prot · G70965 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:65 Förhandlingarna leddes till en början av förste vicetalmannen. 1§ Justerades protokollet för den 13 innevarande månad. 2 § Svar på fråga 1983/84:268 om SJ:s beredskap vidströmavbrott har, med hänvisning till attett persontåg blev stående på i , frågatmig vilka åtgärder som kommer att vidtas för att förbättra beredskapen videventuellt liknande händelser . var en besvärlig dag för bådeflyg-, landsvägs-och järnvägstrafik till följd av mycket svåraväderleksförhållanden. För SJ:s del uppkom de värsta problemen genom att enkontaktledning revs ner på vid södra inpassagen till mittunder rusningstrafiken. kunde dock trafiken komma i gång igen.Under den här perioden klarades trafiken i stort sett enligt deberedskapsplaner som finns. Över 10000 resande i 17 fjärrtåg och 22 pendeltågöverfördes således fill andra trafikmedel. För ett tåg uppstod speciella problem, nämligen detnorrgående persontåg som stoppades precis före . Evakueringen avpassagerarna på detta tåg kunde på grund av säkerhetsproblem påbörjas förstefter och . Att evakueringen tog måsteses mot bakgrund av väderleksförhållandena, den extrema trafiksituationen iövrigt och säkerheten för passagerarna. Enligt vad jag inhämtat håller SJ nu på att utvärderavilka åtgärder som behöver vidtas för framtiden för att dels undvika händelserav det här slaget, dels förbättra servicen åt passagerarna. Modernisering ärockså redan på gång när det gäller kontaktledningar ochkommunikafionsutrustning. Jag följer detta arbete med intresse. Om SJ:s beredskap vid strömavbrott Nr 65 Anf. 2 (): Jag tackarkommunikationsministern för svaret på min fråga. 23 januari1984 " -" december förra åretdrabbades som bekant av ett mäktigt Tågtrafiken fick, som kommunikationsministern nu vidimerade, Om SJ.sberedskap stora problem beroende på att ett träd blåste ned över spåren påÅrstabron vid strömavbrott '" . Fjärrtågen kunde inteavgå söderut från på , och pendeltågstrafiken fick ocksåstora problem. Ett tåg från till blev alltså enligttidningsuppgifter och enligt vad kommunikationsministern säger stående , innan man hade klarat evakueringen av de 300 passagerarna. SJ-personalen hade naturligtvis en mycket svår uppgift imörkret och ovädret. Personalen lade ned ett omfattande arbete i en svårsituation. Ändå måste man säga att det inte var tillfredsställande.Att ett tåg blir stående i mitt inne i utan att synbarligennågonting händer med tåget är naturligtvis inte bra. Den reflexion sominställer sig är; Det måste gå att avsevärt förbättra beredskapen. Det bör jurimligen finnas något icke eldrivet lok, som kan gå ut och dra in ett havererattåg till i . Det börockså vara möjligt att fälla de träd som står så illa placerade att de vidoväder riskerar att falla över elledningar. Vi vet ju att stormar brukar uppståi vårt land, och vi vet också av erfarenhet att stormar kan fälla träd. Nusäger kommunikationsministern att SJ utvärderar vad som har hänt för att iframtiden undvika händelser av det här slaget. Bättre service och moderniseringav kontaktledningar och kommunikationsutrustningar ställs också i utsikt. Jagvill gärna säga att det är ett bra svar. Jag vill ändå ställa ett parföljdfrågor: Är det inte möjligt att i en sådan situation använda ettdiesellok för att bogsera in ett tåg, och varför skedde inte det i just dettaspeciella fall? Jag tror att många är intresserade av ett svar på den frågan.Jag vill också fråga kommunikationsministern om hur man arbetar när det gällerträdfällning. Pågår det kontinuerligt en översyn av principerna för detta?Dessa båda frågor skulle jag också gärna vilja ha ett svar på. Som svar på frågan varför man inte kundebogsera in tåget till med hjälp av ett diesellok, kan jagsäga att båda spåren vid var helt blockerade av den nedfallnakontaktledningen. Detta var enligt SJ ett av skälen till att man inte kundebogsera in tåget till med hjälp av ett diesellok. Jag tror att man från SJ:s sida är medveten om att maninte