prot · G709100 · 1983-12-31 00:00:00 — Förhållandet är ju också det att vid t. ex.frökontrollanstalten i utgör arbetet med statsplomberingen bortemottre fjärdedelar av verksamheten. Skulle en så stor del av verksamheten fallabort vid ett helt förstatligande, kan övrig verksamhet knappast upprätthållas,och det blir till stort förfång för jordbruksnäringen i länet. De lokala frökontrollanstalterna är lokaliserade tillområden med en omfattande utsädesodling. Vidare mister trädgårdsföretag ochenskilda en informationsmöjlighet på nära håll, om den här verksamheten skulleförsvinna. Den är mycket uppskattad. Jag vill fråga jordbruksministern: För vilken part i denhär berörda intressegrupperingen blir det bättre med en organisationsförändringnär det gäller utsädeskontrollen? Blir det bättre för odlaren i Östergötlandeller på , för frökontrollen, för köparen av utsäde eller möjligen förstaten? Anser jordbruksministern att det uppstår några nackdelar för odlare, omde lokala frökontrollanstalterna i t. ex. och i en förändradorganisation helt tvingas upphöra med sin verksamhet? Vilka garantier finns detf. ö. för en högre effektivitet och lägre kostnader, om man förändrarorganisationen för frökontrollverksamheten? Jag är övertygad om att alla som funderatlitet på dessa problem är överens med mig om att vi har denna överkapacitet.Avsikten är självfallet inte att vi skall försämra förutsättningarna förnäringen i detta sammanhang. Tvärtom är det i detta fall liksom i andrasammanhang helt naturligt att vi eftersträvar att försöka få en så braorganisation av verksamheten som det över huvud taget är möjligt. Det är meddet målet för ögonen som vi nu diskuterar utsädeskontrollen. Det skall bliöverläggningar också med berörda parter. Med hänsyn tagen till detta är jag fördagen inte beredd att gå närmare in på de slutgiltiga lösningar som kan kommaatt bli resultatet av dessa överläggningar. 17 (): Det är mycket möjligt att den överkapacitetsom jordbruksministern talade om i svaret kan finnas-det är väl inte tal omannat. Men den överkapaciteten kan väl knappastskyllas på den verksamhet somtillkom före detta sekels början och som alltså är gammal och etablerad.Överkapaciteten måste i stället, såvitt jag förstår, tillskrivas den statligaverksamheten. Det vore då illa om den här nu väl fungerande och mycketeffektiva verksamheten på de enskilda lokala frökontrollanstalterna finge lovatt stryka på foten för att man för statens del möjligen skulle kunnaförbilliga verksamheten. Men man förbättrar knappast för odlaren, förfrökontrollanstalterna eller för köparen av utsädet. Det skulle möjligen varastaten som kunde tjäna på en förändrad organisation. Men myndigheten är ju ändåtill för medborgarenkunden - det är någonting som vi försöker understryka ochinpränta i verksamheten. Det vore inte bra om just den här förändringen istället skulle understryka att det för myndigheten-staten skall bli bättre inågot avseende -dock inte för kunden. Det är ändå så, , att vi ocksåfår se till att den statliga verksamheten sköts på ett sådant sätt att den intei onödan belastar näringen med kostnader. 19 (): Jag vill isammanhanget erinra om att regeringen-statsmakten gärna för öververksamhet på exempelvis jordbruksnäringen. Här finns det en verksamhet som iöverensstämmelse med statens reglemente fullgör en fin uppgift. Men dettaarbete är man kanske benägen att nu förlägga till en helt statlig verksamhet.Det går emot de intentioner som man har i andra avseenden - när man för överansvar till exempelvis jordbruksnäringen. Här är man alltså beredd att flyttaöver ett ansvar i dess helhet från jordbruksnäringen till staten. Jag tyckeratt det rimmar dåligt med det förfarande som tillämpas i övrigt. Överläggningenvar härmed avslutad. Om fiskevården i reglerade sjöar 8 § Svar på interpellation 1983/84:104 om fiskevården ireglerade sjöar har frågat mig följande, nämligen - om regeringenavser att vidta åtgärder för att få till stånd en långsiktig plan förrestaurering av näringstillgången