prot · G70930 · 1983-12-31 00:00:00 — a. offentlig verksamhetännu inte nått fram till partiets representant i finansutskottet. Jag har ett intryck av alt majoriteten i finansutskottetdrar alldeles för stora växlar på vägledning för beslut omegenregi- eller entreprenadverksamhet som har omnämnts i debatten. Avsikten medvägledningen är att utvidga användningen av affärmässighetsbegreppet föresjälva upphandlingen. Vägledningen är emellerfid inte tekniskt operationell ochinte heller avsedd att styra de statliga verken, i det här fallet ,när det gäller avvägningen mellan egenregi och entreprenad. Den bedömningenligger fortfarande kvar på . Detta tycker jag är en näringspolitisk fråga som det heltuppenbart åligger regering och riksdag att avgöra, och just här hade det varitvärdefullt med en betydligt klarare kommentar eller ett utskottsuttalande. Det är därför, herr talman, angeläget att en översyn avVattenfalls verksamhet i motionens anda genomförs. Jag får därför, precis somAnders , yrka bifall till reservation 4 i finansutskottets betänkande5. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter behandlingen av finansutskottetsbetänkande 12.) Kammaren övergår nu till att debattera finansutskottetsbetänkande 11 om höjning av kvot i och omgodkännande av beslut inom rörande revidering avde generella lånearrangemangen. 11HANS i (vpk): Herr talman! Med anledning avregeringspropositionen har vi kommunisterna lagt en motiondär vi för fram förslaget om att som sin mening ger regeringen tillkänna att det är otillfredsställande med de krav på åtstramningspolitik somIMF numera ställer på låntagarländerna. Vi menar att den svenska böruttala sig för, och att den i IMF bör arbeta för, enbibehållen självständighet för de enskilda länderna, självständighet attutforma sin egen ekonomiska politik. Man kan enkelt uttryckt säga att IMF ställer sådanakrav på låntagarländerna som vi själva, i vårt land, förmodligen aldrig skullekunna acceptera - åtminstone inte om man följer upp regeringspartiets valpropa- ganda, därdet hette att det skulle vara mer svängrum och mindre svångrem. Det är klartatt om regeringspartiets ekonomisk-politiska förslag riktigt analyseras, så härett år efteråt, kan man ha en viss förståelse för att regeringen börjar närmasig de här åtstramningsteorierna. Men principiellt borde det vara så att manarbetar för en strikt självständighet när det gäller utformande av ekonomiskpolitik. Utskottsmajorileten avstyrker motionen med motiveringenatt det är ofrånkomligt att lån från IMF måste förenas med krav som på längresikt ger möjligheter till förbättring av den ekonomiska situationen. Jag ärinte alls övertygad om all de krav som IMF ställer - som kan kännetecknassom rent monetarisliska - är en väg ut ur krisen för hårt skuldsattautvecklingsländer och en del andra länder. Under alla omständigheter börländerna själva få avgöra om det är en väg ut ur krisen, om det är enacceptabel politik eller inte. Det bör inte avgöras av IMF som något slagsöverregering över de nationella regeringarna. Jag kan bara notera att den kände socialdemokratiskepolitikern och andre vice talmannen i första kammaren 1950, ,sade så här när det gällde anslutning till IMF: Det rör sig om rättstora belopp, men de kan användas efter vårt eget medgivande, och det är intenågon risk för att de kommer att användas för syften som strider mot våraintressen. Jag tycker nog att den politik som förs från IMF:s sidastrider mot den och den svenska nationens intressen. Annatkan jag inte se. Om man följer upp IMF:s agerande ser man att i falletArgentina har man krävt en hård ålstramningspolitik, med allt vad det innebärför de vanliga människorna. När del gäller är det samma sak. Där kanman enligt nyhetsartiklar få fram att t.o.m. de som har suttit och förhandlatmed IMF om lån så här efteråt reagerat och tycker alt det ställs alltför storakrav på snabba ändringar i landet för att man skall kunna fullfölja sinekonomiska uppbyggnad. När det gäller har jag fått uppgifter om att IMFefter invasion tänker bevilja större lån . Det säger ocksånågonting om vilken ekonomisk-politisk inriktning IMF har. I fallet harIMF gått så långt att man strax före parlamentsvalen - som var allt annat ändemokratiska - uttalade sig till förmån för ett parti vars ledare strax efterkuppen var arkitekt för ett brutalt åtstramningsprogram gentemot detturkiska folket. Jag anser alt sådana här åtstramningsprogram och IMF:söverordnade politik är mer till för att strikt skydda långivarna och derassnäva intressen än för att främja en positiv utveckling i låntagarländerna.