prot · G709167 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:167 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 10§ Gymnasieskola i utveckling (forts, från prot. Fortsattesöverläggningen om utbildningsutskottets betänkande 1983/ 84:29. 99 (): betänkande nr 29 behandlar en proposifion somfått benämningen Gymnasieskola i utveckling. Jag vill till att börja med sägaatt den titeln rätt väl anknyter till den aktuella skolsituationen. Vi lever iett föränderligt samhälle, och det drar också med sig förändringar på skolansområde. Skolan tar i anspråk en stor del av samhällets resurser. Innan man görmera genomgripande förändringar, bör. man därför vara fullt på det klara medvilka ekonomiska konsekvenser dessa kommer att medföra. Man bör naturligtvis ocksåha klart för sig att de utbildningsmässiga mål man uppställt för skolanverkligen uppnås bättre genom de förändringar som vidtas. Vidare är det viktigtatt elever och berörd personal får en tillfredsställande arbetssituation. Föratt undvika alltför mycket hattande fram och tillbaka i undervisningen är detdärför rimligt att nya reformer föregås av en försöksverksamhet som kan gevägledning för beslutsfattandet. Närdet gäller utformningen av försöksverksamheten har vi från sidaföreslagit att flera alternativa lösningar prövas. Detta är nödvändigt för atten meningsfull utvärdering skall kunna göras. Vi har också pekat på att sådanaalternativ som är lämpliga att pröva finns i t. ex. , ochUSA. Utskottet har tagit upp tanken och säger sig utgå från att syftet medförsöksverksamheten medger att även alternativ fill det som anges ipropositionen kan komma att prövas och att då också erfarenheter från utlandetkommer att tas till vara. Vi har ansett att utskottets skrivningar här i stortsett följer upp våra tankar, varför vi inte har reserverat oss. kommergivetvis att noggrant följa vad som sker och komma med dekompletteringsförslag som vi anser behövliga. Detsammagäller också utvärderingen av försöksverksamheten. Vi har framhållit vikten avatt försöksverksamheten sker fristående från uppdragsgivarna. Med utskottetsuttalande, att det ses som en fördel att även utomstående experfis utnyttjasvid analys av försöksverksamheten, hoppas vi att våra synpunkter i dettaavseende blir fillgodosedda. Vi räknar också med att får möjlighetatt följa upp vad som händer i fråga. om utvärderingen av försöksarbetet. Närdet gäller den framtida utformningen av gymnasieskolan är det av vikt att denpräglas av kvalitet och flexibilitet. är en nation som är starktberoende av andra länder. För att kunna mäta oss med dessa är det av vitaltintresse att vi kan upprätthålla en hög kunskapsnivå. Skulle det därför visasig att våra gymnasister har mindre kunskaper än motsvarande ungdomar i andraländer, är detta tecken på att kvaliteten är otillräcklig. Att det skulleförhålla sig på det sättet finns det emellertid inga tecken på. Det är dåviktigt att det inte blir det i framfiden heller. Kvalitetsbestämningenmåste också göras utifrån de krav som avnämarna, dvs. högskolan ocharbetslivet, ställer på de ungdomar som lämnar gymnasieskolan. Detta ställerkrav på skolan att ständigt anpassa sig till den mycket snabba utvecklingen isamhället. Menskolan skall också var anpassad till elevernas behov av flexibilitet ochvalfrihet. Skilda intressen och förutsättningar skall ges lika chans attutvecklas inom skolans ram, vare sig de är av teoretisk eller praktisk art. Motden här bakgrunden har jag svårt att förstå regeringens förslag om en gemensamstudiestart för alla elever i gymnasieskolan. Det är min bestämda uppfattningatt flertalet elever har en bestämd målinriktning när de lämnar högstadiet ochser fram emot att få börja på en bestämd linje, teoretisk eller praktisk, inomgymnasieskolan. Ett gemensamt år däremot, där teori och praktik varvas, lederlätt till att redan målinriktade elever hinner tröttna på gymnasiet. Föringendera av elevkategorierna kommer året att kännas meningsfullt. Självfalletmåste det