prot · G709120 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag har i mitt svar redovisat att regeringen planerar ett nytt samlatåtgärdsprogram. Det vi presenterade 1976 riktade sig bl. a. mot befintUgaanläggningar, exempelvis industriprocesser. Det kommer också det nya att göra.Det bör vara möjUgt att med hjälp av den mer avancerade teknik som utvecklatssedan dess skärpa kraven. Energisparande är naturligtvis också av vikt i dettasammanhang. Beträffandevad som kan ske på kortare sikt vill jag säga att avsikten med aktionsgruppenvar att den skulle kunna lägga fram ett förslag till program så snart sommöjligt, så att vi redan nu kan vidta de åtgärder på kortare sikt som kan varamöjliga. Sedan skall vi naturUgtvis också ha ett luftvårdsprogram, som syftartill åtgärder på litet . Påfrågorna om åtgärder på kortare sikt vill jag alltså säga att det handlar omdessa utsläpp, men också om andra åtgärder. Vi har frågan om åtgärder iskogsproduktionen och andra frågor som kommer in i bilden. 1 aktionsgruppenhar jag samlat de sju ansvariga generaldirektörerna för de områden som detgäller, för att vi med korta beslutsvägar skall kunna fåfram underlag för ett gemensamt åtgärdsprogram som kan angripa dessa problemeffektivt. Beträffandetillkomsten av nya anläggningar eftersträvar regeringen generellt att hållatillbaka koUntroduktionen. I propositionen har vi beträffandeförbränningsanläggningar slagit fast att kol skall användas först sedan andramöjligheter, exempelvis att använda inhemska bränslen, har prövats och intevisat sig kunna komma i fråga. Hur regeringen sedan skall förfara i varjeenskilt fall kan jag, som frågeställarna också har uttalat förståelse för, inteta ställning till just i denna debatt. De enskilda fallen får prövas isedvanlig ordning. Vad jag har gett uttryck för här är de ambitioner somregeringen har när det gäller att tackla dessa problem. Anf, 14 (vpk): Jag noterar att jordbraksministern säger att kraven på de befintligaanläggningarna skall skärpas och att detta blir en uppgift för aktionsgrappen.Det tycker jag är bra. Detfinns en detalj i sammanhanget som jag tycker är litet märklig och som jag ären aning nyfiken på. De uppgifter som ligger till grand för de frågor som vihar ställt har vi, som framgått av frågorna, funnit i tidningen , där mansäger att denna lista med utsläppssiffror är en unik lista som inte finns hosnaturvårdsverket, eller DAFA och inte heller någonannanstans än i Land. Jag tycker att det är litet märkligt, och det föranlederen följdfråga: Hur har tidningen kunnat presentera de här siffrorna? Detmåste väl finnas någon myndighet här i landet som har kontroll över utsläppen.Om det inte finns någon statistik är det mycket svårt att ställa krav på t. ex.en halvering av utsläppen och sedermera se om skärpta bestämmelser har'haftnågon effekt. Det tycker jag är intressant i det här sammanhanget. Anf.15 (vpk); Vi får tydligen förvänta oss ganska mycket av aktionsgruppen motförsurning. Det finns inte - vilket framgår av de diskussioner vi har haft -något bestämt mål eller någon konkret tidpunkt fastställd när de befintligaanläggningarna, som vi och jordbruksministern själv är intresserade av, skallfalla in i mönstret och åsättas hårdare krav. Jag hoppas verkligen att dennaarbetsgrupp - som jag förutsätter kommer att arbeta snabbt - när den såsmåningom har slutfört sitt arbete fastställer en sista tidpunkt när exempelvisett värmeverk i en stor kommun som inte längre får släppa ut de mängderav föroreningar som det släpper ut . Det är ingen idé att ha stränga kravpå nya anläggningar om de stora kommunala värmeverk, stora industrianläggningarosv. som vi redan har, och som har ganska lång livstid, får fortsätta attsläppa ut föroreningar utan att regeringen, som äransvarig för detta, fastställer en slutiig tidpunkt då detta måste upphöra. Ettförslag om en sådan tidpunkt anser jag att denna arbetsgrapp måste lägga framom det över huvud taget skall vara någon substans i skrivningarna