prot · G709117 · 1983-12-31 00:00:00 — De skall hanteras enbart av den som har med ärendet att göra,och de skall hållas förvarade på ett säkert och betryggande sätt enligt sekretesslagen.I detta avseende bUr det ingen skillnad mot vad som gäller. Men det är klartatt om man tror, som uppenbarligen många gör, att här föreslås radikala ochgenomgripande förändringar, då kan man bU orolig. Men så är det alltså inte.Inte på en enda punkt när det gäller försäkringens innehåll, när det gällerförhållandet mellan anställd och Adminbtrationen avförsäkrings-ersättningar vid statsanställdas sjukfrånvaro arbetsgivare och när detgäller förhållandet mellan statsanställda och andra medborgare i fråga omsjukförrhåner ändras någonting. Vad som görs är en administrativ förändring.Man ändrar förhållandet mellan och de statliga arbetsgivarna.Det är faktiskt det enda. Detär svårt, inte minst efter den här ganska långa debatten och efter allt somsagts tidigare, att inte tänka på det gamla talesättet: Mycket väsen och Utetull, sa käringen som klippte suggan. Det var bara några ord med anledning av intressantaspråkvetenskapliga intermezzo mitt i den försäkringstekniska debatten. Det ärmöjUgt att och jag kan komma att gemensamt försökastävja en del av det som också jag tycker känns olustigt i den s. k.moderniseringen av vårt lagspråk. Jag vill dock inte tro att vi kan bli överensom att det värsta attentatet skulle vara att de s. k. nakna substantiven försesmed obestämd artikel. Jag tar t. ex. betydligt värre åt mig av det s. k. mordetpå konjunktiverna. Visstfinns det en del att säga om detta, och det kanske vi kan göra vid någottillfälle. Men som tydligen själv var medveten om, är det intemöjligt att ge sig på hela språkbmket i lagstiftningen genom att ändra på etteller två uttryck i en eller två paragrafer i en bestämd lag. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottetshemställan biföUs med 219 röster mot 66 för hemställan i reservationen av ElisAndersson m.fl. 8 ledamöter avstod från att rösta. Motivering Utskottets motivering godkändes. 20§ Stöd till idrotten betänkande 1983/84:13 om stöd till idrotten (prop. 1983/84:100delvis). 105 (): Först vill jag uttrycka tillfredsställelse över att stödet tillidrotten räknats upp med 26,4 milj. kr. Visserligen ingår i denna summakompensation för ändrade utbetalningsregler för organisationsstödet med 5 milj.kr., men idrotten måste finna sig i att arbeta i samma hårda ekonomiska klimatsom andra organisationer, och mot den bakgrunden har man inom idrotten anledningatt känna sig nöjd med tilldelningen i budgetpropositionen. Ipropositionen säger det föredragande statsrådet att idrotten har viktigauppgifter i samhället, och han nämner särskilt idrottsrörelsens förmåga att Iidéprogrammet Idrott 80 har idrottsrörelsen själv angett vilka gmpper sombehöver särskilt stöd, och bland dessa kan nämnas kvinnor, invandrare,handikappade och ungdomar inom ungdomsidrotten. Isin interna anslagsfördelning har också Riksidrottsförbundetprioriterat verksamheter riktade just mot dessa grapper. