prot · G70948 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag finner att för ettganska motsägelsefullt resonemang. Det ligger väl också i linje med vad jagpåvisade i mitt förra anförande, att man nu föreslår besparingar istorleksordningen 70 milj. kr. inom industridepartementets ansvarsområde,som vi i näringsutskottet behandlar propositionen om anslag påtilläggsbudget I, där regering- enföreslår utgifter på drygt en miljard, varav större delen skall betalas ut tillstatlig verksamhet. säger att vi inte kan nå mycketlängre. Det går inte att åstadkomma mer. Låt mig då ta ett exempel. Vi har ju föreslagit att man skall avbryta den statligaupphandlingen inom energiområdet. Vi redovisar i betänkandet att anslaget förinnevarande budgetår uppgår till 700 milj. kr. var endast 150milj. intecknat av detta belopp. Om man avbröt detta borde detvara möjligt att kunna spara en halv miljard. Man kan spara om viljan finns,! När det gäller utvecklingsfonderna menar vi att de bör koncentrerasin verksamhet till ren service och inte bedriva bankverksamhet. Det finns entendens till att de mer och mer övertar de ordinarie kreditinstitutensverksamhet. Den utvecklingen vill vi bryta. Det borde vara tillräckligt attutvecklingsfonderna satsade på att förmedla krediter och ägnade sig mera åt denövriga serviceverksamheten. Sedan säger att branschråden behövs. Hon säger inte varför. Jag konstaterar att det finns mångafrivilligt uppbyggda branschorgan inom näringslivet som kan sköta mycket avdessa uppgifter och kanske göra det bättre, eftersom de sitter närmaremarknaden och kan bedöma vilka initiativ och strategiska åtgärder som behövervidtas. Det är inte nödvändigt att staten tar på sig denna roll, ännu mindre idagens statsfinansiella läge. Slutligen säger att vi inte skall röratekostödet, eftersom vi fastställde detta. Men i tilläggsbudget I gårändå regeringen in med ett stöd till Eiser på 38 milj. kr. Den frågan skall viför all del diskutera i en senare debatt, men man måste tänka på vad detinnebär i form av snedvridande effekter gentemot andra producerande företaginom tekoområdet. Även detta resonemang vittnar om att socialdemokraterna förmotsägelsefulla resonemang. Utgiftsbegränsande åtgärder inom industridepartementetsområde 112PER-OLA (): Jag konstaterar att intesvarade på mina frågor. Om det berodde på tidsbrist eller annat lämnar jagdärhän. Jag ber i alla fall att få upprepa dem. Har ni tagit reda på om man i utvecklingsfonderna äröverens med regeringen och utskottsmajoriteten om att förändra täckningen avförlusterna när det gäller bankgarantierna? Jag tycker att ett ganska dåligt försvar för förändringen. Motivet var att man kunde fåen likformig utformning för täckning av dessa förluster och andra förluster påpengar som fonderna lånar ut. I verkligheten kommer detta att innebära attutvecklingsfonderna i skogslänen hamnar på efterkälken. De har i regel ensvagare utveckling på näringslivets område och i regel en högre förlustrisk isin verksamhet. Får de inte den hjälp av staten som de haft kommerderas lånekapital att stegvis urholkas. Utgiftsbegränsande åtgärder inom industridepartementetsområde har i sin budgetframställning för nästabudgetår pekat på den oro som finns ute hos fonderna och har också angett enmöjlig färdväg: att gå in och öka medelsramen till fonderna med ett antaltiotal . Jag vill komplettera mina tidigare frågor till Wivi-AnneRadesjö med att fråga; Är socialdemokraterna beredda att ställa upp och gefonderna ökade resursramar totalt sett? Jag hoppas att socialdemokraterna inte sätter ututvecklingsfonderna i kylan som en del andra talare i denna debatt har gjort.Vi har varit överens om den viktiga roll fonderna har. Jag hoppas attvi framöver alltjämt kan vara det. Fonderna har utomordentligt stor betydelsedå det gäller att stärka de mindre och medelstora företagen. När det gäller vår reservation om mineralprospekteringenvill jag säga, , att programmet är femårigt och väl tilltagetnär det gäller resurstilldelning. Jag tror att ingen olycka skulle inträffa omman gjorde en begränsning av medelsramen på det sätt som vi har föreslagit. Detkunde vara intressant att få ett enda exempel på vad som kunde inträffa om mangör den förändring som vi föreslagit. Jag tycker att den medelsram som hittillsgällt väl fyller de krav man har haft anledning att ställa - iöverkant och med ordentlig råge. Med detta ber jag än en gång att få yrkabifall till denna reservation. 