prot · G70950 · 1983-12-31 00:00:00 — Det är enligt utskottets mening olämpligt att medförbigående av den beslutsordning som anvisas i regeringsformen görauttalanden på det sätt som föreslagits i motion angående publiceringav väljaropinionsundersökningar. 96EWY (); har i detta betänkandebl. a. behandlat och avstyrkt min motion 1982/83:421, som jag väckte under denallmänna motionstiden och som gäller poströstningen vid kyrkofullmäktigeval. Jag har i motionen anfört att poströstningen vid kyrkofullmäktigevalbör ändras så till vida att den skall avslutas före valdagen.Skälen för mitt yrkande är att valnämnden skall hinna med att fördela de imånga fall mycket få poströster som avgivits till resp. valdistrikt, för att desedan skall kunna räknas där tillsammans med de röster som avgivits undervaldagen i vallokalen. Den sammanräkning av poströsterna som sker görs avvalnämnden onsdagen efter valet och är en offentlig förrättning. Anledningen till att jag föreslagit denna ändring är attden nuvarande ordningen är mycket otillfredsställande, eftersom valhemlighetenröjs i de fall där endast ett fåtal poströster inlämnats. Utskottet skriver i sitt betänkande med anledning av minmotion bl. a. följande; "Då det vid onsdagsräkningen kan gälla endastenstaka poströster befarar motionären att risk för valhemlighetens röjande kanuppstå." Att jag skrev den här motionen berodde inte bara på att jagbefarade att valhemligheten kunde röjas, utan jag skrev motionen på grundvalav min erfarenhet som ledamot i en valnämnd. Jag kan alltså hänvisa tillkonkreta fall där så skett. Det är av omtanke om de enskilda människornasintegritet som jag anser att en förändring måste komma till stånd. Jag har en viss förståelse för svårigheterna att förändrapoströstförfarandet enligt mitt förslag, eftersom det innebär att man därigenombeskär den enskildes rätt att poströsta ända fram till valdagen. Menom man ställer detta mot de svagheter med det nuvarande förfarandet som jagpekat på, dvs. risken för att den röstberättigades valhemlighet röjs, måstedetta väga tyngre. Jag har inte för avsikt att yrka bifalltill min motion, eftersom det inte leder till någon åtgärd, men jag ämnaråterkomma för att driva den här frågan vidare. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter behandlingen av konstitutionsutskottetsbetänkande 12.) 97 TREDJE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debatterakonstitutionsutskottets betänkande 12 om vissa kyrkliga frågor. 98JAN-ERIK (); När tog ställning tillgrundlagberedningens förslag till ny regeringsform betecknades reglerna om demedborgerliga fri-och rättigheterna som ett provisorium. fri- ochrättighetsutredning fillkallades därför med uppgift att på nytt överväga fråganom regleringen i grundlag av skyddet för enskildas fri- och rättigheter. I sittbetänkande Medborgerliga fri- och rättigheter behandlar utredningen ingåendefrågan om religionsfriheten, sådan den bör garanteras i grundlag och annan lag.Utredningen redovisar sin syn på vad den kallar positiv religionsfrihet, dvs.varje medborgares rätt och frihet att sammansluta sig med andra tilltrossamfund och att utöva sin religion. Men lika viktig är den negativareligionsfriheten, nämligen att varje medborgare är skyddad gentemot detallmänna mot tvång att deltaga i sammankomst för opinionsbildning ellerdemonstration eller annan meningsriktning eller att tillhöra politisk sammanslutning,trossamfund eller annan sammanslutning för åskådning, dvs. åskådning ipolitiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant hänseende. Fri- och rättighetsutredningen säger i sitt betänkandeReligionsfrihet: "Bestämmelserna om medlemskap i utgör intenågon, inksränkning i rätten att stå utanför trossamfund, sådan denna uppfattasi religionsfriltetslagen. Däremot synes det svårt att hävda att dessa bestämmelserinte utgör en inskränkning i den av regeringsformen skyddade 'negativa"religionsfriheten." Regeringens proposition Fri- och rättigheter i grundlagdelade utredning ens uppfattning: "Med hänsyn till att reglerna om medlemskap i enligt utredningen får anses stå i strid med den föreslagna bestämmel sen --- föreslås en särskild övergångsbestämmelse för reglerna om med lemskap i ." betänkande refereradepropositionens uppfattning. Utskottet instämde enhälligt i propositionensförslag. beslutade på denna punkt i enlighet med vadkonstitutionsutskottet hemställt. Regeringsformens 2 kap. 2 § erhöll därigenomden lydelse som fortfarande gäller. Genom de riksdagsbeslut som fastställde nuvarandegarantier för fri- och rättigheter fastslogs alltså nödvändigheten av den iflera sammanhang apostroferade övergångsbestämmelsen, som på sitt sätt markeraratt religionsfrihetslagens regler om medlemskap i inte ärförenliga med regeringsformen. I skrivelse till kyrkomöte anslöt sig regeringentill vad deltagarna i stat-kyrka-överläggningarna i detta avseende enhälligtföreslagit i sitt betänkande: "Inträde i kyrkan skall ske efter viljeyttring,antingen genom begäran om dop eller - när det gäller barn till den som tillhörkyrkan - genom anmälan av vårdnadshavaren." Folkpartiregeringen anslöt sig 1979 inte bara beträffandemedlemskapsreglerna till vad som redovisats från deltagarna istat-kyrka-överläggningarna utan även f. ö. till deras förslag i helhet.Förslagen låg helt i linje med liberal och frisinnad grundsyn, sådan dennakommit till uttryck bl. a. i partiprogram. I ett liberalt samhälleär val av samfundstillhörighet den enskildes ensak, inte statens. Enåtskillnad av kyrka och stat skulle verka stimulerande och vitaliserande påsamfundens roll i samhället. Därför bör de nuvarande banden mellan kyrka ochstat upplösas- det är målsättning för arbetet i både riksdag ochkyrkomöte. Om förslagen från stat-kyrka-överläggningarna hadegenomförts 1979, hade också relationerna mellan stat och kyrka fullt ut kommitatt präglas av religionsfrihetens principer. a. hade konflikten mellankyrkans medlemskapsregler och regeringsformen varit ur världen. I och med att1979 års kyrkomöte - om än med ganska knapp majoritet - avvisade förslaget omrelationsförändring stat-kyrka, fördes också frågan om kyrkans medlemskapsregleråt sidan och blev inte föremål för behandling av . Lika litet som vid tillsättandet av kyrkomöteskommittékan det nu anses tillfredsställande "att man eftergrundlagreformen har övergångsbestämmelser till grundlagen som innebär att denya principerna inte slår igenom fullt ut". Då gällde frågan formerna förlagstiftningen. gäller det de grundläggande fri- och rättigheterna. Fullharmoni mellan dessa och kyrkans medlemskapsregler kan inte anses föreliggaförrän religionsfrihetslagen ändrats i enlighet med det ovan relateradeförslaget i regeringsskrivelsen till kyrkomöte, nämligen att"inträde i kyrkan skall ske efter viljeyttring". Formen för dennaviljeyttring är inte statens uppgift att besluta om. Det får anses vara enangelägenhet för att själv avgöra. Men principen om viljeyttring- egen eller vårdnadshavarens - måste från statens sida hävdas för attundanröja nuvarande motsättning mellan medlemskapsregler ochkonstitutionens fri- och rättighetsförklaring. Utskottsmajoriteten avfärdar nu denna som jag tyckerprincipellt viktiga motion och de synpunkter som anförts där med följandemotivering: "På initiativ av kyrkomöte pågår f. n. enutredning om kyrkotillhörighet och dop i . Resultatet av dennautredning och kyrkomötets behandling med anledning härav bör enligt utskottetsmening avvaktas." Detta är enligt min mening det minst principiella somkonstitutionsutskottet någonsin haft att anföra i denna fråga. Därför yrkarjag bifall till reservation 1. 99ANDERS (); I betänkande 12behandlas en rad kyrkliga frågor som tagits upp i olika motioner. I motion 1630av m. fl. pekas på det olämpliga i att under försöksperioden- - ändra förutsättningarna för den nya inomkyrkligaskatteutjämningen via kyrkofonden. Minskningen av statsbidraget med 44 milj.kr. innebär en kraftig extrabelastning på de församlingar och samfällighetersom står för nettoinbetalningar till systemet. Regeringen har dessutom förutskickatatt statsbidraget i sin helhet kommer att försvinna. Detta är givetvis ett mycket allvarligt avsteg från deursprungliga förutsättningarna för kyrkofondens möjligheter att fullgöra sinskatteutjäm-ningsuppgift. Genom detta kommer solidariteten mellan rika ochfattiga församlingar att sättas på stora prov. Man kan hysa farhågorbeträffande vilken lödighet den solidariteten har. Redan i samband medutjämningsreformens genomförande höjdes tveksamma röster just från de rika,alltså från dem som skulle bidraga med mer än de skulle kunna få tillbaka.Därför borde de ursprungliga förutsättningarna - inkl. statsbidraget på 88milj. - få gälla åtminstone under hela försöksperioden. Det är inte riktigtanständigt att av en femårig försöksverksamhet ryckaundan en av de viktiga förutsättningar som ledde till att både kyrkomötet ochriksdagen ställde sig bakom förslaget till inomkyrklig skatteutjämning viakyrkofonden. Som framgår av reservation 2 underströk ett enhälligtkyrkomöte vikten av ett bevarat statsbidrag till kyrkofonden. har efter genomfördutredning i frågan också enhälligt beslutat att uppvakta regeringen föratt söka få en ändring till stånd, så att statsbidraget till kyrkofondenfortsätter att utgå under hela försöksperioden i den omfattning som förutsattesvid reformens genomförande. Herr talman!Jag yrkar bifall till reservation 2. Beträffande biskoparnas valbarhet till kyrkomötet, som jagtagit upp i motion 1142, kan man konstatera att frågan om biskoparnas ställningi ett reformerat kyrkomöte diskuterades mycket års reform. Resultatetblev att biskoparna förutsätts att i tjänsten delta vid kyrkomötets sammanträden.Vidare har de rätt att delta i överläggningarna men ej i besluten, om de inteär valda ledamöter. Principen om avskaffande avkategoridelningen i kyrkomötet var det tunga argumentet för att inte ocksåtillerkänna biskoparna rösträtt "i tjänsten". Resultatet har bl. a.blivit en annan kategoridelning, nämligen mellan valda biskoparmed rösträtt ochicke valda utan rösträtt. Detta är olyckligt och kan i sämsta fall skapasplittring mellan biskoparna. Biskoparnas ställning i bör vara likaoberoende av om de är valda ombud till kyrkomötet eller ej. Alla biskopar ärdessutom som alla vet självskrivna ledamöter av den nyinrättade läronämnden föratt garantera att biskoparnas teologiska kompetens får påverka kyrkomötetsbeslut. Biskoparnas ställning, särskilt ute i stiften, bör inte fåpåverkas av om de själva vill, alternativt lyckas bli, valda till kyrkomötetsom röstberättigade ombud. Därför yrkar jag att beslutar begära attregeringen lägger fram förslag för om ändring i lagen om av innebörd att biskopar ej längre blir valbara till kyrkomötet. Beträffande lämplig utnämningsmyndighet för biskopar,vilket jag tar upp i motion 1143, vill jag först säga att det är för framtoning oerhört viktigt vilka som utses till biskopar. Det handlardå givetvis om kyrkan som trossamfund - inte som folkbokförare eller handhavareav begravningsväsendet. Utskottet pekar på det olämpliga i att, såsom jagföreslagit, centralstyrelsen blir tillsättningsmyndighet; detta därför attbiskopen är chef för i sitt stift. Domkapitlen är statliga förvaltningsmyndigheter, ochdärför skulle det vara olämpligt att centralstyrelsen - som inte förutsättsvara en statlig myndighet - tillsätter biskopar. Chefsskapet i äremellertid inte biskopens enda uppgift. I första hand skall biskoparna varaandliga ledare i sina respektive stift inom trossamfundet . Dettaär en avsevärt större och viktigare uppgift än att vara chef för ,även om också har till uppgift att bevaka att läraföljs - men detta på ett mera fiskalt plan. Man bör också ta med i beräkningen att det är regeringensom tillsätter stiftssekreterare. Stiftssekreterarna delar ju i praktiken påansvaret för ledningen av förvaltningsmyndigheten verksamhet medbiskopen. Därför minskar behovet av att överbetona biskopens chefsroll -vilket jag anser att utskottet gör. Enligt kyrkoreforms anda skulle kyrkan mersjälvständigt få sköta sina angelägenheter som trossamfund. Med hänsyn tillbiskoparnas ställning i detta trossamfund och speciella ansvar för dess läraanser jag det vara en av kyrkans allra viktigaste egna angelägenheter att självutse sina biskopar. Medhänvisning till det anförda yrkar jag bifall till motion 1143. 