prot · G70948 · 1983-12-31 00:00:00 — Det är emellertid viktigt att uppfattavåra yrkanden som en bestämd markering till förmån för den höga besparingsnivåsom vi anser nödvändig för att vi skall kunna få balans iden svenska ekonomin. Vi har således tillstyrkt samtliga besparingsförslag påindustridepartementets område från regeringen. Därutöver har vi yrkat påytterligare utgiftsnedskärningar på över 1,4 miljarder under första halvåret1984, vilket blir den totala effekten av alla våra förslag, om dessa genomförsfullt ut enligt de intentioner som vi angett i vår motion. Det här skall alltsåjämföras med det blygsamma förslag som regeringen kommit med och som innebärendast 70 miljoner i besparing. Som framgår av de reservationer som vi fogattill betänkandet är det fortfarande möjligt att till mycket stor del genomförade besparingarvi har yrkat på i motionen. Som anges i motionen har vi inte endast begärtutgiftsnedskärningar. Vi har också föreslagit en del systemförändringar som, omde blir genomförda, kan innebära effektiviseringar, strukturförändringar, etc.,som verksamt kan bidra till ännu lägre statsutgifter . Jag skall i detföljande återge några sådana överväganden som vi redovisat i vår motion. Som jag redan påpekat måste i det rådande statsfinansiellaläget alla möjligheter att begränsa den statliga resursförbrukningen tas tillvara. Det finns t. ex. inte skäl för staten att genom de regionalautvecklingsfonderna vara engagerad i en kostnadskrävande kreditgivning till företagensom till väsentlig del innebär en dubblering av de reguljära kreditinstitutensverksamhet. Kreditgivningen till näringslivet bör i första handhandhas av banker och hknande kreditinstitut, vilka har större kompetens närdet gäller kreditbe-dömningsfrågor och ett mer vittförgrenat kontorsnät. Det ärdessutom från principiella utgångspunkter otillfredsställande att samhälletgenom utvecklingsfonderna engagerar sig ekonomiskt till förmån för vissaföretag, när motsvarande stöd inte kommer även företagets konkurrenter tilldel. Genom ändringar i banklagstiftningen bör bankerna ges möjligheter att taöver den något mer riskbetonade kreditgivning som utvecklingsfonderna nuförutsätts vara engagerade i. Utvecklingsfonderna bör koncentrera sig pårådgivnings-och konsultinsatser, med inriktning på de mindre företagen, vilkaskompetens när det gäller t. ex. ekonomisk planering, marknadsföring ochtillämpning av ny teknik därigenom skulle förbättras. Utvecklingsfondernastjänster bör i princip avgiftsfinansieras. En effekt härav skulle antagligenbli att kvaliteten på fondernas tjänster förbättrades. Det bör ankomma på utvecklingsfonderna att själva bestämmavilken ersättning de vill ta ut för sina tjänster. Det ligger i sakens natur att fonderna inte kommer attsätta sådana priser för sina tjänster att företagen avskräcks från att utnyttjaden erbjudna servicen. I synnerhet när det gäller rörelselånen, som utgör dendominerande grenen av utveckHngsfondernas kreditgivning, måste det varautomordentligt svårt att ge verksamheten en sådan inriktning som statsmakternahar föreskrivit, nämligen å ena sidan att lån skall ges endast för lönsammaprojekt, å andra sidan att den allmänna kreditmarknaden skall utnyttjas iförsta hand. I verklig mening lönsamma projekt bör alltid kunna påräknaintresse från kreditinstitutens sida. En successiv avveckling av rörelselånenter sig därför naturlig. Utvecklingsfondernas behov av finansieringsmedelminskar därigenom. En viss del av amorteringsmedlen bör kunna återförastill statskassan. Riktpunkten bör vara att 50 milj. kr. under innevarandebudgetår skall komma staten till godo på här angivet sätt. Detta kräveremellertid att de nu löpande avtalen mellan staten och de regionala huvudmännenomförhandlas. bör kunna utgå från att de senare i rådande läge kommeratt visa beredvillighet att tillmötesgå statens önskemål Utgiftsbegränsande åtgärder inom industridepartementetsområde Utgiftsbegränsande åtgärder inom industridepartementetsområde ochsålunda lämna