prot · G709163 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:163 Förhandlingarnaleddes tiH en början av tredje vice talmannen. 1§ Föredrogs men bordlades åter betänkanden /84:33och 34 betänkanden /84:50, 51 och 53 Socialutskottetsbetänkande /84:35 . betänkande 1983/84:25Bostadsutskottets betänkanden /84:32-34 Föredrogs bostadsutskottets betänkande 1983/84:30om fortsatt vattenkraftsutbyggnad (prop. 1983/84:160). Det är en händelse som ser ut som en tanke att vi , påVärldsmiljödagen, i den svenska skall behandla flera områden inomenergipolitiken av stor betydelse för miljön - vattenkraft, olja och kol. Detfinns ett mycket klart samband mellan energi och miljö. En säker och tryggenergiförsörjning är en nyckel till utveckling och till möjligheten att skapagoda levnadsvillkor i alla länder. Av det skälet har människan ständigt varitpå jakt efter nya energikällor och ny energiteknik. Men har demetoder vi valt alltför ofta fört med sig konflikter och svåra skadorpå miljön - allfifrån skogsskövlingen och försurningen till konflikterna kringvattenkraft och kärnkraft.. Denutmaning vi nu står inför är därför att med utnyttjande av den moderna teknikenforma ett energisystem för framtiden som kan fylla mycket höga miljökrav ochdärigenom bli ett verksamt medel i kampen för en bättre miljö. Detarbetet omfattar åtgärder på en rad områden: o Hushållning och teknik föreffektiv energianvändning, som kan ge oss den energi vi behöver, utan slöseri med resurser och utanonödiga miljöpåfrestningar. o Åtgärder för att minska användningen avmiljöfarliga bränslen som olja o Utveckling av miljövänlig teknik förförbränning och rening av olika bränslen.o Utveckling av teknik som kan minska miljöskadorna vid vattenkraftsutbyggnadoch utvinning av inhemska bränslen, o Ansvarsfulla metoder för att ta hand omavfallsprodukter från olika typer På alla dessa områden pågår nu ett intensivt ochmålmedvetet arbete i . På flera områden har det redan lett till resultatav stor betydelse för vår egen miljö. är den kunskap och den miljövänliga energiteknikvi utvecklar ett mycket gott argument i det internationella miljöarbete därSverige spelar en pådrivande roll . Det faktum att vi firarVärldsmiljödagen har ju ett bestämt samband med ett tidigare svenskt initiativ- FN:s stora miljövårdskonferens i , som öppnade . Ochjust när det gäller energi och miljö spelar en ledande roll, bådenär det gäller att utveckla miljövänlig teknik och när det gäller att skapabred internationell samling mot försurningen. I det arbetet kan vi nu ocksåtill vår glädje äntligen notera betydande framgångar. De förslag på energipolitikens område som i dagskall ta ställning till har alltså ett mycket bestämt samband medmiljöfrågorna. Därför hör de också till de frågor som skapar debatt och -ibland - svåra konflikter. är det - just därför - nödvändigt att visöker konstruktiva lösningar. Och kan vi inte nöja oss med att besluta vad viinte får göra. Vi måste också våga ta ställning till vad vi får och bör göraför att bygga ett säkert, billigt och miljövänligt energisystem för framtiden. Med den utgångspunkten tror jag, att många av kammarensledamöter i likhet med mig känner stor tillfredsställelse över attäntligen kunna fatta beslut i flera frågor som hör till de verkligt svåra inomenergipolitiken. Jag menar inte att det som skapat motsättningarna i ochmed dagens debatter och beslut upphör att vara kontroversiellt. Men vi tar påflera områden viktiga steg på vägen i betydande samstämmighet. Det ligger isakens natur att de uppgörelser vi kommer fram till innebär att ingen av ossfår alla sina önskemål uppfyllda. Det är ett bevis på ansvarstagande och styrkaatt vi - med accepterande också av detta - nii gemensamt tagit oss så härlångt. När det gäller vattenkraften kan vi nu lägga fast en brettförankrad plan för vattenkraftens utbyggnad - en plan som år 1982beställde och som partier i vattenkraftsberedningen i stort settställt sig bakom. När det gäller de frågor som kommer upp