prot · G709148 · 1983-12-31 00:00:00 — Om vi ser på hur det är mnt omi världen , märker vi att arbetslösheten är störst i de kapitalistiska länderdär har framgång. Kanske är en dålig regeringspolitik orsaken,eller skall det vara lägre löner? Man har refererat till . Hansäger att det kommer att bli 50 000 fler arbetslösa på grund av de mycketmåttliga löneökningar som har avtalats. Men då skall man beakta att som vi fått reallönesänkningar har arbetslösheten stigit. Hur skall viklara den ekvationen? Det kanske ändå är så, att vi skall ha etttrasproletariat som springer omkring någonstans och som ingen har ansvar för.Såvitt jag kan se blir följden av denna politik att de arbetande skall taansvar för de arbetslösa arbetarna och att de skall ha lägre löner.Detta går i varje fall inte ihop med en rättvis fördelningspolitik. Enannan fråga som berörs i betänkandet är om man skall kunna få ersättning närmän inte har barntillsyn ordnad. Som vi ser det är det en stor framgång att mani propositionen öppnar möjligheter till detta. Men den som får erbjudande omarbete och inte har barntillsyn ordnad kan i vissa fall inte få ersättning. Samtidigthar detta att göra med vilken barnomsorg vi har. Man tillämpar inte principenfullt ut. Man är njugg mot kommunerna vid utbyggnad av barnomsorgen, som imånga fall har stoppats upp. Därför kommer det att bli problem. Framför alltblir det skillnader mellan kommunerna när det gäller utbyggnaden avbarnomsorgen. Détsom drabbar de arbetslösa kanske allra mest är när de hamnar i situationen attbh utförsäkrade. När de har gått igenom hela karusellen av att vara arbetslösoch ha fått bidrag och kanske beredskapsarbete, duger de inte tillnågot annat än att bli utförsäkrade och hänvisas till sociala institutioner ikommunerna. Detta har naturligtvis i grund och botten att göra med hur mycketarbete som finns i samhället. Men det mest oroväckande är att en så stor del.avde utförsäkrade är . Kontantstödvid arbetslöshet m. m. Kontantstöd vid arbetslöshet m. m. ungdomarsom har gått igenom den första kamsellen av beredskapsarbete och annat. När dekommer ut och skall ha ett ordinarie arbete och samhället inte har det ytterstaskyddsnätet, hamnar de i utförsäkring. Därförhar vi föreslagit att den reform om beredskapsarbete som har trätt i kraftskulle utvidgas. Beredskapsarbete skall erbjudas av samhället, så att demänniskor som är utförsäkrade verkligen fångas upp. Vi vet i vilken situationde befinner sig. De kan inte i alla lägen företräda sina egna rättigheter påett riktigt sätt. Därför bör samhället ta ansvar för att erbjuda varjeutförsäkrad ett beredskapsarbete. Om samhället inte kan erbjudaberedskapsarbete eller utbildning - som vi tycker skall jämställas - skalltiden för arbetslöshetsersättning förlängas. Detta är kanske litet av det somsamorganisationen har tagit upp. En förlängd A-kassetid skulle varaett sätt att hitta ett skyddsnät för de människor som har drabbats allra mest. Dettaär inget egentligt brott mot arbetslinjen, som man talar om. skall vi ju gåin för arbetslinjen i större utsträckning än kontantlinjen. Men det kan vi integöra så länge vi inte ökar antalet jobb i samhället. Arbetslinjen kan integälla enbart arbeten som har beredskapskaraktär, ungdomslag och annat. Sådanaarbeten sägs av det ansvariga statsrådet vara mycket betydelsefulla, likabetydelsefulla som att plocka praliner på Marabou. Men det verkligtanmärkningsvärda är att de arbeten som är så betydelsefulla, de är inte fasta,ordinarie, medan arbetet att plocka praliner är , kanske med förlåg lön. Det anmärkningsvärda är att de viktiga arbetena skulle vara på sexmånader eller ett visst antal år och till låg betalning. Därför kommerarbetslinjen inte att kunna hävdas, om vi skall tro på engångsdeval-veringaroch exportframgångar och förlita oss på storfinansens investeringsplaner. Meddetta, fm talman, yrkar jag bifall till vpk-reservationerna i detta betänkande. 