prot · G70922 · 1983-12-31 00:00:00 — Den harremitterats och är tillsammans med de motioner som har väckts föremål förbehandling. Kammaren kommer att ta upp frågan hur vi skall möta storaekonomiska problem, som innebär ett underskott i vår statsbudget på mellan 90och . Då blir det tillfälle för alla kammarens ledamöter somär intresserade av detta alt föra en debatt inte bara om u-hjälpen ulan omu-hjälpen ställd i relation fill de övriga uppgifter som skall lösas inom ramenför vår budget. I stället för att vi här för enminidebatt om biståndets storlek och om vad regeringen eventuelltföreslagit och kan komma att bifalla eller avslå, är del rikligarealt dessa frågor debatteras i ett sammanhang, då hela planen för vår ekonomi ärframlagd för kammarens granskning. 17PÄR (): Vad jag här har utgått från är alt det ärnaturligt att det finns ett samband mellan den verklighetsbeskrivning enregering gör och den politik som den för. Om en utrikesminister slår i och redovisar den allvarligt försämrade situationen i de fattigaländerna, hur hårt krisen har slagit där och att konsekvenserna är betydligtvärre än de ekonomiska bekymmer som vi har att brottas med samt dessutompåpekar det samband som finns mellan den ekonomiska utvecklingen i de faltigaländerna och den ekonomiska utvecklingen i resten av världen, är del legitimtatt fråga vilkaslutsatser regeringen skall dra av detta. Vilken politik är det naturligt attföra, om verkligheten är sådan som regeringen har beskrivit den? När vi nu debatterar här i riksdag är det ettrimligt anspråk alt få diskutera inte bara verklighelsutvecklingen utan ocksåde politiska konsekvenserna för del av denna verklighet. Därför ärjag litet förvånad över att utrikesministern nu försöker avvärja en debatt omden faktiska svenska politiken med anledning av den verklighet som han självhar beskrivit. Det är myckel egendomligt. Man måste förvänta sig att det finnsett samband mellan ord och handling. Just nu verkar del sambandet lysa med sinfrånvaro. Om den ekonomiska utvecklingen i harförsökt ställa någon form av inkvisitoriska frågor. T. ex. säger sin interpellation att han vill veta om jag anser alt den ekonomiska krisenär värst i i-länderna eller i . Jag vill inte ta upp detta till enpolemik. Om detta skulle vara en retorisk fråga, anser jag det vara en dåligvältalighet. Man behöver inte ställa den frågan här i . Man kan gåtill kammarens bibliotek och läsa om en spädbarnsdödlighet som är tio gångerså stor i flertalet som i . Man kan läsa om en medellivslängdsom är kortare. Man kan även ta många andra mått för alt få enuppfattning om var krisen är störst. Men jag tyckte att det var litet välenkelt att diskutera detta, så därför log jag i stället upp och belyste delekonomiska sambandet mellan i-länder och . Jag har heller inte dragitmig för att delta i en debatt om vad skall göra för insats föru-länderna. Men eftersom detta är en budgetfråga och eftersom den faktiskt intevar väckt i interpellationen, anser jag att den bör behandlas när kammarens ledamöterhar möjligheter all delta i den mera allmänt, då de vet att den frågan kommerupp, då de kan läsa propositionen, motionerna som är knutna till propositionen,utskoltsyltrandena och eventuella reservationer. Det är faktiskt av hänsynfill kammaren och dess ledamöter, för att ge dem möjlighet alt delta i dennadebatt, som jag nu inte vill föra den. Del är inte av rädsla. 19PÄR (): Utrikesministern menar alt frågan om huruvidaden ekonomiska krisen värst har drabbat eller var en dåligfråga. Jag måste säga all också jag trodde del. Jag trodde alt del var en frågasom inte skulle behöva ställas, ända fills när jag fickse regeringens proposition, där det visar sig att regeringen i delta lägetänker skära ner det svenska biståndet till . Då upptäckte jag av allt att döma måste dra slutsatsen alt regeringen tycker att våraekonomiska problem är så svåra att det är bättre att de blir något värre i våramottagarländer - del är ju konsekvensen. Hellre skall våra mottagarländer