prot · G70947 · 1983-12-31 00:00:00 — Vi kan konstatera, att tanken att vi skalllåta det faktum att vi lever över våra tillgångar gå ut över de fattigaländerna inger utomordentligt starka betänkligheter ur moralisk synvinkel.Dessutom är idén att vi skall driva in i djupare misär - och därmedockså minska deras möjligheter att uppträda som köpare på världsmarknaden -djupt oförnuftig. Vi sätter alltså krokben för oss själva. Detförslag som den socialdemokratiska regeringen har lagt fram är gåtfullt, inteminst mot bakgrund av den verklighetsbeskrivning som regeringen står för.Regeringen har genom sin utrikesminister konstaterat att situationhar allvarligt försämrats. Man har konstaterat det långtgående ömsesidigaberoende som vi har mellan i-länder och ; Ändå vägrar man att dra denrimliga slutsatsen, nämligen att behovet av biståndsinsatser nu egentligen ärstörre . Manlåter varken hjärtat eller hjärnan tala i den här frågan, verkar det som. Istället väljer den socialdemokratiska regeringen att traska patrull eftermoderata samlingspartiet. 1982 föreslog moderatasamlingspartiet att man bakvägen skulle krypa ur enprocentsmålet genom atträkna tidigare reservationer en gång till. Det avvisades då avriksdagsmajoriteten, däribland socialdemokraterna. 1983 föreslog densocialdemokratiska regeringen exakt det som hadepåfordrat. Men då var inte nöjda med den åtgärden. Då villemoderata samlingspartiet att man klart skulle gå ifrån enprocentsmålet ochanslå av BNI. Den tanken avvisades då av socialdemokraterna. Mennu, senare, 1983 , effektuerar socialdemokraterna denmoderata beställningen. moderaternaär fortfarande inte nöjda. vill man att vi skall pruta ännu mycket mer änregeringen står för. Jag undrar med oro: Kommer socialdemokraterna att en gångtill effektuera den moderata politiken med eftersläpning? Det moderata inflytandet på densocialdemokratiska biståndspolitiken är utomordentligt anmärkningsvärt - inteminst med hänsyn till att argument är så svaga! Det huvudargumentsom moderata samlingspartiet anför för att vi skall skära på biståndet är föreställningen,att det är för vårt bistånds skull som vi lånar i utlandet, att de lånadepengarna går just till bistånd. En sådan öronmärkning kan man, precis som StigAlemyr sade tidigare, naturligtvis inte göra! Det finns ingen som helst grundför att påstå att det är just till bistånd som de i utlandet upplånade pengarnagår. Varför får vi aldrig höra en moderat företrädare stå här ikammaren och tala om att vi lånar pengar i utlandet för att kunna öka anslagentill försvaret? Varför säger aldrig moderata samlingspartiets företrädare här ikammaren att de vill låna pengar i utlandet för att vi skall kunna sänkaskatterna för dem med de högsta inkomsterna här i landet? Den argumentationenförekommer aldrig! Men när det är tal om bistånd hänvisar man tillutiandsupplåning. Vad det handlar om är naturligtvis att för moderatasamlingspartiet är biståndet mindre angeläget än skattesänkningar för svenskahöginkomsttagare. Det är därför man väljer den argumentation man för. Det äringenting förvånandsvärt i det - det stämmer väl med moderat ideologi. Detförvånandsvärda, herr talman, är att den socialdemokratiska politiken ligger såförvillande nära den moderata på den här punkten. hemfaller inte - det får jag medge - socialdemokraternaåt riktigt samma argumentation. I stället hänvisar de till budgetunderskottet.Stig Alemyr talade om de många obetalda räkningarna ochanförde det som motivet för att skära ned biståndet. Men det är ju inte hellernågot särskilt trovärdigt argument. Verkligheten är ju att socialdemokraternapå har ökat statens utgifter med 40 miljarder. Det har man haft råd med.Men att stå för våra utfästelser till de fattiga i världen har man inte rådmed! Det handlar inte om de många obetalda räkningarna - dethandlar om att socialdemokraterna anser att bistånd är mindre viktigt än mångaandra saker. Biståndet har låg prioritet i den socialdemokratiska politiken. Det här har