prot · G709166 · 1983-12-31 00:00:00 — Denamerikanska federala myndigheten för livsmedel och medicin, alltså motsvarigheten till vår socialstyrelse, arrangerade ett möte med ansvariga myndigheter, industri och forskning, varvid konstaterades att denna amerikanska myndighet, FDA, icke kräver LD 50-tester för att fastställa akut giftighet. Det gör ingen annan amerikansk myndighet heller, med några sällsynta undantag. Denamerikanska federala miljövårdsmyndigheten, EPA, har också på fråga från 75kongressledamöter sagt att den tänker upphöra med att kräva LD 50-tester ochatt den kommer att ta kontakt med för att få sina ändrade bestämmelserinternationellt godkända. Undertiden utför flera läkemedelsföretag i 50-tester, under förebärandeav att sådana krävs av myndigheterna, bl. a. i . Detta är inte längre medsanningen överensstämmande. Sverigehar alltså att skyndsamt sluta upp bakom det som har bestämt -och som vihade kunnat -vara först med, om den tidigare regeringens initiativ på det härområdet följts upp. måste också besluta samt påverka och andrainternationella instanser, så att ingen skall kunna skylla på andra länderskrav när man utför LD 50-tester. Hur plågsamma dessa tester är och hur mångadjur som därvid används i onödan hoppas jag att jag inte än en gång behövertala om vare sig för utskottet eller för kammaren. Jag yrkar bifall tillreservationerna 1, 2, 3,11,14,15, och 16 samt i övrigt till utskottetshemställan. 72 (vpk): Långsamt börjar den insikten sprida sig, attförsök med levande djur inte bara är etiskt tvivelaktiga utan ocksåvetenskapligt diskutabla. Med det ökande antalet substanser i kemisamhället ochdet allt starkare och mer komplicerade samspelet mellan deras verkningar kandessa vetenskapliga brister bli en fara för hälsa och miljö. Kort uttryckt är djurförsökens brister och irrelevansberoende på följande omständigheter: Levande varelser utgör komplicerade organismer. Det är ettfaktum som i alla experiment av mer subtil natur inför ett starkt element avnyckfullhet och variation, vilket när det gäller djur helt enkelt inte kan varesig mätas eller förutses. Levande djur uppvisar både genetiskt och i sinamiljöanpassade funktioner vanligen mycket olikartade reaktioner jämfört medmänniskor. Deras toleransnivåer, graden av bakgrundspåverkan innan experimentetgörs, deras livslängd och deras vana vid exposition för omgivningssubstanser ärvanligen helt annorlunda än vad som gäller för människor. Hit hör också detenkla faktum att försöksdjuren i regel inte ens tillhör de högre djurarter somur biologisk utvecklingssynvinkel står någorlunda nära människan. Som särskilt uppenbart framstår det vetenskapligt stötandei att dra slutsatser när det gäller psykiska reaktioner på kemiska ämnen.Förutom att djurens högre nervsystem kvahtativt sett är helt olika människansär djurens sätt och förmåga att bygga psykiska strukturer i grunden olika -olika intill ojämförbarhet. Det krävs, för de farliga och komplicerade problem somforskningen i kemisamhället ställs inför, helt andra metoder. Man måste kunnarenodla experimenten, abstrahera från ovidkommande faktorer. Man måste garanteranoggrann kvantitativ mätbarhet för påverkansgrad och påverkansnivåer.Djurförsök saknar teoretiska och praktiska förutsättningar att uppfylla sådanakrav. Därför bör man - och det är hög tid - utreda deras allmänna vetenskapligarelevans. Riskerna för misstag i det moderna kemisamhället kan eljest komma attstå oss dyrt. Det finns ett särskilt skäl att uppmärksamma allt dettajust . Utskottet bedyrar visserligen sitt intresse för alternativaförsöksmetoder, men vi vet också att det finns krafter i rörelse för att utökadjurförsöken. Det finns t. o. m. de som hävdar - i en aktuell utredning, somsnart kommer att presentera sitt slutbetänkande - att man just för att skyddaoss mot de ökande farorna och problemen i kemisamhället måste utökadjurförsöken och som aktivt förespråkar detta. Detta är något man bör se uppmed. Med det anförda, herr talman, yrkar jag bifall tillreservationerna 1 och 2. Jag yrkar också bifall till reservation 13, sominnehåller krav på inrättande av en forskningsstation för skogsmiljöproblem iRonneby. Jordbruksutskottetskriver visserligen i sin kommentar till det kravet att Vattenbruk och forskning m. m. Vattenbrukoch forskning m. m. naturvårdsverketgenom propositionen har fått i uppdrag att tillsammans med alla berörda organplanera för framtiden när det gäller den här typen av forskning. Vet man någotom svensk förvaltning, kan man emellertid räkna med att det komrner att gåmånga år innan vi får se några resultat av detta uppdrag. Det hade därför varitbra - inte minst med tanke på situationen på skogsmiljöområdet just i Blekinge- om man redan nu hade kunnat få fram en inriktning att det åtminstone skällorganiseras en ordentlig materialinsarhling och ordentliga studier i denintressanta och problematiska del av den svenska skogsmiljön som juerbjuder. Jag tror att det hade inneburit både en fidsvinst och en vetenskapligvinst om så hade kunnat ske. Blekingeär ju också ur andra synpunkter än när det gäller skogsdöden en drabbadlandsända, och jag vill sluta med att just i egenskap av Skåneriksdagsmankonstatera att det är beklagligt att hela denna landsända med sina många svåraekonomiska och miljömässiga problem - i synnerhet kanske när det gäller högreutbildning som har anknytning fill forskning, men även i andra avseenden -alltför mycket hamnar vid sidan om i svensk regionalpo-lifik. 73 LISBETCALNER (s): Jag tar tillorda i anledning av motion nr 1034, skriven av , Inga-BrittJohansson och av mig. I fjärde att-satsen begär vi att havsfiskelaboratorietgenom samarbete med - båda belägna iLysekil - skall kunna få möjligheter att fortsätta sin verksamhet i . Iproposition nr 10, Svensk havsresursverksamhet, föreslår jordbruksministernatt en utredning skall tillsättas föra att studera frågan närmare, på grund avatt det fortfarande råder osäkerhet om hur den framtida utforrn-ningen avfiskeristyrelsens laboratorieverksamhet bör vara. Motiveringarnaoch skälen till osäkerheten - vilka vi motionärer inte håller med om, eftersomvi är säkra på att den bästa platsen för den aktuella verksamheten är -finns uppräknade såväl i propositionen som i utskottets betänkande. Jaghänvisar till och rekommenderar en läsning av . redan är tillsatt, finner utskottet icke skäl föreligga förriksdagen att under pågående utredningsarbete göra något uttalande om den härfrågan och avstyrker således motionen, något som vi motionärer accepterar idetta läge. Jag vill ändå tala om varför vi tycker att havsfiskelaboratoriet skallligga kvar i . Ettskäl är att det redan ligger där. I den fysiska riksplaneringen på 1970-taletbetecknades som ett område av riksintresse för bl. a. denvetenskapliga och kulturella naturvården. fastställdelänsstyrelsen i Gullmarn som naturvårdsområde. a. att i kombination med andra åtgärder bevara som ettmarinbiologiskt värdefullt referensområde för vetenskaplig forskning samt attslå vakt om betydelse som reproduktions- ochuppväxtområde för åtskilliga värdefulla fiskarter. Ikonsekvens med detta har de fem kommunerna runt gjort storaekonomiska åtaganden för t. ex. avloppsrening och bebyggelse. Regionalpolifiskaskäl finns naturligtvis, men eftersom jag förutsätter att de är väl kända förkammaren anför jag inga dylika här och . Jag vill bara konstatera att"visst finns de med i huvudet på en f. d. kommunalpolitiker". Men härtycker jag att sakskälen för var forskningslaboratoriet från rationellhavsforskningssynpunkt skall ha sitt säte är tillräckliga. ILysekil finns således rent vatten. Rent vatten är nödvändigt om man vill göraexperiment med fisk och skaldjur samt miljövårds- och redskapsundersökningar.Man slipper t. ex. stora investeringar i saltvattenreningsverk ochvattenledningar. I finns salt vatten, som ju också är en tillgång förhavsforskningen - för att inte säga nödvändigt! Gullmarsfjordenerbjuder för svenska förhållanden mycket goda möjligheter att studera marinaorganismer. Det