prot · G70945 · 1983-12-31 00:00:00 — Är det den första positionen som är regeringensståndpunkt, eller är det frysningsförslaget? Dessa båda förslag är nämligeninte logiskt förenliga. 65 () replik; Det som gör resonemang såfarligt är att vapnen enligt deras filosofi är de främsta fredsinstrumenten.Moderaterna är nästan maniskt fixerade vid själva balanstänkandet. De anser attdet är främst militära obalanser som kan skapa krig. Dessutom har de accepteratReaganadministrationens uppfattning att är militärt överlägsetUSA. Det är livsfarligt att börja jämföra vapensystem medvapensystem. I stället får man se till helheten. FN, , Londoninstitutetoch en rad andra organ samt flera senatorer i har sagt att det med allarimliga jämförelser råder en ungefärlig balans. Om man accepterar de amerikanskahökarnas uppfattning att är så mycket starkare och att detgäller för att rusta i kapp är vi snart illa ute, . 66BJÖRN KÖRLOF (m) replik: Jag delar dessa instituts uppfattning om attdet råder en ungefärlig balans om man slår ihop alla vapensystem. Men detta ärinte det intressanta. Det intressanta är att det råder skilda meningar mellanmaktblocken om hur olika vapensystem skall användas i olika regioner. a. medeldistansrobotsdebatten i gång på gång har handlat om är jujust att risken finns för att trovärdighet i vad gäller insatser avstrategiska vapen för att skydda inte skall kunna upprätthållas. Det vardetta som förde ett så långt resonemang om, och han vidhållerdet alltjämt. Det är denna risk som är den stora faran. Man måste också konstatera att de vapen som vi här talarom är olika. Pershing 2-robotarna och SS-20-robötarna är inte samma sortsvapen. har endubbelt så lång räckvidd som Pershing 2. Det är ett realt hot mot ett antalstäder på ett helt annat sätt än vad Pershing 2 kan vara mot städer iSovjetunionen. SS-20-roboten är MIRV-ad, och den har tre stridsspetsar.Pershing 2-roboten har en stridsspets. Kryssningsrobotarna har ungefär sammaräckvidd som SS-20, men mycket högre träffsäkerhet. Jag behöver inte gå in påalla dessa detaljer. Det väsentliga är att vi måste ha klart för oss att dessavapensystem tas fram i ett operativt och taktiskt syfte, innefattande någon typav tänkande om hur ett krig skall utkämpas. Om det vore så som säger, att detintressanta är den totala balansen, vore det naturligtvis bara att räknamegaton. Men det gör man inte. Kan svara på varför man inte harlagt in tre robotstrids-spetsar i Pershing 2? Då skulle man ju pä ett heltannat sätt ha fått balans i förhållande till SS-20. Men det har man inte gjort,och det finns naturligtvis ett skäl till det. Det är detta som är viktigt idenna diskussion. Vi kan inte bara slå ihop alla vapensystem i en enda kaka,räkna megaton och sedan säga att så har många människor kan utrotas med hjälpav dessa system - även om detta i och försigär tekniskt möjligt. Men det ärinte det som är det intressanta. Man måste se på vilken möjlig, rimlig,taktisk-operativ användning man kan ha av dessa vapen och vapensystem. Det ärdet som motsidan upplever som ett hot och på sitt sätt börjar vidta åtgärdermot. Typiskt är t. ex. NATO:s svar på detta; man satsar på tre olikavapensystem och inte som har gjort på ett enda system som SS-20. vice talmannen anmälde attJan anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. 67OSWALD (vpk): sade att debattordningen i denhär frågan är en aning egendomlig. Jag instämmer i det omdömet. Det har talats mycket om enighet i utrikespolitiken,och just enigheten brukar framhållas när det gäller försvars- ochsäkerhetspolitiken. Det är naturligtvis bra att sträva efter enighet i sådanahär viktiga frågor. Men enighet till varje pris kan inte vara ett självändamål.Vpk har inte samma värderingar som . Vi tycker inte som de i dessastora och viktiga frågor. Vi eftersträvar inte heller någon enighet med demeller någon samskrivning med dem i utskottsbetänkandet. Jag kan helt instämma iJan senaste yttrande. Efter att ha hört och eftermiddag kan jag inte tänka mig bättre megafoner