prot · G709122 · 1983-12-31 00:00:00 — Det viktiga i den långsiktiga bedömningen är att sepå fyra grundläggande företeelser. Det kommer att ske en drastisk minskningav antalet industriarbeten i , om inte den nuvarande inriktningen ochden industriella strukturen förändras. Den nya tekniken kommer att slå utmängder av arbete, om den får utformas på grundval av nuvarande socialamaktförhållanden. Den offentliga sektorns och de privata servicenäringarnasdatorisering gör det tveksamt, om det kommer att bli något nettotillskott avarbeten på dessa områden. De rådande tendenserna är ett hot motkvinnofrigörelsen och de lönearbetandes allmänna rättsställning samt en rättvisfördelning mellan landets regioner. Det är fyra grundläggande iakttagelser, somman måste ha i botten när man formar en nationell politik mot arbetslösheten.Vi har från vpk uttryckt denna politik i fem punkter. Fördet första måste ett nationellt industrialiseringsprogram i samhällelig regiupprättas. 1 000 nya jobb måste planeras . Man måste sikta insig på att ge industrin en ny struktur och industriarbetet ett nytt innehåll.Den privata industrin saknar ju förutsättningar att genomföra en sådan härkvalitativ förändring. Fördet andra är tekniken inte neutral och ödesbestämd. Den är politisk och bestämsav de sociala maktförhållandena. Lönearbetarna har intresse av en kvalitativtannan teknisk utveckling än den nu förhärskande. Det måste ske inom ramen fören samhälleUg politisk styrning av hela landet i nationens intresse. Självadatatekniken, som är en typ av flexibel teknologi, formas helt olika beroendepå vem som styr. Vi har även föreslagit ett vuxenutbildningsprogram ,där de som har under tioårig folkskola skall ha möjlighet att ta del av ochlära sig den tekniska utvecklingen - då även i partssammanhang och inte barautifrån arbetsgivarna och de nuvarande sociala härskarna. Fördet tredje är ett omfattande program för den offentliga sektorns uppbyggnadnödvändigt. Det krävs många insatser av snabb karaktär. Först och främst börman satsa på undervisning och forskning, transportväsende och trafiksystem samtkultur, hälsovård, socialtjänst och barntillsyn. Det är områden som viomedelbart kan ta tag i. Fördet fjärde: En allmän arbetstidsförkortning är nödvändig. 1 sig kanske den inteupphäver arbetslöshet eller utslagning eller skapar arbete åt alla, men med enplanmässig industripolitik och politik för den offentliga sektorn där enförkortning av arbetstiden ingår kan vi uppnå arbete åt alla. Fördet femte: Den nuvarande arbetsmarknadspolitiken måste reformeras. Den måsteinriktas, inte på kortsiktiga jobb som blir ett provisorium utan på fastaarbeten. k. reformering sorri kan märkas inom arbetsmarknadspolitiken betyderatt man ytterligare främjar kapitalets syften och önskemål.Strakturomvandlingen skall underlättas. En ny form av flyttlasspolitik är pågång och skall utvecklas. Detta sker som de arbetsmarknadspolitiskainsatserna alltmer får karaktär av förvaring, dvs. de arbetsuppgifter somutförs värderas inte fullt ut och görs inte heller till fasta jobb. nya politiken är rekryteringsstödet ett typfall. Anställning sker genomförmedling från arbetsförmedlingen till företag lönesubvention . Skulle inte den anvisade passa efter kan han ellerhon få gå, och man prövar en ny. Så här skall det tydligen fungera. Det handlarom subventioner och utsortering. Bättre vore det med en ungdomsgaranti sominnebar att företagen fick avsätta pengar till en fond för att skapa arbete åtungdom. Med hjälp av de pengarna skulle man anställa ungdom i företagen. Detskulle vara en garanti för att ungdomar kunde få jobb och kunde få stanna inomarbetslivet tills de har fått ett ordinarie, fast arbete. Dessutom ladeskostnaden på produktionen direkt. Ungdomslagen är ju denstora fullträffen, om man får tro aUa uttalanden. Vpk står för sin delutanför denna uppgörelse och behöver därför inte kritisera utfallet av den iden meningen. Vi stod utanför av framför allt två skäl. För det första handladedet om