i de reglerade sjöarna, - om regeringenavser att ta initiativ för att tillsammans med kraftbolagen analyseraförutsättningarna för senareläggning av urtappningen av vissa delar avmagasinerad vattenvolym, - om regeringenkommer att arbeta för ytterligare planteringar av i lämpliga regleradevatten, samt - om regeringenhar för avsikt att ta andra initiativ för bättre fiskevård i dessa sjöar. En central uppgift för fiskerimyndigheterna har sedan1940-talet varit att klarlägga konsekvenserna för fisket av regleringen avsjöar och vattendrag för energiutvinning. Från och med 1960-talet har olikapraktiska kompensationsåtgärder vidtagits i avsikt att minskaskadeverkningarna vid främst sjöregleringar. Så t. ex. har inplantering avolika sorters fisk gjorts. Goda resultat har uppnåtts, bl. a. med kanadaröding.Försök pågår att på andra sätt höja avkastningen i de reglerade sjöarna, bl. a.genom överflyttning dit av små kräftdjur som normalt finns endast i sjöarnedanför högsta kustlinjen. Ett sådant kräftdjur är pungräkan (Mysis relicta).Introduktionen av pungräka har haft positiv effekt i många norrländska sjöar.Fiskbestånden har reagerat genom förbättrad tillväxt, ändrad balans mellanarterna samt förbättrad köttfärg och smak. Sjöns ekosystem har dock påverkats.Bl. a. har vissa andra näringsdjur minskat i antal. En utvärdering av hittillsvidtagna åtgärder pågår, och nya utsättningar av pungräka har uppskjutits iavvaktan på denna. Utvärderingen beräknas vara avslutad . Också frågan om en senareläggning av urtappning av vissadelar av magasinerad vattenvolym har uppmärksammats av ochkommer att tas upp till behandling när den nämnda utvärderingen är klar. PaulLestanders önskemål om en analys av förutsättningarna för en senareläggningkommer således att bli tillgodosett i det sammanhanget. Utvärderingen kommer f. ö. att bli ett viktigt underlagför beslut om hur fiskevårdsarbetet i de reglerade vattnen skall bedrivas. Häriinnefattar jag också ställningstagande till sådan inplantering av somPaul Lestander har berört särskilt. Slutligen vill jag nämna att den nyaindexuppräkningen av vattenavgifterna bör förbättra förutsättningarna förfiskevårdande insatser. 21PAUL LESTANDER (vpk): Jag får tacka jordbruksministern för svaret.Regleringen av Sveriges sjöar och älvar är något som pågått mycket . Deskador som drabbat enskilda sakägare vid dessa ingrepp har reglerats genomavtal eller vattendomar. Detta har också gällt enskildas anspråk vid skador påfisket i dessa vatten. Den skada som drabbat en bygd genom att försörjningsunderla- getvaraktigt försämrats har oftast blivit oreglerad. Det är riktigt, som framhålles i jordbruksministerns svar,att ett omfattande arbete nedlagts från fiskerimyndigheterna för att skaffakunskap om vilka metoder som skulle kunna användas för att återge de regleradevattnen en förbättrad fiskeproduktion. En av dessa prövade metoder har varitutsättningen av Mysis relicta. Erfarenheterna av dessa utsättningar är såmångtydiga att de t. v. upphört. Allmänt kan väl konstateras att ettensidigt beroende av ett fisknäringsdjur innebär stora risker. Kompletteringarmed andra näringsdjur vore önskvärda. 1 en informationsskrift frånförsöksgruppen för fiskevårdande åtgärder i Kraftverksmagasin nr 1983sammanfattar gruppen kvarvarande frågeställningar: Vad sker på ? Utvecklingen av t. ex. antal,tillväxt och medelvikt hos olika arter av fisk visar trender som ännu intestabiliserats. Innebär en förändring från sjöar där dominerar tillsjöar där öring dominerar en minskad fiskproduktion? Påverkassikens rekrytering till fiskbart bestånd? Kommer rödingen nu att återerövra sjöar där denutkonkurrerats av inplanterad sik? Om näringstillgången kan anses tryggad genom Mysis, kan dåutsättning av rom, yngel eller ungar av motverka rekryteringsskadan pågrund av regleringen? Kan inplantering av andra fisknäringsdjur t. ex. Pallaseaquadrispinosa, Gammaracanthus lacustris och Pontoporeia affinis fungera på ettgynnsamt sätt i Myi/'i--sjöarna genom att bryta