iinterpellationssvaret. Annars är det bara de nya anläggningarna vi kommer åtoch inte de gamla. Omluftföroreningarna från industri- och värmeanläggningar Anf.16 (vpk); Jag vill också anknyta till aktionsgrappen mot försurning, somjordbruksministern återkommer till även i sina kommentarer. Det är väl bra medexpertis, bra med utredningar och bra med forskning m. m., men vi skall ocksåvara på det klara med att om vi skall kunna nå snabba resultat, kommer det attkosta pengar. Jag var inne på den frågan i mitt föregående inlägg, och jagskulle gärna vilja ha något slags besked om hur jordbruksministern ser påmöjligheterna att satsa tillräckligt med medel. Det finns , som bekant, teknik. Det finnsbra teknik, och när det gäller reningsanläggningar tänker jag litet på minhemkommun . Men det kostar väldigt mycket pengar. En väsentlig frågamåste därför vara om regeringen är beredd att satsa tillräckliga medel för attsnabbt åstadkom-: ma den förbättring som vi alla talar om och som vi alla villha. De förbättringar på alla våra tusentals oljeeldade värmeanläggningar här ilandet, som måste till om man skall kunna fortsätta att använda dem eller kunnaintroducera kol, skall väl inte betalas av konsumenterna, av dem som köpervärme, dvs. För att snabbt nå resultat måste även regeringenvara beredd att göra ordentliga ekonomiska insatser. Jag tror att det ärväsentligt att vi får något slags besked från jordbruksministern om hur han serpå detta. 17 ALEXANDERCHRISOPOULOS (vpk): Herr talman! Jag vill ytterUgare fästa jordbruksministernsuppmärksamhet på den speciella situation som råder i ochGöteborgsregionen. Om luftföroreningarna från industri- och värmeanläggningar Därförekommer inte bara utsläpp av svaveldioxider utan även en kombination avutsläpp. Oljeraffinaderier exempelvis släpper ut25 kolväteföreningar i luften. Volvos lackeringsverkstäder bidrar medytteriigare kolväteföreningsutsläpp. Som bekant är många av dessaföreningar kända för att vara cancerframkallande. bilar förorenar luften med 25 000 tonkolväteföreningar och kväveoxider . överskreds de amerikanska gränsvärdena förtotalkolväten i luften vid 201 mättillfällen. överskreds världshälsoorganisationenslägre tim-gränsvärden vad gäller kväveoxidhalterna i luften under 198 timmarvid en mätstation på tak i . 1979 undersöktes 417 av länets sjöar. avsjöarna karakteriserades som friska. Detta ger sammanlagt en bild av som ärmycket oroande och som kräver speciella åtgärder. har självfallet uppgifter omutsläppen. I kolpropositionen sägs att dessutom skall ges iuppdrag att fortiöpande redovisa sammanställningar för att man skall kunnafölja utvecklingen på detta område. När det gäller frågan om vi kan räknamed att vi skall ha fått fram ett underlag som vi kan börja diskutera harnaturvårdsverket - som fått uppgiften att samordna detta arbete, som utförsi aktionsgruppen i samarbete mellan de. sju verken - redovisat att man möjligennågon gång skaU kunna vara färdig med ett första underlag, somskall kunna ge oss möjligheter att diskutera åtgärder, utöver dem som vi nukortsiktigt kan vidta. I fråga om de kostnader som här har tagits upp är det såatt övergång till exempelvis kol ofta är lönsam i förhållande till vad man nutillämpar - även med de nya skärpta bestämmelserna. Kolmiljöfonden finns ocksåför stöd i detta sammanhang. När det gäller de industrier som här är aktuella delar jagJohn uppfattning att det borde finnas utrymme för ekonomiskainsatser från många industriers sida. för att ta till vara den bättre tekniksom vi till nu ändå fått fram på detta sätt. Vi gav program uppdraget att man inom industrinskulle halvera utsläppen fram . Det uppdraget har man klarat. Detfinns säkerligen möjligheter att gå vidare med den teknik som man numera hartillgång till. När det gäller är jag väl medveten om attdet är ett område som är särskilt utsatt. Regeringen har bl. a. en särskildutredning för Stenungsundsområdet som leder. Självfallet fårman i alla områden ta särskild hänsyn till i vilken mån de är