arbete i och innebar inget stöd till utbildning i någonvettig form. För det andra skulle ungdomslagens syfte egentligen vara att blien sluss till fasta jobb, men den finns inte. I stället stryps ju denoffentliga sektorn, och industriinvesteringarna på kapitalets villkor gerheller inga nya jobb. Därför kommer denna reform, liksom andra delar avarbetsmarknadspolitiken, att visa sig mer eller mindre meningslös, eftersom denhar en tillfällig karaktär. När dessa nu över 28 000 ungdomar når20-årsstrecket kommer de med nuvarande politik att ha mycket liten chans att fådet där jobbet som de skulle inslussas till. I bästa fall kanske de har turenatt få ett beredskapsarbete. Därmed kommer systemet att bli en förvaring avsociala skäl. Det kanske kan vara behjärtansvärt, men någon sluss till nya jobbär det absolut inte. Vihar nu över en halv miljön arbetslösa. 200 000 finns i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Mellan 134 000 och 157 000 är öppet arbetslösa. 60 000 är latentarbetslösa. 175 000 är partiellt arbetslösa. Totalt är det fler änföregående år. Läget är alltså klart: sysselsättningsproblemen ökar, och vikommer att få allt längre till målet arbete åt alla. utnämnde finansministern landets löneförhandlare till ensamling dårar. Om nu regeringspolitiken skulle få något omdöme liktfinansministerns om löneförhandlarna, är det kanske inte meningsfullt att sättabetyg på regeringens medlemmar men väl på dess politik. Med utgångspunkt i attarbetarrörelsen under hela sin kamphistoria har krävt arbete åt alla, enrättvis fördelning av produktionsresultaten och en politik, som utgår frånjämUkhet och solidaritet, som strävar efter utvidgade demokratiska rättigheteroch som bryter storfinansens fåtalsmakt, ter sig dagens socialdemokratiskaregeringspoUtik enligt finansministerns vokabulär som vansinnig. Jag yrkar bifall till samtliga vpk-reservationer i betänkandet och villtill slut bara peka på två stycken mer lokalt betonade motioner. Denena har väckts av en socialdemokratisk ledamot på Dalabänken, som vill ha etttreårigt rullande basprogram för de arbetsmarknadspolitiska insatserna. Dettaöveiensstämmer väl med det krav vi har om en särskild sysselsättningsbudget. Iutskottet har jag reserverat mig till förmån för det yrkandet, likaså för ettyrkande om upprustning av järnvägslinjen . Det är ett arbete somunder en övergångstid kan utföras med beredskapsmedel, men en sådan upprustningär ett exempel på hur man verkligen kan åstadkomma någonting som är till nytta,och den borde egentiigen utföras som ett reguljärt arbete. Med det, herr talman,yrkar jag än en gång bifaU till vpk-reservationerna. 6 (): visade särart, när han med breda penslar ochmörka färger målade upp situationen på arbetsmarknaden. Jag skulle viljaställa frågan: Var det avsett att dölja att vi med politikskulle ha 35 000 fler öppet arbetslösa? Vi har den arbetsfördelningen att jag kommer att kommenterareservationerna 1,2,3,4 och 5, och jag börjar med att yrka avslag på dem. Minakamrater kommer att kommentera de övriga reservationerna. Förde arbetsmarknadspolitiska åtgärder som vi behandlar tillstyrkerutskottet 7 200 milj. kr. Utskottet tillstyrker också ytterligare 400 dataterminalertill arbetsförmedlingarna, bidrag till ungdomslag med 1 000 milj. kr., anslag tillarbetsmarknadsutbildningen för att den skall kunna omfatta 120 000 deltagareoch för beredskapsarbeten och rekryteringsplatser en ram på . Moderatasamlingspartiet vill minska anslaget med eller ungefär 2 000 milj. kr.Centern och minskar anslaget med 150 milj. kr., och vänsterpartietkommunisterna föreslår en liten ökning. Tillbetänkandet har fogats 48 reservationer. Trots det kan man säga att det finnsen bred enighet i bedömningen att den öppna arbetslösheten är av ondo och attarbetslöshet är ett onormalt tillstånd som måste bekämpas. Metoderna för attkomma till rätta med problemen på arbetsmarknaden skiljer sig dock. Moderaternaexempelvis tycker i sin motion, kort uttryckt, att genom en minskning