prot · G70947 · 1983-12-31 00:00:00 — Det riktiga i denna bedömning understryks av att praktiskttaget alla ledarkommentarer är positiva till bibehållandet av enprocentsmålet.Det finner man när man läser svenska tidningar. Moderata Tidningari mitt hemlän - oftast mycket partitrogen - skriver: "Överflödssamhället har sannerligen råd att ge denskärv som en procent av bruttonationalinkomsten innebär, till de fattiga folkenoch nödlidande länder!" Ett annat exempel på att stödet för biståndet finns i alladelar av Organisationssverige är uttalandet från Statstjänstemannaförbundetskongress . I detta uttalande sade man bl. "Vi protesterar mot regeringens urholkning av detsvenska u-landsbiståndet! Det är fel att låta åtstramningspolitiken gå ut överfolken i fattiga länder!" gjorde jag, med stöd av förstudieresor, en tre veckors resa i och Kongo-Brazzaville. Jag besöktemissionsstationer, där svenska missionärer sedanarbetat fram ett första skriftspråk för vissa afrikanska stamspråk. Där rulladenu ambulerande hälsovårdscentraler, som till betalats med SIDA-pengar. Där såg jag resultat av den legendariskebaptistmissionären arbete. Där mötte jag en pingstmissionär, , som komtill eller oktober månad 1925 - hon kom inte ihåg sånoga. Hon har väl förvaltat insamlade offermedel från vännerna i , somhon sade. gladdes hon åt det stöd svenska staten ger till brunnar, byggnader. Begränsning av utgifterna för utvecklingssamarbetet Begränsning av utgifterna för utveckr lingssamarbetet dieselkraftverk,vägar, flygfält för missionsflyget och frivilligarbetare. För dessa, som ser nöden, är med de fattigaste bland defattiga i livssituationen, lever i och lindrar nöden, är det obegripligt attSverige skulle vara i ett sådant nödläge att det är nödvändigt medneddragningen av u-landsbiståndet. Jag kan, herr talman, inte befria mig frånkänslan att det trots allt är vilja som det till allra största delen beror pånär det gäller den här frågan. Jag yrkarbifall till reservation 1 i utrikesutskottets betänkande 1983/84:8. 146FILIP (): I likhet med flera tidigare talare i debattenhar jag frikyrkobakgrund. Jag känner väl till hur man i de kretsarna ser pådessa frågor. Men jag måste direkt deklarera att jag inte är så helt ense medde tidigare talarna om vilka konsekvenser beslutet kommer att få, därest manfastnar för utskottsmajoritetens ställningstagande. Att hjälpa nödlidande människor är något som aktivtkristna anser vara en utomordentligt viktig uppgift - en livsuppgift, höll jagpå att säga. Det gäller naturligtvis i första hand att hjälpa de fattiga ochnödlidande människorna i . Jag vill också understryka - det har många tidigare gjort- att den missionsverksamhet som kyrka och samfund bedriver i ärlysande bevis på det engagemang för uppgiften som finns bland de kristna.Därför tycker jag inte att det är märkligt att kyrkornas folk med stortintresse följer riksdagsbehandlingen av frågan om biståndet fill de fattigafolken. Men tyvärr, herr talman, har biståndet och dess omfattningfixerats till ett procenttal - av bruttonationalinkomsten är den magiskasiffran. Debatten gäller praktiskt taget uteslutande, om vi ska ge av BNI ibistånd eller inte. Politiker emellan diskuteras enprocentsmålet, massmediaemellan likaså. Når man det målet verkar allt vara bra. Att man stannar vid0,, eller accepteras inte. Den som driver den linjenresonerar cyniskt och omoraliskt! Nej, av BNI skall det vara! Egentligen är det fantastiskt att man så litet diskuteraroch bryr sig om innehållet i hjälpen - huvudsaken är enprocentsmålet. Jag kaninte begripa, herr talman, hur man kan komma runt frågan om hur pengarnaanvänds. I propositionen tas effektivitetsaspekten också upp. För mig och är innehållet i biståndet mycketviktigt. Om vi satsar av BNI och en del av pengarna går till tvivelaktigaprojekt, är det missriktad hjälp som inte kommer de fattiga och hjälpbehövandetill del. Jag skrev i tidningen en artikel, där jagframförde de synpunkter som jag här har torgfört. Det blev rejält korsdrag! Man har här talat om de många brev och telefonsamtal somman har fått. Jag har också fått många sådana. Jag har fått en mängdtelefonsamtal från medlemmar inom frikyrkan som verkligen är intresserade avmissionsarbetet och som tyckte och tycker att mina synpunkter var ord i råttantid. När vi diskuterar hjälpen till de fattiga folken är det,som det har varit här , känslor med. En del blir väldigt ledsna, en delblir uppskärrade, andra irriterade.Ibland tror man att man är på en kyrkokonferens! Jag tycker detta är ganska naturligt - just den fråga somvi nu diskuterar intresserar kyrkornas och frikyrkornas folk. Det är bra att vii har många från de kretsarna i samhället som kan torgföra desynpunkter man där har. Men låt mig, herr talman, understryka att vi frånmoderat håll alltid varit vakna för de frivilliga, enskilda organisationernasmycket viktiga arbete. Vi har år ut och år in yrkat på högre bidrag till defrivilliga organisationerna. Men då har vi inte fått stöd. Tredje vice talmannen ställde en mycket intressant frågatill utrikesministern om ett ökat stöd till de enskilda organisationerna. Vidvårriksdagen ställde vi ett sådant yrkande. Mig veterligt röstade icke enfolkpartist, icke en centerpartist för ett högre bidrag till de enskildaorganisationerna. Det var intressant att höra utrikesministerns positivainställning. Socialdemokraterna har ju varit den verkliga bromsklossen när detgällt att stoppa förslag om ökade medel till de fria samfunden. Jag tror, herr talman, att vi skall lugna ned oss litetgrand i den här debatten och fråga oss om vår u-hjälp verkligen är effektiv ochinnebär ett stöd för de behövande, dvs. de fattiga och utslagna. Om vi använderde fonderade och ser till att hjälpen blir effektiv, dåtror jag att en tillfällig frysning av biståndsnivån icke resulterar i attnågon stackars fattig människa i u-land svälter ihjäl. Jag tror att vår hjälpblir lika effektiv och bra som om vi uppfyller enprocentsmålet, som vi harröstat igenom. Jag yrkar bifall till den moderatareservationen i utskottets betänkande. Begränsning av utgifter na för utvecklingssamarbetet 147ELVER () replik; säger att han har fåttuppmuntran och tillrop om att det var ord i råttan tid. Tyvärr måste vikonstatera att det kan blåsa kallt också i kyrkorna. Innehållet i deras hjälpär riktigt, javisst. Men det står inte i konflikt med att också vi här iriksdagen tar ett ansvar för och gör parallella insatser med vad kyrkorna ochfrivillorganisationerna uträttar. Därför tror jag det är djupt olyckligt medett utspel där man sätter frivilliginsatserna och de statliga insatserna i ettmotsatsförhållande till varandra. Sedan är konfunderad för att inte sägairriterad över det magiska enprocentsresonemanget och menar att det är ettytligt sådant. Ja, det är klart att det kan bli nog så ytligt om man enbartfixeras vid det. Men det har inte sagts i kammaren att det enbart handlar omdet. Det har mera talats om att det skulle vara en etapp på vägen mot ettstörre ansvar. Vi har sett den spricka som finns inom detsocialdemokratiska partiet. Jag ser det, herr talman, som mycket positivt attdet finns socialdemokrater från kvinnoförbundet, ungdomsförbundet ochbroderskapsförbunden som tar upp kampen när det blåser snåla vindar ibiståndsfrågan. Jag kan avslöja för kammaren att jag hyste en förhoppningom att det också kunde finnas en liten ljuspunkt - eller kalla det gärnaspricka - också i moderata samlingspartiet. Men där är motståndet välsammanhållet. Begränsning av utgifterna för utvecklingssamarbetet ratasamlingspartiet kan inte beskyllas för att i den här frågan inte ha varitkonsekvent. När det gällt att hålla tillbaka biståndsinsatser finns alltidmoderaterna med. 148 () replik: Det är ju trist att det jag har sagtuppfattas som att vi moderater vill åstadkomma en biståndshjälp som drabbar defattiga på ett olyckligt sätt. Det vill vi inte alls. Vårt förslag är att manmed hjälp av det reservationsanslag som finns under en övergångstid kan bedrivaen effektiv