specielltbelastade, när man en gång med stöd av detunderlag som vi nu försöker få fram skall ta itu med Nr 120 9 april1984 Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på interpellation 1983/84:111 om stödet till idrottsföreningar har frågat mig om regeringen kommer att minskastatsbidraget till under åberopande av att vissaspecialförbund har Ucensierade idrottsmän. Han har vidare frågat om regeringenkommer att underställa idrottens regelsystem prövning innanställning tas till frågan om fortsatt bidragsgivning till idrotten samt om jagämnar vidta några åtgärder med anledning av vissa kommuners beslut att dra inkommunalt föreningsstöd till en del idrottsföreningar. Idrottsrörelsenär en fri folkrörelse. I likhet med andra folkrörelser har idrottsrörelsen attdra upp riktlinjerna för sin verksamhet och fatta erforderliga beslut omverksamhetens uppläggning och genomförande. I folkrörelsernas rätt att självafatta beslut om sin verksamhet och sina mål och medel för verksamhetensgenomförande ligger mycket av grunderna för det demokratiska system somtillämpas i vårt land. Höstensriksidrottsmöte diskuterade den frågeställning som tar upp isin interpellation. Det framhölls i uttalande attidrottsrörelsen skall öka sina ansträngningar för att komma till rätta med detproblem som interpellanten pekar på. Jag finner denna inställning naturlig. Mendet understryks i uttalandet att idrotten som en fri folkrörelse harde bästa förutsättningarna att finna för såväl samhället som berörda förbud ochföreningar acceptabla lösningar. Jagdelar den uppfattningen och har därför ingen anledning att aktualisera någraåtgärder i samband med statsbidragsgivningen. Vi har i vårt land, som väl vet, enväl utbyggd självstyrelse. Det ankommer på de olika kommunerna attfatta de beslut man anser rimliga och passande från kommunens utgångspunkt.Detta gäller också anslagen till föreningsUvet i kommunerna. 20 (): Jag vill inledningsvis tacka statsrådet för svaret på mininterpellation. Jordbruksministernhar avlämnat den deklaration som min interpellation syftade till, och jag delarockså till fullo den principiella syn på idrottsrörelsen som folkrörelse och pådess verksamhet som jordbruksministern i sitt svar givit uttryck för. Detproblem som jag tagit upp i min interpellation är dock av den karaktären att viinte kan slå oss till ro här i kammaren med väl formulerade uttalanden. Idrottensbidragssystem, som bygger på ett stort statligt bidrag tillRiksidrottsförbundet, att fördelas mellan specialförbunden och därefter mellanspecialdistriktsförbunden, är grundat på en riktig princip. Medelsförsörjningentill föreningarna för att dessa skall kunna bedriva sin verksamhet sköts dockav kommunerna, via ett bidragssystem som enligt min mening medför att det ärviktigare för en idrottsledare att vara en bra blankettifyllare än att vara enbra idrottsledare. Medelstilldelningenkommer således från två håll, dels från staten, dels från kommunerna.Idrottsrörelsens organisation innebär dock att föreningarna har att verkaefter de regler och bestämmelser som uppstäUs av specialförbunden inom RF.Verksamhetsmässigt är således idrottsföreningarna utan varje anknytning tillkommunerna och dessas fritidspolitiska målsättningar. Kommunerna har såsombidragsgivare därför ingen möjUghet eller ens rätt att kräva attidrottsföreningar skall ändra sin verksamhet eller anta andra regler än de somuppställts av föreningarnas specialförbund. Detär alltså en felaktig relation mellan å ena sidan bidragsgivningen och å andrasidan försök från kommunernas sida att styra verksamheten. Detta förhåUandegäller inte enbart idrottsrörelsen utan i lika hög grad andra folkrörelser,såsom t. ex. och bildningsförbunden. Bakgrundentill min interpellation, herr talman, är den att två kommuner med socialistiskmajoritet. och , beslutat dra in det kommunala stödet tillidrottsföreningar i sina kommuner, endast av det skälet att dessa föreningarföljt av sina specialförbund uppställda regler. IStockholms kommuns fall har