avanslagen till sysselsättningsskapande åtgärder, genom långtgående privatiseringav arbetsförmedlingen och genom lönesänkningar löser sig problemen. Det harunderstrukits ytterligare av här i debatten. Det övergripande målet för den socialdemokratiska regeringensekonomiska poUtik är att uppnå full sysselsättning. Arbetslöshetskurvan, somgått stadigt uppåt, har vänt neråt igen. Arbetslösheten var ,vilket innebär 15 000 färre arbetslösa än . IEuropa ligger den öppna arbetslösheten på . Gamla välfärdsstater somHolland och har 17 resp. arbetslösa. I dessa länderbekämpas prisstegringar med arbetslöshet. Att vi i har en lägre öppenarbetslöshet än i andra länder beror på att vi prioriterar full sysselsättningoch har satsat på arbetsmarknadspoUtiska insatser, förutom vad som har gjortspå det ekonomisk-politiska området och i fråga om långsiktigaindustrisatsningar. Detfinns anledning att påminna de borgerliga talesmännen om vad som händehos oss när de förverkligade den politik som står för. 1981 och1982 ökade den öppna arbetslösheten . Det berodde på att den10-procentiga devalvering som Fälldinregeringen genomförde anpassade kostnadslägettiU nivån . Den borgerliga regeringen ansåg därmed attdén gjort sitt och satsade inte på arbetsmarknadspolitiken, som man gjorttidigare. Arbetslösheten ökade och prognoserna visade fortsatt snabbökningstakt. Det är det arvet som vi har att reparera. Detär också viktigt att understryka att det är den generella ekonomiska poUtikensom skall skapa balans i ekonomin och på arbetsmarknaden. Den ekonomiskapolitiken har alltså till uppgift att se till att vi får en jämn och tillräckligefterfrågan på arbetskraft. Därför var det så viktigtför utvecklingen på arbetsmarknaden att vi genom regimskiftet fick en nyekonomisk poUtik här i landet. De under de borgerliga åren ständigt återkommandekrisrapporterna om industrinedläggningar, minskat antal industrisysselsatta,minskade industriinvesteringar och förlorad framtidstro inom industrin har nui stort sett upphört. får vi nästan ta del av rapporter av annatslag. krisbranscher gör rekordvinster. Företagarna tror på framtiden.Industrisysselsättningen och industriinvesteringarna ökar igen. Aktieägarna kanglädjas åt kraftigt ökade värden på sina aktieinnehav. Den ekonomiska politikenhar också skapat förutsättningar för betydande exportframgångar. Kort sagt: Detfinns åter en framtidstro i . Detär många utanför det här huset som erkänner att en ljusning är på gång. Efteratt ha läst de borgerliga motionerna och reservationerna förstår jag att detkommer att ta åtskilligt med tid innan oppositionen upptäcker att det häntnågot i sedan regimskiftet. Både och varnyanserade i sina inlägg. Men beträffande börjar jag tvivla påatt han någonsin kommer ner på jorden igen och ser verkligheten omkring sig. IAktuell ekonomi, information från , kunde man läsaföljande; "Optimismeni det svenska näringslivet är nu väsentligt mer utbredd än . Debokslutsrapporter som presenteras visar på en klart.stigande lönsamhet.Efterfrågan ökade betydligt vilket medfört ett bättrekapacitetsutnyttjande av kapital och arbetskraft. Efterfrågeök-ningen kommerockså från rätt håll, nämligen exporten, vilket behövs för att lösa Sverigesproblem med underskottet i utlandsbetalningarna." Dettacitat visar att det finns bedömare som har en annan och mer nyanserad bedömningav den politik som förts än vad som framgår av oppositionens redovisningar imotioner och reservationer. Den15 mars besökte utskottet arbetsförmedlingen i . Länsarbetsdirektörenlämnade en lägesrapport för länet. Han pekade på att industrins utvecklingunder hade gått i gynnsam riktning och bl. a. resulterat i en fortlöpandeförbättring av orderingången, en positiv utveckling av lönsamheten, allt färrevarsel om uppsägningar samt ett ökande arbetskraftsbehov. Manförväntade sig en svag tillväxt av antalet industrisysselsatta, och att dettaskulle omfatta samtliga stora branscher. Den största expansionen var att väntainom den kemisk-tekniska