är också det historiska skälet till att så många havsanknutnalaboratorier lokaliserats till Lysekilsområdet. Vid sidan av de två storahavsforskningsinstitutionerna, havsfiskelaboratoriet och Kristinebergsmarinbiologiska station, bedrivs verksamhet vid de marinbiologiska stationernapå Klubban i och på Stora Bprnö längre in i fjorden. Tillsammansutgör dessa en för unik koncentration av havsforskningsresurser.Dessutom bedrivs ett nära samarbete med berörda insfitutioner inom högskolan iGöteborg, liksom med internationell fiskeriforskning, främst då genomInternationella havsforskningsrådet och bilateralt med och . Gullmarnär enda egentliga tröskelfjord. Innebörden av det är att det innanförden s. k. tröskeln finns en djuphåla, som är . Tröskeln gör attden normala vattencirkulation som en fjord utsätts för förhindras, varför enflora och fauna liknande djuphavsförhållanden har utvecklats där. Följaktligen kanman i Gullmarn bedriva studier av samma flora och fauna som ute i ,men med den avgörande fördelen att studieplatsen finns alldeles infilllaboratoriet. Denna tillgänglighet finns inte någon annanstans i - omens i världen. UtanförLysekil, i , finns nästan alla de arter som över huvud tagetfiskas i . På syd- och östkusten finns endast ett fåtal fiskar i dentotala svenska havsfaunan. En lokalisering till innebär att man är näraden svenska havsfaunan där den är som rikast. Ännu många fler skäl och motiveringar för en lokalisering till Lysekilfinns dokumenterade i såväl utredningar av kommunen som avpersonalorganisationerna vid de båda laboratorierna. Och vid tidigarebehandling av andra att-satsen i vår motion framfördes här i kammarenytterligare argument, som stöd för vårt ställningstagande. Av det anförda hoppas jag att det har framgått att min bestämdauppfattning är att bör vara och utvecklas till havsforskningenscentrum i . Vattenbrukochforskning m. m. Idetta anförande instämde och (båda s). Vattenbrukoch forskning m. m. 74 (): Då ElvingAndersson redan på ett förtjänstfullt sätt har kommenterat utskottetsbehandling av fyra av de sex problemområden avseende vattenbruk som jagaktualiserat i motionerna 1983/84:510 och 511, finns ingen anledning attbelasta vare sig kammarens protokoll eller tiden med ytterligare argumentationpå de punkterna. Jag nöjer mig därför med att kort understryka behovet avtvärvetenskaplig forskning och fiskhälsokontroll. När det gäller bekämpningenav fisksjukdomar säger utskottet litet sangviniskt: Visst, det är väldigtbetydelsefullt att man kommer till rätta med detta. Men så nöjer man sig medatt säga att det bör ankomma på odlarna själva att ta initiativ i denriktningen. Jagskulle vilja fråga: Vad tror ni hade hänt med yngelrötan som drabbade bina, ominte samhället hade tagit inifiativ? Vad tror ni hade hänt medsalmonellainfektionerna, om man skulle ha väntat passivt på att de somdrabbades själva skulle ta initiativ fill att lösa problemet? Man kan inte lösasådana frågor utan att samhället ställer resurser till förfogande. Närdet gäller tvärvetenskaplig forskning nöjer jag mig med att citera vadstyrgruppen för vattenbruk har skrivit när man redovisar en avsina sista publikationer: "Det måste dock beklagas att idén om en sammanhållande,tvärvetenskaplig forskning ej funnit gehör i . I flera länder som t. ex.Norge, samt inom EG har just en sådan satsning getts hög prioritet. Utvecklingenav vattenbruket i kommer ej att få det.stöd som kommer att bli fallet iandra länder. pågår en dynamisk utveckling där nya metoder ochidéer prövas. Förutom satsningen på laxfiskar är arter som torsk, rödspätta,piggvar och tunga aktuella. Bland kräftdjuren är flera sötvattensarterattrakfiva. Men även hummerodlingar är aktuella bl. a. för odling av hummer förutsättning, som skall förstärka det naturliga beståndet. Satsningarna i äratt betrakta som försiktigt avvaktande." Jag måste tyvärr görasamma konstaterande. Jagtänker inte utmana kammaren genom att gå emot ett enigt utskott, men jag fåråterkomma till dessa frågor i sinom tid. 75 (): Ytterligare några ord om lokaliseringen av fiskeristyrelsenshavsfiskelaboratorium: Omdet ligger allvar i de tankar som sägs förekomma hos regeringen om att flyttaverksamheten från till ost- eller sydkusten, är det beklagligt.Kenth Skårvik och jag har i motion 1983/84:2351 framfört att vi trots attfisket i ökat har en betydande del kvar i vattnen utanför västkusten.Ur fiskets synpunkt, ur marinbiologisk synpunkt och av arbetsmarknadsskäl börman bibehålla verksamheten i . Jag vill också framhålla de personalpolitiskaskälen, som är synnerligen starka, för att man skall skrinlägga alla planer påomlokalisering. Den tillsattautredningen må arbeta, men jag förutsätter att man ändå Nr 166 Överläggningen var härmedavslutad. (Beslutetredovisas efter debatten om bostadsutskottets betänkande 31.) och energiforsk- Anf. 76 TALMANNEN: . Kammaren övergår nu tillätt debattera näringsutskottets betänkande 45 77 (): Av regeringens förslag i propositionen om forskning behandlarnäringsutskottet i sitt betänkande nr 45 främst de förslag som gäller styrelsenför teknisk utveckling, STU, och energiforskning. Vidare behandlas ocksåbudgetpropositionens förslag i vad avser processutveckling i . Minkollega kommer i ett senare anförande att redovisa vårasynpunkter på energiforskningsdelen, medan jag i detta anförande skallkommentera STU-frågorna och forskningen i . Men först skall jag redovisanågra grundläggande principiella synpunkter ur moderat näringspolifisksynvinkel. Detsvenska näringslivet besitter en omfattande teknisk och ekonomisk kompetens.Många företag tillhör de främsta på världsmarknaden inom sina resp. områden.Det är mycket angeläget att ytterligare utveckla den framåtskridande delen avnäringslivet. Här finns stor skicklighet och stort kunnande. Denutvecklingskraftiga delen äv näringslivet måste bli större. Sverigemåste behålla sin framskjutna plats inom industriell teknisk utveckling.Företagens forsknings- och utvecklingsverksamhet skall understödjas, bl. a.genom att de av socialdemokraterna avskaffade FoU-avdragen återinförs. Skatte-och valutaregler måste, som mycket riktigt påpekade, förändrasså att bl. a. utländska forskares verksamhet vid svenska företag ochläroanstalter underlättas. Avavgörande betydelse för viljan att satsa på forskning och utveckling är detnäringspolitiska klimatet i vårt land. Exempelvis den senaste höjningen avförmögenhetsskatten får närmast förödande verkningar. En attack påskattekomplexet och ett undanröjande av fondsocialismen är mycket angelägnaåtgärder för att förbättra innovationsklimatet i vårt land. Försvensk industri är det en livsnödvändighet att kunna följa den internationellaforskningen och snabbt anpassa och vidareutveckla sin produktionsapparat tillprodukter och metoder framtagna i andra länder. Det är därför viktigt att vivid sidan av en bred och även djup grundforskning vid våra universitet ochhögskolor har forskningsinstitufioner - privata eller halvstatliga - som liggerväl framme på olika områden. Det är minst lika angeläget att detinternationella utbytet underlättas genom att den svenska Teknisk forskning och energiforskning forskningen får ekonomiska förutsättningar att betalautländska forskare marknadsmässiga löner när de arbetar i . Det svenskaskattesystemet - med sina höga marginalskatter - är ett i det närmasteoöverstigligt hinder för att knyta utländska forskare till oss. Här måste omedelbaraåtgärder vidtas, om inte svenskt näringsliv skall komma på efterkälken eller -vilket redan skett i några fall - flytta hela eller delar av sinforskningsverksamhet utomlands. En viktig förutsättning för ett långsikfigt FoU-arbeteinom företagen är en tillfredsställande lönsamhet. Om de tillgängligafinansiella resurserna krymper i ett företag är det sannolikt att de mestlångsiktiga aktiviteterna först får stryka på foten, varigenom den bas somföretagen skall stå på försvinner. De skatter och andra pålagor somden socialdemokrafiska regeringen lagt på företagen begränsarderas möjligheter att