prot · G70938 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:38 1 § Justerades protokollet för . 2§ Det fortsatta riksdagsarbetet Enligt upprättade tids- och ärendeplaner skulle höstensarbete avslutas . I meddelandet till kammaren om dessaplaner framhölls emellertid att det kunde tänkas bli nödvändigt att ta i anspråk. Från utskotten nu inhämtade uppgifter ger vid handen attarbetsbelastningen under sessionens slutskede blir väsentligt större äntidigare förutsatts. Det är därför nödvändigt att räkna med arbetsplenum . Till kammarens ledamöter har utdelats en avtalmanskonferensen godkänd tidsplan för . Av dennaframgår bl. a. att vårens riksdagsarbete tar sin början tisdagen den 10 januarioch att ett arbetsplenum anordnas för behandlingav bl. a. några brådskande ärenden från näringsutskottet. har fastställt följande dagar förstörre debatter : Debatt om internationellt utvecklingssamarbete idrottsklubb som arrangör av den s. k.Bosödagen har framfört önskemål om att kammarens sammanträde torsdagen den 16februari inte skall börja förrän och att förmiddagen hålls fri frånutskottssammanträden. har uttalat sitt stöd för dessaönskemål. 3 § Svar på fråga 1983/84:165 om synodbildningen inomsvenska kyrkan har frågat mig vad jag anserom fria synod och dess vara inom . Jag vill först framhålla att den s. k. synoden är attbetrakta som en frivillig förening. Den är inte ett organ ochhar inte någon officiell funktion. Jag har ingen erinran mot att människor medgemensamma intressen sluter sig samman. I vårt land är föreningsrättengrundlagsfäst. Men eftersom frågat om min uppfattning villjag påtala de risker som kan vara förknippade med dekanats- och synodbildningarna. De som bildat dekanaten och synoden har valt enorganisationsform som starkt påminner om en kyrkobildning. Om präster inomsvenska kyrkan därmed får sin lojalitet knuten till i första hand dekanerna ochsynoden, och inte till och dess ledning, uppstår enproblemsituation för . Med gällande kyrkosystem i vårt land kandetta också bli en fråga för statsmakterna. Prästerna i åtnjuteren statligt reglerad anställning. De är enligt gällande lag inställda i ettlydnadsförhållande till biskop, domkapitel och kyrkoherde. De har också atträtta sig efter de beslut som i laga ordning fattas av kyrkomöte och kyrkoråd.I sina prästlöften lovar den som prästvigs att "troget efterleva kyrkanslag och ordning" och att bevisa sina "förmän skyldig lydnad". Enligt min mening är det nu i första hand svenska kyrkansolika organ som bör följa utvecklingen och bedöma om särskilda åtgärder blirnödvändiga att vidta. Med hänsyn till vad jag har sagt tidigare i mitt svar ärdet emellertid självklart att regeringen uppmärksamt följer frågan. Skulle deproblem som jag har antytt uppkomma, avser jag att ta upp frågan medföreträdare för och, om utvecklingen ger anledning därtill,också med de partier som har stått bakom de senaste årens reformarbete påkyrkans område. Anf.3 (): Jag vill tacka civilministern för svaret på min fråga ochförde markeringar som jag uppfattar att det innehåller. Den omedelbara anledningentill att frågan ställdes var att det är önskvärt med ett officiellt uttalandefrån regeringen vad avser synen på vad synoden står för och dess roll inomsvenska kyrkan. En annan anledning var naturligtvis det enkla sambandet att detformella bildandet skedde inom det stift som jag kommer ifrån, nämligenLinköpings stift. Jag vill då än en gång tacka civilministern för svaret påmin fråga. Det civilministern sade är vi överens om. Självfallet skäll man fåbilda vilka föreningar man vill i det här landet, och staten varken kan ellerskall korrigera människors trosuppfattningar. Men engagemanget i synoden måstebetecknas som en fritidsverksamhet och ingenting som man skall ägna sig åt påarbetstid. Mitt djupaste engagemang i hela denna fråga känner jagdock för de kvinnliga prästerna och deras i många fall utsatta och ohållbarasituation. Därför skulle jag önska att civilministern