100BENGT KINDBOM (c); I huvudsak skall jag hålla mig tillargumenteringen för den centerreservation som finns fogad till betänkandet. Jagkan emellertid inte förbigå reservationen med anledning av . motion om upphävande av övergångsbestämmelserna i regeringsformen. Dennamotion tillkom efter det att lämnade den regering som lade fram förslag om kyrkomötesreformen.Bakgrunden till den bekräftades ju i anförandet, där frågan om förhållandetmellan staten och kyrkan är grunden. Därför vill jag peka på några ståndpunktersom slogs fast i proposition 1981/82:77. Utredningsarbetet i stat-kyrka-fråganhar ju varit inriktat på att nå en samlande lösning av hela komplexetstat-kyrka. En sådan samlad lösning uppnåddes också i ett nytt kyrkomöte, ochen rikskyrklig organisation, som kyrkan tidigare saknat, kom att inrättas. Ur propositionen kan jag notera att där sades på s. 17:"En reform på området får emellertid inte utformas på ett sådant sätt attförhållandet mellan staten och kyrkan i något väsentligt avseende rubbas." Man sadevidare på s. 33; "Genom den föreslagna fördelningen" - när detgäller normgivningskom-petens- "kommer och regeringensnormgivning i kyrkliga frågor att begränsas i förhållande till vad som gäller . Kyrkomötets medbestämmande vid kyrkolagstiftningen kommer visserligenockså att begränsas. I gengäld ges emellertid kyrkomötet dels ettmedbestämmande i lagstiftningsärenden angående medlemskap i ,dels ett inflytande genom en grundlagsfäst yttranderätt i vissa andralagstiftningsärenden, dels ock genom delegation från ett omfattandenormgivningsområde avseende internt kyrkliga angelägenheter." Detta citat om grunderna för kyrkomötesformen, och detförhållandet att kyrkan måste få genomföra det stora arbete som lagts påkyrkomöte och centralstyrelse, anser jag vara skäl nog för att avslå motionen.Därmed yrkar jag bifall till vad utskottet anfört i detta avseende och avslagpå reservation 1. Den partimotion från som behandlas i dettabetänkande rör om det som är det centrala och hjärtat i ,nämligen församlingen. Kyrkomöte och centralstyrelse är i detta fall bara enöverbyggnad och en nödvändig samordning på riksplanet. Utan fungerandeförsamlingar har vi ingen kyrka med den egenart som en övervägande majoritet avkyrkfolket och församlingsengagerade vill slå vakt om, nämligen en öppen ochheltäckande folkkyrka. Från sida vill vi slå vakt om församlingen.Därför är vi oroade över direktiven till det utredningsarbete som 1982 årskyrkokommitté bedriver. diskuterades denna fråga i riksdagen.Riksdagsmajoriteten avvisade då ett socialdemokratiskt förslag om en utredningav strukturen. Frågan behandlades med förslaget om en skatteutjämningvia kyrkofonden. Det är att notera att socialdemokraterna då var emot beslutetom skatteutjämning via kyrkofonden men skriver i direktiven att det ärvärdefullt att möjligheter har skapats för en inomkyrklig ekonomisk utjämning ien tid då statens ekonomiska resurser inte på samma sätt som hitfills kan tas ianspråk för stöd åt kommunerna. Genom beslutet i avfärdades dåstrukturutredningen. Det är därför litet förvånande att konstatera den häromvändelsen. Frågan är också varför det var så bråttom att tillsättautredningen och varför man inte avvaktade effekterna av skatteutjämningssystemet,när man nu har slagit fast att utjämningssystemet var värdefullt. Nr 50 Vi vill när det gäller direkfivensärskilt ta upp att en av utgångspunkterna Fredapen den "" " förändrad struktur på kyrkans område är att manskall bilda IfSderemher1983 ekonomiskt och befolkningsmässigt bärkraftiga enheter. att i de flesta fall torde nuvarande pastorat vara den minsta tänkbara enheten Vi från anser att detta inte kan vara enövergripande