för administrationoch för politik än i . Det är verkligen en avgrundsom skiljer dem från de övriga partierna i synen på både de svenska och deinternationella säkerhetspolitiska förhållandena och på de europeiska frågorna,som är så viktiga . Men låt mig återvända till vad som sades tidigare ieftermiddag. Det finns, , glidningar i utskottsskrivningen mellanden första versionen och den som ligger justerad och klar på bordet. Det måstetolkas som en 7 protokoll 1983/84:45 Det fanns ursprungligen en hårdare skrivning, men denlyckadesCarl Bildt skickligt få bort, och det blev alltså en uttunning. På det sättetkunde slippa reservera sig i den viktiga frågan. Det ger inga poäng, , att hänvisa till olikasidor i utskottsbetänkandet. tog upp vad som sägs på s. 14 ibetänkandet om ett kärnvapenfritt . Men resonemanget där rör sig om enkärnvapenfri zon och är ett citat ur ett tidigare utskottsbetänkande. Men detvar inte det som var det viktiga, utan det var det som behandlas på s. 12 ochsom värt särskilda yttrande handlar om. Försök inte plocka ut bitar ur utskottsbetänkandetsom handlar om helt andra frågor och använda det som argument i en annanfrågeställning! Det finns en glidning, en uppmjukning gentemot moderaternai den sista skrivningen som jag verkligen beklagar. Det är därför som vi haravgivit ett särskilt yttrande. Vi har tidigare inte haft möjlighet att agera iutrikesutskottet, därför är det inte så underligt att vi reserverar oss ochavger särskilda yttranden. Vi vill, som jag,sade tidigare, inte hamnatillsammans med i dessa frågor. Vi har velat peka på orsakerna till rustningarna. Vi harframför allt tryckt på de ekonomiska orsakerna, eftersom de är så viktiga.Därför har vi också reserverat oss på denna punkt. Det är inte bara kampen områvaror som ger upphov till konflikter och rustningar, det gäller resurser överhuvud taget, det militärindustriella komplexet, vinstintressena inomvapenindustrin. Allt detta är ekonomiska och oerhört viktiga orsaker. Vi måstese på fakta. Som vi har sagt i vår reservation söker man ofta döljaekonomiska orsaker bakom etiska, religiösa och andra skäl. nämndeNordirland och sade att där kan man väl ändå inte peka på några ekonomiskaorsaker. Han tänkte tydligen på religionsmotsättningarna mellan katoliker ochprotestanter. Men så okunnig om och historia är välinte att han inte vet att , efter det att irländarna engång för länge sedan underkuvades av Cromwell, blev en engelsk koloni och vardet ända fram till slutet av , då irländarna gjorde sigfria, med undantag för sex grevskap i norr, som bildar . Därhärden katolska, irländska delen av befolkningen systematiskt undertryckts ändasedan dess. De har sämre levnadsförhållanden, högre barnadödlighet, störrearbetslöshet än den övriga delen av befolkningen. Allt sådant har faktisktekonomiska orsaker. Sådant döljer man bakom talet om motsättningar mellankatoliker och protestanter. Det är frågor av det slaget vi måste ta med i vårdiskussion, och därför har vi pekat på resursernas och råvarornas betydelse idet här sammanhanget. För del är det inte fråga om råvaror, men detgäller ekonomiska fakta. I vår reservation har vi sagt beträffande kampen omresurserna att den är "den största och grundläggande orsaken till allarustningar". Vi har inte sagt att den är den enda orsaken till allarustningar, men den är den största-sedan kan andra komma till, men det är enväsentlig skillnad. Vi har liksom tidigare fått kritik för att vi pekatut i det här fallet. Vi kan hålla med om att den betydelse som kampen områvaror och liknande har ärnågot som berör också andra stater och statsgrupperingar. Men i fallet Nr45 är detmest uppenbart. är desperat beroende av att komma Tisdagenden utanförsitt eget område för att klara sin råvarutillförsel. Skulle inte få 13december 1983 oljautifrån, kunde det inte hålla sin ekonomi i gång-det importerar av Skulle inte få koppar från , tenn från NedruKtnine och bauxitfrån eller , då skulle dess ekonomi falla sönder. Dettamåste vi ta in i diskussionen, för