statliga tjänstemän skalllånas ut på det här sättet. Finns det för många tjänstemän på ett område kanman kanske banta verket just där, och då blir det måhända pengar över för endel annat. Det kan hända att man från det svenska näringslivets sidasäger att det är fråga om intressanta projekt. Men jag tror att om vi gör förhållandenagynnsamma för svenskt näringsliv då det gäller utlandsetablering, skattefrågoroch olika bestämmelser om näringslivets verksamhet, så tar näringslivet lika gärnaemot den formen av hjälp, om vi nu skall kalla det så, eller om vi i Nr 40 stället skall säga samarbete. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på fråga 1983/84:177 om saltningen av vägarvintertid har frågat mig vilka åtgärderjag tänker vidta för att i fortsättningen förhindra och åtgärda sådanaolägenheter och skadeverkningar som förorsakas av saltet somhalkbekämpningsmedel på våra vägar. kommer ca 1 av vägnätet att saltas. Detär framför allt högtrafikerade vägar i Syd- och som berörs. Jagär medveten om de olägenheter som saltningen innebär med bl. a. skador påfordon, vägar och broar. Den enda möjligheten att undvika de problem somSigvard tar upp är att sluta med saltningen av vägarna. Om det hadefunnits någon annan metod att till rimliga kostnader klara halkbekämpningen såskulle vägarna inte behöva saltas. För att både minska olägenheterna med och kostnaderna försaltningen har successivt minskat saltmängden. Beroende på väder- ochhalksituationen sprids numera endast mellan 6 och /m, vilket är en mycketlåg siffra internationellt sett. Ett annat verkningsfullt sätt att minska saltanvändandetär att förbättra prognoserna och kunskaperna om väglaget. Därför utvecklas nusystem med automatiska halkvarningsanläggningar. Med väl fungerandeklimatstationer som ger förbättrad kunskap om väglaget kan beslut imånga fall bli att låta saltbilen stå kvar i garaget. Det är känt att vägsalt kan geskador på betongbroar. har därför inlett en stor studie, som skallomfatta ca 6 000 broar, för att närmare kartlägga skadornas karaktär ochomfattning. har i sin ordinariebudget ökat insatserna för brounderhåll, men anser det ännu för tidigt attförutsäga omfattningen av de insatser som behövs för brounderhåll.Pågående undersökningar måste först avvaktas. Innan jag har ett bättrebeslutsunderlag avser jag inte vidta några särskilda åtgärder. 32SIGVARD (): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret på min fråga. Det är positivt så fill vida attkommunikationsministern tycks vara medveten om de här problemen ocholägenheterna och att man tydligen tagit fasta på generaldirektör om att det gäller att se upp med förhållandena i fråga om våra broar.Men i stort sett hänvisar kommunikationsministern till pågående utredningar. Jag villnu bara starkt understryka att det gäller för kommunikationsdepar- Om saltningen av vägar tementet att driva på frågans vidare handläggning och attvidta konkreta åtgärder. Att saltet som halkbekämpningsmedel har skadeverkningar äringen ny upptäckt, utan detta har tvärtom påpekats iolika sammanhang. 1 otaliga artiklar i dagspress och tidskrifter harskadeverkningarna uppmärksammats, liksom i motioner på kommun- och riksplanet.I min hemkommun tog jag upp frågan i en motion i kommunfullmäktigeredan 1979, och jag följde upp frågan här i tillsammans med mincenterkollega i motion 1981/82:790, vilken jag åberopat i minfråga. Även internationellt har sådana här skador uppmärksammats.I t. ex. togs frågan upp på allvar för något är sedan, enligt en uppgiftsom jag inhämtat från tekniska avdelningen vid . Svåraskadeverkningar har också i konstaterats på såväl broar och vägar somfordon. Dessa iakttagelser stämmer väl överens med dem som generaldirektörÖrtendahl slagit larm om och som jag refererat till i min fråga. Medvetenheten om skadeverkningarna tycks således vara klaroch allmän, och måste det väl äntligen vara tid, kommunikationsministern,att förhindra vidare kapitalförstöring. Genom att målmedvetet satsa påalterna-fiva halkbekämpningsmetoder borde den största delen av den saltning somnu sker kunna undvaras. Det står helt klart, efter vad som har framkommit, att deskador som redan nu förorsakats av saltningen är av sådan art och omfattningatt de kommer att medföra stora kostnader, vid sidan av kostnaderna för denkraftiga nedslitningen av vägnätet. Jag förmodar att kommunikationsministern inte har någonundangömd kassakista, utan det blir väl att prioritera inom ordinariebudgetram. Därför vill jag ställa en följdfråga till kommunikationsministern:Kommer kommunikationsministern att prioritera det här påtaladeunderhållsbehovet, och i så fall på bekostnad av vad? sade att han tog upp fråganredan år 1979. ser jag att är i plenisalen. Han är inte längreledamot av , men jag vet inte hur han motionerade i den härfrågan. Jag kan emellertid försäkra , att hade någon annan som kan det här, kommit med något alternativ till saltningen,skulle också saltningen vara borta den dag som är. Det är inte så att detinte läggs ned arbete på att få bort saltningen. Alla är vi medvetna om dessnegativa verkningar, men är vi också på det klara med att saltningenav skäl som jag åberopade i mitt svar behövs i vissa situationer. När det gäller den undersökning som gör och somomfattar 6 000 broar - hitintills har det undersökts 200 broar - rör det sig ombroar av en äldre konstruktion. Man säger att de här broarna saknar enisolering som de nya broarna har och som hindrar just den skada som hittillshar kunnat noteras vid undersökningen. Eftersom det återstår att undersöka enhel del broar, ärdet ännu för tidigt att säga vad det hela kan leda till. Beträffande prioriteringen vill jag säga att SigvardPersson måste lugna sig tills propositionen presenterats. Det sker den 10januari, och då skall , liksom alla andra, få veta hur viprioriterar när det gäller väganslagen. 34 (): Med anledning av vad kommunikationsministern sadebeträffande prioritering vill jag bara hänvisa till det frågesvar som jag fickhär i kammaren . Kommunikationsministern sade då medhänvisning till driftsanslaget 1984 att beslutet innebär att drift ochunderhåll av vägarna prioriteras framför anslagen till vägbyggande. Därförundrar jag om den prioriteringen fortfarande gäller. Här kommer man ju också inpå en prioritering inom själva vägbyggandet, vilket också påtalades den 29april. Jag kan ge ett litet tips när det gäller prioritering. Man bör intebygga onödigt dyra vägar, utan i stället anslå mera medel till underhållet. Attdetta är nödvändigt har framhållits bl. a. i en ledarartikel iår i tidningen . Det är något av en larmrapport om hur eftersatt vägunderhålletär.