prot · G709157 · 1983-12-31 00:00:00 — En utskottsmajoritet, bestående av de tre borgerligapartierna och vpk, föreslår att anslaget till regionala utveckUngsinsatser höjsmed ytterligare 100 milj. kr. jämfört med regeringens och densocialdemokratiska riksdagsgruppens förslag. Det finns naturligtvis ingenanledning för mig att hävda att en sådan utökning inte skulle gå åt - jag vetju att behovet är- stort på regionalpolitikens liksompå andra områden. Jag skall återkomma till detta . Men jag vill påminnaom följande. Detviktigaste för en utveckling mot bättre regional balans är en stabilsamhällsekonomi, en tillväxt och en positiv utveckling i industrin. Här finnsett klart samband, som vi hade rika möjligheter att studera under 1970-talet.Hur det gick har beskrivU i sitt inlägg. Detär angeläget att ha denna bild i minnet. Det är märkvärdigt att den så lättfaller bort när representanter för de borgerliga partierna behandlar regionalpolitiken.Ett är säkert: människorna i de utsatta regionerna har inte glömt bortutvecklingen . Jagblev litet oroad när jag lyssnade på anförande och hörde hur hanförnekade sambandet mellan industri, tillväxt och regionalpolitik. Det var enlitet egendomlig debut gjorde här 'i regionalpolitiskasammanhang. Efter1982 har ett omfattande saneringsarbete påbörjats när det gäller den svenskasamhällsekonomin. Vi har märkt flera positiva resultat, som jag har noterat,men mycket återstår. a. måste inriktningen på att hålla nerebudgetunderskottet vara fast och konsekvent. Lyckas inte det äventyras centralamål om full sysselsättning. Då äventyras målet om ekonomisk utveckling liksommålet om regional balans. Lyckas inte våra ansträngningar i den ekonomiskapolitiken och i industripolitiken blir det heller inga pengar till regionalainsatser. Att,fru talman, i detta känsUga läge medvetet föreslå en ökning på 100 milj. kr. avbudgetunderskottet - det är ju vad utskottets förslag innebär, även om AndersHögmark försökte tala sig varm för att just förslag skulle varafinansierat - måste jag beteckna som oansvarigt mot samhällsekonomin men ocksåmot regionalpolitiken och mot de hårdast drabbade delarna av vårt land. Ävenregionalpolitiken måste ju betalas. Överbudspolitik av detta slag förtjänarinte någon respekt och inte heller någon tilltro från människorna i skogslänen. 34 ()replik: Industriministern säger att överbudspolitik inte skapar någon respekthos människorna i glesbygden. Jag delar den uppfattningen. Moderatasamlingspartiet för därför inte, har inte fört och avser inte att föra någonöverbudspolitik vare sig for-människorna i glesbygden eller för några andragrupper i samhället. Vi har lagt fram förslag om kraftiga nedskärningar påmånga punkter i statsbudgeten och har fått lida mycken spe och smälek för detta-inte minst från socialdemokraterna, som när de var i opposition aldrig taladeett ord om budgetunderskottet. Då var det större och större insatser! Men underfinansdepartementets galge får man helt klart, industriministern, böja knä. Detär industriministern säkert inte den ende minister som får göra. Detär helt klart att en god ekonomi är grunden för en sund utveckling, men jag tyckerärligt talat, fru talman, att det är litet genomskinligt att med det storabudgetunderskottet, som inte nämnvärt bekymrade socialdemokraterna ioppositionsställning, söka finna en form för taktisk reträtt från en gedigenpolitisk missbedömnirig, som man uppenbarligen gjorde inom regeringen, när maninte ökade det regionala utvecklingsanslaget. Regeringen har helt klart, frutalman, gjort en felbedömning - politiskt öch framför allt sakligt - av behovenpå det här området. Man har icke tillräckligt lyssnat på företrädarna ute ilänen. Därför försöker man med dessa dimridåer angripa de borgerliga partiernaför överbudspolitik. Hur de andra partierna har räknat vill jag inte uttala migom, men moderata samlingspartiet har inom sin ram för regionalpolitiken totaltfinansierat denna höjning av det sammanhållna länsanslaget, C 4-anslaget. Vihar