ville precisera sig pådenna punkt. är genom lagstiftning förbunden med staten. Man måtycka vad man vill om detta arrangemang, men när det nu finns har regering ochriksdag ett ansvar för den lagreglerade delen av . I denna ingåratt på lika grunder erkänner manliga och kvinnliga präster.Jämstälidhetslagen gäller också för prästämbetet. Här hade jag tänkt citera vad prästerna lovar i sittprästlöfte, men eftersom civilministern redan har gjort det behöver jag integöra det. Själv uppfattar jag synoden främst som en organiserad kampmot kvinnliga präster, även om man senare också tillägnat sig en del andraargument. Det finns många uttalanden av synodanhängare som ändå tyder på attkvinno-prästmotståndet är den gemensamma nämnaren för dem. gjorde en korrekt tolkning avvad jag menade med det som jag sade i svaret. Också jag har uppfattat det pådet sättet att det är frågan om kvinnliga präster och prästernas arbetsvillkorsom upptar en stor del av synodens och dekanatens funderingar. Synoden och dessdekanat accepterar ju inte kvinnan som präst, och inom den nya organisationenhar av allt att döma - om jag har förstått saken rätt - samlats en stor del avde mest aktiva motståndarna i denna fråga. Om dekanats- och synodbildningar leder till ett ökataktivt motstånd mot kvinnliga präster innebär det inte bara att man bryter motsvenska kyrkans ordning utan också att man handlar i strid med samhälletslagstiftning - nämnde jämställdhetslagstiftningen. Varje åtgärdsom syftar till att förhindra att kvinnor ges samma förutsättningar som män attutöva prästämbetet strider mot den lag som har stiftat. Jag vill med tillfredsställelse noteraärkebiskopens rätt så skarpa reaktion i denna fråga. Jag kan också notera attRiksförbundet på denna punkt har samma uppfattning somärkebiskopen. 5 (): Det som civilministern nu har sagt gör att jag mer äntidigare är i stånd att tacka för det svar jag har fått och deklarera att vi ärriktigt överens. Det är bra att regeringen inte släpper taget om denna fråga.De kvinnliga prästerna är i sin fulla rätt att utöva prästämbetet, och debehöver vårt och regeringens stöd. Jag vill sluta med att tatillfället i akt och säga att bortsett från lagstiftningen och det somsammanhänger med den, tror jag att själva striden om kvinnliga präster ärförödande för kyrkan. Denna strid skymmer det väsentliga budskap kyrkan stårför. Överläggningen var härmed avslutad. 5 protokoll 1983/84:37-39 Om förlängning av gällande jordbruksavtal 4 §Svar på fråga 1983/84:166 om förlängning av gällande jordbruksavtal har frågat mig om jag har föravsikt att förlänga det nu gällande jordbruksavtalet i avvaktan pålivsmedelskommitténs slutbetänkande. Den överenskommelse om prisregleringen som har fastställtsatt gälla till utgången av har utformats på grundval av 1977 årsriksdagsbeslut om riktlinjer för jordbrukspolitiken. De samhällsekonomiskaförändringar som därefter inträffat och den fördaekonomiska politiken har förorsakat omfattande problem för jordbruket ochlivsmedelsförsörjningen. Med hänsyn härtill är det angeläget att få möjlighetatt förutsättningslöst pröva vilka åtgärder som kan behöva vidtas för att såsnart som möjligt komma till rätta med dessa problem. En förlängning avöverenskommelsen framstår mot den bakgrunden inte som någon ändamålsenliglösning. 7Andre vice talman (); Jag tackar jordbruksministern för att han harsvarat på min fråga. Det reella svaret med den konkreta innebörden fick jagredan i går genom regeringens proposition om vissa livsmedelspolitiska frågor.Det är bara att konstatera att regeringen, trots tunga remissinstanser ochtrots vädjanden från näringen, nu lägger fram ett förslag om bl. a. heltobundna förhandlingar. Jag beklagar detta regeringens ställningstagande. Jagbeklagar alla dem som har förväntat sig att regeringen skulle lyssna och ta intryck, och jag beklagar att jordbruket nu går en oviss framtid till mötes. Av detta kan naturligtvis inget gott komma, utan vi har att se fram mot en stegrad konfrontation och en total politisk låsning. Men det är regeringen som har valt striden, och den kommer ni att få. Det är här på sin plats att nu konstatera attjordbruksministerns ofta uttalade ord, att jordbrukspolitiken måste vara såutformad att den kan mötas med förtroende av såväl producenter som konsumenter,inte längre äger giltighet. Orden har i själva verket varit totaltinnehållslösa. Detta intryck förstärks när man tar del avjordbruksministerns svar här . Det förstärks, när regeringen lägger framförslag som inte bygger på något som helst sakmaterial från utredningar, intehar remissbehandlats eller varit föremål för överläggningar med näringen. Det är ganska fantastiskt när jordbruksministern i sittsvar säger att det från dessa utgångspunkter är viktigt att förutsättningslöstpröva vilka åtgärder söm skall vidtas. Vad är det som är förutsättningslöst,herr jordbruksminister, när regeringen i en proposition ändrar målformuleringarom inkomstpolitik för jordbruket, ändrar målformuleringar om hur inkomstenmellan jordbrukarna skall förändras, när regeringen lägger fram förslag om attregionalpolitiska och beredskapsmässigt motiverade åtgärder skall betalas avjordbruket självt? Inte en enda utredning, inte en enda remissinstans, ingenenda överläggning med näringen har varit kopplad till dessa funderingar. Det ärett rent funderande av jordbruksministern själv. har mottagitett så dåligt dokument att bygga sitt ställningstagande på. Jag beklagar att regeringen har valt den här linjen. Jagbeklagar att jordbruksministern i sin proposition, som i långa stycken innebärett avskrivande av direktiven till livsmedelsutredningen, nu kör över sin egenomskrutna utredning. är det väl dags, herr jordbruksminister, att denutredningen läggs ned. Den är ju egentligen bara en belastning förskattebetalarna. Det var nämligen de här frågorna som utredningen skullestudera och ta fram sakmaterial om. Regeringen går i förväg och tar bortmöjligheterna för livsmedelsutredningen att arbeta. Jag beklagar, herr talman, att vi nu har fått den härsituationen. För mig är det bara att konstatera att den utsträckta handenhåller på att slå bönderna ur ringen - de ligger praktiskt taget redan nere,och ni fortsätter att slå. Vi i tillåter inte att en yrkesgruppbehandlas på det sättet, och därför kommer vi att göra vad som är möjligt föratt stötta denna yrkesgrupp. Om förlängning av gällande jordbruksavtal När jag nu lyssnar till jag vad som har varit avsikten med de utfall gentemot socialdemokratinsom har gjorts innan vi över huvud taget hade presenterat propositionen. Det äruppenbart att avsikten är att framställa socialdemokratins jordbrukspolitik somså omöjlig att den skulle behöva leda till en konfrontation emot jordbrukarna. säger att jag inte bygger förslaget om enförändring av de övergripande riktlinjerna på sakmaterial. Men ett sådantsakmaterial har tagits fram i utredningen, och det har varit föremål förremissbehandling. Man kan konstatera att inte ens LRF har några vägandeinvändningar på den punkten. Jag tror också att minns att t. o.m. jordbruksutskottets centerpartistiske ordförande betraktade de nu gällandeövergripande formuleringarna som ett olyckligt ordval. Men det som är viktigt i sammanhanget och som AndersDahlgren inte bör glömma bort är att problemen för jordbrukarna ochkonsumenterna uppstod med den utveckling som följde på den högerinriktadeekonomiska politik som var med om att ta ansvaret för efter 1976.Jordbrukspolitiken gick över styr, eftersom kostnadsutvecklingen inomjordbruket under dessa år rusade i höjden som reallönerna sjönk förlöntagarna, med minskad konsumtion som följd. Precis som på andra områden isamhället fick också inom jordbruket de minst bärkraftiga ta smällarna, medande som hade det bättre klarade sig hyggligare. Den viktigaste uppgiften för regeringen nu - och också förjordbruksnäringen - är att få på fötter igen. Om viskall kunna klaraden uppgiften måste vi försöka begränsa budgetunderskottet och hållakostnadsutvecklingen på alla områden under kontroll, så att inte inflationenäter upp de fördelar Om förlängning av gällande jordbruksavtal som vivunnit med devalveringen. LRF har för sin del uttalat att jordbrukets lönsamhet intekan förbättras i nuvarande ekonomiska läge genom snabbt stigandelivsmedelspriser eller ökad volym. Enligt LRF kan värdefulla insatser görasinom näringen för att jaga kostnader. I den bok som LRF har utgett säger manatt det finns goda möjligheter att finna förutsättningar för att komma tillrätta med vissa kostnadsproblem. Finns det då inte skäl för oss, AndersDahlgren, att försöka diskutera hur kostnadskompensationen skall vara utformadför att den skall bli ett stöd för de insatser som näringen själv vill göra föratt motverka riskerna för en ogynnsam kostnadsutveckling? Det är ju vad dethela går ut på. går faktiskt händelserna något i förvägnär han redan nu konstaterar vad som skall bli slutresultatet av de friaöverläggningar som skall föras. Avsikten har inte varit att jordbrukarna skallbära en större börda än andra samhällsgrupper när det gäller den ekonomiskautveckling som vi måste försöka ta oss igenom. Avsikten är att vi gemensamtskall försöka motverka risken för en negativ kostnadsutveckling här i landet.Det är till gagn både för jordbrukare och för konsumenter. 9 vice talman (): Nej, herr jordbruksminister, det är inte jagsom föregriper utvecklingen, utan det är jordbruksministern som gör det genomatt inte invänta resultatet av den utredning som han själv har tillsatt. Försök inte att gömma er, herr jordbruksminister, bakomLRF. Det är en skyldighet för varje näringsutövare att söka bringa ner sinakostnader, och det är vad LRF håller på att upplysa bönderna som näringsutövareom. Men försök som sagt inte att gömma er, herr jordbruksminister, bakom LRFnär det gäller propositionen. LRF:s ordförande uttalade i går att det är baraatt konstatera att vi har en regering som struntar i sakargument. Regeringensenda motiv till de s. k. fria förhandlingarna, fortsatte han, måste vara attförsämra villkoren för jordbruket. Jag är uppriktigt sagt, herr jordbruksminister, litetledsen över det här. Det var nämligen så att när jordbruksministern tillträddesin post möttes han av ett visst förtroende från bönderna. Han blev t. o. m.applåderad av Skånebönderna . är det förtroendet missbrukat,och jag är rädd för att om jordbruksministern nu skulle ställa upp i sammasalong så skulle han mötas av buanden. Jag har fortfarande inte fått någon förklaring frånjordbruksministern, varför han har föregripit utredningen. Han har ett underlagnär det gäller förändringen av PM-index. Där hade han tre obundna alternativatt välja mellan. Då kunde han på grundval av remissinstansernas yttrandenvälja ett av alternativen. Men i de övriga delarna av propositionen, som gällerinkomstformuleringar och sådana saker som att bönderna skall överta ettregionalpolitiskt och beredskapsmässigt ansvar, finns det inget som helstunderlag i det delbetänkande som utredningen har lagt fram. Jag kryper inte bakom LRF. Jag noterar - medstor uppskattning - att man i den bok som LRF gett ut har konstaterat att viinte kan påräkna att klara jordbrukets lönsamhet med hjälp av prisökningar ochökad volym, utan att vi måste anstränga oss för att på andra vägar görainsatser. Då tycker jag att man skall lägga upp ett kompensationssystem somstöder näringens egna strävanden. Det är viktigt i detta sammanhang. Man uttalar bl. a. följande: Men mycket beror också på attvi har förlitat oss på inflationen som en ekonomiskt progressiv kraft somkunnat hjälpa oss att i efterhand komma till rätta med onormala kostnader. frågar jag : Varthän leder det, om viutan vidare automatiskt kompenserar kostnadsökningar i en verksamhet somutnyttjat inflationen som en progressiv kraft i sin planering? Om vi är överens om att vi skall försöka hållakostnadsutvecklingen under kontroll, blir det här någonting