113CHRISTER ElREFELT (fp): Först vänder jag mig till biståndet och u-krediterna. Om det hade funnits en klar vilja hossocialdemokraterna i utskottet, så borde man redan nu ha redogjort för denna istället för att hänvisa till u-kreditutredningen. Vi vet ju att det där finnstankegångar just i denna riktning. Jag hade hoppats att vi skulle få hjälp medett klart avståndstagande till dessa propåer . De innebär ju ipraktiken en ytterligare minskning av det totala biståndet. Jag tror att detvore mycket välgörande att få ett sådant uttalande även från - ettannat uttalande än det som utskottsmajoriteten nu står för. Beträffande mineralprospektering förhåller det sig så attvi har varit kritiska mot det större programmet för prospektering,från det att antog det. Vi har sagt att det är illaunderbyggt. Materialet gick inte att lägga till grund för ett så omfattandebeslut som det här var fråga om. Jag är fortfarande övertygad om att det gåratt spara de 50 milj. kr. som vi har anvisat. När det gäller tekostödet talar om enändrad inriktning. Tyvärr var det ju så att regeringen stupade redan på detförsta hindret-jag tänker alltså på Eiser i . Det finns dess värreingenting som tyder på att detta kommer att vara det sista hindret. 114WIVI-ANNE RADESJÖ (s): För att börja med så tycker jagnog att vi skall vänta med att diskutera både energifrågorna och tekofrågorna,som vi ändå skall ta upp här i kammaren . Branschprogrammen tog också upp. Han menadeatt de kunde skötas på privat väg. Där skiljer sig våra åsikter åt. Vi menaratt man inte kan överlåta detta åt det privata näringslivet att sköta, utan vihar ett visst ansvar att se till att vi från samhällets sida stöttar vissabranscher. Vi anser att det är viktigt att vi får göra det. Avtalet med huvudmännen för utvecklingsfonderna utgår ju ioch med 1985. Industriministern har tidigare uttalat att han i det sammanhangettänker återkomma till med förslag rörande utvecklingsfondernasframtida organisation. I väntan på detta kan det inte finnas några ytterligarebehov av att göra en översyn av eller ändra fondernas verksamhet. För vill jag framhålla attprospekteringsprogrammet gäller en femårsperiod, som självsade. Utskottet menar att detta program är ett viktigt led i arbetet för attsäkra en långsiktig råvarubas för gruv- och mineralindustrin här i landet. I fråga om utvecklingsfonderna har det varit så attstatens del av förluster efter garantigivning har utbetalats till fonderna iefterhand, för att de skulle bibehålla sitt ursprungliga kapital och så attdetta inte skulle urholkas. Men har det ju visat sig att fondernas kapitalhar utvecklats mycket positivt. Detta gäller generellt. Regeringen har givetvistittat på fondernas utveckling rakt över och ansett att de bör klara ensjälvständig förlusttäckning. Man får i ett senare skede bedöma om det behövsett tillskott till fonderna. Det blir i så fall en senare fråga. Vi är överens om att utvecklingsfonderna har en storuppgift att fylla. Det är helt klart. Utgiftsbegränsande åtgärder inom industridepartementetsområde 115STEN (): Jag kan förstå att gärnavill skjuta på debatten i några frågor. Vi får dess bättre anledning att kommatillbaka till dem. Det gäller bl. a. tekostödet, som blir aktuellt då vi skadiskutera anslaget till Eiser. Men jag förstår det också av en annan orsak. Resonemangethär är nämligen mycket motsägelsefullt. Å ena sidan skall man spara. Å andrasidan är man i nästa andetag beredd att ösa ut mer pengar. Det går absolut inteihop - i varje fall inte på industridepartementets verksamhetsområde. Den delavpropositionen som vi nu