departementets eget papper på detta. Litar inte på det, vetjag inte vad han litar på. 35 () replik: Industriministern inledde med att tala om denpositiva ekonomiska utveckling som är en följd av regeringens politik. Denskrytvalsen har vi hört , och jag antar att vi kommer att få höraden i fortsättningen också. Sanningen är ju den att den internationellakonjunkturen har svängt och är pä uppgång och att också har fått nyttaav detta. Det tycker jag att vi skall vara glada för..Det är vi i vårt parti,och jag tror att alla andra partier och alla människor i är det också. Men trots att konjunkturen har svängt och är på uppgånghar inte sysselsättningsläget förbättrats - det har försämrats. I april.iår uppgick antalet arbetslösa till 15 000 fler än i fjol.Samtidigt ökade antalet personer i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder med 40 000. Det är just den mycket otillfredsställande utvecklingennär det gäller sysselsättningen som gör det så angeläget att satsa påsysselsättningsskapande åtgärder-inte bara pä kortsiktiga beredskapsarbetensom ger arbete för dagen utan på varaktiga jobb. När det gäller länsanslaget hävdar vi i atthöjningen av det anslaget inte nödvändigtvis behöver innebära ett ökatbudgetunderskott. De ökade resurserna tUl länsanslaget går inte minst tillsmåföretagssatsningar, som är lätta att administrera och som lätt och snabbtger ökad sysselsättning. Det kan leda till att man minskar arbetslösheten- ochdärigenom minskar belastningen på budgeten. Jag tycker att det är en ganskanaturlig följd av en ökad satsning pä småföretagsamhet i länen, att man gersysselsättning som minskar belastningen på arbetslöshetsersättningarna. Sedan sade attmänniskorna inte har glömt bort vad som hände . Jag skulle viljasäga att människorna inte heller har glömt bort vad som hände medden stora folkomflyttningen i landet, som ledde till ofattbara konsekvenser förmänniskor och bygder både i glesbygdsområdena och i storstadsområdena. Denepoken vill ingen ha igen i det här landet - det kan jag försäkra. 36ELVER () replik: Industriministern talade med förvåning om attdet hade uppstått en majoritet av andra partier, där då inte socialdemokraterna Men detta är föga originellt, fru talman för det fattas icke ettenda beslut i denna riksdag utan att en kombination av partier står bakom det.Socialdemokraterna får inte stöd för något förslag utan att ett eller fleraandra partier ställer sig bakom det. Det är alltså inget originellt i detta. säger att han egentligen inte har någoninvändning mot ett förstärkt länsanslag -det är nästan det allra bästa somfinns. Det lyser ju igenom i den här debatten att socialdemokraterna hyllardetta utomordentliga verktyg i regionalpolitiken, men man motsätter sig attdet får medel. Regeringen erkänner ju ändå, , att man har gettför litet pengar, för i kompletteringspropositionen anslår man 25 miljonerextra. Det är i och för sig ett steg i rätt riktning men otillräckligt. Vidare säger industriministern ätt vi inte kan klara nyatiders regionalpolitik med gamla metoder. Ja, det är naturligtvis riktigt -till viss gräns. En del måste bytas ut, annat är slitstarkt. Sedan förstod jag inte riktigt vad industriministern menarmed min debut här i regionalpolitiska frågor. Jag försökte tvärtom säga att jaghar varit med om 1976 års beslut och solidariskt står bakom det, 1979 årsbeslut, som jag också ställer upp för, och beslut, som jag även stårtill svars för. Socialdemokraterna var med om dessa beslut, utom , då ThagePeterson och socialdemokraterna gjorde en utflykt i periferin genom att läggafram alternativförslag på 65 punkter, förslag som s sedan övergivit. Då är detganska rimligt att använda industriministerns egna ord: Vi skall inte georealistiska löften om förbättringar, löften som inte kan infrias. I den måndet var en självbekännelse av industriministern så hedrar det honom - för detär det enda jag skulle kunna få att rent logiskt gä ihop. Industriministern talar sedan om hur viktigt det är attbygga på det lokala engagemanget, att stödja nyföretagandet, och att detta kanske uté i regionerna. Ja, det är ju precis det som vi i utskottsmajoritetenpläderar för men som partivänner inte anser vara så viktigt närvi kommer till handling. Jag tror alltså, fru talman, att det positiva somindustriministern har att säga om glesbygdspolitiken bäst främjas av det somutskottsmajoriteten har föreslagit. 