väckt förvåning. Jag skall erkänna att jagsjälv blev ganska chockerad när förslaget kom. Men det kanske är så att densocialdemokratiska solidaritetspolitiken handlar mest om ord. talade om attsocialdemokraterna var de som i alla sammanhang starkast företrädde deninternationella solidariteten. Och det är nog riktigt att det ärsocialdemokraterna som hörs mest i de sammanhangen. Men det är i den praktiskahandlingen som man ser vad solidariteten är värd. Ord mättar inga hungriga, somOlof så riktigt har påpekat. Det är nu som solidaritetens verkliga innebördkommer att testas; Begränsning av utgifterna för utvecklingssamarbetet Begränsning av utgifterna för utvecklingssamarbetet den kommeratt testas i en votering här i kammaren eller . Jag vill yrka bifall till reservation 1 i detbetänkande som vi nu behandlar. Jag vill bara påpeka att mitt namn på grund avett tekniskt missöde inte finns med under den reservationen, trots att jag varmed vid ärendets behandling. Jag står självfallet bakom den. Under detta anförande övertogtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 129 () replik: Jag måste faktiskt ta kammarens tid i anspråknågra minuter och bemöta fräcka och osakliga inlägg. Moderata samlingspartiet har aldrig föreslagit att någrareservationer skall dubbelräknas eller omräknas. Vi har hänvisat tillreservationerna och sagt att det, på grund av att det finns 1 eller 1,5miljarder i reservationer på budgetanslaget, går att spara på biståndsanslagetutan att SIDA;s angelägna bistånd behöver dras ned - det finns pengar atttillgå. Vi har alltid redovisat våra besparingsförslag öppet för denna riksdag,denna kammare och det svenska folket och ändå fått ta emot den typ av osakligainlägg som presterade här i kammaren. Jag skulle vilja fråga , som så riktigt sadeatt ord inte mättar -jag tycker att han själv är ett utmärkt exempel på det:Hur många hundratals miljoner är och beredda att föreslåi ökat u-hjälpsanslag i förhållande till det förslag som regeringen nu harframlagt för kammaren? Ni måste väl ändå ha räknat ut hur många hundratalsmiljoner det kommer att kosta att uppfylla enprocentsmålet /85!Jag skulle gärna vilja höra det. Jag skulle också vilja höra hur ni skall finansiera detta- med vilka besparingar, om ni enbart skall öka budgetunderskottet eller vilkahöjda skatter ni vill föreslå. har redan sagt attdet är en skatt på de svenska företagarnas utlandsinvesteringar som vpk villföreslå. Är det samma skatt som och hans parti vill föreslå,eller vad är det ni tänker komma med? 130PÄR () replik: Jag är naturligtvis ledsen för att Margarethaaf blev så stött i kanten av mitt anförande. Men min kritik riktade sigframför allt mot socialdemokraterna för att de så noga följde tidigare moderataanvisningar om hur man borde lägga upp biståndspolitiken. hävdade att idén att man med hänvisning till reservationerna skulle göragällande att enprocentsmålet uppnås är ett socialdemokratiskt påfund. Det ärmycket möjligt att det är så, och då får vi väl ge socialdemokraterna äran avden finurliga idén. Däremot är det sant som jag sade, och det bekräftade ocksåMargaretha , att man med hänvisning till reservationerna föreslogbesparingar. Det var alltså den teknik som man använde i sitt förslag,och sedan följde socialdemokraterna upp den. Sedan begär tydligen att jag här ochnu skall presentera budgetalternativ . På den punktenmåste jag nog göra henne besviken. Jag har nämligen samma rättigheter som allaandra partiers representanter, nämligen att under den allmänna motionsfidenvara med och forma vårt parfis budgetalternativ, och det kommer jag att göra.Men jag kan redan nu förutskieka att det budgetalternativet kommer attinnehålla besparingar i förhållande till regeringens förslag, och det kommeratt innehålla omprioriteringar. Genom besparingar och omprioriteringar kommervi naturligtvis också att se till att vi uppfyller de utfästelser som vi görhär i kammaren . Exakt hur många det blir fråga om ärsvårt att säga innan man