målsättning. Vi pekar på närheten i församlingsarbetet, närhetenmellan församlingsbor, präst och församlingsarbetare och betonar det andligalivet i församlingen över huvud taget. Detta har också kyrkomötet tagitfasta på och enhälligt slutit upp bakom - att vi bör ha frivillighet när detgäller strukturförändringar på det lokala planet. Vi slår också vakt omfrivilligheten. Vi slår vakt om församlingen och församlingslivet,gudstjänsten, förkunnelsen, sakramenten och verksamhet bland barn ochungdom. Det är detta som är församlingens huvuduppgifter - och vi får se upp såatt vi inte slår sönder det som fungerar inom . Vi anseratt bör ge regeringen till känna att frivillighet bör vara ennaturlig grund för ändringar i församlingsindelningen. Det har vi också gettuttryck för i reservationen. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall tillreservation 2. 101 () replik; Bara en kort fråga till ; AnserBengt Kindbom att religionsfrihetslagens regler om medlemskap i svenska kyrkanär förenliga med regeringsformen? 102 (); Jag skall försöka fatta mig mycket kort ochbara göra några kommentarer till de yrkanden som har ställts, dels ireservationerna i betänkandet, dels i ett under överläggningen särskiltframlagt förslag. Först till frågan om medlemskapet i , somJan-Erik här har berört. 2 kap. i regeringsformen handlar om våragrundläggande fri- och rättigheter. 12 § sägs att varje medborgare är skyddadgentemot det allmänna, mot tvång att ge till känna sin åskådning i polifiskt,religiöst, kulturellt eller annat hänseende. Bestämmelsen tillkom genom grundlagsreform.Samtidigt infördes i regeringsformen en övergångsbestämmelse, enligt vilkenbestämmelsen om medlemskap i skulle gälla utan hinder av 2 kap.2 § regeringsformen i dess nya lydelse. Jag var själv med fri- ochrättighetsutredning. Initiativet till övergångsbestämmelsen togs med hänsyntill att reglerna om medlemskap i enligt utredningen fick ansesstå i strid med den nya lydelsen i 2 kap. 2 § regeringsformen. Vi har avstyrkt motionen på grund av det rådande läget -årets kyrkomöte har tagit initiativ till att utreda frågan om vilka regler somskall gälla för medlemskap i , och därför behövsövergångsbestämmelser fortfarande i avvaktan på en mera långtgåenderelationsändring stat-kyrka. Jag villockså gärna kommentera vad talat om, nämligen frågan omden kyrkliga strukturen. Jag tycker att den motion och den reservation som hanhär yrkat bifall till är ganska onödiga - det finns nu en kommitté som har lagtfram ett diskussionsbetänkande som heter Församlingen , där treolika modeller för kyrkans framtida lokala organisation presenteras.Betänkandet diskuteras i de här dagarna livligt i församlingar, samfälligheteroch studieförbund. Man bör väl då-avvakta resultatet innan man går vidare.Därför avstyrks mofionen och reservafionen. har här framställt ett yrkande somöverensstämmer med en motion som.han väckt om att lagen om svenska kyrkanändras, så att biskopar inte längre blir valbara till kyrkomötet. Efter kyrkomötesreformen har biskopar närvaroskyldighet,yttranderätt men inte rösträtt i kyrkomötet. Däremot är biskop valbar tillkyrkomötet i likhet med övriga valbara medlemmar i . Motionärernaanser att biskopar på grund av sin valbarhet kan få olika ställning ikyrkomötet. Utskottet har varit enigt om att den nya organisafionenbör prövas ytterligare innan en utvärdering kan ske och avstyrker därförmotionen. Jag yrkar också avslag på det yrkande som här har framlagts. Jag skall inte bli utförligare än så, herr talman. Jagvill yrka bifall till hemställan i betänkande nr 12 påsamtliga punkter. 103JAN-ERIK () replik: Jag tolkar ordförandeså, att utskottet vidhåller att det råder bristande överensstämmelse mellankyrkans medlemskapsregler och grundlagen. Det måste i sin tur tolkas som enuppmaning till kyrkomötet och dess utredningskommitté att ändra reglerna, såatt övergångsbestämmelsen kan avskaffas och fullständig överensstämmelseuppnås. 