karaktären av monokultur? Vad innebär Mysis' dominerande ställning som bytesdjur föreventuella anrikningar av vindburna pesticider och sedimenterade tungmetaller ifisk? Är A/yÄ«-introduktionen bara ett första steg i enåtgärdskedja, där man även planterar in en ny pelagisk bytesfisk, som lever avMysis, t. ex. nors? Hur mycket av de positiva effekterna av enMyxw-inplantering döljs av negativa faktorer t. ex. reglering, hårt nätfiskeeller maskmete av småöring i bäckarna? - Så långtKraftverksmagasin nr 15. Trots att dessa, många mycket betydelsefulla, delfrågorinte kunnat bearbetas, trots fiskets ostridiga betydelse i dessaområden och trots uppräkningen av vattenavgifterna ger inte jordbruksministernnågot svar på en av mina frågor: Kommer regeringen att vidta några åtgärder för attutarbeta en långsiktig plan för restaurering av näringstillgången i regleradesjöar? Utbyggnaden av vattenkraften för elproduktion var frånnationell industri-aliseringstillväxtstrategisk synpunkt ett effektivtdelmoment. Villkoren för denna utbyggnad har i huvudsak styrts avexploatörsintressenterna. och andra kraftbolag har håvat injättevinster vid de vattenkraftsutbyggnader som ägt rum. Förlusterna drabbade de områden där exploateringen skedde.Värdefull skogsmark överdämdes. Odlingsarealerna minskade genom sjöregleringen. Om fiskevården i reglerade sjöar Om fiskevården i reglerade sjöar Stora skador uppstod på fisket. Man fick försämradebåtfartsförhållanden och svagare isar. Ökas satsningarna på fiskevård i de reglerade sjöarna ärdet positivt. Tyvärr uppfattar jag inte jordbruksministerns svar som någonsignal till att regeringen verkligen kommer att göra någon insats i den härfrågan. har i sitt inlägg verkligenbelyst de svåra problem av rent biologisk art som man möter när man skallförsöka få till stånd en ordentlig fiskevård som gör det möjligt för oss att nådet tillstånd som vi eftersträvar. Jag sade i mitt svar, , att det pågår enutvärdering av de undersökningar som har gjorts. Man har som målsättning attvara färdig . Jag anser för min del bestämt att vi innan vitillgriper de åtgärder som förordar bör ha den här utvärderingensom underlag, just för att vi skall kunna lyckas i våra föresatser att bedrivaen fiskevård som verkligen blir framgångsrik. Det vi nu talar om är ändå - med de exempel har visat - komplicerade frågor. De åtgärder vi hitintills har vidtagithar, när det gäller exempelvis Mysis, gjort att vi fått, låt oss kalla det så,en monokultur på det här området. Det har haft verkningar vi inte kan varatillfredsställda med. Innan vi kommer med definitiva förslag till åtgärderskall vi ha gott underlag för de insatser som skall göras. Vår ambition skallvara en aktiv fiskevård inom de här områdena. 23 (vpk): Jag noterar naturligtvis de godaambitionerna. Jag tillåter mig att återkomma om inte de goda ambitionerna ocksåleder till kraftfulla åtgärder. Jordbruksministern säger att det behövs ytterligareutvärderingar och ytterligare underlagsmaterial. Tyvärr ger han ingetdefinitivt svar på frågan om regeringen när utvärderingarna,underlagsmaterialet och den vetenskapliga belysningen är klara kommer attvidta kraftfulla åtgärder. Han talar om utvärderingar, men inte om depåföljande åtgärderna. Jag undrar om PaulLestander hörde på vad jag sade. Jag sade att när utvärderingen är klar - ochman beräknar att den är klar - är vår ambition att vi på basis avresultaten av den skall bedriva en aktiv fiskevård i de här sjöarna. 25PAUL LESTANDER (vpk): Jag hörde faktiskt på mycket noga, och vi fårse när den dagen kommer om det här bara är en deklaration eller om det är enverklig målsättning som också kommer att fullföljas. Överläggningen var härmed avslutad. 