detta leder till rustningar. kanskicka sina egna militära förband till dessa länder och sätta sig på råvarorna,så håller sådana regimer under armarna som tillåter dem att exploateraoch ta hem råvarorna. Inte någon av debattörerna har gått in på orsakernabakom rustningarna. höll som vanligt ett engageratanförande, som vi alla kan instämma i, men hon hade inte ett ord att säga omrustningarnas orsaker. Det är ändå detta som fredsforskare framför alltdebatterar och diskuterar. Det är orsakerna som debatterar och diskuterar.Man kan inte tala om hur viktigt det är med förhandlingar, kärnvapennedrustningoch sådana saker, om man inte talar om de bakomliggande orsakerna. Omvi gjorde det skulle vi kunna fä en meningsfull diskussion om detmilitärindustriella komplexets betydelse, om vapenindustrins betydelse. Viskulle få motsvarande diskussion om dessa sakers betydelse i ochandra öststater, där det finns sådana här militärteknokratiskt-byråkratiskakomplex som gör att man stärker sina positioner i skeden av spänning ochupprustning. Militärerna stärker sin ställning i - det vet vi. De stärkersin ställning i - det vet vi också. Att föra en diskussion om detskulle vara fruktbart. I en sådan skulle yi kanske kunna få fram något av debakomliggande orsakssammanhangen och inte bara föra en diskussion där viallmänt idealistiskt talar om att vi måste stoppa kärnvapenupprustning ochannan upprustning. Det är ekonomiska skäl som ligger bakom, men ingen vill taupp den diskussionen. I de sista minuterna av denna debatt vill jag med detta,herr talman, yrka bifall till vår reservation nr 1. Också vårt land är indraget i sådana system jag talat omoch som tillämpas framför allt i . Mot den bakgrunden har vi tagit uppfrågan, om vapenexporten till genom engagemanget i DIVAD-systemet. Fråganom vapenexport har ju varit en följetong här i kammaren, där jag själv börjadegenom att ställa en fråga till dåvarande handelsministern i juni1981. hade vi en stor debatt om detta, där också Maj BrittTheorin var med som interpellant till samme handelsminister. Därefter har jagväckt frågan och senast . Jag måste säga tillutskottets talesmän, eller också till ; Ni hänvisar till MatsHellström och vad han har svarat i olika debatter. Men jag anser att MatsHellström har fel och att regeringen handlar fel, när den tillåter vapenexporttill . vill jag fråga er två socialdemokrater; Vad tycker ni? Jag skallbe att få läsa upp ett kort citat från debatten måndagen den 8 Då sade följande i vid :"För klarhets skull vill jag till handelsministern upprepa några frågor. Är export avvapen för offensiv användning förenligt med riktlinjerna för den svenskavapenexporten? Ja eller nej. Är export tillUSA:s Rapid Deployment Force förenligt med riktlinjerna för den svenskavapenexporten? Ja eller nej. Är detförenligt med svensk neutralitetspolitik att svenska företag deltar i ochbygger upp en supermakts offensiva styrka? Ja eller nej. KommerBofors att tillåtas exportera delar till DIVAD? Ja eller nej." Det var alltså som sade detta . Och vill jag ha svar och på mina frågor. Ni skall inte bara krypa bakom ochsäga att han här i kammaren har förklarat att det går bra att exportera tillUSA. Jag anser att regeringen bryter mot den svenskavapenexportlagen, och det kommer jag att upprepa sä länge den här trafiken medexport av vapen till pågår. Eftersom detta självklart hör till rustningspolitiken ochSveriges roll i den internationella rustningskarusellen har vi även avgivit enreservation, nr 3, som jag vill yrka bifall till. Sedan gäller det detta med kärnkraft och kärnvapen, vilketockså är en mycket intressant fråga, som vi skulle behöva diskutera. Jag hållermed om att vi inte skall ha en energipolitisk debatt nu - ensådan kommer vi att få, när vi skall diskutera den nya lagen på dettaområde. Det är inte fråga om energipolitik här, utan det är fråga omkärnvapenupprustning. Det är på det sättet att världens förråd av vapenplutoniumblir knappare och knappare. Varför blir det sä? Jo, därför att det