ett bidrag till den nödvändiga saneringen av statsfinanserna. I motionen har vi därför föreslagit att regeringen med detsnaraste bör föranstalta om förhandlingar i detta syfte. Det statliga stödet till tekoindustrin måste inriktas pågenerella stödåtgärder och utformas på sådant sätt att en konkurrens på likavillkor kan upprätthållas i branschen. Vi upprepar sålunda, herr talman, vårkritik mot den kraftiga ökningen av det selektiva branschstödet tilltekoindustrin, som tidigare fattat beslut om. Den industripolitiskaverksamheten på tekoområdet bör inriktas på generella, konkurrensneutralaåtgärder. En avveckling av de särskilda strukturgarantierna är ocksåen näraliggande besparingsåtgärd som tycks godtas tämligen allmänt. Mot dennabakgrund bör stödformen särskilda strukturgarantier avskaffas. Likaså bör detsärskilda anslaget för täckande av kostnader för räntebefrielse i samband medredan lämnade strukturgarantier utgå. beslut om ett vidgat bemyndigande förregeringen att medge avtal om nya beredskapslån samt ytterligare anslagsmedeltill beredskapslagring och industriella åtgärder i regi av överstyrelsen förekonomiskt försvar bör upphävas. Vi föreslår därför att regeringen sökertillgodose det aktuella syftet i första hand genom omdisposition av det utrymmesom står till buds inom den tidigare beslutade kostnadsramen. Detta börinnebära en besparing på upp till 120 milj. kr. skall jag kortfattat kommentera övrigabesparingsförslag. Vi anser att ramen för statliga industrigarantier börminskas och att skall anmoda regeringen att lägga fram förslag omdetta. Vi bedömer att den i vår motion föreslagna provisoriska ramen om 50milj. ger tillräckligt utrymme för de lånegarantier som behöver ställas,innan har kunnat fastställa en ny garantiram på en betydligt lägrenivå. Vi anser att kostnaden för kreditgivning till börhänföras till biståndsramen. Tekniskt skulle detta t. v. kunna lösas så, attinom biståndsramen ett belopp motsvarande utgifterna under det nu aktuellaanslaget skulle lämnas outnyttjat under /84 för att vid dessslut finnas tillgängligt som reservation. Den reella budgetbelastningen underbudgetåret skulle härigenom minska med ett belopp som skulle bli avstorleksordningen 20 milj. kr. Det möjHggör en reell besparing påstatsbudgeten. I motionen ställer vi oss också avvisande till detsärskilda upphandlingsstödet inom energiområdet. En omedelbar avvecklingskulle innebära en högst betydande statsfinansiell besparing. Slutligen har vi redovisat förslag till besparingarrörande mineralprospek-tering, kommittéanslaget, branschfrämjande åtgärder ochutbyggnad av fjärrvärme. Jag ber på dessa punkter att få hänvisa till denredovisning som vi har gjort dels i vår motion, dels i de reservationer somfogats till betänkandet. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill samtliga moderata reservationer som fogats till näringsutskottetsbetänkande nr 8. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. 108 (); har, när det gäller besparingar i deoffentliga utgifterna slagit fast att besparingsarbetet måste bedrivas medbeaktande av en riktig fördelningspolitik. Detta har framkommit i debattensåväl i går som . När det gäller näringsutskottets ämnesområden, som dethär betänkandet omfattar, kan man på fullt allvar hävda fördelningspolitiskaprinciper. Det är bl. a. detta som varit vägledande för när vi hartagit ställning till regeringens olika sparförslag. Vi kan konstatera att vi har en högre arbetslöshetän . Inte minst de s. k. skogslänen är hårt drabbade, och då ärdet viktigt att besparingarna inte görs inom områden som försvårarregionalpolitiska insatser. Det får inte heller gå ut över näringspolitiken,där ambitionen måste vara en ökad satsning på de små- och medelstora företagen. Utifrån värderingar rimmar det därför illa närregeringen gör omfattande ingrepp inom närings- och regionalpolitiken. . Redani samband med årets budgetproposition började regeringen att "dra åtsnaran" kring regionalpolitiken och därmed minska de åtgärder