biståndspolitik. Det är det första jag vill säga. Det andra gällerutspelet -detta vackra ord - om de fria organisationerna mot de statiigabidragen. Jag tog upp den saken i samband med tredje vice talmannens direktafråga till utrikesministern huruvida de frivilliga organisationerna borde fåmer pengar. Jag trodde att alla i den här kammaren var överens om vikten av attde får så mycket pengar som möjligt. Allra sist: De som har ringt mig och sagt att det var ordi råttan tid har syftat på frågan om biståndsmedlens effektiva och korrektabehandling och placering i biståndsprojekt som ger den bästa effekten. Inteheller på denna punkt borde det väl råda några motsättningar mellan ElverJonsson och mig. 149 () replik: Javisst är det ett märkligt resonemang atttala om en övergångstid då vi skall ha en effektiv u-hjälp. Det sägs på sina håll att det väl inte är någon katastrofom vi håller tillbaka litet, men katastrofen är redan ett faktum. Det är därförsom det är så tragiskt att vi över huvud taget skall behöva ha en debatt om atthålla tillbaka, då vi borde förenas i en diskussion om hur vi skall ökabiståndet och göra det starkare och bättre. Visst betyder det mycket vad det är för innehåll i ochkvalitet på den biståndspolitik som vi för och vilken inriktning den har. Jaghar inte förnekat det. Och jag har uppfattat att man i utskottet på denna punktär ense - man vill effektivisera och förbättra. Men det är självfallet inte hellerointressant vilken volym i kronor och ören som det handlar om. Mycket av detgoda som skall göras - och som jag hoppas att Fihp vill vara med om-kostar ändå en massa pengar. Det kostar särskilt mycket i den valutasituationsom vi nu befinner oss i. Det har här i kammaren omvittnats hur biståndet harurholkats. Jag måste vidhålla mitt tidigarepåstående om att det moderata resonemanget om effektivitet alltid har tagitstill intäkt för att i någon mån pruta på denna insats. 150FILIP () replik: säger att katastrofen är ettfaktum. Jag vägrar att acceptera den rubriceringen på det ståndpunktstagandesom vi från moderat håll har gjort i biståndsfrågan. Vi anser icke att det ärnågon katastrof. Vi tror icke det kommer att drabba de fattiga folken om manröstar Av motiveringen i denna reservation framgår klart moderaternasståndpunkt. 151 (): Jag har lyssnat på denna debatt sedan denbörjade , dvs. i nära tre och en halv fimmar. Av dem har anslagits till försvar av ett fasthållande - under allaomständigheter - vid enprocentsmålet. Tyvärr har ingen av alla dessa energiskaförsvarare övertygat mig. Jag respekterar alla engagerade inlägg från dethållet, men det är ändå lätt att peka på vissa ofrånkomliga fakta. Utgångsläget är, som utrikesministern sade, att vi har enekonomi som befinner sig i kris. Vi måste spara, även på biståndsanslaget.Därför föreslår regeringen att vi inte skall öka anslaget nästa budgetår. Det viktigaste är att få ekonomi i balans. Jagskall här peka på en sak. beräknas nationalprodukten öka med ca 1 %.Om vi snabbt får i gång ekonomin och kanske kommer upp i en 3-procentig ökningav BNP, då betyder denna ökningstakt på att anslaget tillu-hjälpen automatiskt ökar med ca 130 milj. kr. Om ekonomi genom gör någonting aktivt kommer i balans än vad som annarsskulle ha blivit fallet får man alltså denna automatiska ökning avu-landshjälpen på ca 400 milj. kr. Det är det andra sättet att angripaproblemet pä, och då får man detta resultat. Motståndarna här vill i stället att vi på en gång skallspara 400 milj. kr. på något annat. Vi däremot säger att det viktigaste är attekonomin kommer i balans för att sedan få ett successivt ökat u-landsbistånd.Så mycket gör det faktiskt, och det kan ju plötsligt bli ett uppsving, i varjemed hänsyn till den låga nivå vi har haft. Det är en sak fill jag vill peka på - också inne på den -nämligen att enprocentsmålet är väldigt luddigt. Det måha sitt symbolvärde, men som ekonom är jag ändå intresserad av att fråga mig:Vad får vi då för denna enhet? Det är otroligt svårt att säga