45 ()replik: har naturligtvis velat missuppfatta vårt förslagtotalt och gör det också. Han påstår att vi - när vi säger att de som arbetarskall ha ansvar för dem som saknar arbete - menar att arbetslöshetssituationenskall vara en av de faktorer som skall beaktas exempelvis vidavtalsförhandlingarna. Arbetsmarknadensparter kan inte leva i ett lufttomt mm där de ser sig själva isolerade från detsom händer mnt omkring. Vi märker nu hur avtalsuppgörelsen riskerar att ledatill ökad arbetslöshet, till att färre människor får arbete på den reguljäraarbetsmarknaden. Kraven på arbetsmarknadspolitiken kommer att öka, kraven pådet kontanta stödet kommer att öka. Det finns icke fömtsättningar för att genomstatskassan ständigt gå in och städa upp efter parterna. Vi måste bära dettaansvar gemensamt. Detär en illusion, , att tro att det förhållandet attarbetsmarknadspolitikens åtgärder och det kontanta stödet betalas viastatskassan inte innebär kostnader för de människor som arbetar. Visst innebärdet kostnader. Det är dessa människor som får betala skatterna. ser ju hur utvecklingenhar tvingat fram den ena skattehöjningen efter den Nr 148 andra för att finansiera en ekonomisk utveckling som resulterar i hög t;a j Anf.46 (vpk) rephk: Kontant st "d vid Detta med attta ansvar för varandra är kanske inte så enkelt l. ; i I så fall skulle hon kunna uttrycka det genom att säga att det ärproduktionen som skall ansvara för de arbetande, vare sig de har arbete eller inte. Detär i varje fall vpk:s uppfattning. Sedan får vi väl strida om vad som är enrättvis fördelning av produktionens resultat. den uppfattningen att omman tvingas till arbetslöshet skall man i varje fall inte behöva sänka sinekonomiska standard och sättas på undantag. Deskatter som betalas in kan tas in på olika sätt. Tar man in dem viamervärdeskatt, som vi i stor utsträckning gör i detta land, är det ingensärskilt bra fördelningspolitik. Men det för något positivt med sig, och det äratt de branscher som kanske har stor arbetslöshet slipper bära helakostnaden. Att koppla detta till avtalsförhandlingarna enligt ochmoderaternas modell betyder reella reallöneförsämringar för de vanligaarbetarna. Detär fel att tro att denna avtalsrörelse har lett till färre jobb - det ärsnarare tvärtom. Det handlar om en fördelning. Det är fel att se det så snävtsom att vi skulle förlora arbetstillfällen genom att en begränsad löneökningskulle ta av den offentliga sektorn. Det är snarare så att ju högrelöneökningar vi får på arbetsmarknaden, desto mer överförs till den offentligasektorn för arbetsinsatser. Det är faktiskt där som arbetstillfällen trots alltkan skapas genom att mera tillfälliga uppdrag omvandlas till fastatjänster. Dagens reella sanning är att om vi höjer lönerna kommer det merpengar via skatt till den offentliga sektorn. Anf.47 () replik: Det är en märklig tvetalan gör sig skyldig till. Hansäger att produktionen skall betala. Det är riktigt i och för sig. Produktionenskall betala alla de kostnader vi har i samhället, och det är därför vi måsteslå vakt om produktionen så att den blir konkurrenskraftig och lönsam och kanbära upp hela det system som utgör välfärdssamhället. Belastar vi produktionenmed ständigt ökade kostnader, så försämrar vi produktionens möjligheter attklara denna börda. förordar är ständigt ökade skatter, ständigt ökade kostnaderöver statskassan - kostnader som vi inte kan finansiera med produkten av vårteget arbete utan som vi måste låna till. Det är en poUtik som helatiden försvårar situationen på arbetsmarknaden, som leder till att vi får alltmindre att fördela, som leder till att vår standard och vårt välstånd sjunker.Men detta förstår inte . Jagtror inte att det hjälper hur länge vi än står här i kammaren och debatterar.Det beror på att vi har så olika grundläggande uppfattningar om de ekonomiska sambanden.Vår politik bygger på helt oHka ideologiska 57 Kontantstöd vid arbetslöshet m. m. Anf.48 (vpk) replik: Det senaste konstaterandet är riktigt. Jag menar att inteföreträder en rättvis fördelningspohtik. Visst finns det resurser att fördelafrån