som kan ledafram till sysselsättningsökningar. Löftena från fjolårets valrörelse börjadetyna bort. Det finns därför all anledning att erinra om dendebatt som socialdemokraterna förde . Då hette det attinsatserna för närings- och regionalpolitiken var för små och begränsade. Nutycks inget hindra socialdemokraterna att visa spariver inom industridepartementetsverksamhetsområden. Jag vet inte om man skall tolka det som ett tidens tecken,meri när regeringen presenterade sin s. k.sysselsättningsproposition lyste åtgärderna från statsråden iindustridepartementet med sin frånvaro. Däremot återkom man i sparpropositionenmed omfattande besparingsförslag som om de genomförs - och det utgår jag frånatt de kommer att göra vid voteringen - kommer att få allvarligakonsekvenser, inte minst för skogslänen. Det är just detta våra reservationerhandlar om. Jag vill påstå att regeringspolitiken offensivt ärundermålig när det gäller småföretagsamhet och regionalpolitik viautvecklingsfonderna. Där har sparnitet på ett mycket otillfredsställande sättdrabbat dessa områden utan att det ger några väsentliga budgettillskott. Jagskall närmare precisera detta. Regeringens förslag att slopa systemet med statlig del iförlusttäckning för bankgarantierna upplever jag som oroväckande. Förslaget,som får stöd av utskottsmajoriteten, innebär att fondernas intresse att tarisker då det gäller långivningen kommer att minska. Det kommer i sin tur attleda till att fondernas utlåningskapital riskerar att urholkas. I ett läge då fonderna inte tillförs några nya resurserinnebär slopandet av statens del i förlusttäckningen för bankgarantierna attfondernas kapital stegvis urholkas. Inte minst i skogslänen, där fonderna somregel får ta större Utgiftsbegränsande åtgärder inom industridepartementetsområde Utgiftsbegränsande åtgärder inom industridepartementetsområde risker,kommer förslaget att inverka mycket negativt. Avsikten med utvecklingsfonderna är ju att de skall kunnata risker utöver vad de traditionella kreditinstituten gör. När nu riksdagenbeslutar om indragningen, vilket ju tyvärr tycks bli fallet, ökar risken attfonderna kommer att bedriva en nästan traditionell bankverksamhet och inte varaett offensivt komplement till bankerna - vilket ju har varitavsikten med fonderna. Utvecklingsfondernas risktagande skall ligga utöver bankernas. Jag vill hävda att systemet med en statlig del iförlusttäckningarna för bankgarantierna har uppskattats oerhört ute hosutvecklingsfonderna och delvis gett fonderna ökad effekt i ett läge närlånekapitalet inte utökats. I propositionen och i utskottsbetänkandet hävdas attutvecklingen av fondernas lånekapital varit positiv. Jag vill på det bestämdastebestrida den beskrivningen. Den äger inte allmän giltighet. Jag vill gärnafråga , som återfinns längre ner på talarlistan, somföreträdare för utskottsmajoriteten om ni har tagit hänsyn till att det inteskett något kapitaltillskott till fonderna . Är ni medvetna omde negativa effekter som ert förslag kommer att få? Och ; Har ni stödute hos utvecklingsfonderna för åtgärden? Jag måste dess värre tolka regeringens förslag på den härpunkten som ett uppgivande av ambitionerna att genom utvecklingsfondernaförsöka åstadkomma en bättre utveckling inom småföretagssektorn. I sinförlängning innebär den här uppgivenheten att möjligheterna att skapa ettdifferentierat näringsliv i bl. a. skogslänen minskas. Och til syvende og sistkommer det att gå ut över ett redan allvarligt sysselsättningsläge. har också invändningar mot regeringens förslag attminska resursramen till Norrlandsfonden. Förslaget på den här punkten äringenting annat än ett tydligt tecken på en sänkt ambitionsnivå iNorrlandsfondens verksamhet. Det kommer att få negativa konsekvenser för fondenoch det område som fonden är avsedd att tjäna och verka inom när det gäller attgå in i utvecklingsbara projekt. Alla skäl talar för att bör stå fastvid sitt tidigare beslut om resursram för Norrlandsfonden. Jag erinrar mig, herr talman, tidigare