prot · G70972 · 1983-12-31 00:00:00 — Denna väg betecknas som enpulsåder genom , efter vilken de stora och viktiga värmländskaindustrierna är belägna. Vi har , , och , där allaär hänvisade till denna väg. På grund av den aktuella vägens delvis mycketdåliga standard, med bl. a. flera mils hastighetsbegränsningar, åsamkasindustrierna onormalt stora transportkostnader, vilket är oacceptabelt i detrådande konkurrensläget. Detta förhållande inverkar självfallet menligt påeventuell nyetablering av företag i dessa bygder, och det försvårar ocksåturismens utbyggnad, vilket framför allt i den övre delen av ären aktuell och viktig fråga. Det är med tillfredsställelse vi noterar den kraftigahöjning av anslaget till underhåll och upprustning av vägnätet som finns iårets budgetproposition. Det är också vår förhoppning att , motbakgrund av dess allvarliga sysselsättningspolitiska situation, skall få entilldelning av detta anslag som möjliggör upprustning och ombyggnad av framförallt de vägar som har störst betydelse för industrins utveckling. Låt mig notera ytterligare en positiv sak i åretsbudgetproposition. Det gäller statsbidragen till enskilda vägar, där manföredömligt snabbt återställt och i vissa fall t.o.m. förbättrat den iföregående års budgetproposition föreslagna och av beslutadesänkningen av statsbidragen från ;. Detta var vi från mycketbekymrade för, eftersom vi ansåg att det drabbade framför allt skogslänen, meden stor andel skogsbilvägar. Sålunda redovisade t. ex. 470 milenskilda vägar; framför allt kommunerna hade en mycketstor andel av dessa. Vid ett genomförande av det förslag till differentieradebidrag som föreligger och som skulle gälla fr. o. m. 1985 torde huvuddeln avdet enskilda vägnätet, bl. a. skogsbilvägarna, återigen bli berättigade tillett 70-procentigt statsbidrag. Dessutom ges möjligheter för ytterligare vägar,som inte fått något bidrag alls, att bli bidragsberättigade. Med det anförda har jag velat belysa en delav de problem som vi f. n. har att brottas med i . Men jag har ocksåvelat peka på de posifiva tendenser som vi nu kan registrera inom vissa delarav industrin och näringslivet i övrigt. Den socialdemokratiska regeringen hartidigare varit lyhörd för de förslag till åtgärder som framförts för att manskall komma till rätta med den svåra situation som råder på arbetsmarknaden iVärmland. Det är vår förhoppning att regeringen kommer att vara det även ifortsättningen. 83OLLE (); Trafikpolitikens syfte är att erbjudamedborgarna och näringslivet transporter till lägsta möjliga samhällsekonomiskakostnader. Detta innebär att samhället garanterar en grundläggandetransportförsörjning genom att bygga bl. a. flygplatser och vägar och bekostasådana delar av järnvägsnätet som i företagsekonomiskt hänseende är olönsamma. menar att det i vissa avseenden nu finnsanledning att göra justeringar i gällande trafikpolitik och därmedsammanhängande reglering, detta utan att grunderna beslut ändras. finner att tiden nu är mogen att ifrågasättaom det längre är rimligt att ställa renodlat företagsekonomiska krav på SJ. De krav som staten ställer på SJ är att företagetskall täcka kostnaderna för den trafik som staten bestämmer att SJ skallbedriva. SJ;s kostnader utgörs av driftkostnader och avskrivningar. Därviduppräknas investeringarna till nuvärdesbelopp. SJ:s intäkter utgörs avinkomsterna från trafiken samt den ersättning staten betalar för exempelvis detolönsamma tågnätet. Förutom att SJ skall täcka sina kostnader genom intäkteroch ersättningar från staten skall man lämna ett "överskott",motsvarande statens normallåneränta på det s.k. statskapitalet. Detta innebäratt gjorda investeringar i infrastruktur- dvs. alla fasta anläggningar inkl.räls, signaler, broar etc. - skall lämna ett finansiellt överskott inomjärnvägstrafiken. Motsvarande krav ställs inte på andra trafikgrenar, varken påvägar, flyg eller sjöfart. Som exempel kan nämnas att återanskaffningsvärdetnär det gäller det statliga vägnätet kostnadsnivå uppgår till ca 