omolja och kol, utgör de förslag som föreligger ett fullföljande av deninriktning energipolitiken fick vid energipolitiska beslut avseendejust användningen av olja och kol. Men vi kan glädjande nog konstatera att utvecklingen i flera avseenden bhvit bättre . vi dåkunde bedöma. Introduktionen av bl. a. ny energiteknik och inhemska bränslen, ikombinafion med användning av el och en effektivare energianvändning, gör attvi nu kan redovisa ett kraffigt minskat oljeberoende.och ett betydligt mindre,behov av kol än tidigare beräknat. Därutöver har ny förbränningsteknik och nyreningsteknik utvecklats som gör det möjligt att avsevärt minska miljöproblemenvid förbränning och skärpa de miljökrav som skall gälla för användningen avkol. Och jag vill betona att vi ingalunda tänker stanna upp vid de resultat vihittills uppnått. Vår strävan är att ständigt förbättra miljötekniken samtidigtsom vi minimerar kolanvändningen. Dagens beslut när det gäller olja och kol innebär därföratt vi utifrån nu tillgängliga fakta och utvecklingsresultat lägger fastriktlinjerna för en trygg försörjning och en ur miljösynpunkt ansvarsfullanvändning av den olja och kol som ingår i vårt framtida energisystem. Inför de ställningstaganden vi skall göra liksominför den fortsatta engergidebatten vill jag särskilt understryka, hur viktigtdet är att vi bedömer enskilda frågeområden mot bakgrunden av en samlad bild avenergifrågorna och miljöfrågorna. Vi har ett stort ansvar att välja ut ochutveckla de energisystem för framtiden som tillsammantaget ger minst skador påmiljön. Det är inget tvivel om att försurningen och andramiljöskador till följd av förbränning hör till de allvarhgaste problemen. Detär heller inget tvivel om att det är förbränningen av olja i energi- ochtrafiksystemen som är den utan konkurrens största försurningskällan ochmiljöförstöraren i vårt samhälle. En radikalt minskad oljeanvändning är därförett av de viktigaste målen för miljöpolitiken. Men om oljeersättningen skall bli ett effektivt hjälpmedeli miljökampen måste oljan i första hand ersättas med hushållning och medmiljövänliga alternativ som värmepumpar, el, solvärme osv. Och för de bränslensom används riiåste vi sätta upp sådana krav att utsläppen och miljöskadornaminskar radikalt jämfört med de oljeeldade anläggningar som ersätts. Det gör viockså. För kolet, som är det alternafiv till oljan ochkärnkraften som kommer i fråga först sedan alla andra prövats, ställer vi dehårdaste kraven. Men vi anser att bör i princip"samma krav som tillämpas för kol gälla för alla bränslen. I detta syfte har vi t. ex.nyligen givit i uppdrag att i samarbete med naturvårdsverketutreda torvens miljöproblem. Och vi måste naturligtvis också gå vidare när detgäller andra inhemska bränslen och sopförbränning. De stränga miljökrav vi ställer upp har- i förening medutvecklingsstödet via kolmiljöfonden - drivit på den tekniska utvecklingen. Dennya tekniken använder vi nu på ett sätt som radikalt minskar utsläppen frånvåra egna anläggningar. kan vi åberopa det faktum att vi kan visa påen fungerande teknik i det internationella arbetet mot miljöskadorna ochförsurningen. Och det arbetet bedriver vi med största möjliga intensitet bådesom ett sätt att ta ansvar för de globala miljöfrågorna och därför att avvåra egna föroreningar kommer utifrån. De beslut som skall fattai dag är viktiga som prov på vår beredskap att omsätta oron för försurningenoch miljöskadorna i praktisk handling liksom på vår beredskap att fullfölja deåtaganden vi gjorde i samband med folkomröstningen. I det sammanhanget ärfrågorna om elanvändningen och vattenkraftens roll av stor betydelse. Vår ambition är ju att utnyttja den goda tillgången på elfrån vatten och kärnkraft, bl.a. till att ersätta oljan ochtill att minimera kolanvändningen. Och den el som vattenkraften kan ge behövs ikampen mot försurningen både nu och på lång sikt, som den är enovärderlig tillgång inför kärnkraftsavvecklingen. kan alltså spela en viktig roll när det gäller