debatter iriksdagen, då framträdande socialdemokrater från näringsutskottet har hävdat,att inte velat ge tillräckliga resurser till Norrlandsfonden. Denkritiken var då inte berättigad, men den faller nu tillbaka påsocialdemokraterna, som vill dra ned Norrlandsfondens ambitioner. När det gäller mineralprospekteringen vill jag erinrakammarens ledamöter om socialdemokraternas löften i fjolårets valrörelse ochsedan också riksdagsbeslutet . Då beslutades om ett program förutökad mineralprospektering omfattande och 300 milj. kr. Från centernssida ansåg vi då att programmet var mycket dåligt underbyggt, och vi har nudelvis fått rätt i vår kritik, eftersom regeringen frångårytterligare ett av sina vallöften. Vi menar dock att det utöver regeringensförslag till sparande på den här punkten bör vara möjligt att spara ytterligare50 milj. kr. utan att det skulle ge negativa effekter. I det här betänkandet behandlas ett antalförslag från , som rör sparande inom ramen för redan påbörjadverksamhet, t. ex. branschfrämjande åtgärder. Med hänsyn till att programmetredan har inletts då det gäller bl. a. branschfrämjande åtgärder finns det på den punkten ingen anledning att ändra tidigare beslut. Från och sida har vi emellertid iett särskilt yttrande redovisat vår syn på ytterligare spårområden. Enligt vårmening ger det material som regeringen nu redovisat inte underlag för bedömningav möjligheterna till besparingar inom industridepartementets område i desshelhet. Därför har vi bara prövat de besparingar som berörde konkreta förslagen i propositionen och de motioner som lagts fram. Vi menar dock att möjligheterna att spara, med enfördelningspolitisk profil i botten, inte är uttömda. Vi har ju tidigare isamband med årets budgetproposition anvisat flera olika vägar. Eftersom vi inommycket skall ta ställning till ett nytt budgetförslag från regeringen,kommer vi i samband med detta att pröva ytterligare besparingar. Det blir dåockså möjligt att pröva omfattande systemförändringar i den verksamhet somfinns inom ramen för industridepartementets och näringsutskottets bevakningsområde. Jag ber att med detta få yrka bifall tillsamtliga de reservationer som företrädare i utskottet har undertecknati detta betänkande. Utgiftsbegränsande åtgärder inom industridepartementetsområde 109CHRISTER ElREFELT (fp): Vi har från sida inte haft någrainvändningar mot de besparingsförslag som faller inom industridepartementetsområde, helt enkelt därför att åtgärderna ligger i linje med vad vi tidigaresagt. Egentligen är det bara på ett par punkter som man fåreffekt från . Den ena är att det s. k. rådrumsstödet skall upphöra,alltså stödet till nedläggningshotade företag. Detta föreslog vi utan att få gehör frånsocialdemokraterna. Det är bra att man har tänkt om . Varken företagen ellerde anställda är betjänta av att man kortsiktigt upprätthåller olönsamverksamhet. När det gäller bidrag för prospektering av vissa mineralär det två olika anslag som figurerar i sammanhanget. Detta har uppenbarligengivit upphov till visst missförstånd i samband med motionsskrivandet, men detändrar ingenting i sak. Vi accepterar för vår del att den stödform som nämns ipropositionen nu upphör. Men dessutom borde man, enligt vår uppfattning, kunnaminska ramen för det större programmet med 50 milj. kr. Också vårtställningstagande på den här punkten är en direkt följd av vad vi sade närstödformen beslutades. I näringsutskottets betänkande finns det också ett antalförslag till besparingar utöver dem som nämns i propositionen. Några av demställer vi oss bakom, andra kan vi inte acceptera. Som framgår av det särskilda Utgiftsbegränsande åtgärder inom industridepartementetsområde yttrandetfrån och har vi begränsat vår motion till de konkretaförslagen i propositionen. Vi har i andra sammanhang lagt frambesparingsförslag inom industridepartementets område, och dem återkommer vinaturligtvis till. Några korta kommentarer vill jag dock göra till de förslagsom aktualiserar i det här sammanhanget. Vi