fådet litet svårare än alt vi får det litet svårare. Slutsatsen måste ju vara antingen alt man tycker att vårabekymmer är värre och att del alltså är objektivt riktigt all vi lastar över endel på våra Omåtgärder mot byråkrati och krångel inom bostadssektorn mottagarländer, eller helt enkelt cyniskt säger att vi struntar i dem, att del kan hända att dehar del värre, men att den egna skjortan är närmast kroppen och alt vi därförtänker mest på oss själva. Motden bakgrunden tyckte jag att denna fråga, som borde vara en dålig fråga,plötsligt hade blivit en myckel relevant fråga, som måste ställas. Men jag harfatlat all utrikesministern delar min uppfattning all krisen trots allt ärvärre i än här, och då är det konsekvensen i regeringens politik somman har anledning att efterlysa. Delär litet konstigt att utrikesministern menar att det är fel att diskutera denpolitik som vi bör föra med anledning av en verklighetsbeskrivning som jag harefterlyst, alt det är fel av mig att fråga vilka konsekvenser regeringen skalldra av denna ekonomiska verklighet i och i världsekonomin. Ännumärkligare blir det när utrikesministern menar att det är av hänsyn tillkammaren, för alt vi skall få tillfälle att diskutera frågan i den kommandeekonomiska debatten, som han inte vill säga någonting . Men snälla nån! Ävenom vi diskuterar biståndets omfattning här är det inget hinder för någonledamot att la upp detta också när vi skall behandla den ekonomiskapropositionen. Tvärtom kan vi ju vara fullständigt övertygade om att dendebatten kommer upp då också. Men jag vågar påstå att frågan om hur vi visarvår solidaritet med är så pass viktig - det handlar om konsekvenserför mängder av människor - alt den är värd att belysas också i eninterpellationsdebatt. Jag är alltså mycket förvånad över alt utrikesministernhär inte vill gå in på vilka konsekvenser regeringen anser det vara naturligtalt dra av den utveckling man just nu har i . Överläggningenvar härmed avslutad. 6 § Svar på fråga1983/84:75 om åtgärder mot byråkrati och krångel inom bostadssektorn har frågat civilministern om regeringen är beredd allvidta åtgärder för att begränsa byråkrati och krångel inom bostadssektorn ochi så fall vilka åtgärder fill förenklingar som regeringen avser att vidta.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara påfrågan. Åtgärdersom tar sikte på att förenkla bland de statliga reglerna är ett viktigt inslagi del omfattande reformarbete som pågår inom bostadssektorn. Jag vill dockframhålla all utgångspunkten för allt förenklingsarbele måste vara att debostadssociala målen skall bevaras. Somexempel på åtgärder till förenklingar som regeringen avser att vidta vill jag iförsta hand peka på de förslag som lämnas i den nya och ibosladsförbätlringsprogrammel. Förslagettill ny plan- och bygglag, som remitterades tilllagrådet, innebär all statens kontroll minskar. denkommunala självstyrelsen genom att planer inte längre kommer att behövafastställas av . Reglerna i den nya lagen blir enklare och klarareför den enskilde genom att man tydligare anger vad man får och inte får göra.Onödigt krångel tas bort t. ex. genom att kommunerna i vissa områden kan gebefrielse från skyldigheten att söka bygglov för ombyggnader och tillbyggnaderav småhus samt för uppförande av enklare fritidshus, kolonistugor ochkomplémenlbyggnader. Kravet på förenkling i myndigheternas handläggningmarkeras särskilt genom att man i en paragraf anger att skällla vara på möjligheterna att förenkla och underlätta för enskilda. Regeringens program för förbättring av bostadsbeståndet,som har överlämnats fill , innehåller förslag som leder fillbetydande förenklingar av lånesyslemel. En lång rad skilda statliga stödformersom nu finns när det gäller bostäder samordnas till i princip tre olika typerav stöd, nämligen dels ränteslöd med enhetliga villkor för underhåll,reparationer och energisparande, dels bostadslån med räntebidrag för ny- ochombyggnad, dels tilläggslån för vissa ändamål med enhetliga villkor