klarade detta på det sätt som man själv hade önskat. Detta har lett tillatt man nu undersöker vilka beredskapsåtgärder som kan vidtas för att förhindraatt något liknande inträffar. När det gäller att fälla träd har jag ingen som helstaning om - för att använda ett känt uttryck - huruvida man från SJ;s sida harnågra speciella planer beträffande just avverkningsförfarandet. Det är klartatt man kan avverkaalla träd som befinner sig på ett sådant avstånd att de riskerar att falla nerpå kontaktledningar eller på annat sätt hindra tågtrafiken. Rent praktiskt harjag emellertid den erfarenheten, som jag kan delge , att om manbörjar avverka på så sätt, skapar man en ännu större risk för att andra trädfaller. Det är alltså inte alltid den rätta lösningen. Att man bör hålla frittrunt kontaktledningar och runt annat som kan påverka säkerheten kan jag gottoch väl hålla med om, men hur planen ser ut hos SJ känner jag inte till. Om en fast förbindelse mellan och 4 (); Jag noterar att kommunikationsministern har enöppen attityd och medger att det behövs förbättringar i beredskapsläget.Kommunikationsministern säger att det inte var riktigt bra det som hände ochatt man är medveten om detta på SJ och efter en utvärdering kommer attgenomföra förbättringar. Med detta följdsvar låter jag mig nöja. Överläggningen var härmed avslutad. 3§ Svar på interpellation 1983/84:69 om en fast förbindelse mellan ochKöpenhamn säger i sin interpellation attår 1980 presenterade kommun tillsammans med ett konsortium bestående avbl. a. BPA och Skånska Cementgjuteriet ett förslag till en fast förbindelsemellan och . Konsortiet föreslog att projektet skullefinansieras genom utländsk upplåning. Lånen skulle enligt förslaget betalas tillbakagenom avgifter. a. mot denna bakgrund har frågat mig omjag är positivt inställd till den av konsortiet föreslagna finansieringen avprojektet. har vidare frågat mig om jag avser föreslå byggandetav en fast förbindelse mellan och . efter mitt tillträde uppdrog jag åt ensakkunnig att se över beslutsunderlaget när det gäller fasta förbindelser iÖresund. Jag har haft fortlöpande kontakter i frågan med min danskekollega. Arbetet med att aktualisera prognoser och beräkningar iÖresundsdelegationens betänkande har redovisats i rapportenÖresundsförbindelser - översyn 1983 (Ds K 1983:2). Arbetet med aktualiseringenhar även innefattat kontakter med berörda skånska kommuner och organisationer. Översynen visar med dagens trafikunderlag ochtrafikprognoser ett sämre samhällsekonomiskt resultat än vadÖresundsdelegafionen redovisade för de olika alternativen till fastaförbindelser. De företagsekonomiska kalkylerna ger dock positiva utfall förflertalet alternativ. De två mest intressanta lösningarna från både samhälls-och företagsekonomiska synpunkter är en Om en fast förbindelse mellan och järnvägstunnelmellan och eller en kombinerad väg-och järnvägsbro mellanMalmö och . betonade vidriksdagsbehandlingen av motioner om Öresundsförbindelserna att det är särskiltangeläget att lösa frågan om tågförbindelserna med och kontinenten.Denna fråga borde enligt utskottet behandlas med förtur. Frågan har utretts avSJ. Från dansk sida väntas ett förslag till lösning. Med hänsyn till utfallet av de samhällsekonomiskabedömningarna är den aktualiserade rapporten om Öresundsförbindelsernaofillräcklig som beslutsunderlag. Detta påpekas också i rapporten. Jag hardärför beslutat att den skall kompletteras med en särskild studie av vissa båderegionala och nationella näringslivs- och sysselsättningseffekter som harsamband med fillkomsten av fasta förbindelser. Detta skall ske skyndsamt. Jag förutsätter också att SJ nu tillsammans med övrigaberörda parter skyndsamt fullföljer strävandena att nå enighet om ett lämpligthandlingsalternativ för den framtida färjetrafiken på och kontinentenbåde på kort och på läng sikt. Detta är angeläget med hänsyn till den nuvarandetrafiksituationen, men också för att en slutlig jämförande värdering avjärnvägstunneln mellan och skall kunna göras. När detta material finns framme kommer den svenskaregeringen att ta ställning fill de aktuella frågorna, innan överläggningarkommer att ske med den danska regeringen. Jag är i och för sig beredd att pröva alternativafinansieringsformer. Detta är dock inte någon relevant fråga så länge danskarnainte bestämt om de vill vara med om att en fast förbindelse byggs. De harbeslutat att avvakta med beslut om en broförbindelse till 1985, då de har tagitställning till frågan om en bro över Stora Balt. vill de intediskutera frågan om en bro över . 