Även om vårt land genomen höjning av kvoten från 1,11 till fåren högre röstandel,inser jag naturligtvis all möjligheterna är ganska små att förändra IMF:spolitik. Men detta måste ändå vara en heders- och principsak för den svenskariksdagen och den . Vi måste i varje läge där vi har en rösthävda principen om nationellt oberoende när det gäller den ekonomiskapolitiken. En kamp för nationellt oberoende borde vara en självklar sak för denhär kammaren, och framför allt kanske för den socialdemokratiska regeringen, som i andra sammanhang brukar hävda deenskilda ländernas rätt gentemot stormakter. I det här fallet gäller det enekonomisk stormakt, vilket IMF är. Jag yrkar bifall till min reservation, som ärfogad till betänkandet. 12 (): betänkande 1983/84:11handlar om en höjning av kvot i och omgodkännande av beslut inom valutafonden rörande revidering av de generellalånearrangemangen. I betänkandet behandlas en motion från vpk. Motionärernavill att den i samband med godkännande av en kvothöjning ochen höjning av kreditramarna skall uttala sitt missnöje med Valutafondensöverordnade politik. Det är också vad i redovisari sitt anförande. Vidare vill vpk att regeringen skall arbeta för att enändring skall ske i riktning mot förhållanden där den nationella självbestämmanderätteni vad avser den ekonomiska politiken bevaras. Dessa synpunkter tar i ocksåupp i sin till betänkandet fogade reservation. Utskottets majoritet anser att det är ofrånkomligt att ettlån från IMF till länder som befinner sig i en akut finansiell kris förenas medvillkor, som på möjliggör en förbättring av den ekonomiskasituationen. Det bör vidare framhållas att ett s. k. anpassningsprogramför många länder är en förutsättning för alt få nödvändiga lån också från andralångivare. Utskottets majoritet avstyrker mot den här bakgrundenmotionen från vpk. Jag ber att få yrka bifall till hemställan ifinansutskottets betänkande 1983/84:11. 13HANS i (vpk): Herr talman! Jag kan bara konstatera attde förhoppningar som man hade när gick in i IMF - att den politik somskulle föras av IMF inte på något vis skulle strida mot de svenska intressena -är helt grusade. De förhoppningarna kan man alltså skrota. Även om intePer-Axel nämnde vad han tycker om den politiken är ändå min tolkning avdet socialdemokratiska partiels mening, och framför allt är det min egenuppfattning, alt den politik som har förts är mycket negativ. Den måste ocksåpå sikt strida mot svenska intressen. Del talas här om nödvändigheten av anpassningsprogram, mendå är ju frågan vilken politik som förs. Såsom IMF nu agerar måste det vara ensjälvklar sak för den svenska och den att arbetaför ett återställande av de små och svaga nationernas - låntagarländernas-nationella självbestämmanderätt när det gäller den ekonomiska politiken. Ellerskall jag tolka utskottets ställningstagande så att socialdemokratin i framtidenkommer att acceptera en överordnad ekonomisk politik - som Nr 30 ocksåunder andra omständigheter skulle kunna tvingas på vårt land? tycker all del är en myckel märklig position som man harintagit. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter behandlingen av finansutskottetsbelänkande 12.) Kammaren övergår nu till att debattera finansutskottelsbetänkande 12 om förlängd tillämpning av allmänna prisregleringslagen. Förlängd tillämpning av allmänna prisregleringslagen Förlängdtillämpning av allmänna prisregleringslagen 15LARS (): har tillämpningen av den allmännaprisregleringslagen slentrianmässigt förlängts med . avvekvi moderater från rutinen genom att i en motion begära alt den skulle förlängasmed endast ett kvartal. Skälet till all vi över huvud taget kunde tänka oss enförlängning var alt ett allmänt prisstopp var i kraft . Vi bedömdedet som möjligt alt avveckla prisstoppet före mars månads utgång. Övrigapartier hade emellerfid en annan uppfattning, och tillämpningen förlängdes medett år till . Vår bedömning visade sig dock riktig, eftersom prissloppetavvecklades 1983. Övergångsvis gällde därefteren skyldighet att förhandsanmäla prishöjningar på vissa varor, men även dennaskyldighet logs bort . F. n. gäller alltså ingen prisreglering alls. Det finnsdärmed inget som motiverar all allmänna prisregleringslagen tillämpas. Ändå vändersig regeringen i proposition 32 till med begäran om ett godkännandeav all regeringen förordnar om fortsatt tillämpning . Detfinns, som vi moderater ser det, många starka skäl att ifrågasätta och avstyrkadetta förslag. Den allmänna prisregleringslagen har formen av enberedskapslagstiftning, avsedd för extraordinära krislägen. Den bygger pågrundtanken all en effektiv konkurrens är den från samhällets synpunkt bästaprisregulalorn. Möjligheten till prisreglering skall utnyttjas endast iundantagsfall. avslutades en grundlig utvärdering avprispoliliken, som utfördes av den statliga prisregleringskommitlén. Denkonstaterade att för all en prisregleringspolitik skall ha en chans tillframgång måste del röra sig om ett sällan förekommande ingrepp av extraordinärkaraktär i kombina-fion med omfattande slabiliseringspolitiska åtgärder avannat slag. Sättet all arbeta med prisreglering och prisövervakning iSverige har emellerfid inte haft någon sådanundanlagskarak-lär. I stället har regleringsåtgärderna utnyttjats som reguljärainslag i den 2 protokoll 1983/84:30-31 Förlängd tUlämp-ning av allmänna prisregleringslagen Detta har skett trots att såväl svenska som internationellaforskningsresultat visar att prisregleringar inte har någon beslåendenedhållande inverkan på prisstegringstakten. 1 stället orsakar de effektivitetsförlusteri samhällsekonomin. Efter alt ha sammanfattat de övervägande negativaeffekterna av den förda prispolitiken uttalade prisregleringskommittén följanderekommendation: "En huvudslutsats blir därvid att prispolitiken inte börfortsätta i sin nuvarande form. Delta innebär i första hand att formellaprisregleringar enligt prisregleringslagen inte bör tillämpas som ett reguljärtinslag i den ekonomiska politiken." Den kritiska syn på prisregleringar som den statligakommittén gav uttryck åt sammanfaller med de principiella invändningar vimoderater framfört från en marknadsekonomisk utgångspunkt. Problemet vidpriskontroll och prisreglering är all sådana åtgärder angriper endast symtomenmen inte de underliggande orsakerna till inflationen. Om det hade varit möjligtatt genom lagsfiftning förhindra prisstegring, skulle det ha gjorts för längesedan. När prisreglerande åtgärder blir ett reguljärt inslag istabiliseringspolitiken, riskerar de att motverka sitt syfte och verkarsnarast uppdrivande på inflafionstakten. Övriga partier i finansutskottet vill även denna gångförlänga tillämpningen av allmänna prisregleringslagen med . Utskottetssocialister medger att enbart prisregleringar inte kan användas för att pålängre sikt hålla tillbaka prisstegringen. Men de kan enligt deras mening underen begränsad period vara ett verkningsfullt instrument som komplement tillandra ekonomisk-politiska åtgärder. Men då inställer sig frågan, varför på förhandskall lämna ett godkännande av en åtgärd som regeringen ändå har rätt att vidtapå egen hand. Som framhålls i den moderata reservationen behöver inte lagenvara i tillämpning för att regeringen utan godkännande skall kunnainföra exempelvis ett allmänt prisstopp. Det enda som krävs är att regeringeninom en månad underställer beslutet'för godkännande. Skulle riksdageninte vara samlad, räcker det att anhängiggöra