behandlar avser besparingar om 70 milj. kr. Samtidigtbehandlar vi tilläggsbudget I, där man vill öka utgifterna med drygt 1 miljard.Den huvudsakliga delen av denna miljard skall användas för statliga företag.Det gäller ju inte bara Eiser, utan även Regioninvest i Norr. sade att vi inte kan släppabranschråden, utan att vi måste ha kvar styrningen och dirigeringen. Jag kanförstå det. När vi moderater ifrågasätter verksamheten på detta område och inomindustriverket slår socialdemokraterna verkligen vakt om den. De kan inteaccepera att Utgiftsbegränsande åtgärder inom industridepartementetsområde vi villöverlåta ansvarstagandet till enskild verksamhet. Nej, politikerna ochmyndigheterna skall få mer att säga till om - de skall styra och ställa. Det ärett mönster som går igen, och det passar förmodligen mycket bra in i denfondsocialistiska modell som socialdemokraterna avser att bygga upp . 116 (): Jag börjar med den fråga som Wivi-AnneRadesjö inledde sin senaste replik med, nämligen mineralprospekteringen.Wivi-Anne Radesjö sade att programmet tillkom i avsikt att långsiktigtförsäkra sig om en bra råvarusituation. Tanken var i och för sig god, menprogrammet är, som vi har sagt i vår motion och reservation, dåligt underbyggtpå flera punkter. Det här var nog ett politiskt hugskott i valrörelsen ,som sedan ledde till ett mycket snabbt beslut. hann man inte göranågot särskilt omfattande programarbete, utan man satte ett belopp i kanten förett program. Jag konstaterar att inte svarade på minafrågor om utvecklingsfonderna. Hon sade bara att utvecklingsfondernaskapitalsituation hade utvecklats positivt. Om man läser industriverketsbudgetframstäl-lan /85, alltså nästa budgetår, finner man att verkethänvisar till de enorma skillnader som finns då det gäller de olikautvecklingsfondernas finansiella ställning. sade att man skulle slå vakt omutvecklingsfonderna. Får jag då fråga ; Kan jag tolka detbeskedet så, att ni i budgetpropositionen om någon månad kommer att redovisakraftigt förstärkta medelsramar för utvecklingsfonderna, som kompensation förden förändring som slopandet av förlusttäckningen innebär? 117 (); Jag hade hoppats på någon form avförtydligande från när det gäller de blandade krediterna. Det stårså här i utskottsmajoritetens skrivning: "Enligt vad utskottet har inhämtat avser regeringenatt lägga fram förslag till om kreditgivningen tillu-länderna, grundade på bl. a. u-kreditutredningens (UD 1982:01) arbete. Utskottet finner inte skäl för något tillkännagivande avriksdagen i frågan." Det är inte mycket till garanti,när man vet i vilken riktning u-kreditutredningens förslag går. 118WIVI-ANNE RADESJÖ (s); Jag ber om ursäkt för att jag inte svaradeChrister Eirefelt i min första replik. Vi brukar ju inte föregripa regeringennär vi vet att den snart kommer med ett förslag till i någon fråga.Vi vet ju nu att så kommer att ske. Jag förutsätter att ytterligare motionerkommer att väckas i frågan när regeringens förslag föreligger och vi vet hurdet ser ut - det vet vi ännu inte,även om vi känner till vad utredningen föreslår. Jag vill bara påpeka att vi nu faktisktdiskuterar proposition 40 bil. Vi får väl ta upp diskussionen på övrigapunkter när betänkandena kommer upp här i kammaren. fortsätter att haka upp sig påutvecklingsfondernas pengar. Det måste ju vara orimligt, eftersom regeringenoch utskottsmajoriteten anser att fonderna har god likviditet, attåterkomma med begäran om förstärkning av deras kapital. Det kanmöjligen bli en senare fråga. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder (BoU) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter behandlingen avbostadsutskottets betänkande 12.) Kammaren övergår nu till att debattera bostadsutskottetsbetänkande 12 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder. Vissaekonomisk-politiska åtgärder (BoU) 120BERTIL (): I bostadsutskottets betänkande nr 12 finnsfem reservationer som stöds av utskottets moderater. Redan inledningsvis villjag yrka bifall till dessa reservationer. De behandlar tre olika frågeområden,vilka jag i korthet skall ta upp. För det första berörs förslaget om höjningen avbostadsbidragen. Dessa höjningar har sin grund i att regeringen genom andraåtgärder, skattehöjningar m. m, ökar boendekostnaderna, så att kompensation iform av höjda bostadsbidrag ur regeringens synvinkel är nödvändig. Eftersom vifrån moderat håll avvisar regeringens skattehöjningsförslag, avvisar vi ireservationerna 1 och 2 också höjningen av bostadsbidragen. I reservation 2 tar vi också upp frågan ombostadsbidragens konstruktion. Bidragens utformning missgynnar familjer medbarn och med endast en förvärvsinkomst. Bostadsbidragen tar inte hänsyn tillbidragstagarens ekonomiska bärkraft. Regeringen bör därför, enligt moderatuppfattning, återkomma med förslag som tar hänsyn till de faktorer som jag härhar redovisat och som återfinns i vår reservation. Eftersom vi moderater avvisar höjningen avbostadsbidragen, anvisar vi därför inte heller några medel härför. Däremot harutskottet erfarit att det redan nu erfordras ytterligare medel vid tillämpningav nuvarande bidragsregler. Av någon anledning har inteuppmärksammat detta förhållande. Det är ganska anmärkningsvärt. Mot denna bakgrund har vi i reservation 9 anvisat 93 milj.kr. för detta ändamål. För detandra föreslår regeringen en viss begränsning av räntebidragen till Vissa ekonomisk-politiska åtgärder (BoU) Från moderat håll vill vi gå något längre. Lån och därmed räntebidragskall kunna utgå för en yta av högst 120 m. Någon begränsning av bostadenstotala yta vill vi dock inte vara med om. Den enskilde bör få bygga en bostadsom är större än den för vilken lån utgår, men måste då vara beredd att självfinansiera den tillkommande ytan. Vårt förslag leder till att lån- och bidragsgivningenminskar, dvs. att besparingar kan göras, och till att den enskildes önskemåloch behov dessutom kan tillgodoses. För det tredje har det blivit allt vanligare attregeringen begär bemyndigande att fatta beslut i olika frågor, utanatt ytterligare redovisning görs inför . Även om det i vissa särskilda fall, på grund av tidsnöd e.d. kan vara motiverat att ge regeringen ett bemyndigande måste ändå huvudregelnvara att inte avhänder sig sin prövningsrätt. I proposition 40 som nubehandlas begärs bemyndigande i flera fall. Detta vänder vi moderater oss emot,och i reservation 8 tar vi upp den frågan. Vi följer därmed upp motion 87 avAllan . En rimlig utgångspunkt måste vara att prövningsrätthävdas. Med hänvisning till det anförda yrkar jagbifall till reservationerna 1, 2, 7, 8 och 9. 121 (): Vi behöver en total översyn avbostadsbidragssystemet och troligen också en förändring av systemet. För att geunderlag för detta tillsatte förra bostadsministern en utredning. När den efteröver arbete lämnade sitt betänkande, borde ett arbete för att läggafram förslag ha startat. Den nuvarande regeringen, som då hade ansvaret, valdeatt överlämna betänkandet till bostadskommittén. Eftersom bostadskommitténfortfarande arbetar med frågan, finns det ingen anledning att nu frångå detbeslut fattade om att avvakta nya förslag och inte göra någraförändringar. avser att i sin ekonomisk-politiska motion ijanuari ta upp frågan om ökning av stödet till barnfamiljerna genom höjning avbarnbidrag och flerbarnsstöd. Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 3och 9. 122TORE (vpk): betänkande nr 12 behandlardels frågan om höjning av bostadsbidragen, dels slopandet av de rektroaktivaräntebidragen samt vissa förändringar av den garanterade räntan ochräntebidrag. Till regeringsförslagen i proposition nr 40 har vpk i tvåpartimotioner rest invändningar och föreslagit olika förbättringar för vanligahyresgäster, barnhushåll och studerande med låga inkomster. Vi har iutskottsbehandlingen inte fått stöd för våra förslag och har därför följt uppdem i olika reservationer. Jag villförst uppehålla mig vid förslagen om bostadsbidragen. då mednågra kommentarer till reservationerna från och . I reservationnr 1 yrkas blankt avslag på alla