tillkostnader som inte kan förräntas. Ett stort antal särregler kan upphävas när denya bestämmelserna träder i kraft. Tillämpningen förenklas också avsevärt pågrund av att gränserna blir klarare mellan olika stödformer. För att få ensnabbare beslutsprocess och närmare kontakt mellan långivaren och den som sökerlån decentraliseras vissa ärenden om energibidrag till kommunerna. Dessutompågår en fortsatt översyn av bosladsfinansieringsförordningen. Om åtgärder mot byråkrati och krångel inom bostadssektorn 21AGNE (): Jag lackar för svaret. Få sektorer är så hårt detaljreglerade som bostadssektorn.Det bör således finnas goda möjligheter till både besparingar och förenklingar.Regeringen har inte minst genom civilministern gett uttryck för sådanasträvanden. Bosladsminislern pekar i sitt svar på en del åtgärder somregeringen avser att vidta. Dessa åtgärder är bra, men jag frågar mig om detinte hade varit möjligt att gå längre i förenklingarna av plan- ochbygglagstiftningen. Att påbjuda byggnadslov för t. ex. lantbrukets byggnationär att krångla till det mer än nödvändigt. Plan- och byggnadslagstiftningen iövrigt är till stora delar en uppföljning av det arbete som inleddes av-detidigare regeringarna och som det rått enighet om. Jag delar uppfattningen att utgångspunkten för alltförenklingsarbete mås-le vara att de bosladssociala målen skall bevaras. Mendelta får inte innebära all man blir handlingsförlamad i förenklingsarbetet.Som jag ser det finns det två framkomstvägar. Den ena är alt minska antaletlagar och regler som omger byggandet eller alt minska detaljregleringsgraden idem. Den andra är alt se över själva administrafionen runt byggandet. Trots attbostadsbyggandet ligger på en avsevärt mycket lägre nivå än undermiljonprogrammets dagar befinner sig administrationen och byråkratin runtsjälva byggandet på en oförändrat hög nivå. Den delen av problemet berör intebostadsministern i sitt svar. Om åtgärder mot byråkrati och krångel inom bostadssektorn Vore det inte dags, herr bostadsminister, att se överfunktionerna inom exempelvis bosladsslyrelsen, planverket ochlänsbostadsnämnderna på samma sätt som har gjorts inomskolöverstyrelsen och ? Avser regeringen alt vidta några somhelst åtgärder i den riktningen? Jag är litet förvånad över att att den omständigheten att man vill bevara de bostadssociala målen intefår leda till handlingsförlamning. Det säger hah efter det att jag har dragiten omfattande kalalog för honom över förenklingar i den nuvarande byggnadslagstiftningenoch i den nuvarande lånehanteringen. Jag kan försäkra om att det iSveriges riksdag har lagts fram förslag om förenklingar på byggnadsområdel aven sådan här omfattning. Under de sex borgerliga regeringsåren då man taladeväldigt mycket om all avbyråkralisera skedde det inte ett dyft. Arbetet meddetta har kommit till stånd . Det förefaller mig som om när hani detta sammanhang talar om handlingsförlamning inte sätter åtgärder ochuttalanden i samband med varandra. När det gäller frågorna om länsbostadsnämndernashandläggning av låneärenden vill jag säga all jag under debatten skalllämna ett svar som behandlar dessa spörsmål, och jag vill inte föregripa detsvaret genom all nu gå in på den diskussionen. Men jag vill säga all AgneHansson visar att han ger uttryck för en uppfattning om administrationen hoslänsbostadsnämnder och bosladsstyrelse som är myckel dåligt underbyggd då hanräknar hur många lån det lämnas till nyproduktion av hus. Det är en mycketliten del av länsbostadsnämndernas arbetsuppgifter. Det vore bra om han istället tog reda på vad som har kommit till i form av besvärlig lånehantering,av pantvård och av liknande ting. Men eftersom den frågan kommer upp senareskall jag inte ta liden mer i anspråk just . 