kommunen framlagt ett fritidspolitiskt program medföljande målformuleringar: demokrati, självbestämmande och frigörelse. Enligtden socialistiska majoriteten faller inte idrottsföreningarnas verksamhet inomramen för dessa mål, varför man i fritidsnämnden beslutatatt kommunala bidrag inte längre skall utgå till föreningar som exempelvisbedriver värvningsverksamhet med ekonomiska inslag eller tillämpar utestängninggenom licenskrav och/eller avstängning genom karensdagar. De,två hörnstenarna i idrottens regelsystem, som i fullt demokratisk ordningantagits av idrottens egna förtroendemän, är tävlingsbestämmelserna ochrepresentationsbestämmelserna. Dessa regelverk utgör inget hot mot och ingetavsteg från idrottsrörelsens centrala målformuleringar, uttalade och fastlagdaav idrottens topporgan. Tvärtom utgör de, som jag ser det, en nödvändigfömtsättning för att man skall kunna upprätthålla ordning och rättvisa inomidrottsverksamheten. Denu fattade besluten i och kommuner har skapat stor oro inomidrottsrörelsen. Många föreningsledare och styrelser undrar- med rätta - vilkaregler som gäller. De har också rätt att fråga sig, tycker jag, vilkaförtroendemän som egentligen bestämmer över deras verksamhet. Försocialisterna i och är det naturligt att intervenera i nyaområden och skaffa sig mer makt. Att det i det här fallet går ut över idrottenbekymrar tydligen inte en sann socialist. Under åberopande av att besluten nuskall fattas i demokratisk ordning och så att de medför frigörelse ochsjälvbestämmande trampar man in i en demokratisk folkrörelse. Manmåste onekligen fråga sig vilka motiv socialdemokrater och kommunister i dessakommuner haft. Det kan knappast ha varit det stora antalet övergångar, som letttill ettårsfall, vilka varit många och blivit alltför många. I skedde1983 1 200 spelarövergångar inom fotbollen. I 20 av dessa fall ledde övergångentill att den normala övergångstiden utnyttjades. Inte i något fallvar spelaren . Det stora antalet övergångar beror också på att vii dag lever i ett samhälle med allt större rörlighet på arbetsmarknaden - folkflyttar, studerar på annan ort än där de bor, osv. Det är en naturiigutveckUng, som avspeglas inom idrotten. Nej, orsaken kan inte ha varit frekvensenettårsfall, och inte heller att man ansåg att det fanns brister iidrottsrörelsens demokratiska uppbyggnad. Här har jordbruksministern och jagsamma uppfattning. Man måste analysera effekten av beslutet, för att få en bildav motivet. Vid den analysen, herr talman, finner man att slaget riktas mot desmå och ekonomiskt svaga föreningarna - de föreningar som lever efter reglernaoch som till sin budget får ett i stort sett 90-procentigt kommunalt stöd. Närdet stödet dras in upphör verksamheten, och mycket viktiga verksamheterhindras. Isin iver att skaffa mer makt riktar socialdemokraterna och kommunisterna iTimrå och ett dråpslag mot de svagaste föreningarna inomidrottsrörelsen. Detta är djupt allvarligt. Den verksamhet som jag och jordbruksministerntycker är stor och viktig byggs upp och förnyas ständigt ute i alla detusentals små idrottsklubbar runt om i landet som engagerar och intresserarungdom för idrott. Detär riktigt, som jordbraksministern konstaterar i sitt interpellationssvar, attvi har en utbredd självstyrelse. Vi skall slå vakt om denna. Men närdenna självstyrelse missbrukas av grumliga ideologiska skäl, och när dettadessutom går ut över idrottens viktiga verksamhet, då måste vi inte barareagera kraftigt utan också fundera över om idrotten skall skyddas frånbeskäftiga kommunalmän. Jordbruksministerns interpellationssvar är, som jag inledningsvispåpekade, bra, men det lämnar åtminstone en fråga obesvarad. Dels slårjordbruksminstern fast - vUket är en riktig och bra deklaration - attidrottsrörelsen är en fri folkrörelse, som har att dra upp riktlinjerna för sinverksamhet och fatta erforderliga beslut om verksamhetens uppläggning ochgenomförande, dels godkänner jordbruksministern att kommunerna kan och skallfatta de beslut man anser