dock vara möjligt att ompröva det linjeval man gjort. Denflexibiliteten bör gymnasieskolan ha utrymme för. För den mindre grupp avelever som vid inträdet i gymnasieskolan trots allt är osäker på sinyrkesinriktning vore det kanske möjligt att inrätta en "allmän linje", medan det klarnar för eleverna beträffande hnjevalet. Ettled i strävandena att stödja elever med specialbegåvning är de s. k.idrottsgymnäsierna, där eleverna får använda' till sinidrottsutövning. För är det viktigt att alla elever får likvärdigaresurser för att tillgodose speciella önskemål; Vi har därför föreslagit attockså elever med andra talanger än idrottsliga ges möjlighet att utvecklas iden fortsatta försöksverksamheten. Utskottet är endast berett att tillstyrkasådan verksamhet i fråga om estetiska ämnen, t. ex. musik och bild. Utskottethar därvid gått på en snävare linje än vad propositionen gör - i och för sigskulle det vara intressant att höra vad utbildningsministern säger om detta. För del har jag reserverat mig i utskottet för att försöksverksamhet skallanordnas med individuella timplanejämkningar för personliga intressevalavseende inte bara idrott och estetiska ämnen utan även "vanliga"skolämnen. Ireservation 22 har jag berört frågan om försöksverksamhet med.praktik pågymnasieskolans alla linjer: Från sida vill vi att praktiken pågymnasiet skall anknyta till den kommande yrkesutövningen. Vidare anser vi attderi inte får inskränka på det totala antalet timmar i skolans ämnen. Detta ärförutsättningen för att vi skall-acceptera den. Viföreslår också att tillträdesutredningen får tilläggsdirektiv om att utarbetanya regler för antagning till högskolan, som innebär att det för längrehögskoleutbildningar skall krävas treårig gymnasiekompetens och minst betyget 3i de aktuella karaktärsämnena. Vi vill också ha ett system för viktning avbetyg. Vidare bör direktintagningen till högskolan enligt vår uppfattning höjastill fr. o.m. Tillsist några ord om intagning i gymnasieskolan på höstterminsbetyget. Vi finnerinte det nuvarande systemet tillfredsställande. arbetar f. n.med en utvärdering, som beräknas bli presenterad . Eftersom mer änen alternativ lösning kan bli aktuell har vi nu inte lagt fram något förslag omförändring, men räknar med att göra det när resultatet av utvärderingenföreligger. Mot bakgrund av vad jag här har sagt yrkar jag bifall fillreservationerna 5, 16, 22, 27 och 28. 100 (vpk): Ungdomarnas möjligheter att få ett arbete har ständigt försämrats sedanbörjan av : Trendmässigt har ungdomsarbetslösheten ökatunder . Det är mot den bakgrunden förslaget om en förändradgymnasieskola måste ses. Den starkaste drivkraften bakom förslaget är alltsåinte behovet av en reformerad undervisning, utan nödvändigheten av attungdomarna fortsätter studera, även efter det att de fullgjort sin skolpliktvid , för att förhindra att arbetslösheten ökar. Av nödvändighetenhar man gjort en dygd. Enligt förslaget skall gymnasieskolan stå öppen för allaungdomar - eller "samtliga", som det heter på byråkratspråk. Men detär skillnad på en öppen skola och en som man tvingas in i - även i år. Detmanipulatoriska framgår också av att man påstår att åtgärder som underlättarövergången till gymnasiet gör det meningsfullt för ungdomarna att söka tillgymnasieskolan. Visserligen är sådana åtgärder bra, men det viktigaste förungdomarnas val och vilja att studera är säkert de framfidsmöj-ligheter efterde olika utbildningarna som de kan skönja. Irealiteten accepterar inte staten att många ungdomar hellre vill arbeta,eftersom man är oförmögen att ordna arbeten åt dem. I denna centrala fråga, somgäller både ungdomarnas önskemål och det för arbetarrörelsen principielltviktiga att man skall kunna välja mellan arbete och utbildning, är förslaget entydigt:bara utbildning kan komma i fråga. Sedan kan denna utbildning ha hur mångaskepnader som helst. De facto har redan en obligatorisk elvaårigskolgång införts - dock utan någon diskussion med väljarna om huruvida vi skallha en