prot · G70957 · 1983-12-31 00:00:00 — Men de vill ändå att skall göra ett uttalande av innebördenatt trots detta skall göra besparingar under innevarandebudgetår. De hänvisar än en gång till de besparingar som de anser att ensammanslagning av SPK och skulle innebära. De anser vidare attkonsumentpohtiska kommittén bör få i uppdrag att se till att kostnaderna reduceraspå verksamhetsområde framöver. framfördes alltså dessa besparingsförslagfrån . ansåg då att en nedskärning avkonsumentverkets resurser vore olycklig. Den vore inte lyckligare . Somframgår av utskottsbetänkandet vill utskottsmajoriteten tvärtom understryka hurväsentligt det är med tillräckliga resurser till konsumentpolitiska insatsernär det samhällsekonomiska läget är sådant att många konsumenter utsätts försvåra påfrestningar. Utgångspunkten för vårt ställningstagande nu liksom ivåras är förstås att vi är övertygade om att fyller en viktigfunktion och att det på ett vettigt sätt förvaltar de resurser som vi mäktarställa till dess förfogande. Vi vet att för väldigt mångamänniskor är ett stöd på en marknad som inte i alla lägen uppför sig såexemplariskt som tycks tro. Bland folk i allmänhet uppfattaskonsumentverket som ett stöd, som ett serviceorgan som står på konsumenternassida och hjälper dem till väl grundade, fria egna val. Det är något som vi harall anledning att värna om. Jag tror inte att behöver vara räddför att den konsumentstyrda ekonomin hotas av . Verket är ju,som jag sade, tvärtom till för att stödja och stärka konsumenternas ställning. Jagvill därför, fru talman, yrka bifall till hemställan i näringsutskottetsbetänkande /84:16 och avslag på reservationerna. Anf.40 (): Det är alldeles riktigt att vi moderater också menar attkonsumentverket har en mycket viktig funktion att fylla - det är vi helt ensemed socialdemokraterna om. skall vara ett stöd förkonsumenterna. Men vi vill att det stödet huvudsakligen skall lämnas i form avinformation och rådgivning, och vi blir litet oroliga när vi uppfattar attkonsumentverkets organisation skall utvidgas. Verket får inte styra vare sigproducenter eller konsumenter alltför hårt. Vi tror mer på en dialog mellanproducenter och konsumenter. Vi skall inte lägga oss i alltför mycket - detreglerar sig mycket bra ändå. Och framför allt: 1 då vi måste görabesparingar finner vi skäl att också försöka oss på att sammanslå pris- ochkartellnämnden och . Som jag sade tidigare är vi medvetna om attinformationsuppgifterna skiljer sig rätt mycket, men informationsteknik gårändå att samordna. 41 SYLVIAPETTERSSON (s): Det låter bra attvi skulle vara överens om att värna konsumenternas ställning ochkonsumentverket. Man kunde kanske tro på det om hade gjort som ,när man lade fram ett kärvt besparingsförslag, innan det nya budgetåret hadebörjat. Då kunde man kanske räkna med att det skulle uppfattas som enbart ettutslag av sparnit. Men när ett besparingsförslag av exakt samma storlek läggsfram när halva budgetåret har gått, då kan man inte räkna med att bli trodd påsamma sätt. Då måste det uppfattas mer som en aktion riktad mot konsumentverketän som ett uttryck för allmän besparingsiver. Jagtycker att vi också skall komma ihåg att harutsatts för krav på prutningar. Av den promemoria från somfinns med som bilaga till betänkandet framgår att verkets anslag för budgetåren1981/82 och 1982/83 minskade med närmare 5 milj. kr. utöver huvudalternativet.Vi tror alltså inte att det finns möjligheter att göra ytterligare besparingar,om skall upprätthålla sin ställning som ett stöd ochett serviceorgan för konsumenterna. Anf.42 (); Det är självfallet en besparingsiver från vår sida. Men vi inser heltklart att besparingen på 1,8 milj. kr. inte kan göras . Vi har tagitdel av redogörelse för sin ekonomi. Men vi har sagtatt det bör vara möjligt för regeringen att under löpande period Nr 57 ge verket sådana direktiv att alla möjliga tillfällen till besparingartillvaratas, Onsdagenden *'' ' småningom når upp till summan 1,8 milj. kr. Överläggningen var härmed avslutad. Nvlaestiftnins oå (Beslutet redovisas efter behandlingen avnäringsutskottets betänkande Anf.43 FÖRSTE VICE TALMANNEN; Kammarenövergår nu till att debattera näringsutskottets betänkande 17 om ny lagstiftningpå kärnenergiområdet. 