har sagt att de s. k. branschråden ochliknande organ med all säkerhet kunde slopas utan att det skulle få någrastörre negativa effekter. Vi har inte haft anledning att ändra uppfattningsedan den här frågan var aktuell senast. Inom ramen för branschfrämjande åtgärder tillkom genombeslut ett program för s. k. övriga industrisektorer. Det innebär ipraktiken att regeringen skall peka ut vissa företag i en bransch somframtidsföretag och ge dem fördelar gentemot andra. Vi tror inte att politikeroch tjänstemän i kanslihuset är bättre, skickade att göra sådanaframtidsanalyser än vad näringslivets eget folk är. Vi var kritiska mot det här förslaget , och det ärvi fortfarande. Men eftersom beslutet fattades och programmet nu löper så anservi det inte meningsfullt att yrka på en ändring i det här sammanhanget. En annan fråga som vi diskuterade var tekostödet.Vi uttalade då att det statliga selektiva stödet måste trappas ned. Inte hellerpå den här punkten har vi ändrat uppfattning. Vi är övertygande om att svensktekoindustri har en framtid - men inte med hjälp av statlig stödåtgärder ellerhandelshinder. Det finns en uppenbar risk att det tvärtom konserverar enineffektiv struktur och motverkar en förbättrad effektivitet. Klart avstånd tar vi från det besparingsförslagmoderaterna redovisar när det gäller kreditgivningen till - en frågasom för resten också var aktuell i gårdagens biståndsdebatt. Det äranmärkningsvärt, om än inte förvånande, att är ensamt om att sägaett entydigt nej till de propåerna. Om de s. k. blandade krediterna hänförstill biståndsramen, vilket alltså förslaget går ut på, innebär det enytterligare minskning av vår totala hjälp till de fattiga länderna. Det kanfolkpartiet inte acceptera. I biståndsdebatten uppfattade jag trots alltutrikesminsterns svar på just den här punkten som en tröst i bedrövelsen. Detföreföll som om utrikesministern tog avstånd från de här propåerna frånmoderaterna - och också från kreditutredningen. Det hade känts betydligtlugnare om vi hade kunnat komplettera det med ett klart riksdagsuttalande motatt de blandade krediterna skulle få räknas in i biståndsramen - i stället förden undanglidning som utskottsmajoriteten gör i sin skrivning. Utöver den relativt obetydliga del av den aktuellapropositionen som vi behandlar i näringsutskottet så finns det flera andraförslag som får betydelse för näringslivet. Ett par exempel bara: Höjningen av förmögenhetsskatten ger stora negativaeffekter för våra mindre företag. Där har man sin förmögenhet bunden i maskineroch byggnader som är en förutsättning för att man skall kunna utöva sinverksamhet. Den ökade skatten kommer att bli mycket kännbar för åtskilligasmåföretagare. Vi tycker att man borde gå den motsatta vägen och slopa förmögenhetsskattenpå det i småföretagen arbetande kapitalet. Den höjda skatten rimmar dåligt medregeringens tal om förbättrade villkor för mindre företag. Över huvud tagetväntar småföretagarna fortfarande förgäves på något konkret resultat avsocialdemokraternas vackra tal om förbättringar. I propositionen aviseras också att det avdrag förforsknings- och utvecklingskostnader som får göras i företagen kommer attslopas. Vi tror att det vore mycket olyckligt att ta bort det här generelltverkande stödet. Avdragssystemet för forskning och utveckling är bådeeffektivt och enkelt att administrera, betydligt enklare än de selektivaåtgärderna, både för företag och för myndigheter. Jag yrkar bifall till de reservationer somfolkpartiledamöter undertecknat i det här betänkandet. Utgiftsbegränsande åtgärder inom industridepartementetsområde 110WIVI-ANNE RADESJÖ (s): I näringsutskottets betänkande 1983/84:8behandlas den del av besparingsproposition 40, bilaga 10, som berör utskottet.Utskottets andel av besparingarna uppgår - som vi har hört tidigare här - tillsammanlagt ca 70 milj. kr. Detta tycker intemoderata samlingspartiet är tillräckligt utan har fogat en reservation tillutskottsbetänkandet. Majoriteten menar att det inte går att komma längre