sådan och om hur den i så fall skall se ut. Regeringen verkar att i daghelst vilja glömma de krav på större frihet att välja mellan arbete ochutbildning och på möjligheter fill återkommande utbildning som helaarbetarrörelsen förde fram så starkt under 1960- och . Vpkdäremot anser att dessa krav är lika giltiga . Vi menar att deerfarenheter man skaffar sig i ett arbete är nyttiga i alla utbildningar och ide jobb man senare får. Att skaffa.sig erfarenhet från olika arbeten är ett brasätt att få kunskaper om olika yrken och bli motiverad för utbildning. Tyvärrkommer, vi att få se allt färre som representerar denna typ av kunskap igymnasieskolan, i och med att har utestängt dem genom de nyaintagningsreglerna. Det finns emellertid inom arbetarrörelsen många godaexempel på att man kan gå till väga på det sätt som jag har beskrivit. Atthelt anpassa gymnasieskolan till ungdomarnas behov är helt enkelt inte möjligt,eftersom åtminstone av en årskull 16-åringar hellre skulle vilja ha ettarbete. Det antalet är i och för sig måttligt, med tanke på att arbetskraften omfattar 4 miljoner människor. Det borde inte vara omöjligt att skaffaytterligare 10 000-15 000 ungdomar ett arbete. Detfinns förslag i propositionen som vi anser är bra och som vi kan svälja. Detmesta är emellertid oklart och skjuts för regeringens ställningstagande. Innehålleti de föreslagna åtgärderna är för det mesta bara antytt och därför omöjligt attta ställning till. Det gäller sådant som .temastudier, tilläggskurser,fördjupningsstudier och specialämnen. En del av dessa verkar dessutom vara svåraatt klart avgränsa från varandra. Som exempel blir kanske"tilläggskurser" och "fördjupningsstudier" bara olika namnpå samma sak. Även skolfolk torde få svårt att förstå vari skillnaden ligger.Också specialarbete skall ge möjlighet till fördjupning inom ett eller fleraämnen. Där kom ytterligare ett namn på något som kan bli samma sak som de tvåtidigare nämnda. Riktigt.hurdetta med grundkurser och tilläggskurser skall se ut får alltså inteveta, inte heller vilken betydelse de skall tillmätas vid betygssättning. Dettablir senare en regeringsfråga. Klart är emellertid att det kommer att hainverkan på ett nytt betygssystem. Därför vore det bra om hadeförberett detta litet bättre. Undervisningenskall bli mera individuell. Vissa elever skall kunna gå längre och djupare ivissa ämnen, medan andra skall få "koncentrera mer tid på grundläggandeavsnitt". Detta med "koncentrerad tid" innebär inte att en timmeblir i stället , utan tvärtom att vissa elever skall fåanvända mer av lektionstiden till vissa avsnitt av elementär karaktär. Menutbildningsministern kanske här i kan klarlägga vad som menasmed att koncentrera tid. Fleraförslag som gäller påbyggnadsutbildning är i och för sig bra. Det gäller bådemöjligheterna att komplettera utbildningar och att skaffa sig en förarbetsmarknaden färdig utbildning. Sådana utbildningar behövs både efter de tvååriga och efter de treåriga linjerna. Här kommer dock de ofullständiga förslagen beträffandesamordning mellan gymnasiet, komvux och AMU . Man måste överväga om endel av dessa utbildningar bör ligga inom t. ex. AMU och om i konsekvens härmedåldersgränsen för denna utbildning skall sänkas till . Inriktningen på AMU. måste - vilket alla som följerutvecklingen på arbetsmarknaden inser - förskjutas mot mer avpåbyggnadsutbildningar, medan däremot en mängd grundläggande yrkesutbildningarsom anordnas inom AMU bör ha sin plats inom gymnasieskolan. Alltför mångautbildningar inom AMU är av grundläggande art - ett förhållande som svarar alltsämre mot utvecklingen och den efterfrågan som finns på arbetsmarknaden.Behovet av grundutbildning inom olika yrken kan helt fillgodoses inomgymnasieskolan och komvux. Genom en sådan förskjutning skulle vi längre fram,med vikande årskullar på ett bättre sätt ta till vara de resurser och detkapital som är satsat i gymnasieskolan. Vi föreslår att man utreder hur gränsdragningen mellangrundutbildning och