37LARS-OVE (vpk) replik: Industriministern konstaterade - mycketriktigt, tycker jag -att det sker en väldigt snabb omställning av vår industri.Det är framför allt storföretagen som gör denna enormt snabba omställning,särskilt när det gäller mikroelektroniken med nya systemlösningar som kommeratt vara revolutionerande. Industriministern pekade också på att denna nya teknikskulle kunna betyda nya regionalpolitiska effekter, som kunde vara positiva.Jag återkommer till frågan: Vem skall styra-detta? Kommer det att iregeringens regionalpolitik bli ordentliga styrinstrument, så att storföretagenoch även medelstora företag - och kanske mindre företag - tvingas tillregionalpolitis- Det är mycket tveksamt med den understödspolitik som f.n.bedrivs av regeringen. I detta sammanhang skulle jag vilja peka på en fråga somhar stor betydelse. Det gäller nämligen järnsvampsverket, som SKF, ettprivat företag, vill förlägga till . Det är ett typisktregionalpolitiskt avgörande. I malmfältsutredningen har det föreslagits tvåjärnsvampsverk. vill inte göra något ställningstagande.Regeringen observerar detta - men hur observerar man det? Om nu SKF fårgenomföra sitt byggande så är det en stor åtgärd, som kanske kommer attfördärva en stor del av Norrbottenssatsningen - eller eventuellt en satsning päett järnsvampsverk i Bergslagen. Hur tänker sig regeringen sinregionalpolitik, sina maktbefogenheter, sina möjligheter? Jag tycker att SKF:s satsning på är etttypexempel som man måste motarbeta. Samhället måste kunna ha ett grepp överdetta och kunna säga att det inte skall bU något järnsvampsverk i iregionalpolitiskt sammanhang - det skall förläggas till . Men hur kandet vara så att det är SKF som åstadkommer att regeringen blir överspelad? Detta ommakten över regionalpolitiken. Sedan till de 100 miljonerna i utökning. har vi hörtatt industriministern inte är emot detta. Han bockar och tackar egentligen fördet. Men det blir ingen stabil samhällsbalans. Dä kunde man ställa frågan: Ärdet bra och stabil samhällsbalans med arbetslöshet i glesbygden - eftersomdetta har kommit till nytta? Och är det inte också kostnader för samhället medarbetslöshet i glesbygden? Vi hävdar från vpk:s sida att denna utgift är ganskaneutral, för det är kostnader för samhället på grund av arbetslöshet. Det är enpositiv åtgärd utöver de andra åtgärderna för att behålla sysselsättningen påen någorlunda acceptabel nivå och inte låta arbetslösheten hamna . Jag förstår att de fyra oppositionspartiernakänner sig litet skamsna över att de så här ohämmat slår på budgetunderskottetmed 100 milj. kr. Jag har också hört ryktas att de inte känner sig så väl tillmods för detta. Jag skulle kunna ställa frågan: Varför har ni varit såblygsamma och föreslagit bara 100 milj. kr. ? Ni kunde ju ha gått er kamratLars-Ove litet till mötes. Han föreslog från början 2 miljarder kronormen fick ut bara 100 milj. kr. Den stackaren fick gå den långa vandringen ochpruta . Om ni nu valde vägen att slå på regionalpolitiska stödmedel utanatt kräva finansiering, varför slog ni då inte på 200, 300 eller 500 milj. Det är klart att pengarna skulle ha kunnat användas pånågot sätt. Jag skulle kunna ta på mig uppgiften att se till att alla projektgenomfördes, även de som inte hade en sund ekonomisk ryggrad. Jag har försöktkräva av vår industripolitik och regionalpolitik att de bara skall omfattaekonomiskt sunda projekt, men pengarna skulle naturligtvis ha kunnat gå åt. När niinte behöver fundera över hur det skall betalas, varför nöjde ni er då HerrHagberg, jag tackar inte för pengar som inte är finansierade, därför att i detlånga loppet