industrin, elektrotekniska industrin ochverkstadsindustrin. Detta kommer att resultera i en förbättrad industrisysselsättningi flertalet av länets kommuner. Somen följd härav kommer företagens rekrytering att öka kraftigt -troligen attfördubblas i jämförelse med 1983. Dettavar alltså länsarbetsdirektörens beskrivning av .den närmaste framtiden iÖstergötland. Den andades optimism. Vi socialdemokrater är fast beslutna att arbeta vidare för en fortsattpositiv utveckUng på den svenska arbetsmarknaden. Här tror vi attlöntagarfonderna kommer att få betydelse. När den av vissa kretsarupphaussade paniken kring löntagarfonderna nu tycksha lagt sig ute i landet, tror jag att både företagare och borgerliga poUtikerkommer att inse vilken positiv betydelse dessa fonder kan komma att få förindustriutvecklingen i landet. Motden här bakgrunden är jag förvånad över den gemensamma borgerligareservationen om förutsättningarna för utvecklingen på arbetsmarknaden. Vadhar ni att erbjuda? Inte är det någon gemensam uppfattning om hur denekonomiska politiken skall bedrivas. betänkande 25 hade ni var sin reservation om riktlinjerna förbudgetregleringen. undviker ni allt som skiljer er åt och kommer överens omen allmänt hållen kritik mot den förda poUtiken. När jag läser igenom erreservation undrar jag om ni över huvud taget kan eller vill se vad som händerute i samhället . Ennegativ faktor som de borgerliga reservanterna pekar på är stödet tillkrisföretagen. Det är alldeles riktigt att man under de borgerliga regeringsårentill övervägaride del använde de industripoUtiska resurserna till hantering avindustriföretagens problem. De stora resurser som sattes in förindustriföretagen gjorde att det blev mindre resurser över för nyskapande ochexpansion. Densvenska industriproduktionen utvecklades negativt under perioden 1975-1982.Övriga industriländer, exempelvis , och , ökade sinindustriproduktionstillväxt med . minskade densvenska industriproduktionen . Detvar detta som var anledningen till att den socialdemokratiska industriministernredan i budgetpropositionen 1983 aviserade att de offensiva insatserna inomindustripolitiken skulle ges ett större utrymme än vad som varit fallet underde närmast föregående åren. Det innebar en ny syn på statens agerande iindustrikriser och ökade ambitioner vad gäller insatser för att stimuleraindustrieU expansion på områden med utvecklingsmöjligheter. Propositionenom industriell tillväxt och förnyelse, som kommer att behandla omnågon vecka, innebär att industripolitiken inriktas på att ge offensivainsatser inom industripolitiken större utrymme än , att tillvaratautvecklingsmöjligheterna inom råvarubranscherna, att stimulera verksamheteninom de små och medelstora företagen, att skapa öppenhet och samverkan mellansamhäUet, företagen och de anställda samt att intensifiera strävandena tillsamordning mellan industri-, arbetsmarknads-och regionalpolitik. Det ärinsatser för den långsiktiga politiken inom industriområdet för att tryggasysselsättningen . Efterdevalveringen 1982, som har haft stora positiva effekter på industriproduktionen,har denna produktion ökat med och beräknas öka ännu mer underinnevarande år. Exporten ökade och beräknas öka med detta år. Minaföregångare här i talarstolen har kritiserat utvecklingen på arbetsmarknadenoch riktat anklagelser mot att det är de kortsiktiga insatserna som hardominerat. Jagskulle vilja citera Utet av vad som skrevs i samband med attkonjunkturinstitutets rapport presenterades. I en tidning stod det , med en stor rubrik: "Efter fyra svåra år- Fler jobb i industrin Denförbättrade konjunkturen har lett till att sysselsättningen inom industrinökar ." Trotsinsatser på industripolitikens område och det positiva resultatet av denekonomiska politiken krävs fortfarande en hög kapacitet och beredskap påarbetsmarknadspolitikens område. Det är riktigt, som oppositionen påstår, attden socialdemokratiska regeringen satsat betydande belopp påarbetsmarknadspolitiken. Vi anser att den öppna