påbyggnadsutbildning och fördelningen mellan de olikautbildnings-anordnarna bör göras. Ingenstans i förslaget framkommer attregeringen tagit hänsyn fill elevorganisationens mening. Det är symtomatisktför skolreformer i vårt land att man låter elevernas mening betyda så litet.Vi tycker att man bör lyssna mer på dem som har egna och aktuella erfarenheterav undervisningen. På åtminstone två punkter hyser vi samma betänklighetersom elevorganisationen, nämligen beträffande tilläggskursernas effekter påskolarbetet, elevernas situation samt betygsättningen och beträffande förslagetatt ersätta klassföreståndareskapet med gruppindelning. Sådana förändringar börinte införas utan att man först gjort omfattande prov och sett effekterna ochutan en stark förankring hos elever och lärare. Jag rnenar att det förslag somvi nu diskuterar inte har en sådan förankring. Alltför många reformer påskolans område har varit dåligt förankrade och inte följts upp tillräckligt. I den viktiga frågan om ökat inflytande och ansvar föreleverna är förslaget - som vanligt när det gäller den frågan - torftigt.Förutom förslaget om gruppindelning nämns bara vissa möjligheter att bedrivagemensamma aktiviteter, såsom cafeteria och inköpsförening. Det hade kanskevarit skonsammare att helt utelämna denna fråga. Vi anser att ett mycket större intresse borde ägnatsfrågan om elevernas inflytande och ansvar, inte minst med tanke på förslagen omindividuell undervisning, som kan få stor effekt på elevernas skolarbete.Vilket inflytande kommer eleverna att få när det gäller t. ex. tilläggskurseroch fördjupningsstudier? Det är oroväckande att elevernas engagemang iskolfrågor och skoldemokratin faktiskt minskat . Också dettafaktum borde ha manat regeringen till konkreta förslag till ökat inflytande föreleverna. Vi har i vår reservation 23 yrkat attregeringen skall återkomma med förslag till i enlighet med deriktlinjer som vi drar upp, men det är väl att hoppas för mycket att riksdagenskulle bifalla den reservationen. Vi har ändå valt att peka på en del förslagtill åtgärder som vi tycker är bra. Ett av dem, som jag vill nämna här, ärförslaget angående praktikinslag. Det har dock visat sig att det kan bli svårtatt utan politiska beslut få fram erforderligt antal praktikplatser. Denna frågamåste därför följas mycket noga . Jag tror att det hadelöst problemet om regeringen hade valt att , i samband med propositionen,komma med ett lagförslag. Med dessa enkla ord yrkar jäg bifall tillvpk:s reservationer i detta betänkande. Anf.101 (): Per har här i debatten presterat ett av sina mestrabiata angrepp mot den nuvarande skolan. Jag vill inleda rried att fråga:Märker inte Per hur han skadar både sig själv och sitt parti genom dessaöverslag i debatten? Allt färre tar den moderata skolpolitiken på allvar sedanPer blev partiets talesman i dessa frågor. Jag tror faktiskt att dethade varit bättre för moderata samlingspartiet om Per anförande i daginte hade hållits. Utbildning är en strategisk resurs församhällets utveckling. Utbildning är också grundläggande för människorspersonlighetsutveckling; Vi har en hög ambitionsnivå när det gäller vårutbildningspohtik. Målsättningen - en skola för alla - gäller inte baragrundskolan. Även gymnasieskolan är dimensionerad för att alla ungdomar ochmånga vuxna skall kunna få en gymnasieutbildning. Därför måste ocksågymnasieskolans organisation och arbetssätt utformas så att den kan svara motalla elevers skiftande förutsättningar och behov. En skola för alla måsteuppvisa ett stort mått av flexibilitet och variation. Detta ställer höga kravpå skolan. Jag är angelägen att betona detta, därför att kritiken från framförallt moderat håll ofta försöker göra gällande att vår skola skulle stöpa allaelever i samma form. Vår målsättning är precis den motsatta. Vi vill erbjuda en gymnasieskola med ett mångsidigtutbildningsutbud där ungdomarna inte stängs in i låsta fållor. Vi vill ge enstörre valfrihet. Moderat skolpolitik innebär att ungdomarna mycket