44 (): Med den talarordning som råder fär jag inleda denna debatt medanledning av tvä moderata reservationer, nr9 och nr 12. Jag vill därförinledningsvis yrka bifall till dessa båda reservationer. Mensituationen är den att ett stort antal reservationer föreligger fråncenterpartiet och från vpk - de flesta gemensamma - berörande centrala avsnitti det föreliggande lagförslaget. På samtliga de punkterna ansluter sig moderatasamlingspartiet till utskottets majoritetsskrivning. Somledamot av atomlagstiftningskommittén konstaterar jag naturligtvis medtillfredsställelse att kommitténs förslag i stort sett överflyttats tillpropositionen och tillstyrkts av näringsutskottet. De partipolitiskt färgademotsättningarna i kommittén, som åtminstone till en del kan hänföras tillskilda meningar om energifrågan i folkomröstningen, har emellertid närmastskärpts i samband med utskottsbehandhngen. Lagförslagetinnebär en förtjänstfull sammansmältning av främst atomenergilagen ochanvändbara delar av villkorslagen. Redan i kommittén rådde enighet om att denolycksaliga formuleringen "helt säker" inte borde bibehållas, och idet nu föreliggande förslaget talas om en metod för slutlig förvaring som kangodtas med hänsyn till säkerhet och strålskydd. Dessutom krävs ett program förforsknings- och utvecklingsverksamhet beträffande avfallshanteringen, vilketframstår som rimligt och välmotiverat. Under den något upprörda debatten förnågra år sedan föreföll det som om många trodde att avfallshanteringsfråganslutligt måste lösas praktiskt taget från den ena dagen till den andra. Beträffandede båda reservationerna från moderat håll kan jag i det här sammanhanget fattamig relativt kort. Frågan om kärnvärmens eventuella framtid i haraktualiserats i en vpk-motion. Vi kan för vår del inte biträdamajoritetsskrivningen som innebär att detta alternativ för del nuförklaras sakna aktualitet. De allvarliga skadeverkningar av fossileldningensom så gott som blir allt uppenbarare talar enligt vår mening för attbl. a. det alternativ som kärnvärmeverk av typen Secure representerar bordekunna seriöst prövas. I utredningen förelåg enreservation från mig för moderata samlingspartiets räkning som tog sikte påatt en ersättningsrätt i lag borde tillerkännas reaktorinnehavare som av andraorsaker än säkerhetsskäl fick sitt tillstånd återkallat. Utredningen hänvisadetill att det borde vara tillräckligt om dylika eventuella framtidaersättningsanspråk avgjordes enligt vanliga skadeståndsrättsliga principer ochgrundsatser. Det talades i utredningen i välvilliga ordalag om att billighetborde råda. Bakgrunden, vilket antyds i reservationen och även i övrigt, fillden ståndpunkt som intogs på den här inte så stora men i praktiken kanske allsicke betydelselösa punkten var den olikartade behandling som staten tidigareutsatt Forsmarksbolaget för jämfört med när det gälldeersättningen för förseningskostnaderna. De berodde på helt andra saker änsäkerhetsöverväganden. Det gynnande av det statligt domineradeForsmarksbolaget som skedde och det missgynnande av det privat-kommunalt ägdaOskarshamnsverket, som i samband därmed också tog form, framstår som klartofillfredsställande. Det bör i görligaste mån - mutatis mutandis, som det heter- tillses att ett upprepande görs praktiskt taget omöjligt. I denna fråga förelåg f. ö. en betydande förståelse frånsocialdemokrafiskt håll för den ståndpunkt som förfäktades från några enstakariksdagsledamöter på den dåvarande regeringssidan. Jag måste med beklagandekonstatera att regeringen nu i sin proposition i praktiken avstår från att tanågon utpräglad ställning i frågan. Och utskottet åberopar lagrådet, somnärmast passar, utan att i sak i det här sammanhanget diskutera debakomliggande motiven för yrkandet. Jag avstår från