9 §Svar på interpellation 1983/84:99 om barnomsorgen har frågat mig omregeringen är beredd att vidta åtgärder för att förbättra familjernas möjlighetatt själva ta hand om sina småbarn eller att själva ordna sin barnomsorg. Låt mig inledningsvis konstatera att samhället erbjuder enrad olika åtgärder för att stödja utsatta grupper. Detta stöd riktar sig i höggrad också till barnfamiljer i olika situationer och i olika skeden av barnens uppväxttid.Stödet är i vissa fall utformat för att ge en god grundtrygghet, i andra fallför att enligt god försäkringssed ge ett skydd vid inkomstbortfall. De generella barnbidragen ger en viss grundläggandeutjämning av de kostnader som familjer med barn har i förhållande till familjerutan barn. De familjepolitiska stödformerna är också riktade till olika typerav barnfamiljer. Hemmamakeavdraget i skattesystemet och garantinivån iföräldraförsäkringen har således betydelse inte minst för familjer med enhemarbe-tande. Bostadsbidraget riktar sig genom sin konstruktion tillfamiljer med låga eller vanliga inkomster, dvs. i stor omfattning till familjermed en inkomst, antingen detta beror på att den ena föräldern är hemarbetandeeller att en förälder är ensamstående med barn. Bostadsbidraget ger emellertidockså, i likhet med flerbarnstillägget, ett kraftigt stöd till familjer medflera barn. Vissa delar av studiestödet är utformade så att även barn ifamiljer med låga inkomster skall få möjlighet att fortsätta studierna efterden obligatoriska skolan. Regeringen har i en proposition föreslagitavsevärda förbättringar av studiestödet till inkomstsvaga hushåll medgymnasiestuderande barn. Jag har önskat ge denna grundläggande redovisning för attbemöta påståenden i interpellationen om att det "ärkänt att det främst är familjer med låga och vanliga inkomster, med flera barneller med obekväma arbetstider som helt står utan någon form av stöd till sinbarnomsorg". Ett grundligt studium av interpellationen ger emellertidmig ett intryck av att vad egentligen vill är att en del avde statliga medel som utgår till stöd för den kommunala barnomsorgen skallomfördelas till familjer med en hemmamake. Om denna min iakttagelse är riktig,vill jag ge det klara beskedet att regeringen ävenfortsättningsvis kommer att verka för att stödet till barnfamiljerna utgår bådei form av ekonomiska bidrag och i form av barnomsorg. Jag är således, herrtalman, inte beredd att medverka till att resurser fördelas om från denkommunala barnomsorgen till det direkta ekonomiska barnstödet. 27 Förstevice talman (): Herr talman! Jag ber att få tackasocialministern för svaret. När man hör det uppläsas, skulle man kanske kunnatro att de svenska barnfamiljerna befinner sig i den bästa av alla världar. Barnfamiljerna har en god grundtrygghet och skyddvid inkomstbortfall samt får bostadsbidrag, som ger ett kraftigt stöd tillfamiljer med flera barn. Socialministern räknade också upp en rad stödformerför gymnasiestuderande, trots att min interpellation avsåg barn medbarntillsynsbehov, alltså små barn. Javisst,stödformerna är många, men beskattningen av barnfamiljerna är ju såhård att de i allt flera fall inte når en acceptabel standard trots de mångastödformerna. Det gäller i första hand flerbarnsfamiljerna. Det gäller i andrahand barnfamiljer som av olika anledningar vill eller måste leva på en inkomst.Det gäller dem som vill eller måste ordna sin barnomsorg själva. Vi vet ocksåatt allt flera barnfamiljer är tvingade att uppsöka för attfå ihop till skatten. Låtmig mycket kort påminna om hur situationen är för våra barnfamiljer. Jag skalldå inrikta mig på dem som min interpellation avsåg, nämligen familjer med småbarn. För att nå existensminimum, en nivå som ligger långt under lägstafolkpensionsstandard, behöver en familj där en förälder själv tar handombarnenen lön på 100 O00kr.,omdetären tvåbarnsfamilj. En familj med tre barn behöver130 . Då har jag räknat med genomsnittshyra. vet vi att juflera små barn det finns i familjen, desto vanligare är det att en förälder ärhemma på heltid. Betyderdå detta att bara höginkomsttagare tar hand om sina barn själva? Nej, verklighetenär väl snarare den motsatta. Detta att en familj med tre barn behöver 130 000kr. i inkomst för att kunna klara sig på en inkomst innebär att man i enindustriarbetarfamilj måste tjäna 40 000-45 000 