lagrasalltmer vapen, och därmed lagras det också mer och mer plutonium i dessa vapensom man inte kommer åt. De militära reaktorerna räcker inte till för attproducera nytt plutonium, eftersom man där också behöver producera andra ämnen,t. ex. tritium, för att få fram det material som erfordras för modernakärnvapen, såsom neutronbomber. Då blir avfallet från de civila reaktorerna enåtråvärd och mycket viktig råvarukälla för produktion av plutonium förvapenändamål. har haft detta uppe och varnat förutvecklingen - att man med hjälp av laserbestrålning o. d. numera väldigt snabbtoch enkelt kan få fram plutonium som är användbart för vapenändamål. Det gällerjust upparbetat plutonium från civila kärnkraftsreaktorer. Och vi deltar i det här. Vi exporterar vårt utbrändabränsle. Det ligger i Windscale i , och det kommer att liggaåtskilliga hundra ton i La Hague. Ni hänvisar till lAEA och säger: Vi har internationellkontroll, det är inga problem. Men det finns källor t. o. m. inom lAEA som haruttryckt stora farhågor för att just den internationella kontrollen av kärnkraftsavfallsviktar, att man inte har full kontroll, att det finns svinn. Det har viinte fått någon debatt om här . Detta är inte energipolitik. Vi borde vara litet mera seriösa, inhämta faktaoch diskutera detta allvarligt, eftersom är en ganska stor producent avutbränt bränsle för kärnreaktorer och även har upparbetningsavtal som kan ledatill att man får fram plutonium ur detta avfall. Vad har ni att säga om det?Detta är, som jag sade, en mycket viktig fråga. Vi får återkomma till den inästa nedrustningsdebatt, som jag hoppas blir något bättre än den vi haft . Jag vill yrka bifall till de gemensamma vpk- ochcenterreservationerna om utförsel av kärnkraftsmateriel och utbränt bränsle. 68 (); Så här i slutet av debatten är det bara tvåsaker som jag vill fästa till protokollet. Den ena gäller det felaktiga påståendet attutrikesutskottet skulle vara ovilligt att entydigt fastslå målet om ett Europafritt från kärnvapen. Det felaktiga påståendet görs i kommunisternas särskildayttrande. Därför vill jag citera från s, 14 i utskottsbetänkandet. Utskottetgör där ett citat från tidigare utskottsbetänkanden: "Utskottet utgår frånatt regeringen fortsätter sittarbete-- i syfte att skapa en kärnvapenfri zon i som ett led i arbetetför ett kärnvapenfritt ." Ianslutning till detta citat säger utskottet i årets betänkande; "Vad utskottet anförde om villkoren för upprättandeav kärnvapenfri zon i har fortsatt full giltighet." Slutligen talade om ett tekniskt misstag isamband med behandlingen av förra årets betänkande från utrikesutskottet. Dethade nämligen inte blivit någon reservation från när det gällde kraven"att hos regeringen hemställer att den tar initiativ iinternationella organ för att begränsa kärnkraftsteknologins och därmed kärnvapnensspridning" och "att hos regeringen hemställer om beslut attutbränt bränsle från de svenska reaktorerna inte får upparbetas ochexporteras". Uppgiften om att det inte fanns någon reservation fräncenterpartiet är helt riktig, men möjlighet att stödja dessa krav fanns dock isamband med voteringen . Jag konstaterar att såväl somGunnel gick mot dessa krav och stödde utskottets förslag. 69 (vpk); Jag sade förut att vi häften någon konstigdebattordiiing här , och blir den ännu konstigare. Jag tycker att JanBergqvist borde göra upp sina mellanhavanden med när ni har erarepliker och i stället svara på mina frågor när han repHkerar mig. Jag har sagt det tidigare och vill upprepa det en gängtill att det som nu läste upp var ett citat ui' tidigareutskottsbetänkanden. Jag vill hänvisa till s. 12 i dagens betänkande, därutskottet i samband med behandlingen av frågan om en kärnvapenfri zon i Nordentar upp motion. Från början fanns i utskottsbetäiikandetbetydligt härdare och 8 protokoll 1983/84:45 motmoderaterna mycket mer avvisande skrivningar. Utskottets majoritet har nuglidit och skrivningarna har mjukats upp för att man skulle kunna få ensamskrivning med . Jag beklagar