200miljarder kronor, en summa på vilken det alltså inte ställs någotförräntningskrav alls. SJ äger såväl det rullande materialet som infrastrukturen- till skillnad från övriga trafikgrenar, som betalar ersättning för utnyttjandetav den för dem Biltrafiken eriägger vägskatt,flyget landningsavgifter och sjöfarten hamnavgifter. Särskilt vid enjämförelse mellan vägtrafiken och SJ torde kostnaden för infrastrukturenutfalla till SJ;s uppenbara nackdel. SJ kan inte heller som "vanliga företag" upphöramed viss del av sin verksamhet eller självständigt besluta om prissättning.Dessa och andra frågor kräver statens medgivande, och statens beslutsunderlagär då, som jag sagt, bara delvis företagsekonomiskt betingat. Såväl problemet med infrastrukturkostnaderna sombeslutsstrukturen för SJ leder oss fill det ställningstagandet att det intelängre är rimligt att ställa renodlat företagsekonomiska avkastningskrav pä SJ,utan det finns i stället skäl att försöka finna nya lösningar på SJ:s evigaekonomiska bekymmer. Detta innebär självfallet inte att staten skall avstå frånkravet att SJ skall drivas med kostnadseffektivitet i verksamheten. För att kunna skilja på vad som skall anses varasamhälleliga resp. företagsspecifika kostnader och intäkter menar vi att manbör undersöka om det är lämpligt och möjligt att dela upp SJ:s verksamhet i tvådelar: en del som svarar för driften av järnvägstrafiken och en annan del somansvarar för infrastrukturen. Denna tanke har väckts i tidigare sammanhang, menännu inte varit föremål för någon mer ingående utredning. Skälet till att en uppdelning bör övervägas är attjärnvägstrafiken inte kommer att kunna förränta och avskriva investeringarna iinfrastrukturen med bara intäkter från person- och godstrafik, om den skallutföra den trafikering som staten kräver - lika litet som t. ex. vägtrafikenskulle klara det kravet. En uppdelning av SJ skulle kunna innebära attinfrastrukturen bildar ett självständigt verk av det slag som utgör.Järnvägstrafiken skulle drivas av ett frän verket fristående SJ. På motsvarandesätt som finansieras via skattemedel skulle "järnvägsverket"också finansieras. Möjligheter skulle finnas för från att utnyttja verkets anläggningar. Staten skulle då som nukunna "köpa" järnvägstrafik på vissa bansträckor, vilka det inte ärföretagsekonomiskt motiverat att driva. Den av oss här skisserade modellen skall ses som enutgångspunkt för en mer omfattande diskussion om SJ:s framtida struktur. Med några få ord vill jag beröra nykterhetenoch traflksäkerhetsfrågorna. 1 arbetet för ett mera traflksäkert samhälle görde frivilliga organisationerna en betydelsefull insats. Genom sin folkrörelsekaraktärhar de möjlighet att nå ut med information, som kan skapa en bredare opinionför trafiksäkerhetsinsatser. Det är därför synnerligen angeläget att de medelsom NTF får till sitt förfogande kommer de enskilda organisationerna till del. Omfördelningen av trafiksäkerhetsmedel får inte innebäraen förändring av aktiviteter inom trafiknykterhetsområdet. "TSV:sdelkampanj -84 trafiknykterhet" måste trots överflyttningen av medel gessamma omfattning som tidigare kampanjer. En kraftig förbättring på detta områdeskulle 8 protokoU 1983/84:72-73 verksamtbidra till att minska statens utgifter. Här behövs information och återinformation och kampanjer i massmedia. Det råder officiellt allmän enighet om att trafiken är enav de sektorer i samhället som måste hällas fri från alkohol. Ändå utgör dealkoholbetingade trafikolyckorna ett betydande problem, som inte heller synesminska till följd av den skärpning av allmänhetens inställning till brott motlagstiftningen på alkoholområdet som faktiskt kunnat iakttas . Det finns anledning att räkna med atttrafiknykterhetslagstiftningens utformning spelar stor roll för omfattningen avde alkoholbetingade trafikolyckorna. Vetenskapliga försök som genomförts bl. a.i ger vid handen att körförmågan hos bilförare klart försämras redanvid en promillehalt på 0,2 ä 0,25. I vårt land är gränsen för rattonykterhet