har sett regeringsförslaget, men man har uppskattatsumman till 400-500 milj. kr. Det är den bedömning som kan göras. Vi får väl sei budgetpropositionen vilken exakt biståndsnivå som regeringen föreslår. Begränsning av utgifterna för utvecklingssamarbetet Anf.131 () replik: Herr talman! Jag tycker ändå det ärviktigt att fästa kammarens uppmärksamhet på att ingen företrädare för varesig , eller vpk ännu har talat om för kammaren vad uppfyllandetav enprocentsmålet enligt deras uppfattning kommer att innebära. De har interedovisat vilka förslag till höjningar av u-hjälpen som de kommer att framläggai . Det är ju inte så långt kvar till dess. Nog tycker man attdessa partier borde ha haft så stort intresse för denna viktiga fråga att dehade satt sig ned och räknat ut hur många hundratal i besparingdet blir fråga om. Inte minst i det mycket besvärliga ekonomiska läge somSverige befinner sig i så tycker man att det bakom alla vackra, stolta ochengagerade deklarationer borde ha funnits så mycken eftertanke att de kunde hagjort en sådan uträkning. 132PÄR () replik: Så länge som moderata samlingsparfiet intehar presenterat sitt budgetalternafiv , skall man inte gå ut ochbegära att andra partier skall presentera sitt. Det är fullständigt orimligt. När beskyller oss för att vara oseriösa därföratt vi inte exakt och miljon för miljon redovisar vad vi vill ge i bistånd, såär det en våldsam kritik mot moderata samlingspartiets egna företrädare på t.ex. skattepolitikens och försvarspolitikens områden. När läggersina över-budsförslag på dessa områden, så kommer man minsann inte medfullständiga anvisningar. använder sig av samma teknik som vi,nämligen att totalt sett försöka göra ett sammanvägt budgetalternativ därbesparingar och utgiftsökningar balanserar varandra. I bästa fall leder dettill ett lägre budgetsaldo än det regeringen står för. Det är det normalahanteringssättet och det sätt som själva använder sig av. Därförtycker jag att de också bör respektera att vi går till väga på samma sätt. Vad dethandlar om nu är principfrågan om vi skall låta våra ekonomiska Begränsningav utgifterna för utvecklingssamarbetet problem gå ut övermänniskorna i de fattiga länderna. Eller skall vi se till att vi klarar deproblem som baseras på att vi lever över våra tillgångar och vidhållaatt vi har ett ansvar för att hjälpa dem som lider så mycket större nöd än visjälva gör? Anf.133 (); Vi är många som känner sorg över att regeringen och utskottsmajoritetenansett sig behöva lägga fram förslaget om att man skall frysa biståndetsstorlek under kommande budgetår och därmed frångå det hårt tillkämpadeenprocentsmålet. På grund av inflationen blir det i realiteten en sänkning.Dollarkursen gröper ur det ytterligare på ett sätt som kanske inte diskuteratsså mycket här. I själva verket påbörjades nedskärningen av biståndet under denborgerliga regeringen genom att man övergick till att beräkna avbruttonationalinkomsten och dessutom förde över större delar än tidigare tillkommersiellt bistånd. Jag påminner också om att enprocentsmålet tidigare angavssom ett etappmål. Omjag nu känner sorg över utskottsmajoritetens förslag att skära ned biståndetkänner jag, herr talman, bitterhet över den ekonomiska situation som vi harhamnat i efter de sex åren av borgerligt styre - en situation som de knappastvill ta ansvar för eller ens tala om. Denna, och ingenting annat, är ju grundentill många av våra svårigheter. Trotsdessa svårigheter anser vi motionärer från det socialdemokratiskakvinnoförbundet, SSU och att enprocentsmålet bör bibehållasäven kommande budgetår. Ett trendbrott, som det här skulle vara fråga om,försvårar för oss att ta oss upp igen. Dessutom talar naturligtvis sakliga skälför ett bibehållande. Jag kan säga att vi har en stark opinion inom våra egnaförbund bakom oss. Det är inte heller, som de flesta känner till, första gångensom vi aktuahserar denna debatt. Sverigevar bland de absolut första i världen som nådde enprocentsmålet. Vår