att ta upp de större ochkontroversiella frågorna om eventuellt förbud mot upparbetning, om lagfästbegränsning av antalet reaktorer etc. Det lär bli utrymme för diskussion om depunkterna litet senare under den här debatten. Vi kan från vårt håll givetvisinte biträda det ursprungligen kommunistiska yrkandet om avslag på helalagförslaget, till vilket av någon anledning har anslutit sig. Jag har förstått att detta inte är avsett att bli enallmän energipolitisk debatt, även om energipolitiska frågor ligger ganska näratill. Jag kan därför inte finna det mofiverat att gå in i detalj på frågorna,men jag vill inte underlåta att påpeka att det ändå framstår som ett rentdemonstrationsyrkande att begära att och O 3 inte skall fullföljas - ettyrkande som i varje fall det särskilda uttalandet från andas storförståelse för. Det bör ändå till kammarens protokoll antecknas att en dylikmanöver, i det läge som förehgger, skulle kosta perreaktor. Det är en fullständigt meningslös åtgärd ur alla synpunkter ochsamhällsekonomiskt helt oförsvarlig. Det är beklagligt att konkurrensen mellanvpk och om de glesnande skarorna bakom Linje 3 leder till fortsattdemonstrationspolitik på energiområdet. Med dessa korta kommentarer på detta stadium av debatten, berjag, fru talman, att få yrka bifall fill reservafionerna 9 och 12. Ny lagstiftning på kärnenergiområdet Ny lagstiftning på kärnenergiområdet 45OLOF (): Kärnkraften är speciell som energikälla, minstsagt. På kärnenergiområdet räcker det inte med den miljölagstiftning som gällerför andra energikällor. Här krävs en speciell lagstiftning - i dagens ärenderepresenterad av tre olika lagar för kärnkraften och dessutom följdändringar itre andra lagar. Förslaget har lagrådsgranskats och överensstämmer i stortmed det betänkande och de förslag som lades fram avatomlagstiftningskommittén. Visserligen brukar det heta att kärt barn har månganamn. Men i det här fallet är det knappast förklaringen till det växlandespråkbruket. Det är bara ett av många uttryck för den kamp som ständigt pågårmellan fredlig och krigisk användning av atomklyvningen som kraftkälla. Iblandupplevs naturligtvis släktskapet med atomvapnen som ansträngande av dem somgärna ser att kärnkraften används för energiändamål. Det är lätt att förstå. Propositionen innebär att bestämmelserna i atomenergilagen,villkorslagen, lagen om offenflig insyn i säkerhetsarbetet vid kärnkraftverkensamt finansieringslagen, i de delar den reglerar en reaktorinnehavares ansvarför avfallshantering m. m., samordnas i en lag. Det är en naturlig utveckhng iden demokrafiska process som kärnkraften genomgått i . 1 och med opinionsutvecklingen mot kärnkraften, somkulminerade i och med Harrisburgkatastrofen, hamnade kärnkraftsdebatten i enparlamentarisk återvändsgränd, och det hela löstes upp genom en folkomröstning.De politiska partierna har lovat att respektera folkomröstningens resultat, ochdet innebär att kärnkraften skall avvecklas . Därför kan vi i dagdiskutera lagsfiftningen på kärnenergiområdet mer avspänt . Annatvar det när villkorslagen antogs av . För att friskaupp minnet har jag läst igenom debattreferatet. Bara för att inte genera enoch. annan här närvarande ledamot som deltog i den debatten somkärnkraftsförespråkare skall jag inte citera ur det protokollet. Men den gångenkallades villkorslagen meningslös. inkorporeras just denna meningslöshet idagens lagförslag, låt vara i uttunnad form. Den förändrade demokratiska situationen innebär inte attvåra skilda grundläggande värderingar har förändrats. Men striden har sin tid,och därefter måste handlingen ta vid. En och annan har försökt göraockså detta till en partiskiljande fråga med ord som handlingskraft resp.handlingsförlamning. Det säger enligt min uppfattning mer om vederbörandesbristande insikt i demokratins förutsättningar och demokrafiska beslutsförankring hos medborgarna - och de krav de ställer - än något annat. Jag har velat beröra denna bakgrund till dagens debatt,bl. a. eftersom det då och då förekommer