arbetslösheten är förödandeoch passiviserande för människorna. Det är viktigt att de arbetslösa får stödtill utbildning och arbete. Förungefär kritiserade arbetsmarknadspolitikoch sade, att om den moderata politiken blir verklighet skulle det innebära katastrofför många människor. De neddragningar som föreslår i sinekonomisk-politiska motion innebär ca 35 000 fler öppet arbetslösa. Jagskulle vilja fråga; Hur skall samsas med om tagen ifortsättningen? Kommer ni att acceptera den kraftigt ökade arbetslöshet som denmoderata politiken innebär- aUtså det som tog avstånd från för ett årsedan? Är den gemensamma icke-socialistiska reservationen tecken på att nifunnit varandra igen? tog avstånd från nedskärningar, och det var en viktigmarkering. Vihar i vårt land en bra och aktiv arbetsmarknadspoUtik. Det hindrar emellertidinte att den kan bli bättre. Det bedrivs också ett intensivt arbete för attförändra och förbättra den. bedriver man en omfattande verksamhet för att fåorganisationen mer effektiv. Servicen till företagen och de arbetssökande skaUbli bättre. Exempelpå insatser för förnyelse av arbetsmarknadspolitiken är nyrekryteringsbidraget.Därigenom försöker man styra över arbetssökande till varaktiga arbeten inom denprivata sektorn, som är ett bättre alternativ än beredskapsarbeten - dettaenligt många bedömningar av dem,som anställer personal. Det är litet ologiskt att efterlysa långsiktiga jobb och samtidigtklandra oss för att vi anser att de långsiktiga jobben är mera attraktiva änkortsiktiga beredskapsarbeten. Imars hade 12 714 personer fått anställning genom rekryteringsstödet. Vi anseratt det är angeläget att finna vägar för att förvandla passivt arbetsmarknadsstödså att det i stället stimulerar den arbetslöse till aktiva insatser. Ettannat exempel på detta är ungdomslagen, som har inneburit att tusentalsungdomar fått in en fot på arbetsmarknaden och upplever sin tillvaro mermeningsfylld . var 28 600 ungdomar engagerade i ungdomslag. Visocialdemokrater skall gå vidare på den inslagna vägen med förnyelse i siktet.Vi behöver arbetsmarknadspoUtiken. Vi socialdemokrater går inte med på den avrustning avarbetsmarknadsverket som förordar i sin motion. Detfinns en gemensam reservation från de borgerliga partierna där det litetförsiktigt talas om behovet av en privatisering av arbetsförmedlingen.Reservationen är förrädisk. Vad står den egentligen för? Har mittenpartiernasrepresentanter läst vad moderata företrädare uttalat om privatiseringensvälsignelser, och delar ni åsikter? kallade det idebatten "en förnyelse inom AMS". Jag skuUe vilja fråga ElverJonsson: Vad betyder privatisering av vissa förmedlingsinsatser? Visocialdemokrater accepterar inte en långtgående privatisering avarbetsförmedlingen. har vi byggt upp en förmedlingsorganisation somhar såväl ett stort antal erfarna och kompetenta förmedlare som tekniskaresurser. Vem skulle vinna på att den organisationen slås sönder? Det skullebli ett fåtal vinnare och ett stort antal förlorare. De svaga i samhälletskulle få sitta emellan när de kommersiella intressena tar över. Vad villfolkpartiet och med arbetsmarknadsverket? Om det är så att mittenpartiernatänkt sig en alternativ förmedUng på vissa avgränsade områden, som kultur- ochkontorsservicesektorerna, då förstår jag inte det som sägs i reservationen omtiUäggsdirektiv tiU . Kommittén har redan i uppdrag att se påförmedlingsformerna inom dessa områden. Det är oförklarligt att mittenpartiernainte kunde ansluta sig till majoritetsskrivningen på den här punkten. Denborgerliga reservationen om privatisering av förmedlingen visar att moderaternahar lyckats med sin avsikt. De har fått med mittenpartierna på en reservationsom kan tolkas som ett stöd för privatiserings-kampanj. Detta harockså framskymtat i de moderata tidningarnas ledarspalter. Vpk pläderar för den offentliga sektorns utbyggnad. Det är ingasvårigheter att finna lämpliga arbetsuppgifter inom den sektom - det harinförandet av ungdomslagen visat. Dagens stora problem