tidigttvingas välja väg: Den som råkar välja fel kommer att få stora svårigheter attkomma rätt igen. Moderat skolpolitik innebär en återgång till én gammaldagssortering av människor. De med s: k. gott läshuvud skall ges specialiseradteoretisk utbildning. Inte ens tre veckors praktik ute i arbetslivet anseserforderlig eller önskvärd - det betraktas av som slöseri med tiden.De som inte i betyg har dokumenterat goda förutsättningar för teoretiskastudier skall däremot så fort som möjligt ut till annan verksamhet. Sorteringenbör enligt sättas in redan på högstadiet - det är kontentan avderas motion. betänkande om gymnasieskola iutveckling visar mycket tydligt vattendelaren i den utbildningspohtiskadebatten . Jag noterar först med glädje att reformarbetet när det gällergymnasieskolan nu kan inledas med endokumenterad enighet mellan socialdemokratin och och att ävenfolkpartiet ger sin anslutning till det mesta - det är mycket bra. Menmoderaterna söker strid. Jag tror dock att snart kommer attupptäcka att de befinner vid sidan av när det gäller det skolpolitiska arbetet.Deras aversion mot viktiga inslag i reformarbetet har dålig förankring blanddem som arbetar prakfiskt med gymnasieskolan. Detfinns således ett stort glapp mellan å ena sidan de teoretiker som utvecklar enmoderat skolpolitik här i och i det centrala partikansliet och åandra sidan dem som i praktiken sysslar med skolfrågor ute i kommunerna. Vpkväljer att i dagens skoldebatt ställa sig klart offside. I svepande ordalagförhånas regeringens proposition. Något vetfigt oCh genomtänkt alternativpresenteras inte. Vpk:s motion mynnar ut i krav på ett helt nytt förslag frånregeringens sida. Men vpk:s eget bidrag till reformarbetet blir i detta skedelika med noll - jag beklagar detta. Jagskall nu så kortfattat som möjligt kommentera några punkter i betänkandet därdet råder delade meningar i utbildningsutskottet. Först intagning fillgymnasiet: Intagningen sker nu på höstterminens betyg i årskurs 9. Denordningen har mött stark kritik. och vill nu återgå tillintagning på vårterminsbetyget. Detta är ingen ideologisk fråga som behöverföranleda partipolitiska motsättningar. Intagningpå höstterminsbetyg infördes i gott samförstånd. Motivet var att komma bortfrån allvarliga problem som framför allt elever och föräldrar upplevde med dengamla ordningen. Besked om antagning till gymnasiet kom mitt undersemestertid. Den som inte blev antagen till gymnasieskolan hade begränsademöjligheter till alternativ planering. En återgång till denna gamla ordningskulle innebära att samma problem återuppstår. Tidigtbesked om kommande gymnasieplats ger å andra sidan möjlighetatt förbereda sig för gymnasieskolan på ett bättre sätt. Förutsättningar för enmjukare övergång till gymnasiet skapas. pågår, som påpekade,en omfattande utvärdering av gällande , ordning. Vi får en rapport från SÖ tillhösten. Det är därför orimligt att nu skulle fatta ett bindande besluti den här frågan. Gymnasieutredningenföreslog en ordning med s. k. gemensam start i gymnasieskolan. Ett syfte varatt skapa en mjuk övergång från , att låta eleverna så att sägakänna sig för litet, innan de binder sig för ett visst linjeval. Regeringenföreslår nu inte införande av gemensam start. Däremot avserutbildningsministern att uppdra åt SÖ att analysera och belysa vilka olikamöjligheter som kan finnas att uppnå syftena med en gemensam start. Moderaternaoch motsätter sig detta. Det är för mig obegripligt. . Jagupprepar: Regeringen föreslår inte införande av gemensam start.Utbildningsutskottet gör det inte heller. Vad finns det då för anledning attmotsätta sig ett studium kring möjligheter till mjukare övergång till gymnasieskolan?Den som vill öppna gymnasiet för alla måste också vara beredd att undanröjahinder där sådana finns. 