uttalanden från personer somuppenbarligen inte känner sig delaktiga i beslutet om kärnkraftens avveckling.Det innebär inte att de kan ställa sig utanför när det gäller samhällsansvar,oavsett om man uttalar vaga förhoppningar om omprövning av folkomröstningensföljdbeslut, om man tycker, om man tror eller bara "inte kan föreställasig" att, beslutet skall fullföljas - som någon högt uppsattstatstjänsteman har uttryckt saken - eller använderandra omskrivningar för bristande fantasi i det avseendet. Den som leker med tanken att bryta upp de beslut somfattats med anledning av folkomröstningen tar inte kärnkraftens säkerhetsfrågorpå allvar - det står helt klart. I sak har därvidlag ingenfing förändrats -inga lösningar på problemet om slutförvaringen av kärnkraftens högaktiva avfallhar visats. Det erkänner också atomlagstiftningskommittén, låt vara som enbiprodukt till kommitténs argumentation bort från orden "helt säker".Jag tar nu upp denna fråga eftersom berörde den. Enligt minuppfattning uttryckte lagrådet 1977 innebörden väl i orden att"förvaringen skall vara säker mot alla tänkbara risker". Så tillämpades nu inte villkorslagen. Det politiskamomentet i lagtolkningen fick dominera. Jag har gått igenom hela den nuvarandepropositionen och jämfört med formuleringarna i den gamlavillkorslagspro-positionen, och jag noterar att även om man tar bort uttrycket"helt säker" så kommer man självfallet inte runt tolkningsproblematiken.Det är alla som har följt dessa frågor helt på det klara med. Jag skulle viljapåstå att tolkningsfrågan blir ännu svårare att hantera, om man ser till självauttrycken. förde vi en väldig debatt om tolkningen avbegreppet "helt säker", som naturligtvis var - enligt min uppfattning- avsevärt lättare att tolka än "som kan godtas med hänsyn fill säkerhetoch strålskydd", som är formuleringen i lagförslaget. Vi behöver inte hymla om detta utan bara konstatera att vivet att tolkningen beror på hur regeringen väljer att tolka. Ochdärmed är det ju inte helt ointressant vilken regering det är som tolkar, dvs.vilka grundläggande värderingar man har i säkerhetsfrågan. Som vi sagt i vår motion anser vi att man bör markera demycket höga kraven på säkerheten genom att behålla uttrycket "heltsäker". Dessutom anser vi att reaktorinnehavaren också skall visa attföreslagna lösningar "fungerar", alltså inte bara att en metod finns.Naturligtvis kan regeringen i sin tolkning också inbegripa funktionen, menformuleringen kan även tolkas betydligt mer lättsinnigt. Efter detta skall jag något kommentera de reservationerdär är representerat. Reservation 1 gäller huruvida försummadforskning eller utvecklingsverksamhet skall kunna föranleda återkallelse averhållet driftstillstånd. Regeringen har föreslagit en uppluckring av de reglersom atomlagstiftningskommittén framfört. Genom att tillägga kravet på"synnerliga skäl" för återkallelse av driftstillstånd gör regeringenen klar inskränkning. Historiskt är det lätt att konstatera från debatten omtillämpningen av villkorslagen att förmågan och viljan från - om jag får kalladem så - de gamla kärnkraftspartiernas sida den gången att över huvud tagettänka sig att stoppa idrifttagning av reaktorer genom ett politiskt beslut,grundat på en teknisk och miljömässig granskning av förslagen till slutligförvaring av det högaktiva avfallet, var föga utvecklade för att uttrycka sigförsiktigt. Ny lagstiftning på kärnenergiområdet Nr 57 kommer det misstag som bl. a. gjorde, nämligen att troatt Onsdaeen den avfallsfrågankan lösas från till en annan. Men det var inte alls fråga 11 ianuari 1984 "'' Lriuart , utan om en seriös kontroll och prövning av säkerheten, som skulle kunna innebära att man inte tog reaktorer i drift. Nv lasstiftnine på hdemycket god tid på sig att lösa dessa problem innan så skedde. kärnenereiområdet" inskränkningen i kommitténs förslag, som regeringen gör ochutskottsmajoriteten ansluter sig till, kan måhända ses som en gengångare frånflydda tider. Om det skall tolkas som en avsikt att