23AGNE (): Jag sade inte att regeringen hade blivithandlingsförlamad genom att titta på de bosladssociala målen, utan jag varnadebara för att ha alltför många funderingar kring delta när man skall gripa sigan administrationen beträffande byggandet. Med en så dramatisk nedgång av byggandet som har skett,inte minst , måste det också finnas möjligheter tillförenklingar inom administrationen av byggandet. På samma sätt som när detidigare regeringarna angrep byråkrati beträffande skolväsendet, isocialstyrelsens arbete och inom , borde det inom dennasektor finnas lika stora möjligheter till förenklingar och besparingar. Min fråga kvarstår således: Är inte bostadsministern pånågot sätt beredd att även se över möjligheterna till förenkUngar på detadministrativa området? , jag har ju alldeles redovisat att vi har lagt framflera stora, omfattande förslag som är under och lagrådetsbehandling. Dessa förslag innebär avsevärda förenklingar - större . Vadvar det för skäl som gjorde att de borgerliga regeringarna, som enligt AgneHansson under sina kunde finna metoder för att rationalisera påskolöverstyrelsen och på andra ställen, inte gjorde något inom denna sektor?Dessutom är påstående att byggandet har minskat felaktigt. Om vimäteri fasta priser, 1975 års priser-är investeringarna ibyggandet större än de var 1970. Men det sker en förskjutning frånnyprodukfion till ombyggnad, reparationer, energisparåtgärder och liknandetyper av byggande. Och detta medför verkligen inte en förenklad lånehantering. Låtmig också slutligen säga alt jag tycker att vi skall vara litet måttfulla närvi talar om förenklingar och avbyråkraliseringar. Åtminstone de bestämmelsersom finns i byggnadslågsfiflningen om bygglov och annat är till skydd för denenskilde. De är till för att den enskilde skall vara trygg när det gällerbesittningsrätten till hans fastighet. Omökad produktion av styckebyggda småhus Anf.25 (): Även om bosladsminislern uppehåller sig vid förenklingar i självasystemet, anser jag fortfarande att svaret är myckel tveksamt när det gäller omman är beredd all verkligen minska tjänslemannasekiorn inom detta område. Jagställde egentligen frågan till civilministern, eftersom jag trodde altregeringen nu hade lagt över ansvaret när det gäller detta område på honom. Jagfäster stor filllro till vad denne säger i dessa frågor. Jag är ledsen över alljag tycker mig behöva konstatera att han kommer att få det svårt, eftersombostadsministern och 19 andra kolleger i många fall arbetar i delvis motsattriktning. Överläggningenvar härmed avslutad. 7 § Svar på fråga1983/84:126 om ökad produktion av styckebyggda småhus Berfil har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidtagaför alt åter få i gång slyckehusbyggandel. Inledningsvisvill jag framhålla att produktionen av styckebyggda småhus harhävdat sig relativt sett väl i förhållande till produktionen av gruppbyggdasmåhus. Enligt vad jag har erfarit ger emellertid orderingången tillIrähusfabrikerna nu anledning till oro för framtiden. Enligtden ansvarsfördelning som finns mellan staten och kommunerna påbostadspolitikens område är del kommunerna som avgör vilken typ av Om ökad produktion av styckebyggda småhus bostäder som skall byggas, deras storlek ochupplåtelseform m. m. Bostadsbyggandets omfattning och inriktning koinmerdärför att variera mellan kommunerna beroende på kommunens intentioner och pähur den lokala bostadsefterfrågan ser ut. Det statliga bostadsfinansieringssystemet skall sålångt det är möjligt vara neutralt i förhållande till bostadsbyggandetsinriktning. Ett ökat slyckehusbyggande skulle vid dagensefterfrågeinriklning enligt min bedömning endast kunna uppmås genom attsubventionerna ökades. Detta skulle försämra neutraliteten, något som står istrid med de grundläggande förutsättningarna för finansieringssystemet och ärinte heller förenligt med det samhällsekonomiska läget. Departementet följerdock utvecklingen av byggandet med uppmärksamhet. Från branschen har anförtsatt kommunernas markberedskap inte är tillfredsställande. Jag har för avsiktatt ta upp överläggningar med i den frågan. För att främja byggsektorn generellt, och då ävenproduktionen av styckehus, har regeringen uppdragit åt att geförslag till hur svensk byggexport skall kunna