det. Jag skallbara peka på en sak, eftersom ingen har gjort det. Lägger man samman alla dehinder som i-länderna skapar för en ökad efterfrågan på produkter frånu-länderna, så är det inte alls säkert att det blir fråga om någonnettoöverföring från de rika länderna till de fattiga. Vi skulle mycket välkunna få en bättre effekt, om vi slopade alla regleringar av importen frånu-länder och fick importera fritt, och då skulle de hjälpas mer än genominnehållet i enprocentsmålet. När ni som slår vakt om enprocentsmålet inte slårvakt om att vi bedriver en handelspolitik som underlättar för attexportera till oss förverkar vår handelspolitik effekten av enprocentsmålet. Slutligen, innan alla hinner bli alltförirriterade: kom in på sin mor, och det har han säkertanledning att göra. Hon gav honom två råd, och det ena var; Rösta aldrig pånågot som gör det sämre för de fattiga i världen. Nej, men det finns ingenting som säger att det blir sämreför de fattiga i världen därför att biståndet nu blir i stället för 1 %.Jag tror att Begränsning av utgifterna för utvecklingssamarbetet Begränsning av utgifterna för utvecklingssamarbetet är helt enig med mig om att det avgörande givetvis är effekten. Idenna åtstramning ligger en uppmaning till SIDA att effektivisera biståndet -en effektivisering som man kanske inte annars hade fått. Ingenting säger alltsåatt de fattiga på något sätt vare sig betalar detta eller får det sämre, utandet kan kompenseras i denna situation - man kan inte göra det hur mänga gångersom helst, givetvis - med en effektivare u-hjälp. Då är det inte svårt attrösta på det förslaget även med det löfte som gav till sinmor. 152Tredje vice talman () replik; Jag sade att jag skulle tala mycketpersonligt, och det gjorde jag. Jag tänkte att det skulle bli intressant att sevem som skulle gå upp och raljera över det, men jag hade inte trott att detskulle vara professor . Vad jag inte begriper, det är varför man inte kaneffektivisera u-hjälpen på en högre bidragsnivå. Varför skall man behöva sänkaden för att effektivisera den? Kan professorn tala om det för mig? 153 () replik: Visst kan man effektivisera biståndet på enhögre nivå; det är helt riktigt, och det är ett bra argument. Att jag intehävdar det nu beror på att vi först måste se till, att ekonomi kommeri balans. Då kan vi komma upp på den högre nivån när det gälleru-landsbiståndet. 154 (): Jag ber om ursäkt för att jag tar till ordaså här sent, men jag får skylla på m. fl. bakåtsträvare i dethär viktiga ämnet. Det här resonemanget innebär - tredje vice talmannen varockså inne på det - att man så fort man talar om storleken på biståndet gliderifrån saken och börjar tala om kvalitet. Det handlar trots allt om 400 miljonereller mindre för de fattiga människorna, och det kan man inte prata bort. Detär helt riktigt som tredje vice talmannen säger, att effektivisera skall vigöra, men vi skall givetvis göra det på en så hög nivå som möjligt och inte påen sänkt. Den katastrof som enligt inte skullevara ett faktum är ju den katastrof som verkligen sker. Det handlar inte om 400miljoner, utan det är en katastrof i världen att orättvisorna är som de är. Detär den katastrofen det handlar om, och begriper man inte det, då spelar detingen roll med 400 miljoner mer eller mindre. Det finns alltså tillräckligtmånga fattiga för både 2 och i bistånd från . Det är det vi måstekomma ihåg. Vi kommer aldrig att slå huvudet i något tak i det härsammanhanget. Det finns en nöd som räcker till för allt som vi kan avstå. Det har sagts att en del av pengarna används fel. Det härär i så fall inte det enda område man kan peka på där pengar används mindreeffektivt. Jag yrkar bifall till reservation nr 1. överläggningen var härmedavslutad. (Beslutetredovisas efter behandlingen av bostadsutskottets betänkande 12.) Kammarenövergår nu till att debattera försvarsutskottets betänkande 7 omutgiftsbegränsande åtgärder inom försvarsdepartementets verksamhetsområde. Ifråga om detta betänkande hålls gemensam överläggning