kan ett sådant anslag bli negativt för regionalpolitiken och förden regionala utjämningen. Nuskall jag säga några humana ord till ; han har bett om dem fleragånger. Jag är inte särskilt imponerad av överbudspolitik ochderas uppträdande i denna fråga, och jag förstår inte att de andra borgerligapartierna inte reagerar när kommer med sinabrasklappar. Han talade så vackert i inledningen om att de offentiigautgifterna måste reduceras. Vi skall betala det vi ger ut, sade han. Men detverkar inte gälla för eller för de andra i arbetsmarknadsutskottet.Där var frestelsen tydligen för stor att lägga fram överbud utan att tänkaefter var pengarna skulle tas. Detviktiga är ju att har fått alla sina besparingsförslag avstyrkta.Anders Högmark har inga pengar kvar att betala dessa 100 miljoner, om riksdagenskulle bevilja dem , eftersom då har avslagit hansbesparingsförslag. Detsades litet lustigt att socialdemokraterna i utskottet hade reagerat surt. Jagmenar att de inte har reagerat surt men däremot sunt. Det är hedervärt av desocialdemokratiska utskottsrepresentanterna att kräva finansiering också avregionalpolitiken. TillKarin : Jag har hört, snart till leda, om hjärtefrågor och omatt skulle vara ett speciellt regionalpolitiskt inriktat parti. AUtdetta är mytbildning. Det är inte så. satt ju själv i denborgerliga regering som svarade för regionalpolitikens förfall. Hösten1981 föreslog min företrädare, partikamrat . Åsling, enbesparing på de regionalpolitiska insatserna med 300 milj. kr. Det beslutadesockså av den borgerliga majoriteten i . Denna besparing gjordesdessutom när industrin utvecklades negativt. , däremot, haranslaget till regionalpolitiken ökat. Anslaget har räknats upp år . Enannan av åtgärder i regeringsställning var att begränsalokaliseringslånen till högst av investeringarna - tidigare gräns var . Detta rättar den socialdemokratiska regeringen nu till. föreslås en höjning, så att lokaliseringslånen åter kan uppgå till avinvesteringarna. Får jag säga till kammarens ledamöter, och även till -ett ord av kärlek också till , den rest som finns kvar -, att undermin tid som ansvarig för regionalpolitiken har inte några som helst besparingarskett på regionalpolitikens område. Inte en enda krona i besparingar har detvarit fråga om - och det då vi har haft många besparingsprogramför att pressa ned budgetunderskottet. Tvärtom har jag ökat anslagen tillregionalpolitiken, medan däremot och i den borgerligaregeringen gjorde besparingar. äntrade talarstolen och började tala om engagemang och känsla frånden borgerliga regeringens sida. Jo jag tackar jag. Vad var det för slagsengagemang, ? Det var ju besparingar. 4Riksdagens protokoll 1983/84:157-158 försämringarsom klämde till med mot regionalpolitiken. Vad vet jag - kanskeockså röstade för de besparingarna. Enligt vad han sade hadehan ju då hand om de regionalpolitiska frågorna. kan skaka påhuvudet eller nicka, så får jag. reda på hur han uppträdde när riksdagenfattade de två för regionalpolitiken förödande beslut som jag nu rättar till. Jag har redogjort så här utförligt för detta,.KarinAndersson, därför att företrädare ofta brukar framställa sig somden regionala utjämningens stora beskyddare. Men det är inte sant att ni ärnågra sådana beskyddare. Er politik under de borgerliga regeringsåren blev enkatastrof för regionalpolitiken. Det var då ni hade ansvaret förregionalpolitiken som vändningen till det sämre kom. Det var då som denpositiva regionala utvecklingen bröts, till skada för skogslänen och förSverige. Statistiken talar sitt tydliga språk, vilket MarianneStålberg var inne pä. Ökningen av industrisysselsättningen i skogslänen vändespå nytt till en minskning. försvann .30 000industrijobb i skogslänen. Den minskningen svarade ni för.Befolkningsutvecklingen avstannade. Utbyggnadsplaner ersattes avnedläggningshot och varsel. Jag, och kammarens ledamöter utifrån regionerna, harerfarenhet av vad detta betydde i människornas vardag. Optimism och framtidstrovändes på nytt till