såhög som 0,(i - jag räknar då med 0,5%c plus en felmarginal om 0,14%o. Detfinns med hänsyn härtill anledning att närmare pröva en sänkning av den nedregränsen för rattonykterhet. De tankar som jag här har skisserat återfinnsi våra motioner angående trafikpolitiken och trafiksäkerheten. Vi är övertygadeom att de förslag som vi där framför skulle förbättra trafikförsörjningen ochtrafiksäkerheten i vårt land. 84KARL-GUSTAF MATHSSON (s); Årets allmänpolitiska debatt, som närmarsig slutet, har på mänga väsentliga punkter varit klargörande för svenskafolket. På mindre än en halv mandatperiod har den socialdemokratiska regeringeninlett en ekonomisk politik med många och snabba positiva resultat - en politiksom framför allt gett svenskt näringsliv den nödvändiga stimulans som saknades underde borgerliga regeringsåren. Klarast kan vi utläsa detta på att vi nu kommit ur detidigare nolltillväxtåren, vilka var kännetecknande för den borgerligaregeringstiden. kan vi åter notera en välgörande produktionsuppgång. Rikspolitiska åtgärder är direkt avgörande för vårtnäringslivs utveckling, och då inte minst för exportindustrins. Trots detta harvi branscher och orter i vårt land som dras med stora problem. I en länsmotion till årets har visocialdemokrater i beskrivit de problem som hör till vardagen ivårt högindustriella län. 1 motionen pekar vi pä den sårbarhet som många avlänets kommuner har på grund av ensidigheten i näringslivet och beroendet av enenda bransch. Framför allt är det i våra bruksorter - , ,, och - som problemen nu hopar sig. Men dettagäller även - med kommunerna - somunder senare år fått vidkännas svåra problem på arbetsmarknaden genomneddragningar vid ett flertal företag, bl. a. FFV i och Tour &i . De krav på samhälleliga åtgärder som vi framför i vårmotion är därför väl motiverade, och givetvis förutsätter vi att våra krav påaktiva insatser också kommer att infrias. Liksom i andra län har vi såvälpositiva som negativa Det mest positiva för vårt län ärASEA och Asea-Atoms verksamhet. Det är med tillfredsställelse vi uppmärksammaratt energiminister kommer att leda en delegation till föratt medverka i marknadsföringen av Asea-Atoms kärnvärmereaktor Secure. Dettakan få stor betydelse såväl för Asea-Atom som för Västeråsregionen. Ungdomsarbetslösheten har i vårt län som i andra län utgjortett av de större problemen. Genom regeringens insatser i form av inrättande avungdomslag kan vi nu dess bättre se betydligt ljusare på den problematiken. Denentusiasm och idérikedom våra kommuner i länet visat i förberedelserna för attkunna ta emot ungdomarna med meningsfyllda arbetsuppgifter är av mycket storbetydelse. Samtliga våra kommuner har lyckats nära nog hundraprocentigt med sinuppgift. träffades enprincipöverenskommelse mellan ägarna till de svenska specialstålsföretageninnebärande en samordning av produktionen av rostfritt stål. Innan jag övergårtill att beskriva den situation som framför allt kommun nu upplever,vill jag i anslutning till principöverenskommelsen understryka den oro som 1 700Fagerstaanställda känner över den föreslagna ägarfördelningen. Den innebär en50-50-delning av ägandet mellan och . Konsekvenserna av detta kanmot bakgrund av gällande arbetsrättsliga regler bli att de tidigareFagerstaanställda får en icke önskvärd särbehandling. Av industriministerns frågesvar här i kammaren har jag fått den uppfattningen att industriministern kommer att medverkatill att det inte blir några olyckliga konsekvenser för de anställda. I svaretanför industriministern bl. a. följande: "Enligt vad jag har erfarit ärAvestaledningen väl medveten om detta och undersöker också möjligheterna attfinna en lösning som undanröjer eventuella nackdelar i detta sammanhang för deanställda i bolaget." Detta uttalande är för oss i mycketviktigt. Frågan om en omstrukturering av den svenskaspecialstålsindustrin har utretts och diskuterats inombranschen. Enigheten torde också vara stor om betydelsen av att få enomstrukturering genomförd. Därför blev