attminska användningen av dyra och miljöfarliga importbränslen. Men elanvändningenmåste utformas så att vi inte låser oss till en långsiktig elanvändning föruppvärmnirig, för det kommer vi inte att ha utrymme för i ett längreperspektiv. När kärnkraften skall avvecklas blir tillgången på bilHg el merabegränsad. Då måste elen i första hand användas för de områden där den inte kanersättas med annat - t. ex. för industrins behov, som hushållsel, förkommunikationer, gatubelysning och drift av apparater. Kravet på att vi inte skall låsa oss i ett långsiktigtelberoende för uppvärmningen går, såvitt jag kan bedöma, att klara. Rätt använd- i utvecklingsbara och omställningsbara system - kan faktiskt den el som nuanvänds för uppvärmning underlätta den senare kärnkraftsavvecklingen. kannämligen ersättas med hushållning eller med andra värmekällor och behöverdärför inte ersättas med ny elproduktion. Utvecklingen går också nu i stort sett i rätt riktning.Direktverkande el tillåts ju endast om vissa särskilda betingelser äruppfyllda. Huvuddelen av den elkonvertering som äger rum sker i flexiblasystem, både när det gäller småpannor och när det gäller fjärrvärmesysfem. Ettbra och flexibelt sätt att använda elen för uppvärmning är att göra det i storavärmepumpar och i avkopplingsbara elpannor i fjärrvärmesystemen. Det ger snabboljeersättning och miljöförbättring och bidrar till att hållafjärrvärmetaxorna nere. Jag tror alltså att det skall vara möjligt att utnyttjaelen på rätt sätt på både kort och lång sikt. Men det är naturligtvisnödvändigt att följa utvecklingen på det här området mycket noga så att vi itid'vidtar de åtgärer som kan behövas för att styra utvecklingen, t. ex. genomatt skärpa kraven för användning av direktverkande el om det visar sig behövaseller genom att se till att elanvändningen inte försvårar introduktionen avandra energislag som på lång sikt har en mycket viktig plats iuppvärmningssystemet. Det är - kort uttryckt - bra om el kan konkurrera ut oljaoch kol - men inte inhemska bränslen. Det finns alltså flera skäl att se till att det genom enmedveten elanvändningspolitik skapas förutsättningar för att användningen av elpå kort och lång sikt utformas så att den överensstämmer med de övergripandeenergipolitiska målen. Därför är det utomordentHgt viktigt att kommunernautnyttjar sina möjligheter att genom en god planering och en insiktsfullanvändning av de styrmedel som står till deras förfogande påverkautvecklingen. Likaså behövs det ett gott samarbete mellan de parter somsamverkar ute på fältet. Regeringen följer mycket uppmärksamt utvecklingen ochhar tillsatt en utredning med uppgift att analysera den nuvarandesituationen och föreslå de åtgärder som behövs för att säkerställa en riktigelanvändning . Jag vill, herr talman, peka på ytterligare några förenergipolitiken avgörande samband. Det gäller beredskapen och handlingsfriheteninför, kärnkraftsavvecklingen och vårt ansvar för att medverka till teknisk ochindustriell utveckling och till att skapa fler arbetstillfällen. Dessa frågorhänger självfallet ihop. Vår strategi är ju att nu minska vårtoljeberoende genom att vidga vår kompetens och utveckla ny teknik vad gäller eneffektivare energianvändning och nyttjandet av nya energislag. Det skall vigöra på ett sådant sätt att vi skapar handlingsutrymme ochhandlingsberedskap inför kärnkraftsavvecklingen. Stora resurser satsas också för att vidga vår kompetensoch utveckla ny teknik. Vi kommer ju bl. a. att ta ställningtill ett nytt treårigt energiforskningsprogram, och vi har för några månadersedan fattat beslut om fortsatta åtgärder för att stödja oljeersättningen ochenergiinvesteringarna. måste vi slå vakt om den kompetens vi har t.ex. när det gäller vattenkraftsutbyggnad. Ty även om vi lyckas maximalt medhushållning och ny energiteknik och mottrycksunderlag kommer det att krävas etttillskott av ny elproduktion. Och vi måste handla på ett sådant sätt att viinte hamnar i en tvångssituation, där valet står