pessimism och oro. Utveckling vändes till stagnation ochtillbakagång: Det var resultatet av den borgerUga regeringens regionalpolitik. Jag brukar såga till min företrädare att det inte var sålätt för . Åsling att ta ansvaret för regionalpolitiken när varekonomiminister och förde en ekonomisk politik som inte sattes i samband medindustri- och regionalpolitiken. Därför blev utvecklingen så som den blev. Denekonomiska krisen - med en krympande industrisektor, uppbromsning av denoffentliga sektorns expansion och en lägre tillväxttakt i den privata tjänstesektorn- slog hårdast mot de delar av vårt land som redan tidigare var hårt drabbade,mot skogslänen. Den mellansvenska bruksbygden. Bergslagen, utarmades. Regionersom tidigare klarat sig bra fick stora svårigheter. Det räcker med att nämnaBlekinge som ett enda exempel. Jag villsammanfatta, herr talman, med att säga följande. Det var någon som tidigare sade: När man anstränger sigför att få ned budgetunderskottet, böjer man knä för finansministern. I enregering har alla ansvaret för att budgetunderskottet kommer ned och för att vifår balans i rikets affärer. Men jag vill upprepa att det under densocialdemokratiska regeringsperioden icke har gjorts en enda besparing påregionalpolitikens område. Däremot skedde två förödande besparingar under denborgerliga regeringen,:nämligen 1981, som den borgerliga majoriteten här iriksdagen röstade för. och kan ju träda fram ochtala om hur de röstade den gången, när man försämrade regionalpolitikensmöjligheter att verka. I stället för att göra besparingar har jag tillförtregionalpolitiken åtskilliga nya pengar, som lett till att vi nu här och ute iregionerna börjar kunna fånga upp olikasignaler om att optimismen och framtidstron är på väg. Det är en Nr 157följd av att det har blivit nyordning i det här landet. Under detta anförande övertag andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 39 () replik: Det mest frestande är egentligen att intebemöta industriministern när det gäller hans utfall och hans försvar för attsocialdemokratin har gjort en felaktig politisk och saklig bedömning avlänsanslagens storlek. Det kvarstår nämligen att man har gjort en radikaltfelaktig politisk bedömning. Jag förmodar att industriministern har fått kännaav det även inom sin egen riksdagsgrupp och självfallet från de motionärer somhar haft andra uppfattningar. Industriministern använder tekniken.och taktiken att görasura utfall, att säga att det inom de partier som står bakom uppgörelsen finnsen skamsenhet över att vi nu spätt på budgetunderskottet ytterligare.Industriministern vänder sig till mig och säger att mari borde begära mera avmoderaterna. Jag vet inte om vi har större pretentioner, men det går inte att"sicksacka" värt budgetalternativ med socialdemokraternas under detatt riksinötet pågår. Vi har lagt fram ett totalt budgetalternativ under denallmänna motionstiden, och i detta finns ett område för regionalpolitiken. Inomden ramen ryms denna höjning, eftersorn vi har gjort en eventuell överskattningav kostnaderna för att sänka socialförsäkringsavgifterna, egenavgifterna, istödområdet i inlandet. Vi har alltså gjort en omfördelning, och vi har täcktfinansieringen till varje krona. Jag tycker att det på något sätt är märkligt att vi skallbehöva ta kammarens tid i anspråk för att gäng pä gång upprepa samma sak. Detfinns säkert andra, mer intressanta frågor att diskutera. Jag konstaterar avslutningsvis, herr talman, att socialdemokratinär de korta perspektivens mästare. klarar man iallmänhet att administrera miljardbelopp, att sätta in extra pengar, viafinansfullmakten - som självfallet också tär på budgetunderskottet. Men närdet gäller de långsiktiga åtgärderna i det något längre perspektivet har maninte förtroende förde politiker, företrädesvis med industriministerns egenpartifärg, som arbetar i länen. Industriministerns dåliga försvarför en dålig sak är talande. Det kan aldrig dölja den totalt felaktigapolitiska.bedömning som socialdemokraterna gjorde när de inte höjde anslagentill denna del av regionalpolitiken. 