minska pressen päreaktorinnehavaren att fullfölja vad lagen föreskriver, så är detillavarslande. Men man behöver ju inte tolka det på det viset. Jag noterarsärskilt att inskränkningen görs i den del av lagstiftningen där centernsrepresentant i utredningen, , förmåttatomlagstiftningskommitténs ledamöter att ställa upp. I den här delen blir detalltså intressant att se om och representanter iatomlagstiftningskommittén ' vid omröstningen hellre följer densocialdemokratiska regeringen än sin egen ståndpunkt från kommitténsbetänkande. Jag yrkar bifall till reservation 1. I reservation 2 kräver vi attupparbetning av utbränt kärnbränsle skall utmönstras som altemativ.Upparbetningsvägen beträddes som bekant underförstå . Denomnämndes redan i prop. 1974:170, då ()fick ekonomiska säkerheter från staten för hela kärnbränslecykeln, dvs. "även upparbetning av använt bränsle". Jagskall inte gä in på den långa historien, även om det finns mycket att säga omhur det hela startade. Jag har i min hand ett pressmeddelande från den 17december 1974, av vilket det framgår att SKBF accepterade ett erbjudande fränUnited Reprocessors GMBH som åtar sig att omhänderta utbränt kärnbränsle somuttas från de elva kärnkraftsanläggningarna, som då var beslutade. Somligahar försökt skapa missförståndet att villkorslagen var början på upparbetningensom ett alternativ. Men det var egentligen den som öppnade för olikaalternativ. Därför är det särskilt glädjande - det vill jag gärna säga -attBirgitta i proposifionen så klart ger företräde för endirektförvaringslinje. beklagar jag att man inte känner sig mogen föratt stoppa upparbetningen för gott. bilaga fill budgetpropositionen, som vi har fått från industridepartementet,har jag noterat att man t. o. m. kan tänka sig att ta hem avfall frånWindscale, dvs. avfall som tidigare transporterats dit för upparbetning. Så detkommer väl ett omtänkande även på denna punkt. Förcenterpartiet framstår ett förbud mot upparbetning som en naturlig följd avSveriges anslutning till . Upparbetningenseparerar, som alla känner till, bl. a. plutonium. Riskerna förkärnvapenspridning i kärnkraftens och upparbetningens spår är uppenbara. Jagyrkar bifall till reservation 2. Reservation 4 gällerutförsel av utrustning när det gäller teknologi på För ossär det en logisk följd av folkomröstningens 64 resultat och därav följande riksdagsbeslut att inte skapa bindningartill kärnkraft genom export och dessutom av en energiteknik somvi anser att vi inte skall använda . Därmed yrkar jag bifall tillreservation 4. Reservation 5 gäller lokala säkerhetsnämnder. Vi anser förvår del att lokala säkerhetsnämnder - med den insyn de ger och den press deskapar på olika anläggningsinnehavare - behövs på alla orter med kärntekniskaanläggningar. Utskottsmajoriteten anser liksom regeringen att det räcker medsäkerhetsnämnder där det finns kärnkraftverk och avfallsanläggningar. Konkret innebär värt förslag att säkerhetsnämnder börinrättas också i med hänsyn till verksamheten vid med R 2-reaktorn, avfallslager m. m. samt i därAsea-Atom har sin kärnbränsletillverkning. Därför föreslår vi att den som hartiUstånd att bedriva någon form av kärnteknisk verksamhet skall vara skyldigatt ge lokal säkerhetsnämnd, som regeringen bestämmer, insyn i säkerhets- ochstrålskyddsarbetet vid anläggningen. F. ö. har det , i omedelbar anslutning tillatt vi väckte vår motion, hänt saker på nytt vid Asea-Atoms anläggning iVästerås. En tank med uranlösning svämmade över, den gången också på grund avden mänskliga faktorn. Det är ganska typiskt att händelsen kom tillallmänhetens kännedom först därefter genom informationsläckage frånarbetsplatsen. Bifalltill reservation 5! I reservation 6 kräver vi att kärnkraftens avvecklinglagregleras. Utskottets majoritet vill inte. Frågan är varför. Mofiven skullevara bra att få till kammarens protokoll. Jag kan här helt enkelt yrka bifalltill reservation 6. Reservafion 7 behandlar det faktum att regeringen i sinnyligen lämnade lagrådsremiss för nya