tillkännagivandet av den träffadeprincipöverenskommelsen inte heller någon överraskning för oss. Vad som däremot har överraskat oss och skapat stor oro ivår byggd är de uppgifter, om än obekräftade, som har lämnats om att Fagerstautpekats såsom den ort som kommer att drabbas hårdast av denna omstrukturering.En neddragning med 1000 arbetstillfällen har nämnts. Mot bakgrund av deneddragningar som tidigare fått vidkännas med tillhopa 1300 färresysselsatta skulle en ytterligare drastisknedskärning bli förödande. Redan nu är situationen på arbetsmarknaden iFagerstaregionen djupt oroande med en arbetslöshetssiffra långt överriksgenomsnittet. Oavsett vad det slutliga resultatet blir efter ettgenomförande av den beslutade omstruktureringen är omedelbara extraordinärainsatser nödvändiga, om inte en hel byggd skall fillåtas att förblöda. näringslivsinsatser på såväl som regional nivåhar den negativa utvecklingen inte kunnat brytas. Vid uppvaktningar på centralnivå har stor förståelse för våra problem uttalats, men tyvärr har konkretainsatser uteblivit. Vid den omstrukturering som planeras är det helt klartatt ett stort socialt ansvar vilar på den ägargrupp som frånträderstålrörelsen. Löften från ;s ägare har också lämnats om aktivmedverkan till nya verksamheter. Av de besked som vi har erhållit ärdet som först kan komma i fråga en i sammanhanget småskalig verksamhet. Denmotsvarar på intet vis tidigare och aviserade bortfall av arbetstillfällen. Mengivetvis fortsätter vi att ställa krav på kraftfulla insatser från ägarnassida. Vi förutsätter att dessa insatser kommer till stånd i samverkan mellankommunerna och de fackliga organisationerna. Betydelsen av det planerade Bruksinvest skall heller integlömmas i sammanhanget. I flera motioner till årets har kravframställts om inrättande av en Bergslagsdelegation, med uppgift att kartläggasituationen och komma med förslag till åtgärder för bruksorterna i Bergslagen.Tillsättandet av en sådan delegation brådskar och uppdraget måste erhållahögsta prioritet. Teknisk och ekonomisk expertis bör snabbt sättas i arbete föratt ta fram förslag till en långsiktig lösning av sysselsättningsfrågorna inomdrabbade bruksorter i Bergslagen. Tryggheten för tusentals människor är hotadoch ingen tid får förspillas. Värt samhälle kan inte ha råd att lämna denresurs som Bergslagens friställda och yrkeskunniga arbetskraft utgör. Likasåvore det samhällsekonomiskt kortsynt att inte också dra nytta av devälplanerade samhällen som våra bruksorter i Bergslagen utgör. I och iövriga bruksorter i Bergslagen ställer vi nu stora förväntningar på snabbainsatser från vår socialdemokratiska regering. 85RUNE (); I denna debatt har ledamötertillfälle att belysa problem och möjligheter i landets olika delar. Då jagkommer från norra skall jag belysa denna länsdel med dessbakgrund, nuvarande situation och förmodad utveckling. I den här delen av landet dras vi, som i övriga landet,med arvet efter de sex borgerliga åren i form av arbetslöshet som flerdubbladesunder dessa, för svensk politik, så olyckliga år. Men efter regeringsövertagandet börjar man nu skönjaresultatet av den förda politiken. Nedåtgående kurvor börjar vända uppåt igen.Framtidsutsikterna ter sig numera ljusare än , även om många problemåterstår. På arbetsmarknaden har en uppgång kommit till stånd med3000 arbetstillfällen . Arbetstillfällena inomtillverkningsindustrin ökar. Sjöfarten på utvecklas positivt.Postorderföretagens verksamhet ökar kraftigt. Skogsindustrins problem har väntsi framgång. Storindustrier som och Flygmotor i Trollhättanutvecklas och har ökat sin produktion. Företaget i Brälanda satsar päen kraftig utbyggnad. Även inom tekoindustrin förväntas viss utveckling. Mentrots de åtgärder som vidtagits och trots de ljusningar som kanförmärkas, kvarstår många problem. Arbetslösheten är fortfarande hög i länet,med 8400 arbetslösa . Värst drabbat är Åmåls kommun med enarbetslöshet av av den förvärvsarbetande befolkningen. Detta inger oroinför framtiden, och det