ärendet inom efterriksmötets början. Om till äventyrs skulle vägra sitt godkännande,händer inget annat än att regleringen upphör att gälla. Vad regeringen begär är således att få helt fria händeratt genomföra vilket slags prisreglering som helst utan att dettaskall kunna bli föremål för debatt och ställningslagande i . Att densocialistiska riksdagsmajoriteten är beredd att lämna regeringen en frisedel avdetta slag är kanske inte alldeles överraskande. Men det är för mig obegripligtatt de båda andra borgerliga oppositionspartiernas företrädare inte bara biträderregeringens begäran utan i sin motivtext betecknar det som angeläget attlillämpningstiden för den allmänna prisregleringslagen förlängs med ett år.Detta rimmar dåligt med vad som i andra sammanhang uttalats om vikten av attavskaffa onödiga regleringar och återställa förutsättningarna för en friprisbildning. Jag finner det dessutom egendomligt att två borgerliga oppositionspartierpå detta sätt medverkar till alt överflytta beslutsmakt från Ett bifall till den moderata reservationen nr1 om avslag på regeringens begäran om fortsatt tillämpning av allmännaprisregleringslagen hindrar således inte regeringen alt om den så önskartillgripa prisreglering. Men det betyder att åtgärden åtminstone i efterhandskulle underställas prövning. Med hänsyn till den utbredda skepsissom finns mot värdet av prisreglerande åtgärder anser jag inte detta vara förmycket begärt. Jag yrkar därför, herr talman, bifall till reservation nr1 till finansutskottets betänkande nr 12. Förlängd tiUämp-ning av allmänna prisregleringslagen 16BJÖRN (): Denna fråga har blivit litet av en följetong,eftersom efter all ha lämnat regeringen har motsatt sig en förlängdtillämpning av allmänna prisregleringslagen. Det är på ett sätt litet synd attdebatten har kommit alt handla om just denna fråga. Jag tror att det är ettstickspår och all del väsentliga spörsmålet är: Skall vi ha prisregleringar ochvad skall vi i så fall använda dem till? I just den konkreta fråga som är under avgörande i dagvill jag dock säga att vi från är beredda att stödja förslaget omen ettårig förlängning av fillämpningen av allmänna prisregleringslagen av detenkla skälet att vi tycker all regeringen på egen hand skall få besluta omanvändningen av de instrument som finns i prisregleringslagen och inte därföralt vi har en positiv syn på prisregleringar i allmänhet. När vi diskuterade detta ämne, hade jaganledning all referera de slutsatser som prisregleringskommitlén hade kommitfram till, slutsatser som jag ansluter mig till och som innebär all den under1970-talet förda prispoliliken inte har visat sig vara effekfiv när det gälleratt dämpa prisstegringstaklen. Enkelt uttryckt: Vi får inte lägre priser därföratt vi har prisreglering. riskerar prisreglering och aktivprisövervakning att sälta marknadsprisbildningen ur spel och medföra byråkratisamt minskad effektivitet i näringshvet till förfång för konsumenterna. Jag tror att detta är ett bra exempel på en onödigreglering, som har fått leva vidare och som utnyttjats ganska mycket av slentrian.Mittenregeringen beslöt att i princip avskaffaprisregleringssystemet. Bara en enda prisreglering kom att behållas. Vigenomförde ändringar i instruktionen för statens pris- ochkartellnämnd och upphävde riktlinjer för prisövervakning. Jag tror att detta var ett betydelsefullt beslut, sombidrog till en minskad reglering och gav företagen bättre möjligheter att följamarknadsprinciperna för prisbildning. Detta beslut har kommit att slå sig ävenefter regeringsskiftet . Det fanns en del som menade attsocialdemokraterna - om de vann valet - skulle återinföra helaprisregleringssyslemet. Så har del inte blivit. Efter det prisstopp sominfördes i samband med devalveringen och som upphävdes har densocialdemokratiska regeringen avstått från att återgå till ett omfattandeprisregleringssystem, och del är bra. Jag tycker att delta lyder på alt delfinns en ökad förståelse inom Förlängdtillämpning av aUmänna prisregleringslagen