är att kunna betalautgifterna. Det stora budgetunderskott som kommit till efter 1976 innebär attvi betalar en stor del av vår gemensamma verksamhet med lånade pengar. Ensanering av vår ekonomi föratsätter att vi minskar budgetunderskottet. Det ärnödvändigt att staten, landstingen och kommunerna granskar utgifterna myckethårt. måste sysselsättningsökningen inom dén gemensamma sektornvägas mot utgiftsökningen och de finansieringsmöjligheter som finns. Det är ennödvändig och svår balansgång. Hotet är en ekonomi i obalans, som riskerar attrasera välfärden och den sociala tryggheten och att öka arbetslösheten. Vpkmenar också att de arbetsmarknadspoUtiska insatserna har tjänstgjort somförvaringsplatser för en växande kategori människor. Det är en grovt felaktigbedömning av svensk arbetsmarknadspolitik. Exempelvisarbetsmarknadsutbildningen har stärkt många tusental människors möjligheter påarbetsmarknaden. Beredskapsarbetena har gett den enskilde individen möjlighetatt göra en meningsfull insats i samhället. Jag skuUe kunna räkna upp mångapositiva exempel på vad arbetsmarknadspoli- tiken betytt för denenskilde individen och för samhället. Jag skulle vilja säga att det är rentoförskämt att här tala om "förvaringsplatser" för människor. Jag vill belysa detta med ett exempel. Om det är någon som skullebehöva hedras med ett monument i , så är det den bortrationaliseradeskogsarbetaren. Han och många med honom blev beredskapsarbetande vägarbetareoch byggde vägar, så att vi kan upprätthåUa en hygglig service i våraglesbygder. Deras insatser var meningsfulla. De kan vara stolta över sitt verk.De behöver inte känna att de varit "förvarade". Visocialdemokrater anser att det är viktigt att arbetstillfällena på denreguljära arbetsmarknaden ökar. Men som ett komplement behövs arbetsmarknadspolitikenunder . Vi behöver en hög beredskap, så att vi inte får enökad öppen arbetslöshet. Sammanfattningsvis vill jag framhålla att regeringens samlade politikskapar goda förutsättningar för utvecklingen på arbetsmarknaden. Jag yrkarbifall till utskottets hemstäUan på samtliga punkter. 7 ()replik: Jag tror att det efter inlägg finns skäl attrekapitulera vad som hänt och belysa den situation som egentligenbefinner sig i. Viär inne i en högkonjunktur, , inte i en lågkonjunktur. Men faktumär att arbetslösheten är rekordhög. Och det ser ut som om denkommer att öka. Arbetslösheten minskar inte. Faktum är att antalet industrijobbenligt de senaste uppgifterna från arbetsmarknadsverket inte har ökat, somFrida påstår. Vihar rekordarbetslöshet i en högkonjunktur, med en socialdemokratisk regeringsom naturligtvis inte vill tala om den saken. Med moderat politik skulle vi ha 35 000 fler arbetslösa, fick vi höra.Jag vill ta ett konkret exempel och försöka visa hur det skulle kunna se ut medmoderat poUtik. Låt oss gå tUl , ! Arbetsmarknadsutvecklingeni med dominerande moderat inflytande över politiken har varit bättre äni - utan devalvering men med en politik som är inriktad på att minskaunderskotten i ekonomin och därmed undanröja det största hotet mot denlångsiktiga sysselsättningen. I färre arbetslösa i nettotiUskott medmoderat politik - i rekordarbetslöshet med socialdemokratisk politik. Deträcker som exempel, , för att skapa trovärdighet för de förslagsom vi förespråkar. Sedan,herr talman, påstod någonting om långtgående privatisering avarbetsförmedling. Vad är det för prat, ? , partikamrat till och generaldirektör förarbetsmarknadsverket, tiUrättavisade några av sina styrelseledamöter på ettseminarium som hade, där dessa ledamöter sade samma sak. sade till dem: Snälla ni, så är det ju faktiskt inte! Vad moderaternaföreslår är vissa enskilda initiativ i nischer på specialområden. därarbetsmarknadsverket har haft och har problem. Det är detta det gäller ochingenting annat. Detär klart att vi är glada för att vi har en borgerlig enighet på det härområdet. Det har vi jobbat länge för, men inte för det som villlåta påskina, utan alltså för något helt annat.