anslå medel till forskning och utveckling. De mindre företagen spelar en mycket viktig roll förteknikförnyelsen i industrin. Detta gäller i första hand de företag som startasför att exploatera ny teknik. Etablering av nya högteknologiföretag har ökat iSverige, men brist på riskkapital kan,dock göra. det svårt för företagen attutvecklas. Tillkomsten av speciella riskkapitalföretag och OTC-listan harvisserligen underlättat kapitalanskaffningen, men ett nytt skattesystem medlägre marginalskatter samt ändrade regler för kvittning av underskott i enförvärvskälla mot överskott i en annan förvärvskälla är angelägna åtgärder föratt öka utvecklingsinsatserna hos de mindre industriföretagen. Regeringens omotiverade åtgärd att avskaffa de särskildaforskningsavdragen kommer att allvarligt försämra industrins möjligheter attexpandera sin FoU-verksamhet. Vi moderater anser det ytterst angeläget att desärskilda forskningsavdragen, som börjar införas i allt fler industriländer,ånyo kan komma företagen till del. Selektivt FoU-stöd leder ofta till felinvesteringar ochmisshushållning med tillgängliga FoU-anslag. Selektiva stöd från STU, Industrifondenm. organ är mindre lämpliga än det generellt verkande särskildaFoU-avdraget. Ansökan om och fördelning av stöd är samhällsekonomiskt dyrbart,bl. a., genom att projekten försenas jämfört med om tillräckliga finansiellaresurser kunde avsättas direkt inom företagen. Risken är uppenbar att man barapremierar "säkra" projekt, dvs. sådana som är tillräckligt konkretaoch konventionella för att kunna beskrivas för och bedömas av utomstående. Vianser att det särskilda FoU-avdraget skall återinföras och finansieras genomneddragning av de resurser som tilldelas Industrifonden, STU och de regionalautvecklingsfonderna. . . STU har emellertid gjort en värdefull insats genom attfinansiera verksamhet inom flera nya tekniska områden. STU:s anslag har i storutsträckning fått fylla tomrummet efter det tekniska forskningsråd som en gångfanns. Därmed har dock bedömningen av forskningsprojekt i mindre grad kommitatt göras av forskare. Ett nytt forskningsinriktat organ inom STU föreslås nuinrättas. Enligt propositionen om forskning skall stöd till forskningsprojektom sammanlagt avgöras efter rekommendation från detta forskarsam-mansatta rådmed en från STU fristående huvudsekreterare. Rådets uppgift förutsätts alltså bara vara rådgivande.Dessutom utgör 20 milj. kr. endast en liten del av STU:s anslag till forskning.Det vore enligt vår uppfattning en styrka om huvuddelen av anslagen tillteknisk forskning i stället fördelades av ett forskningsråd. Den konstruktion med ett speciellt organ inom STU somregeringen har föreslagit bör därför - som vi anför i reservationen nr 1 -ersättas med att ett självständigt tekniskt forskningsråd inrättas för att iSTU:s ställe fördela medel till teknisk grundforskning. Regler försammansättning, arbetsformer etc. bör svara mot dem som gäller för redanbefintliga forskningsråd. Finansieringen av forskningsarbetet inom teknisk fakultetsker i alltför hög grad över STU. Dels låser detta STU:s resurser, delsinnebär det onödiga kostnader och problem när forskningsanslag som automatisktborde vara tillgängliga för institutionerna måste sökas externt. Det voreavgjort bättre om dessa forskningsmedel gick över utbildningsdepartementetsanslag. Medel till det av oss föreslagna rådet, 70 milj. kr., bör sålunda, somvi beräknar i reservationen nr 3, anvisas under denna huvudtitel. STU har expanderat kontinuerligt sedan starten . Enöversyn av STU:s verksamhet genomfördes . STU:sadministrationskostnader, även som andel av totalbudgeten, har fortsatt attöka och överstiger nu motsvarande kostnader inom t. ex. de naturvetenskapligaoch medicinska forskningsråden. En ny översyn av ochverksamhet är därför motiverad. Bildandet, av ett fristående tekniskt-vetenskapligtforskarråd enligt vårt förslag aktualiserar dessutom hur den resterande delenav STU:s verksamhet skall organiseras. Under delprogrammet Industriservice