produktionen i det här samhället! Jag kan nämna de värden som skapas påbörsen, de vinster som görs i företagen men som inte investeras ochkanske t. o. m. förs utomlands. Jag kan vidare nämna de likvida medel som inteinvesteras men som vi kan dra in till nyttigheter - och inte minst despekulationsvinster som görs i detta samhälle. Såvisst kan vi ha en helt annorlunda och mer rättvis fördelning av det somproduceras än vi har - kanske just till de arbetslösa och de arbetshandikappade. Detär alltså helt enkelt en felsyn när man säger att högre löner skullebetyda mindre arbete. T. o. m. i regeringens finansplan pekas detpå att en 10-procentig ökning på arbetsmarknaden skulle ge den offentligasektorn 7,1 miljarder mer att röra sig med. Det är en sanning som vi inte kanbestrida! Mendet jag ville peka på är just attack mot de arbetslösa. Jag kannämna en fråga som är rent människofientlig, nämligen förslaget attavstängningsreglerna inte skall gälla de arbetstagare sorn frivilligt slutarsin anställning. Vad är frivillighet? Det kan verkhgen diskuteras. Era kravtyder på en människoföraktande inställning, som ni vill se speglad i försäkringssystemet. Minfråga kvarstår: Vad skall, enhgt sätt att se, göraarbetslöshetskasseersättningar obehövliga? Hur skall man komma åt degrundläggande orsakerna till arbetslöshet? Är det bara lägre löner det gäller? Förstevice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att hon inte ägde rätt till ytterligare replik. 49 (): Till gmnd för arbetsmarknadsutskottets betänkande ligger delspropositionen om kontant arbetsmarknadsstöd, dels vissa avsnitt avbudgetpropositionen. Närkompletteringspropositionen behandlas här i kammaren får vita ställning till bl. a. dagpenningens storlek. De förändringar som skallbli föremål för beslut har ett brett stöd från de organisationer som arbetarmed arbetslöshetsfrågorna ute på fältet. Jagvill göra en kommentar till ett stycke i betänkandet, nämligen det stycke därutskottet beklagar att det inte har varit möjligt att i ett sammanhålletbetänkande ta upp både frågan om ersättningar vid arbetslöshet och frågan omfinansieringen. Det skall bara konstateras att utskottet avarbetsbelastningsskäl önskade behandla dessa frågor på det sätt som sker. Tillbetänkandet har fogats ett antal reservationer, varav några är gamla bekanta.Moderaterna återkommer i reservationen 1 med ett utredningskrav, som har fåttbeteckningen En sammanhållen översyn av ersättningssystemet vid arbetslöshet. Man kan vid en genomläsning konstatera att vill föraen mycket dålig politik i de frågor som vi nu diskuterar. Den1 avslog en reservation identisk med den nenHen som föreligger. I övrigt kan om reservationen 1 sägas att den ärtypiskt i o ma' 1084 Enligtmoderaterna är det den solidariska lönepoUtiken tillsam- mans med en selektivarbetsmarknads-och industripolitik som har lett till fCnnt r t"d 'rl ökade obalanser i hela ekonomin, med negativa effekter på arbetsmarkna- nrhetdnihetm m den. Det är modigt av att peka ut syndabockar förden krisartade ekonomi som är i högsta grad ansvariga för. Centernreserverar sig för en uppdatering av utredningen om en allmänarbetslöshetsförsäkring. Utskottsmajoriteten har uppfattningen att det inte kananses påkallat att göra nya kalkyler för reformkostnader. Följden av detta ärnaturligen att finansieringen måste ordnas om den s.k. skallgenomföras. Jag är inte riktigt säker på vad menar - och jag blev detinte heller efter anförande. Menar centem att nuskall genomföras? Det är nämligen litet svårt att få någon klarhet i detta medutgångspunkt i reservationen 2. Reservationennr 3 från vpk har mbriken Fortsatta förbättringar av arbetslöshetsförsäkringen.I reservationen uttalas farhågor för att de förslag som framförts av inte kommer att genomföras. Jag kan där hänvisa till texten ibetänkandet. Den proposition som vi nu har att ta ställning till ärnaturligtvis inte något slutdokument. Reformeringen av villkoren för A-kassankommer givetvis att fortsätta även hädanefter. kommer nyaförslag, som initierats av bl. , på bord. Reservationennr 4 från behöver inte kommenteras i någon annan mån än att denutvärdering som efterlyses pågår i Efa, den s. k. expertgmppen förutredningsverksamhet i arbetsmarknadsfrågor. Den utredning som harbeteckningen KAFU har också lämnat ett betänkande. Dessutom pågår ettarbete även i . Därför finns det inte något behov av att bifalladet moderata kravet. Reservationennr 5 från , och berör statsbidragen tillA-kassorna. De har ju varit föremål för många och långa debatter tidigare. Vikan konstatera att vi inte är överens om att sänka stödet till arbetslöshetskassorna.Att borgarna skulle omfördela till nackdel främst för dem som arbetar i debranscher som har den högsta arbetslösheten kan bara noteras. Reservationennr 6, vård av eget bam, från och tar upp ytterligareen fråga som behandlades i december 1983.1 den debatten redovisades argumentenfrån socialdemokraterna. Det kan konstateras att vid remissbehandlingen ansågLO, TCO, AMS och A-kassornas att detta är en fråga som skalllösas inom barnomsorgen och inte göras till en arbetsmarknadspolitisk fråga.Det framhålls i betänkandet att det inte hartillkommit några nya omständigheter som ger anledning till en ändrad bedömning. När det gäller svårighetermed barntillsyn tas i proposition 126 upp ' problemet med att enförälder i samband med ofrivilHg arbetslöshet 59 Kontantstöd vid arbetslöshet m. m. oförskylltgår miste om sin barnomsorgsplats. I ett sådant fall bör föräldern få behållarätten till arbetslöshetsersättning det tar att på nytt ordnabarntillsyn. Slutligennågra ord om reservationen nr 8 från vpk om åtgärder mot utförsäkring: Det börunderstrykas att det är av stort intresse att vidta åtgärder för att förhindrautförsäkring av långtidsarbetslösa. Det kan också konstateras att de somriskerar att utförsäkras har rätt till beredskapsarbete, om de begär sådant. Defår naturligtvis också den information om detta som de behöver på arbetsförmedlingen. Lågmig , fru talman, bara konstatera att har ett stort behovav att leva upp till ryktet som en stor fackföreningshatare. Hon talade här omfackföreningsrörelsens självpåtagna rätt att kräva. Jag tror, fru talman, inteatt det är en självpåtagen rätt; det är faktiskt en rätt som vi har i vårtsamhälle, och den kommer vi att fortsätta slåss för. 50 (): Först till det sista - mitt rykte som fackföreningshatare. Närsocialdemokratin och fackföreningsrörelsen saknar argument i sak går man tillpersonangrepp, och det är precis vad som händer. Frånmoderat håll angriper vi inte fackföreningar som sådana och facklig verksamhetsom sådan - vi angriper de avarter som finns och de övergrepp som sker frånfackliga föreningar. Men detta, , får vi diskutera vidare i höstnär vi skall behandla arbetsmarknadsutskottets betänkande omarbetsmarknadslagstiftningen. Sedanen kommentar till påståendet att utskottet självt önskat behandla regeringenspropositioner på detta sätt. Vi var tvungna att göra så här. Med hänsyn tillarbetsordningen i och det faktum att vi är tvungna att slutariksdagsarbetet fick vi acceptera den här hanteringen. Dessutomanser vi från moderat håll att de här frågorna är så viktiga att de är värda enegen debatt - de skall inte bakas in i en allmän ekonomisk-politisk debatt,vilket skulle ha skett om de hade behandlats i samband med kompletteringspropositionen. LarsUlander plockar fram det sedvanliga socialdemokratiska argumentet, att det ärmoderaterna som är ansvariga för den ekonomiska utvecklingen. Det börjar blilitet svårt att efter av socialdemokratisk regim fortfarandeskylla på . Visst har vi ett ansvar för utvecklingen, och visst kanvi beklaga att vi under de borgerliga regeringsåren inte hade möjligheter attpå ett mycket mer markerat sätt skilja den ekonomiska poUtiken från dentidigare socialdemokratiska politiken. Men det går inte snabbt, det är intelätt att ändra ett samhälle socialdemokratisk poUtik. Jagskall läsa upp tre grundläggande utgångspunkter för den ekonomisk-poUtiskastrategin. "Stabilafömtsättningar