6WIGGO KOMSTEDT (m): Jag ber att få tacka kommunikafionsministern för hans inlägg. Mina tvåfrågor löd: Ärkommunikationsministern positivt inställd till den av konsortiet föreslagnafinansieringen av projektet? Avserkommunikationsministern att föreslå byggandet av en fast förbindelse mellanMalmö och ? Jag anser inte att jag har fått svar på någon av frågorna.Eftersom jag är en generös natur skall jag sträcka mig så långt som till attsäga att jag har fått ett halvt svar på den första frågan. Kommunikationsministerns svar är i stället en redovisningav den presenterade uppdateringen av Öresundsdelegationensarbete . I sin ovilja att svara skjuter kommunikationsministernrapporten - Översyn 1983 framför sig. Det är en översynsom mest är ett försök att göra pyttipanna anrättad på Öresundsdelegationensutredning . Denna uppdatering ger ingenting nytt. 1 varje fall har inget nyttframkommit som ger svar på de frågor som jag har ställt. Vad utredningsmannen sagt är ganska ointressant. Frågan ärvad kommunikationsministern vill. 1 rapporten 1983, somkommunikationsministern alltså hänvisar till i sitt svar, sägs att dagenstrafikunderlag och trafikprognoser visar ett sämre samhällsekonomiskt resultatän vad Öresundsdelegationen redovisade 1978. Låt mig då säga att detsamhällsekonomiska resultatet alltid är utomordentligt svårbedömt i ett sådanthär projekt. Däremot säger utredningsmannen i"Öresundsförbindelser - Översyn 1983" att de företagsekonomiskakalkylerna ger ett positivt utfall för flertalet alternativ. Detta är detintressanta i sammanhanget. Här får man någonting som skall betalas genomsjälvfinansiering och således inte medför några utgifter för staten. Det är mot denna bakgrund något förvånande att rapportenägnar de samhällsekonomiska beräkningarna fyra sidor, medan de företagsekonomiskaägnas en. Man kan här tala om värderingar. Man kan också undra om detta är ettuttryck för objektivitet. Trots denna prioritering i rapporten sägerkommunikationsministern i sitt svar att de samhällsekonomiska bedömningarna ärotillräckliga som beslutsunderlag. Därför har kommunikafionsministern beslutatatt han skall komplettera med en särskild studie av både de regionala och denationella näringslivs- och sysselsättningseffekterna. Jag tycker att detnärmast är ett snyggt sätt att hyfsa till arbetslöshetssiffrorna, genom att hållai gång utredningskansliet . När det gäller näringslivsfrågorna och näringslivetsinställning har näringslivets företrädare redan sagt sitt i frågan. De är klartpositiva till fasta förbindelser mellan och - det kan inteheller ha undgått kommunikationsministern. När det gäller de regionala intressena och synpunkterna ärdet bara för kommunikationsministern att tala med de närmast berörda, nämligenkommunikationsministerns partivänner i . 1 är det så att det socialdemokratiska kommunalrådetJan har uttalat, att om inte och kan komma överens ärMalmö och kommuner beredda att låna upp privat kapital och byggabron mellan och . I en tidningsartikel lästejag att kommunikationsministern med anledning av detta har sagt att han intetror det vara juridiskt möjligt med ett sådant förfaringssätt. Därför vill jagfråga: Om kommunikationsminister nu inte kan komma överens med sigsjälv, är kommunikationsministern då beredd att i stället medverka till att detvå kommunerna inte stupar på byråkratin i sina ambitioneratt skapa fasta Öresundsförbindelser? I svaret åberopar kommunikationsministern också vadriksdagens