rimliga och passande. Detta låter bra, men omskrivetinnebär det att det är fritt fram att ställa upp precis vilka kommunala reglersom helst för idrottsrörelsen och andra folkrörelser när det gäller tUldelningav bidrag. Motsägelsen i jordbruksministerns svar är påtaglig och kommernaturligtvis inte att lugna alla de människor som är aktiva inom idrotten -alltifrån föräldrar till idrottsledare. Jagtror att det vore välgörande om jordbruksministern här i kammaren villenågot mer precisera sin ståndpunkt. Är han för en fri och obunden folkrörelseeller är han det inte? Det är inte bara idrottsrörelsen som vill veta svaret.Det är många folkrörelser i vårt land som uppbär 10Riksdagens protokoll 1983/84:118-121 kommunaltstöd och som gjort det , men som börjar känna att marken rör sigunder dem. Jag tror att det vore bra om vi här i kammaren kunde fåfastslaget om regeringen är för en fri folkrörelse eller inte. vill att jag skall dra slutsatsen, att vi från statenssida skulle begränsa kommunernas rätt att fatta beslut om i vilken form deskall ge bidrag till olika föreningar. Jag måste svara att jaginte är beredd att dra den slutsatsen. Om vill ha ettriksdagsbeslut om att skall bestämma i vilken form kommunerna skaUfatta sina beslut angående bidrag till olika föreningar, bör han motionera ömdet i , exempelvis under den allmänna motionstiden. Men jag ärtämligen övertygad om att blir ganska ensam i om attha den uppfattningen att staten skall bestämma på vilka premisser kommunernaskall lämna kommunala bidrag till organisationerna. Jaganser att man skall tänka på ytterligare en sak när man diskuterar detta,nämUgen frågans vikt och betydelse i sig. Idrottsrörelsen säger för sittvidkommande att den kommer att öka sina ansträngningar för att komma till rättamed detta för idrotten allvarliga problem. Jag tycker att det är värdefullt attidrottsrörelsen på sitt möte har gjort den deklarationen. Men jag vidhåller attjag, som jag sade i mitt svar tidigare, betraktar idrottsrörelsen själv som detforum i samhället som har de bästa förutsättningarna att lösa problemet. Frånde utgångspunkter som jag har redovisat anser jag vidare inte att man skall gåin i den fria folkrörelsen och idrottsrörelsen och ålägga dem att lösaproblemet. Jag är övertygad om att de kommer att klara problemet av egen kraft. 22 (): Jag vill tacka för svaret. Jag noterar att de problem som man påriksidrottsmötet påstod skulle finnas - och jag kan inte säga att problemeninte finns - naturligtvis skall lösas i en dialog mellan kommunalmän, politikeroch kanske riksdagsmän. Regeringen har ju också företrädare i Riksidrottsförbundetsstyrelse. Det är viktigt att en dialog alltid finns i ett öppet samhälle. Jordbruksministernoch jag ger i talarstolen uttryck för den varma tilltro vi har tillfolkrörelsernas möjligheter att sköta sina egna angelägenheter. Det är dockallvarligt när denna grundläggande inställning, som jag upplever finns ikammaren, inte finns utanför denna kammare. Jag har inte förväntat mig attjordbruksministern skulle avge någon deklaration som inskränker den kommunalasjälvstyrelsen. Jag sade tvärtom att den kommunala självstyrelsen är viktigoch att den skall bibehållas. Men det får inte vara så att vi här i kammaren årefter år ger ett ökat anslag och stöder och säkrar idrottens verksamhet medanverksamheten raseras ute i kommunerna. Kommunema kan göra så genomsnabba, oövertänkta och kanske ideologiskt färgade beslut avexisterande majoriteter. allvarligt,jordbruksministern. Jag hoppas att jordbruksministern tänker på denna frågaockså i fortsättningen. Jag tänker inte väcka en motion om inskränkande av denkommunala självstyrelsen. Jag litar på att regeringen tänker över frågan,bearbetar den och försöker hitta någon väg ut ur detta dilemma. måste hålla isär vad vi har att diskutera. I riksdagenhar vi att diskutera statsbidragen, och vi har alltså rätt att ha enuppfattning om hanteringen av dem. Jag har deklarerat min syn på hurstatsbidragen skall användas i relationen