ökas. Utredningen omsmåföretagens export har fått i uppdrag att utreda behovet av statliga insatserför att öka exporten av trähus. Inom ramen för det internationella samarbetethar regeringen verkat för att underlätta export, t. ex. genom överenskommelserom ömsesidigt accepterande av lypgodkända produkter i de nordiska länderna ochgenom arbete med harmonisering av byggbestämmelser i . Regeringensinifiativ fill att arrangera en bostadsmässa 1985 kominer också att gagnastyckehusproducenterna. Anf.27 (): Jag ber all fåtacka bostadsministern för svaret. Bakgrunden till min fråga är följande. Enligt tillgängligstatistik har småhusbyggandet minskal kraftigt , liksom det totalabostadsbyggandet, som också har minskat. Från januari till september 1982-i fjolalltså-påbörjades 25 900 lägenheter. Motsvarande siffra iår är 28 000 lägenheter. Minskningen är alltså 2 100 lägenheter, dvs. Småhusbyggandet i dessa siffror har minskat med intemindre än 2 600 hus. Det är en minskning med inte mindre än 16 %.Flerbostadshusens relativa andel har däremot ökat . Jag är fullt medveten om att det totala utrymmet för ettökat bostadsbyggande är myckel litet eller rent av obefintligt. - - har ungefär 30 000 tommalägenheter, och totalt kan man kanske beräkna alt antalet tomma lägenheter ärungefär 40 000. I det läget kan det inte vara rimligt att relativt sett ökaandelen lägenheter som byggs i flerfamiljshus. Vi vet genom mångaundersökningar att småhusboendet - villaboendet - är det mest eftertraktade avmånga människor. Det är därför obegripligt att byggandet av bostäder som det ärett kraftigt överskott på ökar relativt sett och att byggandet av hus som detfinns efterfrågan på sjunker. I och för sig är kanske inte delta förvånande.Rege- ringensmånga och täta förändringar i bostadspolitiken sätter ju sina spår.Flerbostadshusen gynnas på småhusens bekostnad. Jag vill därför fråga bostadsministern: denna kraftiganedgång i särskilt småhusbyggandet önskvärd ur regeringens synvinkel? Och ärstatsrådet beredd att verka för att vi åter får en rimlig balans mellan småhusoch flerfamiljshus? I bostadsministerns svar sägs alt det inte är så farligtnu men att det finns anledning till oro för framtiden. Och det råder verkligenoro för framtiden. noterar en mycketkraftigt minskad orderingång - en minskning med inte mindre än 1 500 lägenheterunder jämfört . Redan nu har ettstörre förelag tvingats varsla om uppsägning pä grund av minskad orderingång.Detta är inte bra. Styckehusbyggandet äger ju rum mest i glesbygd, ochglesbygden drabbas alltså mer än andra platser. Om ökad produktion av styckebyggda småhus Låt mig inledningsvis påpeka,med anledning av inlägg, att byggandet inte går ned utanuppehålls väl. Byggandet är större nu på bostadssektorn än det var 1970, ifasta priser räknat. Däremot går byggandet av nya hus ned. Det sker en övergångfrån småhus till lägenheter i flerfamiljshus och bostadsrätter. Det är fråga omen pendel som vi har haft . byggde manungefär två tredjedelar lägenheter och en tredjedel småhus. vardet tvärtom - då byggdes två tredjedelar småhus och en tredjedel lägenheter. Nuär man ånyo på väg mot ett jämviktsförhållande mellan småhus och hyreslägenheter. Men det som är särskilt anmärkningsvärt - och dessutomglädjande - är att de styckebyggda småhusen, och inte minst trähusföretagensandel av byggandet, har uppehållils så väl. Dessa företag har verkligen i enkrympande marknad haft förmåga att hålla sig framme och vara effektiva. År 1980utgjorde styckebyggandet av det totala småhusbyggandet. 