socialdemokratin och f. ö.också inom den ansvariga myndigheten, statens pris- och kartellnämnd, för attprisregleringsinstrumentet normalt är otympligt och marknadsstörande. På delhär området har man alltså lyckats få till stånd en beslående avreglering. Socialdemokraternahar nu i sin motivering i betänkandet inte vågat vara riktigt så tydliga somjag varit när jag formulerat mig här. Låt mig bara säga all vår linje är densammasom den vi gav uttryck för i millenregeringen , nämligen bör avstå från att försöka utnyttja prisregleringar- som i normalfallet ärverkningslösa - utom i de exceptionella fall då ett allmänt prisstopp kan varamotiverat. Orsaken till att man nu bör förlänga tillämpningen av allmännaprisregleringslagen är att regeringen bör ha möjligheten all i exceptionellafall besluta om prisstopp. Den möjligheten bör finnas oberoende av vilkenpartipolitisk sammansättning regeringen har. Jag yrkar med detta bifall till den motivering som återges ireservation nr 2. 17 (): I finansutskottets betänkande 1983/84:12 behandlas regeringens proposifion32 om förlängning av allmänna prisregleringslagen. Det har väckts två motioner,som här har pläderat för, där man yrkar avslag på regeringensproposifion. Man vill inte ha någon ytterligare förlängning avprisregleringslagen. Allmännaprisregleringslagen, som infördes och ändrades 1973, har karaktären av enberedskapslag, som får tillämpas endast i vissa särskilt angivna lägen. Närlagen sätts i tillämpning ger den regeringen fullmakt all införa olika formerav prisreglering. Lagen har, som pekade på, alltsedan den infördesförlängts med i taget, och det är en sådan förlängning som regeringen nubegär i proposition nr 32. Somfinansministern framhåller i propositionen är ett viktigt inslag iprispoliliken den fortlöpande prisövervakning som bedrivs av statens pris-ochkartellnämnd. Nämnden skall enligt sina instruktioner bl. a. följaprisförhållandena inom näringslivet och, som det heter, främja allmän kännedomom dessa förhållanden. Nämnden skall alltså verka för att människorna får redapå vad som händer på del här området, så att de kan inrätta sin konsumtiondärefter. Regeringenhar numera salt upp som mål att nedbringa inflafionstakten i Sverigetill . Om vi skall lyckas med detta, måste alla goda krafter i samhälletsamverka. Varken regeringen eller kan i och för sig med hjälp avlagstiftning få till stånd en minskning av inflafionstakten, men om vi går tillverket med olika medel och på olika områden finns del möjligheter alt nå dettamål. Somfinansministern också framhåller i propositionen är det av stor betydelse attäven företagen anpassar sina investerings- och kostnadskalkyler fillmålsättningen inflation . Eftersomkampen mot inflationen är en av regeringens viktigaste uppgifter, anserutskollsmajoriteten det vara angeläget all regeringen också har olikamedel till sill förfogande för att framgångsrikt driva denna inflationsbekämpning.Del framgår också klart av propositionen att regeringen noga kommer all följahur prissättningen utvecklas. Man kommer inte all tveka, slår det ipropositionen, att vid behov tillgripa erforderliga åtgärder, om vi skulle fåen prisstegring i samhället som hotar alt äventyra det uppställda målet på 4 %under 1984. behandlade vi en motion - då varmoderaterna ensamma om den - med samma innehåll som motionerna . Utskottetansåg då att prisregleringen i första hand skall ses som ett medel istabiliseringspolifiken. Vi menade också all del då det gäller alt meralångsikfigt kunna bekämpa prisstegringarna behövs såväl en målmedvetenekonomisk politik som en effektiv konkurrenslagstiftning. Vi i majoritetenhävdar fortfarande den uppfattningen och menar all prisregleringar underbegränsade perioder kan vara ett bra komplement till andra ekonomisk-politiskaåtgärder för att bekämpa inflation och prisstegringar. Därför tillstyrker viregeringsförslagel och yrkar därmed avslag på reservation 1 av m.fl. Del här sammanhanget är litet grand märkligt, och jagskulle vilja peka på en sak