förbättringar, dvs. både beträffande höjningenav det statliga bostadsbidraget med . per barn och år och höjningar avövre hyres- och inkomstgränser, som medför vissa förbättringar förbarnfamiljerna. I reservationerna 2 och 3 kommer så motiven. talar om de ökade hyreskostnaderna som blirett ofrånkomligt resultat av förslagen i proposition 40 och säger att eftersommoderaterna har avvisat dessa förslag, finns det inte nu skäl för en höjning avbostadsbidragen. har som bekant redan fattat vissa beslut och kommeratt fatta ytterligare beslut som får hyreshöjande effekter. Borde inte detriktiga då vara att höja bostadsbidragen? Vidare anför att bostadsbidragskommittén harpåvisat brister i bidragens utformning och att främst barnfamiljernamissgynnas. Detta borde rimligtvis leda till att man inte går emot deförbättringar som föreslås för barnfamiljer inom nuvarande system. motiverar sitt avslag med hänvisning tillbostadskommitténs pågående arbete med bl. a. översyn av systemet förbostadsstöd och med hänvisning till att något nytt material som kan ligga tillgrund för ändringen i systemet inte föreligger. Denna motiveringen är enligtmin uppfattning lika dålig och konstlad som moderaterns då det gällersakfrågan, nämligen de stora ekonomiska svårigheter som hundratusentals hushållhar att kämpa med och som bl. a. består i kraftigt ökade boendekostnader, sominte kan täckas in i höjda bostadsbidrag. kommunisterna har tidigare kritiserat bådeborgerliga och socialdemokratiska regeringar för att de inte ens velatförbättra bostadsbidragen, så att man kunnat undvika att bostadsstödet reelltsett försämrats och så att den fortgående minskningen av antalet hushåll somfår del av stödet kunnat hejdas. Vi har kritiserat urholkningen av stödbeloppenoch den otillräckliga uppräkningen av inkomstgränser och övre hyresgränser. De under en följd av år kraftigt ökade bostadshyrorna ochminskade reallöner gör att allt fler behöver stöd för sin försörjning. Vpk harunder krävt att bostadsbidragen skall utformas så, att ett hushåll medstor försörjningsbörda eller låga inkomster får möjlighet att behålla en godbostad och även byta till en nybyggd bostad som bättre svarar mot dess behov. Många av de bostäder som behövs för att hushållen skall fågoda boendeförhållanden är inte tillgängliga för de svagaste grupperna. Skillnadernai fråga om hushållens bostadsstandard och betalningsförmåga kan naturligtvisinte undanröjas enbart med förbättrade bostadsbidrag. I första hand krävs enförändrad bostadspolitik. Målet att alla hushåll skall ha tillgång till entillräckligt stor och modernt utrustad bostad i en bra miljö till rimligakostnader kan annars inte förverkligas. För att man skall kunna nå socialt acceptabla hyror och enstörre rättvisa i boendet måste mera av samhällets bostadsstöd omfördelas, frånden privata Vissa ekonomisk-politiska åtgärder (BoV) Vissa ekonomisk-politiska åtgärder (BoU) sektorn till de allmännyttiga företagens bostäder. När regeringen nu äntligen föreslår vissa förbättringar avbostadsbidragen är det positivt och ett uttryck för att man är medveten ombetydelsen och nödvändigheten av sådana förbättringar. Om regeringens avsiktvarit att återge bidragen deras tidigare värde, att stoppa urholkningen ochåter ge hushåll som fallit ur systemet en möjlighet att på nytt fåbostadsbidrag, borde emellertid förslagen ha sett annorlunda ut. Då borde förslagen till förbättringar ha varit minst avden omfattning som vpk föreslår i motion 153 med en något högre höjning av övrehyresgränser och inkomstgränser. Det innebär att man om inte helt så nästintill kompenserar hushåll med höga boendekostnader och stor försörjningsbörda.Det innebär också att även hushåll utan barn, en grupp där ungdomar och andrahushåll med knappa resurser ofta återfinns, skulle få viss kompensation förden urholkning som skett av deras bidrag. Vpk upprepar, som framgår av reservation nr5, förslaget om att studiemedel inte skall läggas till den bidragsgrundandeinkomsten. Den ordning som gäller innebär att lånade