extra för att nå upp tillexistensminimum. Denhemmaarbetande maken då? Vederbörande utför ju ett arbete som, om det gällertre små barn, är värt . - åtminstone skulle det kosta så mycket omdet skedde på daghem. Situationenblir inte mycket bättre för familjer med låga eller vanliga inkomster somordnar sin barnomsorg själv. Jag skall ta ett exempel här också, ett mycketvanligt exempel: en familj med två barn som har inkomster på 85 000 och 60 000kr. Den ena föräldern har heltid, den andra har lång deltid. Jag har antagitatt hyran är . Omden familjen betalar mer än 5:50 per barn för barntillsyn, blirfaktiskt ekonomin ännu sämre än om en förälder stannar hemma hos barnen. I bådafallen hamnar familjen långt under existensminimum. Trotsalla de stödformer som socialministern räknade upp i svaret, är det enenda barnomsorgsform som anses värd att få ett direkt stöd från det allmänna,och det är den kommunala barnomsorgen. Men är det väl känt att denkommunala barnomsorgen dubbelt så ofta används i familjer med ett barn som ifamiljer med flera barn. Detär också väl känt att den används dubbelt så ofta i akademiker- ochtjänstemannafamiljer som i LO-familjer. Det är också känt att LO-familjernasamtidigt är de som oftast får lösa barnomsorgsfrågan privat utan något stödfrån det allmännas sida. Dettaframgår av en rapport från som har utarbetats vidareav LO och som presenterades vid en konferens i slutet av förraåret, där jag tror att socialministern själv var närvarande. Så här ser verkligheten ut för allt flervanliga småbarnsfamiljer i : stora ekonomiska svårigheter och en fögasocial inriktning av det stora stöd som ges till den kommunala barnomsorgen.Det är tyvärr också så att de barnfamiljer som allra bäst skulle behöva eninkomstförstärkning får behålla allra minst. Det beror på reglerna för deinkomstprövade bostadsbidragen. För en familj med en låg tjänstemannainkomst som behöverfå en ökning av sin disponibla inkomst med . krävs det enlöneökning på . om familjen har ett barn, och med tre barnbehövs det en löneökning på . Jag har velat nämna detta därför att jag får litet grandett intryck av att socialministern betraktar bostadsbidragen som en form avvårdnadsersättning. Det är bra att bostadsbidrag finns, men det är mycket syndatt de skall behövas, för bostadsbidragen låser ju in familjerna, gör det alltsvårare för dem att av egen kraft förbättra sin standard. Ambitionen borde istället vara att så långt möjligt minska behovet av inkomstprövade bidrag ochatt i stället försöka få generella lösningar. I min interpellation, herr talman, påpekar jag att det ärväl känt att många föräldrar som önskar fortsätta sitt förvärvsarbete har svårtatt kombinera detta med den kommunala barnomsorgen. Mer flexibla ochskräddarsydda lösningar ställer sig ju ofta ekonomiskt oöverkomliga förfamiljer med låga eller vanliga inkomster, även om de skulle kosta väsentligtmindre än den kommunala barnomsorgen. Det är också känt att det främst ärfamiljer med låga och vanliga inkomster, med flera barn eller med obekvämaarbetstider, vilket många LO-familjer har, som helt står utan någon form avstöd till sin barnomsorg. Detta innebär i genomsnitt högre kostnader för varjeytterligare familj som får barnomsorg. Bristen på platser där beräknassamtidigt till ca 80 000, om även fortsättningsvis endast den vårdformen skallstödjas. Stat och kommuner har inte heller råd att fortsätta utbyggnaden av denkommunala barnomsorgen i oförändrad takt. Genom den s. k. avindexering-enkommer också statsbidragen till denna att urholkas . Låt mig bara skjuta in att i den rapport frånfinansdepartementets expertgrupp för studier i offentlig ekonomi som heterFördelningseffekter av barnomsorg - Ds Fi 1983:30 - har man räknat utatt de årliga kostnaderna för den kommunala barnomsorgen vid utbyggnad tillfull behovstäckning vid nuvarande subventionsnivå skulle innebära minst enfördubbling. Det är - för att återgå till min interpellation - ocksåväl känt att allt fler föräldrar protesterar mot att endast