stabilaekonomi gav oss de möjligheterna, och vi kände stolthet över detta. Jag kundehär polemisera mot . Det var faktiskt under en socialdemokratiskregering som enprocentsmålet nåddes. Det är ändå värt att notera. Vi blev ettföredöme för många andra i-länder. Nuställs frågan: Har vi råd? Det är inte bara som befinner sig iekonomiska svårigheter. Men blickarna riktar sig särskilt mot , och manundrar: Hur handlar ett av världens rikaste länder? Så var det igeneralförsamhngen när det blev bekant vart var på väg. Jagciterar ur en artikel i , där ett uttalande av ,som då var svensk FN-delegat och talesman i den s. k. bidragskonferensen,återges: "Ja,det fanns en klar besvikelse från . har varit ett riktmärkeför biståndsåtagandena och när vi nu fryser biståndet finns en rädsla atturholkningen av biståndet skall fortsätta och också få effekter på andraländers bistånd." Jagär rädd för denna reaktion. Inom ID A, Internationella utvecklingsfonden, somger långfristiga och billiga lån, diskuteras just nu om skall gå ned från de som vi harbidragit med till kanske . Den diskussionen är inte klar , men vi kännerväl tendenserna. FörSveriges rykte i har vår inställning haft stor betydelse. Man harlitat på . Och trots allt, herr talman, är det viktigare hur u-ländernareagerar och vad det blir för faktiskt resultat av frysningen än vad det finnsför opinion i . Vidarekanske man bör erkänna att enprocentsmålet är ett trubbigt instrument. Detsäger ingenting om behoven, och det är egentligen behoven som bör styra; så ärdet här hemma. Behoven är alltså mycket större än väd något enprocentsrnål kantäcka. Men ändå har enprocentsmålet varit en viktig hävstång, och jag hoppasatt det kan bli det igen. Enprocentsmåletstår kvar, säger utskottet, och avbrottet är tillfälligt. Jag noterar vadutskottets talesman har sagt på den här punkten och tar det som ett löfte.Dessutom utgår jag från att regeringen kan återkomma med entilläggsproposition, om något speciellt läge skulle uppstå eller reservationernainte räcka. Den vägen är ju öppen under alla omständigheter. Ivår motion 139 i anledning av regeringens förslag tar vi också uppfinansieringsfrågan. Jag hänvisar här till , som kommer attberöra den frågan. Vi har menat att det är viktigt att man finansierarbiståndet och att man kan göra det med ökade inkomster för staten.U-landsbiståndet måste ju kännas för människor. Sånågra ord om den starka opinion för enprocentsmålet som drar genomlandet ochsom det har hänvisats fill. Jag tycker, ärade riksdagskamrater, attdet är en otroligt sund reaktion. Det finns många exempel på den -socialdemokratiska ledamöter i Tossene och Hunnebo-strands kyrkosamfällighet,partidistrikt och arbetarkommuner, kyrkliga organisationer och enskilda namninsamlingar.I min egen hemkommun samlade man in 1 000 namn; jag var dockinte på något sätt med om initiativet. Vi har haft ohka internationellakonferenser, och frågan om rättvisa har varit det mest framträdande i vadu-landsrepresentanterna har sagt. Utskottsmajoritetensäger nu att frångåendet av enprocentsmålet är tillfälligt, och jag upprepardet. Vi mofionärer anser att det kommer att bli svårt att ta sig upp igen menatt vi måste göra det. Därför vill vi att enprocentsmålet skall vara vägledandeäven budget, som vi kommer att behandla . Jag yrkar bifall tillmotion 139. Begränsningav utgifterna för utvecklingssamarbetet Idetta anförande instämde , , , HansGöran , , , , , , , i , (alla s). Begränsning av utgifterna för utvecklingssamarbetet 134 () replik: Det var när kom in påhistorien som jag kände behov av att gå i replik. Det är alldeles riktigt attenprocentsmålet uppnåddes medan vi hade en socialdemokratisk regering, men detär också viktigt att komma ihåg att det inte uppnåddes somursprungligen avsågs, eftersom den socialdemokratiska regeringen då inte varberedd att räkna upp anslaget i den takt som skulle ha krävts. Förgäves krävdecentern och år en snabbareuppräkning av biståndet, för att man skulle nå upp till