till en folkrörelse. Den uppfattningenstår jag fast vid. Jagtycker det är allvarligt när ifrågasätter att vi skulle ge osspå kommunernas rätt att fatta sina beslut i dessa sammanhang. Det är bra omGöran vill deklarera att han inte avser att man skall begränsa denkommunala självstyrelsen - för jag tror inte att det skulle vara riktigt attdra den slutsatsen av fråga. Omgemensamma nordiska åtgärder mot luftföroreningar Anf.24 (): Får jag kort till jordbruksministern säga att jag under överläggningenhär inte har kommit med något färdigt förslag till hur detta problem skalllösas. Jag har sagt att vi skall slå vakt om den kommunala självstyrelsen, menjag har också sagt att problemet är akut. Och jag hoppas att jordbruksministerntar med sig detta problem till sin kammare och att vi tillsammans i vanligdemokratisk ordning här i , vad det lider, kan få en lösning påproblemet. Avslutningsvis,herr talman, vill jag säga att det inte är bra att vi ena gången står här ikammaren och stöder folkrörelserna med statiiga pengar -stöder dem i ord ochhandling - men att deras verksamhet sedan saboteras ute på fältet. Jag hoppasalltså att vi kan få en lösning på det här problemet -både för vår skull, förkommunalmännens skull och för idrottsrörelsens och andra folkrörelsers skull. Överläggningenvar härmed avslutad. 7 § Svar på fråga1983/84:453 om gemensamma nordiska åtgärder mot luftföroreningar har frågat mig hur de nordiska ministrarnasöverenskommelse om gemensamma åtgärder mot luftföroreningar påverkar våranationella åtgärder med anledning av remissbehandlade utredningsförslag frånkemikalieutredningen, bilavgaskommittén och . Vid det nordiskamiljöministermötet i slutet av febraari diskuterades Omgemensamma nordbka åtgärder mot luftföroreningar a. det fortsattainternationella arbetet i försurningsfrågan samt åtgärder för att minskabilavgasutsläppen. På försurningsområdet inriktas arbetet på att nå anslutningfrån så många länder som möjligt till det nordiska förslaget om en minskning avsvavelutsläppen med . Tio länder har utfästsig att genomföra sådana utsläppsbegränsningar. I fråga om bilavgaser enades denordiska miljöministrarna om att de nordiska länderna så snart som möjUgt börskärpa avgasreningskraven för nya bilar till en nivå som föratsätter användningav den mest avancerade teknik som f. n. finns tillgänglig. Det fastslogs attdetta bör verkställas i samarbete med andra europeiska länder som arbetar medsamma målsättning. Förslagtill skärpta åtgärder inom landet för att minska utsläpp av luftföroreningaroch hejda försurningen har lagts fram i oUka sammanhang bl. a. av de av GretheLundblad nämnda utredningarna. Det fortsatta arbetet med dessa förslag ligger ilinje med de förslag och beslut som kommit fram i det nordiska samarbetet.Arbetet inriktas således bl. a. på att minska svavelutsläppen medytterligare och att också effektivt minska kväveutsläppen. I denproposition om vissa kolfrågor som regeringen lagt fram redovisaskraftigt skärpta riktUnjer för svavelutsläpp från nya förbränningsanläggningar.Inom den aktionsgrupp mot försurningen som regeringen också tillsatt nyligentas nu fram ett underlag för ett fortsatt åtgärdsprogram. Därvid kommer bl. a.bilavgasfrågorna, åtgärder vid befintliga anläggningar och inom skogsbruketoch jordbruket för att minska markförsurningen att behandlas. 26 (): Jag vill gärna tacka statsrådet för ett utförligt och positivt svar.Det innehöll kanske inte direkt nyheter för politiker. Men jag tror ändå attdet är bra att det blir fastslaget att även om vi pressar på för att fåinternationella åtgärder och åtgärder genom nordiskt samarbete, så får vi intetappa bort den höga målsättning på miljövårdsområdet som har varit ettspeciellt svenskt kännemärke . Jag anser nämligen inte att enanpassning till nordiska och internationella riktlinjer får orsaka en fördröjningav sådana planerade lagstiftningsåtgärder eller myndighetsåtgärder i Sverigesom är möjliga för att ge befolkningen och naturen ett gott miljöskydd.