det, för i annat fall hademoderaterna varit tvungna att reservera sig. Det går inte här att hänvisa tillett yttrande över en annan fråga, nämligen frågan om en kärnvapenfri zon, närman argumenterar om kärnvapenfrihet i . Där gör ettgrundläggande misstag. Sedan vill jag konstatera att varken har ett dugg till kommentar om den svenska vapenexportentill i ;s krigsmakt. Jag bara noterar det, eftersom dettydligen är en viss skillnad för socialdemokraterna i denna fråga - liksom i såmänga andra frågor-mellan att sitta i opposition och ha regeringsmakten. Närman sitter i opposition kan man vara radikal och säga det ena och det andra.När man får möjlighet att göra någonting, då tiger man still. Det är skam. 70PÄR (): Jag beklagar att jag måste ta upp kammarenstid med att diskutera vad som egentligen är teknikaliteter med ien så viktig debatt som denna nedrustningsdebatt. har i sin energimotion krävt förbud moturanbrytning, upparbetning samt export av kärnteknologi. Motionen behandlades inäringsutskottet. reserverade sig, eftersom vi inte fick stöd fränsocialdemokraterna och de andra partierna för våra krav. När sedan betänkandetbehandlades i kammaren röstade för reservationen. I utrikesutskottet behandlades ärendet med anledning av envpk-motion. Där hade vpk en något annorlunda argumentation och motivering försina förslag, vilket gjorde att vi där inte kunde följa upp det. Men centernsställningstagande har varit solklart i vår gruppmotion. Vi har reserverat oss iutskottet, och vi har röstat till förmån för motionen i kammaren. Jag tyckeruppriktigt sagt att det är litet synd att försöka åstadkomma en stor debatt omnågonting som är en rent teknisk fråga. inställning i den här fråganär alltså solklar. Vi har också manifesterat den i riksdagsbehandlingen. 71 (); Jag är ledsen, men det vore fel att låta PärGranstedt komma undan så här lindrigt. Jag vill återge exakt vad som står ibetänkandet från : "I yrkande 4 hemställs att regeringen beslutar attutbränt bränsle från de svenska reaktorerna inte får upparbetas ellerexporteras. Enligt vad utskottet inhämtat finns ingen grund för ettantagande att plutonium från svenska kärnkraftverk skulle kunna bidra tillkärnvapenspridning. Allt omhändertagande av plutonium från det svenskakärnkraftsprogrammet skall ske på grundval av svenska beslut. Yrkande 4föranleder därför ingen åtgärd från utskottets sida, varför det avstyrks." Vidomröstningen stödde utskottets förslag. 72PÄR (): förtjusning för teknikaliteterleder till att han hakar upp sig. Faktum är att vi klart redovisat var vi ståri vår gruppmotion, och vi har röstat för den här i kammaren. Sedan hoppas vinaturligtvis alla att det är på det sätt som det står i den skrivning iutrikesutskottets betänkande som redovisat. Vi hoppasnaturligtvis också att det här inte kommer att missbrukas. Det räcker inte medförhoppningar, och därför har alltså i gruppmotionen, reservationen ochgenom omröstning här i kammaren visat att vi vill ha förbud mot uranbrytning,stopp på upparbetningen och förbud mot export av kärnkraftsteknologi. Att medhjälp av citat försöka motbevisa detta enkla faktum är verkligen någonting sominte för debatten vidare. 73JAN (): Det finns också ett protokoll medröstningsresultat. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 2 (råvaror och rustningar) Utskottets hemställan bifölls med 303 röster mot 17 förreservation 1 av . Mom. 4 (kärnvapenspridning) Utskottets hemställan bifölls med 252 röster mot 68 förreservation 2 av m. fl. Mom. 5 (vapenexport) Utskottets hemställan bifölls med 302 röster mot 18 förreservation 3 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 17 (utförsel av kärnbränsle) Utskottets hemställan bifölls med 251 röster mot 68 förreservation 4 av m. fl. övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 1983/84:5Ändring i lagen om Sverigs stadshypotekskässa och om stadshypoteksföreningar (prop. 1983/84:39) 1983/84:6 Kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m. m. 1983/84:36) Ny organisation för postverket 1983/84:7 Lag med anledning avSveriges tillträde till konventionen om en uppförandekod förlinjekonferenser (prop. 1983/84:17) Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. 