uteslutit innehålleti den gamla § 136 a. Det sker i avsikt att återkomma med "en motsvarandebestämmelse" i en lag om hushållning med naturresurser som vi skall fåtill , om jag förstått rätt. Men "en motsvarandebestämmelse" kan innebära litet av varje. Det ger ingen trygghet för demänniskor som runt om i vårt land är oroade över provborrningar förslutförvaring av kärnkraftsavfall etc. Varför vänta, om det nu inte är för att avskaffa ellerförändra det kommunala vetot? Vi kräver inte att man skall ha någonfullständigt utformad lagtext i det här fallet. Vi säger bara att i vad gällerkärntekniska anläggningar är det enligt vår mening angeläget atttillståndsprövningen samordnas och att kommunernas inflytande på detta områdefår göra sig gällande fullt ut i hela kärnbränslecykeln. Ett sådant uttalandeborde majoriteten ha kunnat acceptera. Bifalltill reservation 7! I reservation 8 hemställer vi om förbud moturanprospektering och uranbrytning. Motiveringen är i princip densamma som iupparbetningsfrå-gan. När uranet finns i marken, är det ett betydligt mindreproblem - trots radon och annat - än när det bryts och tas upp ovan mark föranvändning. Bifallfill reservation 8! Vi harockså anslutit oss till avslagsyrkandet i reservafion 10, bl. a. som en Ny lagstiftning på kärnenergiområdet 5 protokoll 1983/84:56-58 följdav de praktiska problem vi har haft att i utskottet göra förändringar ochtillägg och utforma dessa i lagtext. Annars kunde vi tänka oss den modellenockså. Självfalletfinns det heller ingen anledning att introducera kärnvärmereak-torn Secureeller andra typer av reaktorer, när beslutat att vi skall ha högsttolv reaktorer. Bifall alltså tillreservation 13! 46 (vpk): Som kärnkraftsmotståndare har jag, och många med mig, under de senasteåren ofta kunnat konstatera att tonläget i den tidigare debatten frånkärnkraftsförespråkarnas sida har sänkts rätt mycket, att man i många avseendennär det gäller både kärnkraften ochenergipolitiken i övrigt är i full färd attansluta sig till oss och att de förslag som vi lade fram på ett tidigt stadiumi många fall är på väg att genomföras. Det är väldigt roligt att det förhållersig på det sättet, och jag är glad över det. Detfinns vissa sådana tendenser också i det lagförslag som har lagts fram ochsom grundar sig på synpunkter från atomlagstiftningskommittén, där jag ocksåhar sutfit med som ledamot. Men när det har kommit till de verkligt avgörandefrågorna, som vi har arbetat med och där vi har varit väldigtkrifiska, har det inte gått vare sig i utredningen eller i andra sammanhang attfå gehör för våra synpunkter. Man har inte heller velat ta in dem ilagförslaget, och av den anledningen har vi naturligtvis ansett oss tvungna attyrka avslag på propositionen. Mycket viktiga, ja, helt avgörande synpunkter harnämligen på det sättet förts åt sidan, och det kan vi inte acceptera. Vihar använt uttrycket att vi kräver mera bestämda och mera preciserade förslag,och det gäller naturligtvis fortfarande. Det gäller avfallsproblemet; ingen kanännu med bestämdhet säga hur det skall lösas, vilka konsekvenser det kommer attfå , vad det kommer att kosta osv. Här är det fullt klart att vi har enfolkmening, vi har ett riksdagsbeslut. Det är alltså helt följdriktigt - ochdet har uttalats tidigare i ett betänkande från näringsutskottet - att det börstå i lagtext att den sista reaktorn i skall avstängas . Det ären mycket viktig och preciserad bestämmelse, och den är inte minst väsentlig nunär vi ser hur kärnkraftens förespråkare, de som vill fortsätta den gladanybyggartraditionen , återigen försöker driva fram nyaetableringar och nya reaktorkonstruktioner. SomOlof redan har nämnt går dessa grupper ut i press ochandra massmedier och med all den informationskraft som de besitter, i mångafall med statliga medel, och försöker riva upp och förändra beslut som en gånghar fattats i den här frågan. Därför hade det varit mycket värdefullt, om denhär bestämmelsen om avvecklingstidpunkt och antal reaktorer hade kunnat införasi lagen.