inuläget. Jag yrkar därför avslag på reservation 1. Så skall jag gå in på några enskilda punkter ibetänkandet. Jag skall också något kommentera de övriga reservationer som harfogats till betänkandet. De regionala utvecklingsfonderna har fr. o. m. år 1980haft möjlighet att lämna lånegarantier såsom ett komplement till den övrigaekonomiska stödverksamhet som fonderna bedriver. delas förlustriskenpå dessa garantier lika mellan staten och resp. fond. Det förslag från regeringensom vi nu behandlar innebär att fonderna från själva skallstå för den eventuella förlusttäckningen. Regeringen och även utskottsmajoriteten,, menar att vi bör ha en likformig utformning när det gällerförlusttäckning av garantier och övriga former av finansiering frånutvecklingsfonderna. De farhågor som framförs i motion - och somhar tagits upp i reservation 2 - delas inte av utskottsmajoriteten. Jagavstyrker därför reservation 2. I den moderata motionen återkommer man till attutvecklingsfondernas verksamhet bör omprövas på diverse områden. a. skallfonderna inte bedriva låneverksamhet utan endast ägna sig åt rådgivning ochkonsultverksamhet. Jag vill här påpeka att fonderna ger enuppskattad och bra service till de mindre företagen, men även kreditgivningenbör finnas kvar, då ju trots allt fonderna skall kunna ställa upp med medelefter det att bankerna har tagit sin andel, alltså med ett mer riskvilligtkapital till utvecklingsbara företag. Jag yrkar därför avslag på reservation 3.' Jag övergår så till avsnittet om Medelstillskott tillNorrlandsfonden. Propositionens förslag innebär en sänkning av anslaget med 20miljoner, alltså från 150 miljoner till 130 miljoner. Motivet är att fondensdisponibla medel ökar efter hand. Vid ingången av var dessa 90 miljoneroch 7 protokoll 1983/84:48-49 Utgiftsbegränsande åtgärder inom industridepartementetsområde väntas ökaännu mer under detta år. Därför kan propositionens förslag tillstyrkas avutskottsmajoriteten, och jag avstyrker reservation 4 från . Vad gäller mineralprospektering har regeringen föreslagiti propositionen att bidraget till prospektering av vissa skall upphöraden , medan i sin motion 107 menar att bidraget börupphöra . I motioner från och sägs att ramprogrammetför utökad prospektering bör minskas, och detta tas sedan upp i reservation nr6. Det rör sig här om ett femårigt ramprogram, som till stor del redan harutnyttjats, och enligt utskottets mening bör programmet fullföljas. Jag yrkardärför avslag på reservationerna 5 och 6. I den moderata motionen anförs att branschråden, som ärfem till antalet och som bekostas av departementets kommittéanslag, böravskaffas. Utskottet menar däremot att branschråden behövs och bör få detanslag som regeringen föreslagit. Motionen avstyrks därför på den punkten, likaväl som på de punkter som tar upp industrigarantier och branschfrämjandeåtgärder. Utskottsmajoriteten anser att detta är områden som det är angelägetatt stödja. Jag yrkardärför avslag på reservationerna 8, 9, 10 och 11. Så över till tekostödet, herr talman. Detta har behandlatsav och fått en ändrad inriktning, och vi menar att detnu är för tidigt att vidta några ytterligare åtgärder. Jag avstyrker därför det aktuella motionsyrkandet ochdärmed reservationen nr 12. Den moderata motionen tar också upp ett krav på attanslaget i form av s. k. blandade krediter till skall räknas in ibiståndsramen. Utskottsmajoriteten avstyrker förslaget. Utskottet har ocksåinhämtat under hand från regeringen att det kommer ett förslagdärifrån om kreditgivning till . Därför finns det ingen anledning attnu göra några uttalanden från sida. Reservationerna13 och 14 avstyrks därför. Reservationerna 15 och 16 gäller utbyggnaden avfjärrvärmen och upphandling på energiområdet. Jag yrkar avslag även på dereservationerna, med motiveringen att vi kommer att behandla dessafrågor i samband med proposition 1983/84:62. Med detta yrkar jag bifall tillnäringsutskottets hemställan i betänkande nr 8 och avslag på samtligareservationer. 111STEN ():