1981 värdet ,1982 var det och 1983 likaså av småhusbyggandet. Dessa företag haralltså varit framgångsrika när det gällt att hävda sig på marknaden. Att dehar problem är naturligtvis en konsekvens av att den totala marknaden förnyproduktion har minskal. Sedan den socialdemokratiska regeringen kom till har detinte företagits någon ändring, , som har inneburit att vi harskapat problem eller svårigheter för småhusbyggandet. Inte på en enda punkt,såvitt jag kan se, har det skett någon som helst förändring i den riktningen.Det är ju människornas efterfrågan som bestämmer vad som skall byggas - och inågon mån kommunernas tillhandahållande av mark för olika typer av bebyggelse.När folk nu har haft minskade realinkomster fem , och när många känner oroför sina jobb och annat, så är det klart att efterfrågan på småhus ochinvesteringar i dem går ned. Om ökad produktion av styckebyggda småhus Anf.29 (): Jag håller med om alt efterfrågan skall styra. Men så ärdet ju . Har man 40 000 lomma lägenheter, så borde rimligtvis dendel av byggandet söm avser lägenheter dras ned. Det är ett annat fenomen som jag vill peka på. Före valethävdade socialdemokraterna alt "får vi maklen så kommer bostadsbyggandetatt öka". Jag har här civilulskotlets belänkande /1982. Ireservation efter reservation hävdas alt den socialdemokratiska politiken kommeratt innebära alt bostadsbyggandet ökar. Så har alltså inte skett. Det harblivit en kraftig minskning- . När det gäller de styckebyggda småhusenhar orderingången fullkomligt rasat - 1 500 order färre än under deförsta åtta månaderna. Det är mycket allvarligt. Däremot vill jag hälsa med tillfredsställelse att insatserskall göras för ökad export. Jag har ju tidigare motionerat i den riktningen,och jag hälsar därför med tillfredsställelse att regeringen nu har tagit uppdenna fråga för att möjlig"göra ökad export av våra goda trähus. Jag vill bara kort säga till BertilDanielsson att man inte kan hanlera saker och ting genom att resonera på detsättet att eftersom det blir 30 000 lägenheter lomma i allmännyttan, då skallvi inte bygga någonting. Men del är ju inte där som det byggs. IStockholmsregionen sker den största delen av byggandet, med uppåt 10 000lägenheter, och där finns det verkligen inte tomma lägenheter ulan enbesvärande bostadsbrist. Sist jag tittade på kön hos bostadsförmedlingen fannsdet 48 000 sökande. Vi kan inte, därför att vi har tomma lägenheter iOlofström, säga att vi inte skall bygga i . Det är en orimlig politik. Jag önskar precis som att vi skall få igång en ökad produktion av styckebyggda småhus. Och jag önskar trähusföretagenall framgång med deras intresse av all komma i gång med försäljningen igen. finns ingenting som från statsmakternas sida hindrar en sådan utveckling.Det finns lån på förmånliga villkor och avdragsrält vid beskattningen.Ingenting har inneburit att vi har försökt stoppa styckebyggandet av småhus. Anf.31 (): Jag begär inte att byggandet av lägenheter iflerfamiljshus helt skall avstanna. Men jag tycker att det är allvarligt atttyngdpunkten alltmer tycks förskjutas, så att det vi bygger är iflerfamiljshus. Relativt sett minskar andelen styckebyggda småhus, medan antaletlägenheter i flerfamiljshus har ökat del . Det är den utvecklingensom jag tycker borde inge oro. Sedan vill jag hävda att det inte finns någon absolutneutralitet mellan de olika byggformerna, vilket bostadsministern hävdar isvaret. Det finns olika belåningsprocent - det är ju väl känt - och på denpunkten har vi ännu inte lyckats få gehör för vår åsikt att del borde finnas enabsolut neutralitet mellan Då kanske människornas efterfrågan mer skulle överens- Nr 22 stämma med vad som byggs i det här landet. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 1983/84:1 om förbud mot kaseini flytspackel, m. m. Omförbud mot kasein i flytspackel, m. m. har ställt följande frågor till mig: Kommerregeringen, med anledning av de informationer som föreligger om denpotentiella risk som kaseinet utgör, att verka för ett förbud mot kasein iflytspackel i enlighet med vad som stadgas i SBN 32:31? Vilkarekommendationer kan regeringen lämna alla enskilda personer, familjer,kommuner, landsting och andra byggherrar som råkat ur för kaseinspackelskador? aktualiserade sedani en motion till ett eventuellt förbud mot flytspackel. skyndsamt borde utreda flytspacklets skadeverkningarbegärde Häll en skyndsam utredning för att klargöra ansvarsfrågan såväl frånhälsosynpunkt som i ekonomiskt hänseende.