mellan kolkondens ochkärnkraft. Eftersom vättenkraftsutbyggnaden har legat på mycketlåg nivå och de nu pågående utbyggnaderna beräknas vara avslutade inom loppetav två , löper vi faktiskt en uppenbar risk att hamna i en sådantvångssituation om vi inte ser till att upprätthålla kompetensen påvattenkraftsområdet. För det behövs det konkreta utbyggnadsprojekt. Vi måste också i varje skede visa att vi är beredda attkonsekvent följa den linje vi har stakat ut. Jag menar självfalletinte att vi utan att ta intryck av de nya erfarenheter vi fått bara skall köravidare i gamla hjulspår. Självklart skall vi vara beredda att anpassa politikentill faktiska förändringar. Det gör vi ju också bl. a. i kolpropositibnen. Mendet finns inte något underlag för eller någon anledning att dra slutsatsenatt vi nu skall ifrågasätta oljeersättningspolitiken ellerkärnkraftsavvecklingen. Och det här måste vi med kraft göra klart, inte minst avhänsyn till beslutsfattarna i industrin och i kommunerna. Annars kanutvecklingsarbetet och investeringarna äventyras. Och det skulle slåmot sysselsättningen, mot bytesbalansen, som vi förbättrar genom effektivoljeersättning, och mot energiteknikindustrins utvecklingsmöjligheter. Detskulle också innebära att vi förlorar en viktig del av den stimulans tillvidgad kompetens som den nuvarande utvecklingen utan tvivel utgör. I slutändanleder detta till en begränsning av handlingsutrymmet införkärnkraftsawecklingen. Låt ossdärför se till att vi gemensamt anstränger oss att ta vara på de möjligheter till utveckling som en fast och konsekventenergipolitik ger oss. Det är regeringens inriktning. Och vi kan i det arbetetglädja oss åt ett mycket brett stöd - i , hos medborgarna och hos demsom arbetar med energifrågorna i sitt dagliga verk. Många av våra verkligtframsynta och framgångsrika forskare och tekniker, företag och kommuner är intensivt engagerade i arbetet på ätt utveckla framtidens energisystem. Detär, herr talman, mitt bestämda intryck, att de som ganska högljutt verkar iannan riktning i själva verket utgör en rätt verkHghetsfrämmande minoritet. När regeringen tillsattevattenkraftsberedningen var avsikten att vi äntligen skulle kunna presentera enbrett förankrad plan för vattenkraftens utbyggnad till de som riksdagenvid flera tillfällen beslutat om. Därför fick beredningen en sammansättning avledamöter och experter som sammantaget representerade huvudparten av de avvattenkraftsutbyggnader berörda intressena. Utifrån beredningens förslag har regeringen ansträngt sigatt forma ett alternativ som skulle kunna samla en bred majoritet i . Vi har tagit mycket stor hänsyn till de övriga partierna.Vårt parti har ju t. ex. i kongressbeslut och riksdagsuttalanden slagit fastatt vi anser att utbyggnaden av en stor älv är att föredra framför många mindreutbyggnader, inte minst på grund av de många konflikter som ett alternativ medett stort antal små utbyggnader leder till. Men vi var 1982 tvungna att i enpartimotion konstatera att det då inte fanns parlamentariskt underlag för ensådan linje. Den situationen har inte ändrats. Det förhållandet att vi nuförelagt ett förslag som innehåller ett mycket stort antal utbyggnader,varav en del är förknippade med stora motsättningar, innebär alltså i sig enanpassning till den linje som övriga partier föredragit och ettfuHföljande av en beställning av riksdag. Det är, herr talman, viktigtatt detta sägs här för att klargöra bakgrunden till och ansvaret för det beslutsom nu skall fattas. Regeringen har också lagt sitt förslag mycket nära det somalla fem-riksdagsparfierna ställt sig bakom i vattenkraftsberedningen. De fåändringar som gjorts beror på ställningstaganden från berörda kommuner ochlokala opinioner i remissomgången. Jag vill mycket bestämt fillbakavisapåståendena om att regeringen skulle ha "kört över" bådevattenkraftsberedningen och de andra partierna. En första utgångspunkt har varit att vi behöver en plansom räcker till för att uppnå . Det kräver en något större