vård av andrasbarn, inte av egna, betraktas som jämlik och produktiv och i samma utsträckningvärd det allmännas stöd och uppmuntran. Mot bakgrund av det anförda bad jag att få ställa följandefråga till socialministern: regeringen beredd att vidta åtgärder för attförbättra familjernasmöjlighet att, om de så önskar, själva ta hand om sina småbarn eller att självaordna sin barnomsorg? Svaret på denna min interpellation är - förlåt uttrycket -"Goddag -yxskaft". För vad är det socialministern säger? Jo, han vill"ge det klara beskedet att regeringen ävenfortsättningsvis kommer att verka för att stödet till barnfamiljerna utgår bådei form av ekonomiska bidrag och i form av barnomsorg". Men är det inte en fullständig självklarhet? Och något svar på minfråga är det ju minst av allt. Interpellationssvaret är kanske litetovanligt i också ett annat avseende. Socialministern säger sig nämligen hagjort ett grundligt studium av interpellationen för att få ett intryck av vadjag egentligen vill. Men jag framställer inte interpellationer för att få redapå vad jag egentligen vill - det vet jag utomordentligt bra själv - utan föratt försöka få reda på om socialministern är beredd att göra någonting för attunderlätta för barnfamiljerna att själva ta hand om sina småbarn. Jag har alltså inte fått något svar på min interpellation,och jag skulle därför avslutningsvis inom ramen för interpellationen viljaformulera om frågan så här: Är regeringen beredd att vidta åtgärder som gör detmöjligt för familjer att, om de så önskar, själva ta hand om sina småbarn elleratt själva ordna sin barnomsorg? Om svaret på frågan är ja, är jag naturligtvis intresseradav vad regeringen tänker göra. Är svaret på frågan nej - man vill inte göra detmöjligt för familjerna att själva ordna omsorgen om sina barn -, skulle jagvilja veta hur socialministern då har tänkt sig att klara barnomsorgen. Nej, det är naturligtvis inte min mening -och det vet mycket väl - att försöka ge en bild av attbarnfamiljerna lever i den bästa av världar. Det vore, , likafelaktigt och osakligt som att påstå att ingenting görs för att hjälpa defamiljer som befinner sig i den här situationen. Det var därför jag räknade uppen del av de stödformer som finns och som naturligtvis är till mycketstor hjälp för just de här familjerna. Sedan jag skrev det här interpellationssvarethar det inträffat en del som borde kunna bli till glädje för barnfamiljerna.Representanter för de fem riksdagspartierna har kommit överens om att försökata gemensamma tag för att förbättra barnfamiljernas situation. Vi är allaplågsamt medvetna om att många barnfamiljer befinner sig i ett ytterligtbekymmersamt ekonomiskt läge. En del av de förslag till förbättringar sompartierna har framlagt är visserligen sinsemellan oförenliga och ett och annatoacceptabelt för det ena eller det andra partiet. Men det finns på en delviktiga punkter samstämmiga uppfattningar eller uppfattningar som borde gå attsamman-jämka om viljan finns. Jag tror att viljan finns. Vid den överläggning vi hade i går gjorde vi en noggranngenomgång av vilka förslag från de andra partierna som vi kan acceptera och vadvi är beredda att i positiv anda diskutera. Den genomgången var så konstruktiv ochpositiv att vi var helt överens om att fortsätta samtalen för att, om möjligt,hitta en gemensam lösning på barnfamiljernas problem. I det läget är det, herrtalman, för barnfamiljernas skull viktigt att mer ta fasta på det som förenarän det som skiljer partierna åt. Jag tänker därför - trots att det är litetmot min natur -försöka motstå frestelsen att acceptera till batalj. Den får vi ta . Men på några punkter villjag ge några sakupplysningar, som jag hoppas skall väcka tankar också hosriksdagens förste vice talman. I interpellationen säger hon sig ömma särskilt förflerbarnsfamiljer med låga och vanliga inkomster; hon hävdar att samhället gör liteteller inget alls för att stödja dem av dessa familjer som väljer att självavårda sina barn. Det är ett mycket osakligt påstående.