krävs extraordinära åtgärder för att få fram fler jobbtill . Äveni de flesta andra Dalslandskommuner är arbetslösheten oroande med somhar 6,, 4,och 5,arbetslösa av den förvärvsarbetandebefolkningen. Denna arbetslöshet är så hög att den måste uppmärksammas.Dalslands läge intill den norska marknaden ger klara utvecklingsmöjligheter.Utvecklingsfonden har genom samarbete över påvisat resultat som kanutvecklas vidare till för länet posifivt utfall. Fortsatta insatser på det härområdet är angelägna. Turismenär en sektor som ytterligare kan utvecklas i . En viktig faktor i detsammanhanget är då att det s. k. Da-No-området tas med bland de prioriteradeområdena i den fortsatta behandlingen av betänkandet "Områden för turismoch rekreation", SOU 1983:43. Detta krav understryks också av AMS satsningpå utbildning av servicepersonal inom turistnäringen i efter inifiativav arbetsförmedlingen i . Dessa frågor om sysselsättning och turism harockså aktualiserats genom motioner av oss socialdemokrater i norra . Ikommunerna är arbetslösheten 6,2 resp. av denförvärvsarbetande befolkningen. har myndigheternas stödåtgärder varitinriktade pä och i , av förklarliga skäl,och dessa stödåtgärder skall givetvis fortsätta som förut. Men situationen imellersta , med arbetslöshet och frågor som jag tänker ta upp,gör att även detta område bör ägnas en speciell uppmärksamhet. Kommunerna inomdetta område har en stor del av sin industri inom byggnadsämnessektorn. De ärdärför mer än andra beroende av satsningar på byggandet. ROT-programmet är ettvälkommet tillskott när nybyggandet nu viker. Även det tillfälliga kommunalaROT-programmet för hälsas med fillfredsställelse. Situationenför byggnadsarbetarna i länet förväntas bli särskilt svår . Det ärdärför viktigt att ROT-sektorn får den effekt pä byggandet som avses och attalla strävar i detta syfte. De möjligheter som finns bör utnyttjas. Ett exempelpå den komplicerade situafionen inom bostadssektorn finns i mellersta Älvsborg.Herrljunga kommun, som är en liten kommun, har problem med tomma lägenheter ochbehöver således industrilokaliseringar för att fylla dessa, medan Lerums kommunhar stor brist på lägenheter med hyresrätt och bostadsrätt på grund av ett ensidigtbyggande och nedskurna byggkvoter i . Barn ochungdomar i tvingas lämna kommunen på grund av bostadsbristen.Detta kommer att ytterligare accentueras dä de stora ungdomskullar. som på1960-talet gjorde till en av landets barntätaste kommuner, kommer attefterfråga bostad och arbete. Staten ställer medel till förfogande för byggande avskyddsrum. Detta är arbetskraftsintensiva projekt, som de behövs avförsvarstekniska skäl. Brister pä detta område finns, och kommunerna börutnyttja sina möjligheter på området. Statliga medel finns tillgängliga. För många människor som bor i mellersta ärnärheten till helt avgörande för utkomstmöjligheterna. Inom Lerumskommun pendlar över halva befolkningen till . Även i kommunhar en stor del av kommuninvånarna sin arbetsplats i . I ochHerrljunga kommuner sker pendling till , och . Pendlingen bör minska utifrån de flesta synpunkter. Bådeekonomiska och energimässiga skäl samt miljöskäl talar för detta. Det skerlämpligen genom att arbetstillfällen i större utsträckning än hittillslokaliseras till de kommuner som har låg egensysselsättning och där denna lågaegensysselsättning kompenseras med pendling. Till detta fordras störresamarbete över länsgränserna än . Förutsättningen för industrin är god.Kommunikationerna är goda med E 3 och västra stambanan som genomkorsarområdet. Avståndet till flygplats är kort. är underutbyggnad mot . God tillgäng på industrimark och ledigaindustrilokaler finns. Här bör alltså finnas goda förutsättningar förlokaliseringar av olika slag. SJ bör utöka sin service genom att vissa tåg pä västrastambanan tillåts göra uppehåll vid . Detta kan ske utan attankomsttiderna nämnvärt förändras. En förbättrad järnvägsservice skulle gebetydande fördelar för industrin och invånarna i . Dessa frågor om sysselsättningsbefrämjande åtgärder imellersta har också aktualiserats genom en motion av osssocialdemokrater i den norra länsdelen. Inom norra delen av har vi inte fått såmånga statliga arbetstillfällen. Vi har alltför få jobb inom dennasektor. Slutligen: De åtgärder som vidtagits sedan valet hargivit positiva effekter, men på en del områden kommer det att behövasytterligare insatser. Jag ser med förhoppning och tillförsikt framtiden an ochtror att den väg vi nu slagit in på även i fortsättningen ger ett positivtresultat med en gynnsam utveckling för norra . 