marginal änden som vattenkraftsberedningen föreslog. Efter att ha studerat de olikabedömningar som gjorts av ansvariga myndigheter och berörda parter om.hur storproduktionsförmåga vattenkraften egentligen har, kunde regeringen konstateraatt det inte går att få något entydigt besked på den punkten. Därmed går detinte heller att få något entydigt besked om hur mycket som återstår till 66TWh. Regeringen gör därför den bedömningen att man inte kanvara säker på att räcker till för att med säkerhet nå målet 66 TWh.Dessutom kommer säkerHgen projekt att falla bort vid den prövning enligtvattenlagen som skall göras av varje enskilt projekt. Regeringen anser därför att en plan för vattenkraftens utbyggnadbör omfatta - i stället för de, som vattenkraftsberedningenföreslog - för att ge en tillräcklig och säker marginal. Det ger - och det ärviktigt - större frihet att vid den slutiiga bedömningen av projekten ta hänsyntill olika intressen. Vi har inte tillräckligt underlag för att angesamtliga projekt som behövs för att uppnå . Planen har därför utformatsi två steg. Det första steget innehåller projekt som är väl utredda ochkända. Det är dem vi nu tar ställning till. Planens andra steg kräverytterligare utredningar och remissomgångar. Regeringen återkommer därför senaremed den delen. En andra utgångspunkt för regeringen har varit att istörsta möjliga utsträckning begränsa effekterna på miljön och att ta storhänsyn till de lokala remissinstansernas yttranden. Det har vi också gjort.Hårda villkor ställs nu på att kraftföretagen anstränger sig att skydda miljönoch anpassa den slutliga utformningen av olika projekt efter krav från dedirekt berörda.. De bör redan på planeringsstadiet samarbeta med kommunerna ochbefolkningen på orten. Det har glädjande nog några kraftbolag redan tagitinitiativet till. En tredje utgångspunkt var att den nödvändiga utbyggnadenskulle medverka till att ge en regionalt samlad sysselsättning , framför allt i de områden som drabbats hårdast av arbetslöshet. I planen redovisas därför de regionala effekterna för de nordliga skogslänen. Det är ett ofrånkomHgt faktum att några av de kontroversiella projekten är nyckelprojekt i detta sammanhang, liksom för att det skall vara möjligt att nå målen vad gäller eltillförsel. De projekt som finns med i planen beräknas kunna ge ca 9000 årsarbeten i byggnadsverksamheten, varav ungefär 6 000 i Norrlandslänen.Till detta kommer uppskattningsvis lika många arbetsfillfällen inomfillverkningsindu-strin. Det är viktigt att arbetena nu.planeras och genomförsså, att vi får en jämn och stabil sysselsättning. För att förstärka den häreffekten föreslår regeringen åtgärder för att stimulera tilltidigareläggning av renoveringar av kraftverksutrustning. Regeringen tar ocksåinitiativ till överläggningar mellan kraftindustrin och den tillverkandeindustrin för att få till stånd en sådan samordnad upphandling som är nödvändigför att industrin skall kunna planera sin produktion på . Som enytterligare stimulans ges kraftföretagen möjlighet att utnyttja sinainvesteringsfonder för investeringar . Regeringen avser också attse över beskattningen av vattenkraft i syfte att stimulera renoveringsarbeten. Jag konstaterar med mycket stortillfredsställelse att bostadsutskottets förslag till plan förvattenkraftsutbyggnad i allt väsentligt ansluter sig till regeringensproposition och att förslaget bör kunna samla en stor majoritet i kammaren.Bostadsutskottet har tillsammans med näringsutskottet, jordbruksutskottet ochskatteutskottet haft en mycket svår uppgift. Jag vet att ni har handlagt de härfrågorna med mycket stor noggrannhet och omsorg. Och jag drar den slutsatsenatt det sätt på vilket utskotten och sökt lösa denna mycket svårauppgift ger gott hopp om att vi skall kunna fatta beslut om den långsiktigaenergipolitiken på ett ansvarsfullt sätt också i fortsättningen. Det har emellertid inte saknats oroande tecken tillreaktioner och ställningstaganden, som tvingar mig till att påminna om