10Riksdagens protokoll 1983/84:166-167 någotbehov i den riktningen vet vi, men varför ramlat in i den fållanförstår jag inte. Individuellatimplanjämkningar kan förekomma för att tillgodose behov av att kombineragymnasiestudier med specialidrott. Utskottet förordar att en utvidgning avmöjligheterna till timplanejämkningar sker, så att kombination kan göras ocksåmed estetiska ämnen. Utskottet vill inte gå längre i denna försöksverksamhetnu. Elevernas intressen och anlag.med anknytning till annat skolämne bör kunnatillgodoses inom den reguljära ramen för detta. Utskottet erinrar här bl. a. omverksamheten med specialarbete och temastudier. F. ö. erbjuder gymnasieskolanmed sina 25 linjer och ca 500 specialkurser ett variationsrikt utbud, som börkunna tillgodose högt ställda krav i fråga om specialintressen. Det är angeläget att stimulera till ökad föreningsverksamhet i skolan -inte minst elevfacklig verksamhet. Utskottet vill inte nu föreslå individuellatimplanejämkningar för att .tillgodose detta behov. Däremot tycker utskottetsmajoritet att det är värdefullt om SÖ och lägger framförslag som på annat sätt främjar föreningsverksamheten i skolan. Vi bejakardärför utbildningsministerns initiativ i den riktningen. Också till dettaställer sig avvisande. Det är trist. Likatrist är det att notera ovilja mot elevinflytande och föräldramedverkani skolan. Inte ens förslag om försöksverksamhet vill de acceptera., Får jagfråga:' Hur ser egentligen moderata samlingspartiet på demokratifrågorna?Vilken roll skall skolan spela när det gäller att stärka och utvecklademokratin i samhället? Har skolan någon uppgift i det sammanhanget? Jagmenar att skolan har en vikfig roll att fylla när det gäller demokratiskfostran. Därför måste skolan själv också fillämpa demokrafiska arbetsformer.Det måste ske i nära samverkan med hemmen, föreningslivet och arbetslivetutanför skolan. Försöksverksamhetmed praktik är ett annat viktigt inslag i reformarbetet med glymnasieskolan.Förslaget om upp fill tre veckors praktik på alla linjer har mötts mycketpositivt av eleverna. Målen för praktiken är att knyta verksamheten i skolannärmare till verksamheter i arbetslivet och samhället i övrigt, att låtaeleverna få känna på hur det är att delta i arbetslivet och att visa hurkunskaper i olika ämnen används i arbetslivet. Moderaternabetecknar detta som ett missbruk av tid, som bör användas fill andraviktiga uppgifter. De hänvisar fill erfarenheter som eleverna bör kunna skaffasig i feriearbeten och studiebesök. Jagtycker, herr talman, att detta vittnar om ett skrämmande förakt för de värdensom arbetslivserfarenheter kan ge, när man på det här sättet avvisar praktik. Jag vill med det anförda yrka bifall till utskottets hemställan på allapunkter och avslag på samtliga reservationer. 102 PER () replik: Riksdagsordningen förbjuder mig att i den härrepliken vända mig till . Låt mig därför till följande. Jag tycker att han till statsrådet skallsäga, att om man anser sig kunna resa land och rike kring och chikanera moderatskolpolitik, är det inte mer än rätt och rimligt att man också är beredd attföra en debatt om denna skolpolitik här i riksdag. började sitt eget anförande gentemot detinlägg jag gjorde , med att framföra det traditionella menohederliga debattknepet att hävda, att om man kritiserar socialdemokratiskskolpolitik, kritiserar man den svenska skolan. Jag anser att den svenskaskolan av innehåller åtskilliga utomordentligt fina kvaliteter, men jagmenar att socialdemokratisk skolpolitik inte på långa vägar kan mäta sig meddet arbete som lärare och elever utför i skolan. Vad jag kritiserar är intelärare och elever och den svenska skolan utan de försök som socialdemokratin, idenna kammare och i denna stund, försöker få majoritet för i syfte att förändraden i enligt vår mening felaktig riktning. talar i sitt anförande om att moderaternaönskar främja en utveckling i riktning mot sortering av elevkategorier i olikahögar. Det här vittnar, herr talman, om en syn på olika begåvningsprofiler somjag trodde att vi vid det här laget hade förpassat till historiensskräpkammare. Det är inte så att man skall eller kan sortera elever i en"finare" hög och en "ofinare".