trafikutskott skrev i sitt betänkande där manbehandlade motioner om Öresundsförbindelserna. betonade att detär särskilt angeläget att frågan löses i vad gäller tågförbindelserna med Om en fast förbindelse mellan och Om en fast förbindelse mellan och Det är riktiga iakttagelser och en riktig redovisning. Men detär inget ställningstagande i brofrågan eller till fasta förbindelser över huvudtaget, utan man lägger tonvikten på de kortsiktiga lösningarna. Vi konstateradeatt det tar av byggande innan fasta förbindelser är ett faktum, ochunder tiden måste det till ett bättre förhållande i vad gäller godstransporteroch tågfärjor med och kontinenten. Det har också i rapporten hänvisats till att danskarnainte är beredda till ett ställningstagande , då de tar ställningtill en bro över Stora Balt. Jag är inte övertygad om att detta är ettslutgiltigt besked. Om ett internafionellt konsortium utlånar kapital och villbygga en och en Stora Bält-bro, som inte kostar danska statennågonting, tror jag att danskarna kan vara ytterst intresserade. De är ju litetbättre affärsmän än vi är i . Den konservativa regeringen i harockså lyckats vända den ekonomiska utvecklingen i en positiv riktning ochfåttfart på den danska industrin. Vid möte i ) förraåret väcktes idén att både och bron över Stora Balt skulle kunnabyggas . Det aktuella byggkonsortiet har förklarat att detta är fulltmöjligt. 1 intervjun från , som jag tidigare hänvisade till, sadeockså den danska regeringens kommunikationsminister att vi 1992 skall köra bileller åka tåg på fasta förbindelser över . Men då skakade den svenskakollegan på huvudet och sade att vi möjligen får besked avföreståndarinnan på hemmet om att det byggs en bro eller en tunnel. - Tala omopfimister och pessimister! Med den inställningen hos kommunikafionsministernförstår jag att jag har fått detta svar . Låt mig återvända till uppdateringsrapporten. De nyaprognoserna om en minskande godsmängd är framtagna under en ytterst besvärandelågkonjunktur, och denna lågkonjunktur gäller hela . Vi får inte glömmaatt Öresundsförbindelserna också gäller och , varifrån man ju tarvägen via och ut till kontinenten. Men lågkonjunkturen skallväl inte fortsätta i eviga tider, och enligt vad vi nu konstaterar har trendenvänt. Jag trodde att regeringens politik var uppbyggd kring ett expanderandesvenskt näringsliv med ökade exportmöjligheter. Det är kring den offensivaexportsatsningen som jag vill se prognoserna för Öresundsförbindelserna och hurde beräknas, inte i en grå pessimism. Visserligen har näringslivet tappat andanefter löntagarfondsbeslutet, men fonderna kommer att avskaffas 1985, såoptimismen kommer säkert tillbaka bland näringslivets folk. läckte det ut att ett antal storaindustriföretag i , däribland , skulle vara intresserade av ettännu större kommunikationsprojekt, i vilket Öresundsförbindelserna ingick. Vifår se vad projektet innehåller när det presenteras - enligt uppgift om någraveckor. Varför jag över huvud taget nämner det i debatten är för attpåvisa att det hos näringslivet uppenbarligen finns både intresse och kapitalför att lösa näringslivets transportproblem . Både av svaret och av det pressmeddelande somkommunikationsministern lämnade när rapporten - Översyn1983 presenterades framgår det att man fäster alltför stor tillit till SJ -till vad SJ tycker, vad SJ skall göra och vad SJ vill. Men SJ har inte ettsådant grundmurat förtroende bland svenska folket att man jublar när man hörvilken tilltro kommunikationsministern sätter till SJ. Dessutom är SJ i allrahögsta grad part i målet. När man talar om nytänkande, framsynthet och offensivsatsning tänker man inte i första hand på SJ. Som jag sade tidigare skjuter kommunikationsministerndanskarnas ställningstagande framför sig för att undvika att svara. Men låt osslämna danskarna därhän och koncentrera oss på frågan om vad vi i skallgöra! Jag vill då upprepa mina frågor: Är kommunikationsministern positivt inställd till den avkonsortiet föreslagna finansieringen av