för . Under alla år av borgerligaregeringar hade ingen erinran mot alt förlängaprisregleringslagen. Då gick det bra. När han hamnade i opposition 1982 börjadehan driva kvartalspolitik i det här avseendet, då ville han förlängaprisregleringslagen med ett kvartal. vill han inte all den skall förlängasalls. Jag tycker alt del var litet skojigt med debatten mellanBjörn och . Tydligen är del så för , att är detborgerliga regeringar går del bra alt förlänga prisregleringslagen med itaget ulan all del blir några problem, men har man en socialdemokrafiskregering skall man ha en annan bedömning på den punkten. Det är egentligenganska halsbrytande slutsatser drar. Reservation 2, mitlenreservalionen med somförsta namn, vill jag närmast beteckna som ganska onödig. Den handlar om ettpar rader i motiveringarna till den här lagstiftningen. I övrigt är vi överensom att del är angelägel all förlänga prisregleringslagen med . Vi gjordevissa försök att komma överens i utskottet, men det var tydligen ganskaangelägel för alt göra just den här markeringen på en mening, ochdel må vara hänt. För säkerhets skull yrkar jag bifall fillutskottets hemställan också i del här avseendet, vilket innebär avslag påreservation 2. Förlängd tillämpning av allmänna prisregleringslagen 18LARS (): När jag nu återkommer skall jag inte ägnamycken tid ål alt bemöta argument för en förlängning avprisregleringslagen; jag förslår att han vill ge sin regering fria händer pådetta område. Däremot måste jag granska och kommentera de synpunkter som BjörnMolin anfört. Vi moderater har med intresse och uppskattning iakttagitden återgång till liberalismen som skett inom folkparfiet under del senasteåret. Förlängd tillämpning av allmänna prisregleringslagen olyckligtmed sådana återfall i regleringstänkande som mittenpartiernas uppslutning kringregeringens ståndpunkt i prisregleringsfrågan innebär. Om inte annat är delviktigt att undanröja sådana meningsskiljaktigheter mellan de borgerligapartierna med sikte på den dag då vi åter får majoritet i riksdag. Jagutgår ifrån att vi är överens om att vi då skall bryta med regleringstänkandetoch återgå till marknadsekonomin. Vi moderater såg som en ljuspunkt att det kom en enskildfolkparfimolion om avslag på propositionen. Vi log del som ett tecken påomtänkande. Men medan vi biträdde det folkparlisliska motionskravet, anslöt sigBjörn till den socialistiska utskollsmajoriteten och yrkade avslag påmotionen från sin egen partikamrat. ställningstagande är så mycket mersvårbegripligt som han själv i egenskap av handelsminister åren 1981-1982gjorde långtgående uttalanden mot fortsatta prisregleringar. I en TT-intervjuden förklarade han: "Prisregleringskommitlén har övertygat migom att vi kan klara oss utan regleringar. Vi har fått en väldig byråkrati ochinte sett till den samlade effekten av alla regleringar. Några få bilar måstevi behålla, vi måste t." ex. kunna mäta prisutvecklingen, men resten börlas bort." I en annan TT-inlervju sade han:"Som marknadsekonom och liberal tror jag på en fri prisbildning, därpriserna sätts i förhållande till utbud, efterfrågan och i samspel mellankonsumenter och producenter." Men finner således del angeläget alttillämpningstiden för den allmänna prisregleringslagen förlängs med . Hansade i sill inlägg fidigare att del är angelägel att regeringen får disponerainstrumenten enligt prisregleringslagen. Men som jag framhöll i mitt anförandefår regeringen del ändå. Del finns ingenting som hindrar regeringen från all kUppatill med vilken åtgärd som helst på detta område, t. o. m. allmänt prisslopp,ulan all i förväg behöva gå fill . Vad man behöver göra är all iefterhand begära godkännande för åtgärden. Det finns ingenfing sombehöver verka fördröjande i detta sammanhang. Jag undrar om del kan vara så,alt inte har förstått hur lagstiftningen är konstruerad. Kan BjörnMolin bestrida att det är rätt som jag säger, all regeringen faktiskt kandisponera de här instrumenten även utan att i förväg har beslutat omtillämpningen?