för punkterna 1 och 2.Under den gemensamma överläggningen får yrkanden framställas beträffande bådapunkterna i betänkandet. Utgiftsbegränsandeåtgärder inomför-s varsdepartemen -tets verksamhetsområde Utgiftsbegränsandeåtgärder inom försvarsdepartementets verksamhetsområde 156 (vpk): Vi skall nu övergå till att tala om besparingar inom militärapparaten.Då blir det kanske inte så stor köbildning till den här talarstolen som nyssvar fallet. Samma personer som i engagerat har talat sig varmaför att öka biståndet med 400 milj. kr. kommer gladeligen att rösta föråtskilliga miljarder till ett nytt svenskt stridsflygplan. Så är det när dettalas om att spara i . Detta är vi vana vid . Denmilitära sektorn klarade sig mycket lindrigt undan de borgerliga regeringarnasolika sparpaket. Man inskränkte sig till att uppskjuta några kasernrenoveringaroch några befästningsbyggen uteblev. I övrigt fick militären behålla sin pottobeskuren. Detförslag vi nu skall ta ställning till har framstäUts av regeringen ochförsvarsministern som det enda möjliga. Man kan inte skära ner mer än man redanhar gjort sägs det från den militära sektorn. Man hänvisar till att ramentidigare har sänkts av socialdemokraterna. Man hänvisar också till att detrationaliseras så effektivt och bra inom det militära försvaret här i Sverige.Då kan det väl sägas att sänkningen av ramen med ett par , närdet här rör sig om miljardbelopp, är ganska blygsam. Det är kanske inte mycket merän felräkningspengar det heUer. Närdet gäller rationaliseringarna är det väl lämpligt, som vi har gjort i vårmotion i det här ärendet, att ta upp vad FRI, ,har sagt om rationaliseringarna inom den militära sektorn. Det finns en hel delatt säga om detta. FRLs chef har med ganska stor skärpa påtalat tendenser tillöverplanering, speciellt inom flygvapnet där man som vanligt ser till att läggaplanerna så, att man först och främst gott och väl täcker in det man vet skall få. Sedan förväntar man sig att man skall få litet till. Om man årefter år fortsätter med ett sådant förfarande är det ju mycket svårt att fåanslagen att räcka till. Problemet i det svenskaförsvaret och den svenska säkerhetspolitiken 13 protokoll 1983/84:46-47 Utgiftsbegränsan de åtgärder inom försvarsdepartementetsverksamhetsområde ligger påett mycket högre plan och på en mycket viktigare nivå än att gälla någramiljoner hit eller dit i en militärbudget som ganska snabbt nalkas 22 miljarderkronor . Materialkostnader, teknik och forskning tar allt störrepotter av anslagen, och ambitioner att försöka hålla denförsvarsstruktur som vi nu har går allt snabbare mot ett oundvikligt val, somvårt parti har påpekat . Vi har sagt att snart måsteSverige välja mellan att försöka upprätthålla en flygplansproduktion typ JAS ochskrota värnpliktsförsvaret eller att behålla detta, som andra i de flestasammanhang säger sig slå vakt om. fick vi läsa i tidningarnaatt den utredning som under ledning jobbar med värnpliktensframtida utformning säger att vi kanske måste börja skära i värnplikten. Detblir väl något slags B- eller C-lag av värnpliktiga, som skall ha entremänaders snabbkurs och sedan bemanna våra lokalförsvarsförband, ochelitsoldater som sätts i bättre förband. Så är vi på väg mot en struktur sominte är folkförsvarsinriktad, som inte bygger på hela folkets deltagande utanmer och mer nalkas ett yrkesförsvar. Varför får vi denna utveckling? Jo, därför att man vill haJAS-projektet, det är vad det handlar om. Vi kommer att bli tvungna att välja,och det . JAS är, som vi har sagt , en ekonomiskkatastrof för det svenska neutralitetsförsvaret. Det är ett hot motalliansfriheten. Det binder oss till NATO och till västmakterna på ett heltoacceptabelt sätt. Det är alltså en katastrof både ekonomiskt och ur de härandra synpunkterna. Det finns enligt vår uppfattning en annan väg att gå närdet gäller det svenska totalförsvaret. Vi behöver naturligtvis ett nationelltförsvar. Vi är från vårt partis sida också villiga att satsa mycket storasummor på ett totalförsvar i . Men vi är inte villiga att ställa upp ochstödja ett projekt som JAS, som för det första göder flygindustrin i Sverigeutan att ge särskilt mycket tillbaka i form av sysselsättning eller annat ochför det andra urholkar vår alliansfrihet och binder oss allt kraftigare till enav de två stora försvarsallianser som finns i världen . Med detta,herr talman, vill jag yrka bifall till vår motion. 