måste råda för att åstadkomma en långsiktig expansion, av produktion, investeringar och sysselsättning. Den konkurrens utsatta sektorn i svensk ekonomi måste utgöra motorn i en sådan utveckling.Detta kräver bl. a. att kostnadsläget förblir gynnsamt och att lönsamheten ärgod, inte minst i jämförelse med finansieUa och mera improduktiva verksamheter. Enframgångsrik expansion i den konkurrensutsatta sektorn bidrar inte bara till att stärka sysselsättningen i denna sektor. Den skapar också ekonomiska resurser för att finansiera den offentliga sektorns verksamhet och är därmed av avgörande betydelse såväl för den sociala välfärden som för sysselsättningen i stort. Ettväxande budgetunderskott innebär ett hot mot en framgångsrik stabilisering av pris- och kostnadsutvecklingen. Desysselsättningsfrämjande åtgärder som har föreslagits måste finansieras på ettansvarsfullt sätt. Om detta inte sker, utan budgetunderskottet tillåts ökaytterligare, undergrävs i själva verket de framtida möjligheterna att värnasysselsättningen på grund av de negativa verkningar som då uppstår i form avökande inflation och en press uppåt på räntorna." Dettaär alldeles utomordentligt bra skrivet! Det är skrivet av densocialdemokratiske finansministern i den ekonomisk-poUtiska proposition somlades fram för . Men socialdemokraterna, både dessförinnanoch , fortsätter att föra en ekonomisk politik som går i diametraltmotsatt riktning. Vi har fått ett femtiotal skatter - nya eller höjda. En stordel av dessa har drabbat just den konkurrensutsatta sektorn direkt och har höjtkostnadsläget. En lång rad andra pålagor och regleringar har införts.Regeringen har i egenskap av arbetsgivare medverkat till en avtalsuppgörelseför innevarande och som driver upp kostnaderna och därmed inflationen.Budgetunderskottet har ökat, den offentliga sektorn har ökat och löntagarfonderhar införts. Det är svårt att se hur den konkurrensutsatta sektorn under sådanaförhållanden skall ha några som helst möjligheter att fungera som motor i enutveckling som präglas av allt annat än stabila förhållanden. Vihar fått precis den utveckling som finansministern varnade för. De framtidamöjligheterna att värna sysselsättningen undergrävs ju av de negativaverkningarna i form av ökande inflation och en press uppåt på räntorna - alltmedan rosornas krig rasar i regeringen och man inte kan besluta sig för vilkenpolitik man egentUgen viU föra. Detta visar inte minst utveckUngen när detgäller det kontanta stödet vid arbetslöshet. Kontantstöd vid arbetslöshetm. 51 (): har i reservation 2 föreslagit en uppdatering av ALF-utredningensförslag. Vi har inte yrkat att man nu skall genomföra en allmänarbetslöshetsförsäkring, men målsättningen är klar - när förutsättningar finnsbör detta genomföras. Det är en uppfattning som vi har haft och fortfarandehar. Det gäller bara att se till att den ekonomiska utvecklingen bUr sådan attmöjligheter skapas för detta. Vårtförslag i reservation 5 innebär en höjning av egenavgiften. Vi anser nämligenatt det inte är orimligt att månadsavgiften höjs något för dem som är medlemmari arbetslöshetskassorna. Kontant stöd vid arbetslöshetm. Som jag sade i mitt anförande vardetta tydligen tankegångar som fanns i kansUhuset, och jag hoppas att detutredningsmaterial som tydligen är framtaget inte får Ugga kvar i lådan. Jagtror att det är viktigt och värdefullt att man plockar fram det ånyo och attförslag i den riktningen läggs fram på bord. Vi skalländå ha klart för oss att den månadsavgift som utgår för det storaflertalet arbetslöshetskassor faktiskt ligger på en lägre nivå än den avgiftsom man hade . Med tanke på inflationen osv. är det en avsevärdreducering. Slutligen, fru talman, skulle jag vilja säga att detkanske inte finns anledning att föra en ekonomisk-politisk debatt. Låtoss spara den tills dagen innan vi firar . 