enprocentsmålet i tid.Detta förhindrades emellertid av socialdemokrater och moderater - samma allianssom nu vill att vi i realiteten skall gå ifrån enprocentsmålet. Förmodligen var det även då det socialdemokratiska taletom solidaritet som hördes bäst över världen. Jag skulle tro det. I praktiskhandling var emellertid socialdemokrater och moderater de som bromsadeutvecklingen av biståndet. Det var mittenpartierna som ville ha en snabbareutveckling, en kraftfullare solidaritetshandling. Som helhet var anförande glädjande, ochuppslutningen från hans partikamrater här i kammaren var också glädjande. Detvisar att det ändå finns en stark opinion inom socialdemokratin förenprocentsmålet. Jag hoppas att den opinionen kommer att hålla ända fram, attden skall komma fill synes även i den slutliga voteringen, som avgör om viskall bibehålla enprocentsmålet under nästkommande år eller inte. 135 () replik: Jag tyckte att tog stora ord isin mun. Om man skall se till behovet - och talade mycket om det- då räcker det faktiskt inte . Jag vet inte vad syftartill i detta avseende. Men nog om detta. Det fördes många diskussioner innanenprocentsmålet nåddes. Jag sade också i mitt anförande att det inte var förstagången som vi agerade från de tre organisationer jag hänvisade fill. Kvar stårändå det faktum att var ett av de absolut första länderna som nåddedetta mål, och det var vi stolta över som socialdemokrater. 136PÄR () replik: Jag är naturligtvis helt på det klara med attSverige inte kan täcka de behov som finns. Vad jag försökte peka på i mitt anförandevar det orimliga i att skära ned det svenska biståndet i en situation närbehoven av hjälp ute i världen växer. Det var den diskrepansen mellanverkligheten och vårt handlande som jag ville framhålla. Det tror jag säkertatt egentligen förstår. Jag förstår den stolthet som somsocialdemokrat kände när vi uppnådde enprocentsmålet. Jag som centerpartistkände samma stolthet. De flesta kände det nog som svenskar. Det är just det somgör att besvikelsen är så djup när vi står i en situation där vi förmodligenkommer att frångå enprocentsmålet. 137EVERT () replik: För att detta inte skall bli ett vanligtkäbbel, vill jag säga att det har varit bra för u-landsbiståndet att centernoch har varit med i debatten och påverkat den i posifiv riktning. 138 Tredje vice talman (): Jag har begärt ordet för ett mycketpersonligt kort anförande. var jag efter ett ärende i påMynttorget och hälsade på och växlade några ord med de få demonstranter somstod där och protesterade mot en frysning av u-hjälpsanslaget. När jag gickdärifrån för att gå till , gick jag och reflekterade. Jag gjordetvå reflexioner, som jag vill delge er, kamrater här i kammaren. Den första reflektionen gällde de många hundra tusenmänniskor - ja kanske miljoner människor - som dessa få demonstranter påMynttorget representerade. Det är människor som genom missionsoffer, genombidrag till hjälporganisationer eller på annat sätt i praktisk handhng harvisat solidaritet med de fattiga folken. Den andra reflexionen är denna. När jag blevriksdagsledamot sade min nu avlidna mor till mig: "Jag kan inte ett endadugg om politik, , så jag kan inte ge dig några råd. Men en sak villjag varmt vädja till dig om. Rösta aldrig för något som gör det sämre för defattiga i världen." Det rådet gick jag och tänkte på . Jagnämner det därför att jag tror att min mor representerade väldigt mångamänniskor som känner, verkligen engagerat, för de stora människomassorna somlider av fattigdom och svält. Vad vi framför allt är bekymrade för om utskottets förslaggår igenom är om olika projekt skall bli lidande. När jag nämner projekt, talarjag inte om de stora SID A-projekten. Utrikesministern har klart sagt ifrån attdessa åtaganden klarar vi. Nej, jag tänker på små projekt som drivs avorganisationer men som är beroende av ekonomiskt stöd. Jag vill ta någraexempel. hade jag själv möjlighet att vara iZaire och ta del av det hälsovårdsprojekt som drivs där. Jag