157OLLE (): Det är ju ingen nyhet att vpk vill haminskade försvarsanslag. Det är heller ingen nyhet att vpk vill ha vad dekallar ett folkförsvar, men utan egentligt materiellt innehåll - med andra ordett dåhgt försvar som inte kan fylla sin uppgift att vara fredsbevarande. Manskulle vilja fråga vpk: Tänker ni ge upp luftrummet utan att över huvud tagetanvända er av flygvapen, eftersom ni inte vill förnya det svenska flygvapnet? Men, herr talman, jag skulle främst tala för denreservation som representanter för de tre borgerliga partierna iförsvarsutskottet har till betänkandet 7, där vi går emot en reducering avförsvarsprisindex. Systemetmed priskompensation av det militära försvaret och civilförsva- ret utomskyddsrum bygger på ett särskilt index, det s. k. försvarsprisindex. Beslut omutformningen av detta fattades i samband med försvarsbeslutet . Index ärsammansatt av dels kostnadsprisindex, dels ett läneindex, och avsikten med detnya systemet för indexering var att man på ett bättre sätt skulle kunna ge enrättvis priskompensation fill försvaret. Tyvärr har inte heller detta index visat sig kunna gegenomslag för t. ex. stora valutaförändringar. Ändå är försvarsprisindex ettväsentligt instrument för att möjliggöra en långsiktig och stabil planeringinom försvaret. Detta vidimeras också av försvarsministern, som i propositionenskriver: "Under normala förhållanden bör därför förändringar inte göras iprisregleringssystemets principiella uppbyggnad under löpandeförsvarsbeslutsperiod." Trots detta föreslår regeringen nu att priskompensationenför maximeras till , även om inflationsnivån skulle bli större. Ochdet finns inga tecken på att inflationen skulle komma att begränsasenligt det socialdemokratiska önsketänkandet. Man kan också fråga sig: Vad kommer att gälla ochåren därefter? Kommer index då att såsom utgångsvärde ha det lägre värde sommedgivits eller det egentiiga FPI-värde som skulle råda utan detingrepp som görs? Ett klart besked på den punkten önskas. Försvarets ekonomi är mycket pressad och det materiellaoch personella innehållet i Försvarsbeslut 82 är hotat på flera punkter. Skerinte betydande medelstillskott till försvaret, kan inte Försvarsbeslut 82 ellerens beslut fullföljas. För att noggrant gå igenom problemen har regeringentillsatt en särskild parlamentarisk beredningsgrupp. Att i det läge som härbeskrivits maximera försvarsprisindex på det sätt som regeringen har föreslagitkan inte accepteras. Det kommer att urholka försvarsanslagen ytterligare ochöka osäkerheten i försvarets långsiktiga planering. Jag yrkar därför, herr talman, bifall till den borgerligareservationen till utskottets betänkande. Utgiftsbegränsande åtgärder inom försvarsdepartementetsverksamhetsområde 158OSWALD (vpk) replik: Som jag sadetidigare är vi från vpk villiga aft satsa avsevärda belopp på ett svenskttotalförsvar. Men det är inte någon säkerhetshöjande faktor att ha exempelvis400 flygplan, antingen det nu är JAS eller någonting annat. vet säkert en hel del om underhållssäkerhet.Han vet säkert också en hel del om de förlustsiffror i fråga om flygplan somuppstår i ett modernt konventionellt krig. Det kommer inte att finnas särskiltmånga JAS-plan eller andra flygplan kvar efter en eller en och en halv veckasstrider. Vad skall vi då slåss med? Vi kan inte ersätta planen. Vi kommer attstå utan dem. Alltså har vi då slängt ut en massa miljarder i förväg utan attpå något sätt ha höjt vår säkerhetsnivå särskilt mycket. Sedan måste vi slåss utan flygplan. Då har vi inte satsatnågra pengar på ett sådant försvar. Det är den springande punkten.