anslås via STU medelför diverse regionalt anknutna projekt. Huvuddelen av denna verksamhet skullekunna utföras av fristående konsultbolag eller av näringslivets egna branscheroch regionala organisationer. Projekten saknar den direkta anknytning tillallmän forskning och teknikutveckling som bör finnas om finansiering.medoffentliga anslag skall vara motiverad. Dessa synpunkter följer vi upp i reservation 8. Denöversyn som vi nu utan dröjsmål vill få till stånd skall syfta fill att STUklart skall skiljas från dé frågor sorri gäller teknisk grundforskning och attverkets roll i förhållande till industrin skall vara stödjande - icke styrande! I propositionen uttalar industriministern att statensfinansieringsandel för kollektiv forskning skall dras ned till . Underärendets beredning i utskottet har i en skrivelse påpekat attdet blir de mindre företagen som riskerar att förlora mest på denna förändring.Detta är ett allvarligt memento för statsmakterna. Liksom anser viatt en i princip lika fördelning av finansieringen mellan staten och industrinbör vara regel även i fortsättningen - detta anför vi i reservation 10. Dennaordning har också rekommenderats av STU och svarar bättre mot de hävdvunnaregler som finns på detta område. Teknisk forskning och energiforskning Teknisk forskning och energiforskning På ytterligare en punkt har viriktat kritik mot medelsfördelningsprinciper-na bland propositionsförslagen.Det gäller medel fill flygteknisk forskning. I reservation 7 understryker videt nära samband som det även talas om i propositionen, nämligen mellan dencivila och den militära flygtekniska forskningen. Detta motiverar attmedelsfördelningen för denna sektor i sin helhet sker på departemental nivå.Regeringen kan därvid utnyttja de experter som finns hos olika instanser ochsålunda få bästa möjliga underlag för de komplicerade bedömningar som det kanbli fråga om. På alla dessa punkter som jag nu tagit upp bör alltsåriksdagen uttala sig för avvikelser från de organisatoriska riktlinjerna iproposifionen. skall jag ta upp frågan omforskningsverksamheten vid , där utskottsmajoriteten förordar enavvikelse från vad regeringen har föreslagit. Det utvecklingsarbete som har bedrivits vidRanstadsverket innebär bl. a. att förgasningsprocesser har studerats förutvinning av oljeinnehållet i alunskiffern. Vidare har utvinning av metallerbearbetats med hydrometallurgiska processer. Inom båda dessa områden har vidRanstadsverket kommit att utföras banbrytande insatser inom för nyateknikområden under uppbyggande av en unik kompetens. Med hänsyn till denna utveckling och det faktum att statenhittills har lagt ned i , kan det inteanses rimligt att skingra de anläggningstillgångar, den tekniska expertis,kompetent personal och resurser i övrigt som byggts upp under en följd av år. EK 81 anser att staten inom ramen för tillgängligaenergiforskningsmedel bör stödja ett fortsatt utvecklingsarbete när det gällers. k. slaggande förgasning för utvinning av fossilt bränsle och att staten inomramen för tillgängliga mineralforskningsmedel bör stödja fortsattarekultiveringsförsök i . Det är angeläget att nödvändiga medel reserveras föruppföljning och utvärdering. Stora miljövinster för landet kan här finnas atthämta genom fortsatt utveckling av denna teknik. anser att de befintliga resurserna i formav anläggningar och kompetens som finns vid bör utnyttjas förfortsatta forsknings- och utvecklingsinsatser. Denna uppfattning ligger helt ilinje med vad uttalade som sin mening fill regeringen för omkring ettår sedan. Utskottet anser därför, till skillnad frånenergiministern, att en viss forsknings- och utvecklingsverksamhet inom områdetförgasning bör drivas vidare under åtminstone den närmaste treårsperioden. Inomområdet våtkemisk metallutvinning torde en fortsatt verksamhet kunna bedrivasmed klart affärsmässiga utgångspunkter. Vidare har bolaget att förvalta vissafastigheter. Ett enhälligt utskott fastslår att staten har ettlångsiktigt ansvar för återställningsarbetena i .