projektet? Avser kommunikationsministern att föreslå byggandet av enfast förbindelse mellan och ? Kommer vi attfå ett besked beträffande den socialdemokratiska inställningen till enbroförbindelse ? Om en fast förbindelse mellan och 7SIGVARD (); För vilken gång i ordningen frågan om en fastförbindelse över har behandlats här i vet jag inte, men attfrågan har blivit en långdragen historia vet vi alla. ansökte ettfranskt syndikat att få bygga en järnvägstunnel mellan ochHelsingör, och det första förslaget fill en väg- och järnvägsbroMalmö-Köpenhamn lades fram , för att nu nämna några hållpunkter. För att vidare belysa vad som hänt litet närmare i tidenoch som bl. a. speglar ställningstagande i frågan vill jag erinra omriksdagsbesluten och 1975. Beslutet innebar att riksdagsmajoritetendå tog ställning för en sexfilig billed för KM-alternativet och en tågtunnelför . motsatte sig broförbindelse för , men var positivtill en tunnel för . Det avtal mellan den svenska och den danskaregeringen som således godkändes av den svenska kom emellertid aldrigupp till behandling i det danska , och frågan förföll därmed. fattade ett nytt beslut pågrundval av ett enhälligt betänkande från trafikutskottet. Detta beslut hade påväsentliga punkter en annan innebörd än beslut. Det innebar bl. a. attdet fortsatta arbetet skulle inriktas på en fast förbindelse förHH-alternativet - i huvudsak i enlighet med vad föreslagit i enpartimotion. har gått sedan det senaste riksdagsbeslutetfattades, och står vi här med en färsk uppdatering av tidigare utredningar ivår hand, en uppdatering som enligt vår mening visar att vi inom redani vårt ställningstagande i 1973 drog realistiska slutsatser och angaven riktig färdriktning för fortsatt utredningsarbete. Det är helt klart attförutsättningarna för tillkomsten av en fast förbindelse i det avgörande skedetär beroende av samstämmiga beslut av den svenska och det Om en fast förbindelse mellan och Men jag tror att om vi i konsekvent drivitpå om tunnelalternativet på , så hade detta projekt varit betydligtnärmare sin lösning än det är . Då hade vi inte haftden förlamande hand över planering och utveckling av färjetrafiken som vi nuhar fått leva med. När man läser sammanfattningen av det genomarbetadetidigare utredningsmaterialet så framstår det klart att en bro Malmö-Köpenhamnbefinner sig ännu längre från verkligheten . De argument mot en brosom har förts fram i utredningsmaterial, i och i den allmännadebatten har varit välgrundade. 1 en motion 1982/83:473 framförde vicenterledamöter från en rad synpunkter på Öresundsförbindelserna.Främst har det förts fram miljömässiga och trafikpolitiska aspekter. En broskulle leda till överförande av stora godsmängder från järnvägs- tillbiltransport, vilket i sin tur skulle få negativa konsekvenser miljömässigt.F.ö. måste järnvägen hävda sin position när det gäller godstransporter. Annarsundergrävs hela stambanenätets ekonomi. Även de långsiktigt negativaarbetsmarknadspolitiska effekterna har kommit att väga allt tyngre. Till dettakan nu läggas det faktum att en bro inte är ettsamhällsekonomiskt försvarligt projekt, vilket i och för sig inte är någon överraskandeslutsats. Vad det hela egentligen gäller är hur våra förbindelsermed kontinenten skall se ut . I södra har vi förbindelseröver och till kontinenten och . har säkerligenmycket goda förutsättningar att utveckla den trafiken, i synnerhet om vi kundefå ett snabbt beslut om elektrifiering av järnvägen . Det är en urregional synpunkt och även trafikmässigt gynnsam fördelning av trafiken. En broskulle givetvis komma att rycka undan betydande delar av dessa hamnarstrafikunderlag. I södra har vi den oreda och den ovisshet som vinu levt med så länge när det gäller färjetrafiken. 