som bara förvärrarutvecklingen. Där trodde jag att jordbruksnäringen och jag hade den gemensammainställningen, att det är av avgörande betydelse för såväl producenter somkonsumenter att vi kan klara kostnadsutvecklingen. När det sedan gäller mitt sakmaterial och underlaget förbedömningarna i detta sammanhang vill jag saga att sakmaterialet, AndersDahlgren, har lett fram till att en majoritet av remissinstanserna vill hanågon form av obundna förhandlingar. Det vill man i avvaktan på attlivsmedelskommittén skall bli färdig med sitt arbete. Just , det svåra årsom vårt land står inför, är det viktigt att vi kan diskutera och söka finnaformer för hur vi gemensamt kan komma överens om en kostnadskompensation sominnebär mindre risker för att vi gjuter olja på inflationsbrasan. Om förlängning av gällande jordbruksavtal 11 vice talman (); Svara på min fråga,herr jordbruksminister! Jag har inte kritiserat att jordbruksministern läggerfram ett förslag om ett ändrat PM-index. Där har jordbruksministern ettunderlag. Jag tycker att det är fel, men jordbruksministern har dock ettunderlag. Vad jag kritiserar är de andra delarna, där jordbruksministern intehar något underlag för sin proposition. På vad sätt skulle för restenjordbrukets lönsamhet bli bättre genom att man minskar kostnadskompensationen?Detta måste vara avsikten när man går in i fria förhandlingar, annars skulleman ju ha låtit det nuvararande systemet vara kvar. På vilket sätt blirjordbrukets lönsamhet bättre genom att det får överta uppgifter som ärstatliga - av regionalpolitiska och beredskaps-mässiga motiv? Avsikten är att utforma kompensationen så,att vi med hjälp av en överenskommelse kan nå de syften som jag trodde att bådenäringen och vi var överens om. Det regionalpolitiska stöd som har skall det haäven i fortsättningen, och det skall gå över statsbudgeten. Detta stöd tillkompå den Om förlängning av gällande jordbruksavtal Vi har emellertid även ett yttre skydd för vårt jordbruk idetta land. Syftet med detta skydd är att upprätthålla en beredskap. Även inuvarande läge måste en del av de ekonomiska effekter som detta skydd gerjordbruksnäringen totalt åtnjutas av det norrländska jordbruket, eftersomkostnaderna för att upprätthålla beredskapen i är större än för övrigadelar av landet. Avsikten med beredskapsmålet är ändå att vi skall kunna ha ettjordbruk i gång i hela riket -detta är nödvändigt med tanke på justberedskapen. 13 vice talman (): Herrtalman! Får jag först tacka för att jordbruksministern säger attNorrlandsstödet fortfarande skall gå över statsbudgeten. Men då undrar jagvarför jordbruksministern i propositionen säger, att om Norrlandsjordbruketbehöver mera pengar, skall det tas ut genom jordbrukets prisreglering. Det äringa statsmedel. Får jag sedan konstatera att jordbruksministern här sägeratt jordbruket är viktigt i , eftersom vi skall ha ett försvar där. Dåär det de samfällda jordbrukarnas plikt att upprätthålla detta försvar genomatt ta beredskapsmässigt kostnadsansvar. Det är inte rimligt att diskutera pådet sättet, herr jordbruksminister! Det finns många i detta land som menar inte skall upprätthålla detta stöd mot världsmarknaden. Jag ansluter miginte till dem utan anser att vi är tvungna att ha ett skydd mot världsmarknadenför att kunna upprätthålla just vår beredskapsförsörjning. Men vår beredskapsförsörjningbestår inte bara av en total kvantitet produkter, utan en förutsättning är attdet också kan bedrivas ett jordbruk i de norra delarna av landet. Om näringen totalt kan åtnjuta deekonomiska effekterna av det skydd vi upprätthåller gentemot världsmarknadenoch målet är beredskap, är det väl viktigt att de som har de störstakostnaderna just för denna beredskap också kan påräkna en något större andel avvad de här gemensamma ekonomiska fördelarna ger åt jordbruket? Eller tyckerAnders att det är rättvisare att de som har mindre kostnader för attupprätthålla beredskapsmålet skall ha en större andel av skyddet? 