attförutsättningarna för att vi skall lyckas är att alla partier som stod bakomlinje 2 och 3 och de därpå följande riksdagsbesluten visar sin vilja attfullfölja de besluten, inte bara i allmänna deklarationer utan också i praktiskhandling - även när det krävs mycket obekväma och svåra beslut! Vi visste ju faktiskt alla att det var en svår uppgift viålade oss. Vi var medvetna om att de beslut som skulle krävas för att klaraavvecklingen skulle innebära svåra avvägningar mellan alternativ, som allainrymmer risker för miljön och konflikter mellan olika intressen. Det är nu som det börjar krävaslitet mod för att stå fast vid de tidigare besluten. Det är nu som allvaret ibesluten om kärnkraftsavvecklingen prövas. Och det är nu som allvaret när detgäller att göra en helhetsbedömning av miljöfrågorna prövas. Och det är justnär vi står inför uppgiften att bedöma miljöfrågorna ur ett helhetsperspektivsom det framstår hur viktigt det är att vi gemensamt gör vårt yttersta för attfatta kloka och ansvarsfulla beslut . 2KJELL (): Jag vill först säga att det kanske ser ut somom vi skulle ha en egendomlig debattordning, eftersom jag nu i huvudsak kommeratt uppehålla mig vid vad bostadsutskottet har haft att handlägga i det härärendet, nämHgen frågan orn vattenkraftsutbyggnaden. Energiministern har hållitett inledningsanförande, som även spänt över betänkanden från jordbruksutskottetoch näringsutskottet. Jag vill trots allt göra en kommentar tillenergiministerns anförande. Energiministern talar om behovet av att vi verkligensatsar på en ny teknik och på en effektiv användning av energin. Honkonstaterar att vi måste se till att vi inte låser oss vid ett elberoende iuppvärmningen, och hon framhåller vilken roll värmepumpssystemet kan spela ilandets energiförsörjning, nödvändigheten av att man får till stånd ett störreutnyttjande av alternativa energikällor och reningsåtgärder vid användning avkol och olja. För dessa åtgärder finns ett starkt stöd också fråncenterns sida. Jag vill konstatera att det på alla dessa punkter är fråga om enuppföljning av den energipolifik som pläderade för innan det blevregeringsparti och som vi startade i regeringsarbetet. Vi kanockså i riksdagshandlingar konstatera att partiet genom en rad förslag harkrävt ytterligare åtgärder på olika områden för att få till stånd en snabbareUtveckHng i den riktning som energiministern här talat om. Vad sedan gäller förhållandet att denna debatt förs påVärldsmiljödagen kan man fråga sig, om man ser enbart till beslutavseende fortsatt utbyggnad av vattenkraften, om det verkligen är ett lämpligttillfälle ur världsmiljösynpunkt för ett sådant beslut. Det är ju fråga om envidareut- byggnad av vattenkraften. Beträffande en rad av projekteninstämmer vi visserligen i att det bara är förhållandevis få kontroversiellafrågor att ta ställning till, men ett genomförande av propositionens förslaginnebär ändå att vi måste ta i anspråk miljöresurser som vi ur många andrasynpunkter egentligen borde låta vara orörda. Vad gäller bostadsutskottets hantering avpropositionen om vattenkraftsutbyggnaden vill jag konstatera att harbefattning med vattenkraftsutbyggnaden på olika sätt. fattar beslutom riktlinjer för den fysiska riksplaneringen och fastställer att vissa älvareller älvsträckor skall undantas från utbyggnad. lagstiftar vidare omavvägningen mellan olika intressen vid beslut enHgt vattenlagen. Dels tarriksdagen ställning t. ex. till statens investeringar.Dels behandlar genom de övergripande energipolitiska beslutenvattenkraftens roll i energiförsörjningen. är det de två första punkterna som är aktuella, dvs.en ändring av riktlinjerna för den fysiska riksplaneringen och en avvägningbeträffande hanteringen av aktuella vattenkraftsprojekt. Riktlinjerna för den fysiska riksplaneringen ändras så attskyddet för älv upphör. Vi har hävdat att den ändringen egentligen är såringa att den inte borde ha skett nu utan först i samband med riksdagensbehandling av förslaget till naturresurslag.