pengar behandlas olika,beroende på vem som är långivare. Därmed diskrimineras de som är beroende avstudiemedel för sin försörjning och inte kan låna av föräldrar eller ta upp låni bank. En sådan olikhet i behandlingen av skilda studerandegrupper är inteacceptabel. Ett genomförande av vpk-förslagen innebär bl. a. att manfår en bättre anpassning än vad man har f. n. mellan bostadskostnad ochutgående bostadsbidrag, eftersom bidragen differentieras med hänsyn till varjebarn i familjen. har man gemensamma hyresgränser för ett- ochtvåbarnsfamil-jer resp. tre- och fyrabarnsfamiljer. Vårt förslag innebär att destörsta förbättringarna kommer två- och fyrabarnsfamiljerna till del. Flerahushåll än f. n. och flera än enligt regeringens förslag kommer också atterhålla bostadsbidrag, om vpk:s förslag om höjda inkomstgränser följs. Som framgår av bostadsutskottets betänkandehar vpk kunnat ansluta sig till förslaget i propositionen om slopande av deretroaktiva räntebidragen endast under viss förutsättning. Vpk förutsätter isin motion 154 att frågan om slopande av de retroaktiva räntebidragen kopplastill frågan om införande av integrerad finansiering, dvs. en samordning avbyggnadskrediter och lån för fastigheten. En sådan finansiering skulle eliminerade problem som blir följden av den nuvarande ordningen, där man underbyggnadstiden tar upp ett byggnadskreditiv - ofta till hög ränta ett kreditivsom när huset byggts klart skall avlösas med fastighetslån. Detta är en ordningsom inte sällan medför kapitalkostnader som är högre än de skulle behöva varavid en integrerad finansiering. Vidare bör en ändring av långivningen tillbostadsbyggandet göras så att s. k. fullständig finansiering uppnås. Medfullständig finansiering avses en samordning av bottenlån och bostadslån tillett lån. kallas detta enhetslån. Staten bör ha ett avgörande inflytande på långivningen.Det finns anledning att införa statlig totalfinansiering genom ensamhälls- och bostadsbyggnadsbank varvid såväl fullständig somintegrerad finansiering bör gälla. Som framgår av utskottets betänkande förutsätter utskottetatt kommer att föreläggas en proposition om administrationen avbostadslångivningen i enlighet med vad civilutskottet begärde i sittbetänkande CU 1982/83:26. Även jag antar att en proposition i ärendet snarastkommer, och jag förutsätter också att den har utformats i enlighet med vad jagnu anfört. Mitt anförande ligger i sin tur i linje med vad jag i ett särskiltyttrande till betänkandet CU 26 tagit upp. Det finns därför goda motiv för att stödjareservation 6 från vpk till bostadsutskottets betänkande 12. I dennareservation föreslås ge regeringen till känna att införande avstatliga enhetslån skall vara en förutsättning för slopande av retroaktivaräntebidrag. Jag yrkar bifall till vpk-reservationerna nr 4, 5,6 och 10i bostadsutskottets betänkande nr 12. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder (BoU) 123BERTIL () replik: Som väl känner till har vi underflera år lagt fram omfattande motioner när det gäller bostadspolitiken. Framförallt har vi drivit frågorna om bostadsbidragens konstruktion och utformning. Omdet är något parti som har drivit frågan om flerbarnsfamiljernas stora problemär det vårt. Vi har varit pådrivande i fråga om flerbarnsstödet, och vi ämnaråterkomma i den frågan. Det återstår bara en månad till den allmännamotionstiden. Att i det här läget väcka en omfattande motion med alla vårasynpunkter ansåg vi inte vara befogat. Men vi återkommer, det lovar jag. 124 (vpk) replik; Det är riktigt att på senare tidi olika sammanhang har fört fram frågan om flerbarnsstöd. Därför är det såmycket mer förvånande att , när de nu själva konstaterar att det harblivit betydande kostnadsökningar för hyresgästerna och för bostadsbidrags-tagarnapå grund av olika åtgärder som regeringen har vidtagit, ändå inte vill vara medoch förbättra förhållandena för de grupper som de säger sig slå vakt om. Destora försämringarna beträffande bostadsbidragen har nämligen flerbarnsfamiljernafått.