40KARIN () replik: Det var ord och inga visor frånindustriministern. Så mycket skulle industriministern knappast behöva ta tillför att försvara att man inte har kunnat acceptera en ökning av länsanslagenmed 100 milj. kr. Det verkade som om industriministern själv tyckte att det varen sjuk sak han försvarade, eftersom han måste ta till storsläggan på dettasätt. Jag vet inte var den skamsenhet finns som det ryktas om iregeringskansliet. Jag tror inte att det finns någon skamsenhet här iriksdagshuset. Jag tror tvärtom att vi inom samtliga de partier som står bakomutskottets betänkande i detta avseende är ganska glada över att vi har lyckatsnå enighet. Industriministern gjorde stor sak av att vi bara föreslär100 milj. kr. och inte ett högre belopp. I motion hade vi t. ex. krävt150 milj. kr. Det är bara att konstatera att 100 miljoner var den summa vi fickmajoritet för. Alla vi som känner ett starkt engagemang i denna fråga bedömdeatt det var bättre att få majoritet för 100 milj. kr. än att stå kvar vid vårtursprungliga yrkande. Industriministern gick in pä hela industrinsstrukturomvandling . Men det är väl ingen som tror att det ärbristerna i regionalpolitiken som har lett tiU denna strukturomvandling. Såstor betydelse har faktiskt inte regionalpolitiken haft , och kommersäkerligen inte heller att få det , att man därmed helt och hålletskulle kunna överbrygga den strukturomvandling som industrin har varit utsattför . Industriministern ironiserade över att vi i talarom regionalpolitiken som vår hjärtefråga. Man kan använda andra uttryck - omdet är uttrycket som stör - men jag vågar hävda att är det parti sommest konsekvent har drivit frågan om den regionala balansen, vilket jag troratt historien också kommer att visa. Vi har drivit frågan även mot andrapartier än det nuvarande regeringspartiet, och vi kommer att fortsätta att göradet. Vi vill nämligen inte vara med om att ha ett som är i sådanobalans, att människor tvingas flytta från sina hembygder eller att människorsom bor i glesbygderna och där gör en viktig samhällsinsats genom att ta varapå råvaror och naturresurser inte får en rimlig samhällelig service. Erfarenheterna förskräcker, sade jagtidigare. De många människor som då berövades möjligheterna att bo kvar i sinahembygder har fått uppleva vad detta innebär. En sådan period tror jag inte atti varje fall de vill vara med om igen. 41ELVER () replik: Utskottet har korrigerat regeringen på ettpar punkter. Den ena gäller , som vi ansåg borde tas med bland deBergslagsområden som föreslås få särskilt stöd. Industriministern har erkäntmisstaget genom att inte kommentera detta. När det gäller den andra punkten, länsanslaget, bristerindustriministern ut i glada tillrop och undrar varför vi inte yrkade merpengar, när det nu är så bra. Jo, därför att utskottets förslag stämmer ganskaväl överens med förslaget från och om de 150 miljonerna.Utskottet föreslår 100 miljoner, i kompletteringspropositionen kom ThagePeterson dragande med 25 miljoner och i Bergslagspropositionen finnsytterligare 25 miljoner. Om man vill, skulle man faktiskt kunna säga attriksdagen kommer att tiUgodose det yrkande och har förtfram i sin motion om ytterligare 150 milj.kr. till glesbygdsinsatser - insatsersom industriministern och socialdemokraterna här i kammaren har hyllat som ettav de allra Vihar inte fallit för den frestelse som oppositionspolitikern föllför 1982, då han nästan orgiastiskt förde fram förslag till , av vilkahan nu har övergett praktiskt taget Samtliga. Hederligheten kräver att ThagePeterson redovisar varför socialdemokraterna har gått ifrån sina förslag från1982. Isamband med en misslyckad kärleksförklaring till slänger ThagePeterson fram en hänvisning till partiernas mandatantal. Naturligtvis kan mangöra det om man är i argumentnöd. Men, för att använda egnaord, inte ens de socialdemokratiska resterna här i kammaren kommer att räckatill för att rädda det här förslaget.