1 svävar jubrovisionärernas ande över en region som har svåra problem att brottas med,särskilt när det gäller utflyttning och svårigheter på arbetsmarknaden. Meninte är det avsaknaden av en bro som är orsak till allt detta. Ju längre mankrampaktigt håller sig kvar vid tanken på en bro, desto värre blir det. Blottatanken på alla de negativa konsekvenser en bro skulle medföra miljömässigt medtrafikkoncentration hksom tanken på all den värdefulla jordbruksmark en broskulle ta i anspråk för trafikanläggningar borde vara tillräcklig för att förall framtid avfärda projektet. Socialdemokraterna i är i vad gällerbroprojektet ihärdigt uppbackade av . Hur ställer sig f.n. är jag inte riktigt på det klara med. är det enda parti som har enhelt enig partipolitisk linje mot en bro. För del lade Skandinavisk Linjetrafik ner bil-och personfärjetrafiken . har vi haft endast sommartrafikunder . Att drabbats som skett har utan tvivel koppling tillden allmänna oro som så länge präglat trafiken i södra på grund av de utdragnabrodiskussionerna. I fråga om kan det vara skäl att nämna denutredning kommunstyrelsen där presenterade 1982, vari beträffandetunnelalternativet sägs; "har tidigare, liksom mångaandra remissinstanser, förordat en järnvägstunnel . Sedandetta alternativ f n visat sig företagsekonomiskt ointressant för SJ,förefaller det vara bara två alternativ som har några aktiva företrädare.De två alternativen är - landsvägsförbindelsemed bro och tunnel mellan och - endastfärjetrafik." De två alternativen jämförs systematiskt på punkt efterpunkt, och utredningen utgör sammantaget ett övertygande dokument - vid dennajämförelse - för en satsning på färjetrafiken. I anslutning fill vad jag har sagt beträffande Helsingborgär det av intresse att citera vad som anförs i sammanfattningen avuppdateringsmaterialet: "Utfallet av de samhällsekonomiska kalkylernaföranleder också slutsatsen att frågorna om värdering av de olikahandledningsalternativen för fortsatt färjedrift i kombination med denfortsatta behandlingen av järnvägstunnelalternativet i HH-läget träder iförgrunden på ett helt annat sätt ." Detta är en bra slutsats. måste det bli full fart påden slutliga utvärderingen, så att vi kan komma fram till ett beslut utanonödigt dröjsmål. Genom att kasta överbord all den barlast som utredningarna ombroalternativet utgör, borde det fortsatta arbetet kunna gå både lättare ochsnabbare. De hållbara alternativen gäller således dels utökadegodsfärjeförbindelser, dels en tågtunnel mellan och . Bådadessa alternativ ligger helt i linje med vad framför allt , såväl lokaltsom på riksplanet, har förespråkat. Utredningen utgör således ett starkt stödför syn på förbättrade förbindelser över sundet. Med anledning av dels vad jag citerade frånsammanfattningen av uppdateringsmaterialet, dels vad kommunikationsministernuttalat både i pressen och här i sitt interpellationssvar känner jag engryende förhoppning om en utveckling åt rätt håll. Ändå vill jag gekommunikationsministern ett ord på vägen: Lägg nu brovisionärernas planer åtsidan! Låt oss andra, som står närmare den verklighet som vi har omkring oss,arbeta för en samhällsekonomiskt ansvarsfull lösning när det gäller de härfrågorna. Om en fast förbindelse mellan och 8KARIN AHRLAND (fp): är det åter dags för den årligariksdagsdebatten om de dåliga förbindelserna över . År står vihär och pratar men blir förbindelserna dess värre bara sämre ochsämre. Jag har plockat fram förra årets protokoll, och jagnoterar att det är nästan i egenskap avkommunikationsminister deltog i en interpellationsdebatt iden här frågan. Den gången vädjade kommunikationsministern om tid föruppdatering av Om en fast förbindelse mellan och materialet,och det hade åtminstone jag en viss förståelse för. är den uppdateringengjord. Ändå måste jag konstatera att det nu lämnade svaret inte på något sättär entydigt. säger att materialet är otillräckligt sombeslutsunderlag. I vissa delar är jag faktiskt ense med . a.har man tittat på statistik över resandeströmmen. noteras att antaletresenärer över sundet var mindre . När förbindelserna är så dåligasom de är blir självfallet resandeunderlaget allt sämre. har detdessutom blivit allt dyrare att ta sig från till . Således reserfärre människor den sträckan.