har haft möjlighetatt kontinuerligt följa utvecklingen , och jag vet att man har storaekonomiska problem att klara detta projekt. Det var säkert flera här i kammaren som läste vadSven-Erik Grön, föreståndare för Pingstmissionens u-landshjälp, skrev itidningen . Han påpekade att det finns områden där man med mycket småinsatser kan göra väldigt stor nytta. Han säger; " Bristen på rent vattenär ett av de mest akuta behoven i . dör 25 000 människortill följd av det. Att ordna med vattenförsörjningen är därför en stormissionsinsats. Det kan gälla att borra brunnar. Men ibland kanske det intebehövs mycket mer än att leda vatten från en frisk källa till någon by." Vi vet ju alla att stora summor insamlas på frivillig vägoch kanaliseras ut till li-länderna. Genom och frikyrkornasu-landsmissioner samlades in ca 160 milj. kr., genomLutherhjälpen ca 70 milj. Begränsning av utgifterna för utvecklingssamarbetet Begränsning av utgifterna för utvecklingssamarbetet kr., ochgenom Röda korset totalt ca 100 milj. kr. i varor och penningmedel. Såtillkommer IM, Rädda barnen och andra hjälporganisationer. Sannolikt uppgår defrivilligt insamlade medlen till ca 400 milj. kr. Det är en siffra som harnämnts tidigare här i debatten, men då i omvänd riktning; det ärungefär den summa som frysningen innebär i nedskärning. SIDA:s anslag tillorganisationsprojekt var förra budgetåret 190 milj. kr., och om jag är rättunderrättad är innevarande budgetår det 215 milj. kr. vet jag att någon säger att det där skall vi diskuteranär budgeten behandlas. Ja, det vet jag också, men det hör till den här bilden.Utrikesministern har ju pekat på projekt som kommer att fullföljas trotsfrysningen, och därför vill jag föra in detta i debatten. För många människorsom är engagerade betyder det så mycket att inte dessa områden drabbas avfrysningen. Därför vill.jag fråga utrikesministern: effekterkommer frysningen att få på just det speciella organisationsanslaget? Kommerman att följa utvecklingen av penningvärdet och höja detta anslag, trotsnedskärningen av u-hjälpen? Det är ju så att ungefär hälften av anslaget går viamissionsorganisationerna, och vi vet att de behöver pengar för att följa denbesvärliga kostnadsutveckling som jag har nämnt. Man har fått skjuta åt sidanvissa projekt på grund av penningbrist. har skjutit åt sidanmycket kända projekt därför att man inte kan fullfölja dem - behjärtansvärdasaker. Skälet till min fråga och till att jag begärde ordet idenna debatt är att det vore värdefuUt. att få en deklaration avutrikesministern att det speciella organisationsanslaget, som kanahseras direktut i biståndsarbetet, inte kommer att minska. och flera andra talare harhänvisat till folkrörelsernas arbete. Man har också åberopat olikamanifestationer som har gjorts av organisationer runt om i landet. Jag finnerdet angeläget att uttrycka min stora glädje över det intresse somorganisationerna visar - inte bara i ord utan också i handling. Dessa religiösa organisationer, fackliga organisafioner,ungdomsorganisa-fioner osv. gör en stor insats när det gäller att kompletteradet statiiga engagemanget. Till följd av den frivillighet som organisationernaarbetar med gör de det också ofta till en lägre kostnad än vad vi kanåstadkomma. Därför är det ett stort intresse för regeringen att fortsätta attstödja organisationerna. Jag känner glädje över det stora antal brev ochmeningsyttringar som jag har tagit emot. Jag har också svarat på dem. Jaghoppas att det skall visa sig i vår budget att vi kommer att georganisationerna ett stöd, som inte har påverkats av frysningen utan sominnebär utöver en nominell ökning också en real förbättring av de bidrag somorganisationerna får. Det räknar vi såsom ett led i den effektivisering avbiståndsinsatserna som regeringen har talat om i sin proposition. 140 Tredje vicetalman () replik; Jag är tacksam för denna meningsyttring från utrikesministern. Jagförstår att det inte går att spika fast hur stor höjning man kan göra.