8 § Ny organisation för postverket Föredrogs trafikutskottets betänkande 1983/84:8 om nyorganisation för postverket (prop. 1983/84:34). 74RUNE (); torde så mångacentraliseringsförslag ha förelagts eller vara under utarbetande idepartementen som under denna höst, när det blivit en verklig nytändning ifråga om socialistisk centraliseringspolitik. Det mest oroande är dock enligtmin mening att notera hur reservationslöst moderater och folkpartister ställtsig bakom beslutet beträffande exempelvis åklagarmyndigheternas reducering ochnu postverkets ändrade organisation. Man inser tydligen inte, hur man därmedreducerar möjligheterna till lokala hänsyn och initiativ. Men möjligen har manlåtit sig lura av den skickligt utnyttjade benämningskosmetika som kommit tillflitig användning i såväl postverkets utredning som i den proposition vi i daghar att behandla, dvs. proposition 1983/84:34. blir uppenbarhgen alltensammare om att slå vakt om decentralisering och lokal beslutanderätt! Postens nuvarande organisation med indelning i 7 regioneroch 59 förvaltningsområden baseras dels pä beslut av vårriksdag, delspå den s. k. . Denna omorganisation har bl. a. inneburit enhalvering av antalet lokala postområdesförvaltningar med tillgång på kvalificeradadministrativ personal. Vi var redan dä tveksamma till en så kraftig reduceringav antalet lokala "stödjepunkter" inom postverket, men då motivetangavs vara att denna gav möjlighet till en kraftig decentralisering av befogenheterfrån central och regional till lokal nivå motsatte vi oss inte det beslutet. Det tar ju alltid relativt att genomföra en sålångtgående omorganisation som den som föreslogs 1976. Enligt vad vi erfarithar många postområdesförvaltningar inte fått sin uppsättning av välutbildadkvalificerad administrativ personal klar förrän . Trotsatt det alltså inte fanns några rimliga möjligheter till en utvärdering av 1976års lokala organisation , startade postverkets ledning redan1979 en ny utredning, . Genom att ändra benämningen för vissa postområden tillpostregioner vill man uppenbarligen ge intryck av att det skulle röra sig om enökad delegering och en möjlighet att föra de väsentliga besluten "närmarekunderna". Så är emellertid enligt vår mening inte fallet. För att belysadetta är det nödvändigt att i stora drag redovisa vilka befogenheter region- resp.postområdesförvaltningarna har. De 59 postområdesförvaltningarna har att utarbetaen budget för kommande budgetår. Denna budget granskas, och justeras i vissafall vid aktuell regionförvaltning, varefter en budget upprättas för regionenoch överlämnas till centralförvaltningen för att ingå som en del i postverketstotala budget för det aktuella budgetåret. Chefen för ett postområde har sedani stort sett oinskränkta befogenheter att inom sitt förvaltningsområde och sinabudgetramar vidta ändringar i servicenivån såväl vid fasta postanstalter somför sortering och distribution av försändelser. På dessa för kundernaväsentliga områden finns alltså inga ytterligare befogenheter att delegera. Omman bortser från med sina i viss mån speciella problem,innebär det nu framlagda förslaget, att 50 självständigapostområdesförvaltningar reduceras till 25 postregioner med oförändradebefogenheter när det gäller generell service vid postanstalter och i brevbäringetc. En sådan centralisering motsätter vi oss i . De 7 regionförvaltningarna har som viktigaste uppgift attgranska postområdesförvaltningarnas budgetförslag och omarbeta dem till enbudget för hela regionen. För denna budget har man fullt budgetansvar.Betydande besparingar har ofta kunnat göras bl. a. på inventarieanskaffningssidangenom att regionen kunnat få till stånd utnyttjande av övertaliga inventarierfrån ett postområde för användning inom ett annat. Därigenom har nyanskaffningkunnat elimineras i dessa fall.