104 () replik; Som jag tidigare sade anser jag attövergångsbestämmelserna fortfarande behövs. Det sammanhänger med att jag anseratt vad som sades från fri- och rättighetsutredningens sida om förhållandetmellan RF och bestämmelserna om medlemskapet i kyrkan fortfarande gäller. 105 () replik; Det är uppenbart att så länge det inte råderöverensstämmelse, behövs det övergångsregler. Den avgörande frågan är om mananser att övergångsreglerna skall bestå i all evighet eller om det är önskvärtatt överensstämmelse uppnås. Jag tog mig friheten att tolka uttalandet frånkonstitutionsutskottets ordförande så, att han önskade att grundlagen skullekomma att gälla även i fråga om medlemskapsregler. 106 () replik: Det har ju gjorts stora ansträngningar föratt åstadkomma en förändring i relationerna mellan stat och kyrka. Jan-ErikWikström känner ju mycket väl till vilken principiell inställningsocialdemokraterna haft i samband därmed. Men vi har också tillfogat att om ensådan ändring skall ske, så bör det vara ett brett underlag för beslutet häromi . 107 TREDJE VICE TALMANNEN: Vi har ytterligare två talare anmälda i detta ärende, ochdet skall sedan företas votering om de betänkanden från konstitutionsutskottetsom nu behandlas. Med hänsyn till att det lämnats besked till kammarensledamöter om att dagens plenum skall avslutas frågar jag omkammaren medger att den fortsatta överläggningen i detta ärende ochbehandlingen av övriga på föredragningslistan upptagna ärenden uppskjuts tillett senare sammanträde. Detta förslag bifölls. 11 § Anf. 108 TREDJE VICETALMANNEN: Jag får meddela att på föredragningslistan för kammarenssammanträde uppförs arbetsmarknadsutskottetsbetänkande 12 främstbland två gånger bordlagda ärenden. 12 § Anmäldes och bordlades Propositionerna 1983/84:83Ändring i 1983/84:86 Tjänstekonstrukfion för studie- ochyrkesorientering i skolväsendet m. m. 13 §Anmäldes och bordlades 1983/84:275av m. fl. 1983/84:277av m. fl. 1983/84:278av och Enreformering av efterlevandepensioneringen m. m. 1983/84:73) 1983/84:279 av 1983/84:280av m. fl. 1983/84:281av m. fl. 1983/84:282av och i 1983/84:283av m. fl. 1983/84:284av m. fl. 1983/84:285av m. fl. Vissalivsmedelspolitiska frågor (prop. 1983/84:76) 14 § Anmäldes och bordlades 1983/84:20Löntagarfonder (prop. 1983/84:50) 1983/84:20 Beskattningen avrealisationsvinster på börsaktier, m. m. 1983/84:48) (förnyadbehandling) 1983/84:12 Verksamhet medungdomslag m. m. 1983/84:26) (förnyad behandling) 15 § Meddelande om interpellation Meddelades att följande interpellationframställts 1983/84:70av (vpk) till kommunikationsministern om stora övertidsuttagoch anställningsstopp i statliga verk m. m.: tillbaka råderanställningsstopp och s. k. turordningslistor vid i . Dettainnebär att 54 anställda f. n. är listade som övertaliga, med den känsla avotrygghet och särbehandling som detta för med sig. Den ansvariga ledningensynes ha vidtagit denna åtgärd i syfte att motivera sina egna planer på ennedbantning av hela verksamheten i . visar dock verkligheten en positiv utveckling dådet gäller verkstadens arbetsuppgifter, vilka konfinuerligt växer i takt mednya beställningar. senast kan detta bekräftas genom fördubblade beställningarav Datavox-apparaten. Denna utveckling innebär i sin tur, att den ansvarigaledningen sett sig nödsakad att fatta beslut om ett kolossalt stortövertidsuttag, som på en fyramånadersperiod uppgår . Mot denna märkliga ordning, där man dels tillämpar deotrygghetsskapan-de övertalighetslistorna och dels, paradoxalt nog, uppvisarett enormt övertidsuttag, har av naturliga skäl den fackliga organisationenprotesterat och reserverat sig. Ledningen har dock inte tagit någon notis om dessaprotester. Att ett statligt verk agerar så nonchalant gentemot sina anställdamåste betecknas som högst anmärkningsvärt. Arbetslösheten inom växer. I hög graddrabbas de unga. En viss rekrytering till skulle nu behövas och säkerligenvara ett välkommet bidrag i strävandena att få bukt med arbetslösheten. Dennafråga har fått förnyad aktualitet i och med organiserandet av de s. k.ungdomslagen.