15Andre vice talman (): Herr talman! Jag undrar om intejordbruksministern skall tala med sin kollega försvarsministern litet grand omdetta. Det kan ändå inte vara rimligt att man kan upprätthålla ett försvar iNorrland endast om jordbrukare står för en del av kostnaden. Vilkenannan näringsgren i detta land får en motsvarande uppgift? Vilken annanmotsvarande yrkesgrupp i detta land står för regionalpolitiska insatser? När den socialdemokratiska regeringen införde stödet tillNorrlandsjordbruket som ett regionalpolitiskt stöd, skedde det medutgångspunkt i att det var svårare att driva jordbruk i , eftersom mandär har andra förutsättningar,och att det var viktigt att ha ett jordbruk i . Därför införde man detregionalpolitiska stödet, och man sade att detta är samhällets uppgift. Varförhar regeringen ändrat sin inställning, eftersom det som var ensamhällets uppgift skall läggas på yrkesutövarna kollektivt? konstaterar jag att intehör på. Jag sade uttryckligen att det regionalpolitiska stöd som utgårtill jordbruket i fortfarande skall utgå. Det är ca 300 miljoner. Det här är inte försvarspolitik. I grunden för denjordbrukspolitik som det här landet har bestämt sig för att bedriva liggeralltså kravet att vi skall trygga vår försörjning vid avspärrning. Det äralltså motiveringen för hela vår jordbrukspolitik, . För attkunna verkställa den politiken har vi bestämt oss för att skydda jordbruket motvärldsmarknaden. Det är just detta som skall ge oss möjligheter attupprätthålla beredskapen. Då menar vi att de som har de största omkostnadernaför att upprätthålla beredskapen borde i rimlighetens namn också kunna få ennågot större del av de ekonomiska fördelar detta skydd ger. Finns det inte någon känsla hos för attdet inom olika yrkeskategorier måste finnas utrymme för solidaritet i ensituation då vi skall kämpa det här landet igenom de ekonomiska svårigheter somuppstått på grund av den borgerliga regeringens sätt att hantera den ekonomiskapolitiken? Om förlängning av gällande jordbruksavtal 17 vice talman "(); Jo, jag lyssnade närjordbruksministern talade. Jag blir mer och mer förvånad. Menarjordbruksministern att det enda motivet att driva en statlig jordbrukspolitik iSverige är beredskapsmotivet? Utifrån den synpunkten skall då jordbruketskyddas. Då skulle jordbrukarna få svara för en del av försvarskostnaderna. Närålägger jordbruksministern tekoindustrin, skoindustrin, oljehandlarna ochandra att ta en försvarspolitisk kostnad? Det är i stället så att vi bygger uppvår beredskap med statliga pengar, med beredskapsmedel. Aldrig har detifrågasatts att näringen skall stå för de här kostnaderna. märker jag att f. d. jordbruksministernöver huvud taget inte funderat igenom vilka de grundläggande motiven förjordbrukspolitiken i det här landet är. De grundläggande motiven är - och detskall vara huvudmålet framöver - att vi skall kunna trygga vårlivsmedelsförsörjning. Det här kräver ekonomiska uppoffringar av dem som skallköpa jordbruksprodukterna. Vi har sagt att vi får acceptera dessa uppoffringarför det är angeläget att vi har den här tryggheten. Vi avskärmar det svenskajordbruket från världsmarknaden. Här uppstår sammantaget en ekonomisk fördelför hela näringen som sådan, och den skall fördelas för att skapa trygghet. Om nybyggnad för husdjursförsöksstationen i den väl ändå fördelas i någon mån så, att de som har destörre kostnaderna för att skapa denna trygghet skall få litet mer av kakan.Det här är, , grundat på jordbrukspolitiska mål. 19 vice talman (): Herrtalman! Det här blir mitt sista inlägg i den här debatten. Vi får återkomma närpropositionen behandlas. Jag vill bara säga till jordbruksministern attproblemet inte är att vi har för litet livsmedel i det här landet. Det är urden synpunkten inte motiverat att bönderna skall betala för beredskap.Problemet, om jordbruksministern sätter sig in i sakförhållandet, är att vi harför mycket livsmedel här i landet, vilket gör att vi har fått ett överskott.