86ERKKI TAMMENOKSA (s): För en relativt ny här i med ettårs erfarenhet bakom sig ter sig denna allmänpolitiska debatt som ganska märkligoch dessutom ointressant för allmänheten. När partiledarna har sagt sitt gårrepresentanterna i massmedia hem. Jag hoppas att jag har fel, men jag tror attdet är sä. Vad har allmänheten sett i TV och läst i tidningarna? De har kunnatkonstatera att den konstlade blockpolitiken är grundmurad i det här landet. Jaghoppas att allmänheten är lika förvånad som jag när det gäller centerpartietsinställning. Det verkar som om partiledningen eller en grupp i partitoppen är ett hinder för en kommande folkfront, somjag kallar det för, mot högerkrafterna som det här landet kommer att behöva. Vi har ju hamnat i en intressant och litetskrämmande politisk situation. Den allt överskuggande frågan under valrörelsenoch hela var hur man kunde ändra på den helt mörka och negativaekonomiska bilden i . Det fanns många som tvivlade på devalveringenseffekter. Hur som helst, nu är det ett faktum att utvecklingen i den svenskaekonomin har vänt åt rätt häll. 180000 förlorade arbetsplatser och sexförlorade borgerliga är betydde att var femte maskin blev stillastående i densvenska verkstadsindustrin. har hoppet tänts, trots allt, att man skallkunna vända den svenska ekonomin åt rätt håll. Statsministern visade i går hur den negativa trenden harbrutits även när det gäller statsskulderna. Det går att läsa i Fickfaktajanuari , utfärdat av . Man skulle kunna tro attnågot positivt, ett erkännande, skulle kunna komma från det borgerliga hållet,men icke. Konfrontation är tydligen modellen, och som slagträ ochalibi använder man givetvis löntagarfonder. Att har gått in för denhär politiken är helt naturligt, mindre naturligt är att har blivitett nytt högerparti. Mest förvånande för mig själv personligen är attcenterpartiets ledare inte har något annat att säga. De upprepar ordencentralism, kollektivism och socialism i varje sammanhang. Som de flesta vethar några framstående centerpartister och folkpartister tröttnat på dennainställning. Man nästan hoppades att de skulle ha stannat i sina partier ochförsökt att påverka utvecklingen i stället. Men de har tydligen insett atthotet i det svenska samhället mot demokratin inte är löntagarfonder,fackföreningsrö-relseneller något annat som den svenska arbetarrörelsenrepresenterar. Nej, de har insett att det stora hotet kommer från högern. Jag råkade höra nuvarande partisekreterare i1976 års valrörelse. Då förstod jag vad som hade hänt med denkonservativa, men i mina ögon hederliga svenska högern. Den hade tagit med isin valpropaganda inslag som jag skulle vilja säga är irrationella, mångagånger motsägande. Men tillräckligt upprepade börjar de fastna hosåhörare, som inte anstränger sig att analysera dessa ord. Slagord hamras i hjärnan. Ett ordspråk säger att spottarman på en sten tillräckligt blir den våt. används datorer,ibland byråkratin som slagord som om socialdemokratin skulle ha hittat dessamedel för att pläga folk. Som alla upplysta människor vet har byråkratinblomstrat mest i länder som har haft en långtgående konservatism i sinsamhällsutveckling. Som sagt kan högerpropagandan lyckas slå igenom här ilandet. Upprepar man tillräckligt ofta slagorden, blir de liksomsanningsenliga. Dessa metoder har med succé praktiserats i mänsklighetenshistoria. Friheten i moderat tappning har alltid gagnat en viss grupp avfolket, och så kommer det att förbli också.