52 (vpk): Vårt krav på att man skall täppa till luckanså att de utförsäkrade hamnar inom systemet måste vara riktigt utifrånutgångspunkten att de utförsäkrade av samhället måste få en solidarisk hjälppå annat sätt. En annan orsak som borde intressera och migsärskilt mycket är att de utförsäkrade hamnar utanför den fackUga gemenskapen,vilket ju en utförsäkring innebär i detta sammanhang. Därför borde man ha enaktivare del med beredskapsarbete, och framför allt en förlängd A-kassetid.Ställer såsom fackföreningsman upp på en förlängd A-kassetid, närinte samhället kan erbjuda någonting annat? har några tankarom att de som är skall kunna få sådan hjälp. En av de kanske viktigaste delarna av den fortsattareformeringen är att koppla A-kassornas ersättningsnivå till den löpandelöneutvecklingen. Jag vill fråga: Instämmer i Samorganisationensuttalande och även i det uttalande som jag har citerat ur Byggnadsarbetaren? kanske man kan fråga sigom inte diskussionen om de bidragsnivåer på som harfigurerat här såsom ett stort slagträ kanske är en liten skendebatt. Omnivåerna inte höjs, kommer ju egenavgifterna egentligen att bli större. Dekommer att belasta arbetarkollektivet i alla fall. Höjs inte nivåernatillräckligt, kan man fråga sig om inte tilläggsförsäkringar och andraförsäkringar måste komma till. Det är en utveckling som vi inte önskar ifortsättningen. 53LARS ULANDER (s): Till kan jag säga att det är litetunderligt att först råda statsrådet till en propositionsavlämning och sedansäga att det var vi tvingade att göra. Man bör stå för den arbetsmetod som mansjälv har bett om. Jag vill förklara detta med utgångspunkt i betänkandet. kom också in på ekonomin. Det var synd attinte aktstycket från fanns tidigare så att man hade kunnatläsa det. sakframställning var inte riktig. Jag delar i och försig uppfattning att denna debatt får föras i sessionensslutända. Ledamöterna torde ha andra planer för än att lyssnapå en debatt mellan och mig. AvArne fick jag ett besked om uppdateringen av . Efterdetta besked tror jag att det som utskottet har kommit fram till är väldigtförnuftigt. Om man inte har planer på att genomföra nu och inteheller har den ekonomiska möjligheten, är det naturligtvis väldigt klokt attvänta med uppdateringen till dess man har planer på att genomföra den. Allasådana här saker har en viss förmåga att bli något äldre. Diskussionenom egenavgifterna skulle man naturUgtvis kunna gå mycket långt med. Men heltklart är att man inte kan snäva in solidariteten bara bland dem som har jobb.Man måste ändå se till att soUdariteten får möjlighet att sträcka sig någotvidare. Från den synpunkten är den finansieringsform som föreslås mycket riktigareän om man skulle gå någon annan väg. Lars-OveHagberg talar om de utförsäkrade. Jag har naturligtvis exakt samma uppfattningom nödvändigheten av att vi slår vakt om dem. Det är också utifrån denutgångspunkten som man från regeringens sida har följt upp dessa frågor.Regeringen har följt upp saken genom att inrätta följande regel. Om jag är påväg att bU utförsäkrad, har jag rätt att få ett beredskapsarbete, vilket germig tid så att jag åter kommer in i systemet. Jag tror att det är den vägen mannu har att vandra. Det är möjligt att man behöver informera om denna möjlighetytterligare. Kontantstöd vid arbetslöshetm. 54 (): Den ekonomisk-politiska utvidgningen som jag gjorde i debatten hängersamman med vår reservation 4. Där begär vi en utvärdering avarbetsmarknadspolitiken totalt. I mitt inledningsanförande sade jag att maninte kan se arbetsmarknadspolitiken isolerad från den ekonomiska politiken iövrigt. Det är den utvärderingen vi eftersträvar, . Den täcks inteav någon av de utredningar som redan har avlämnat sina förslag eller somarbetar f. n. Omvi skall lösa problemen och ha någon som helst framgång med de förslag somskall komma fram , och om vi skall kunna klara sysselsättningen påsikt, tror jag att det är nödvändigt att vi på allvar verkligen tar itu medfrågan om arbete. Vad är det som skapar arbete? Hur kan vi på bästa sätt hjälpamänniskor att få och behålla ett arbete? Man kan i detta sammanhang inte kommaifrån den ekonomiska politiken.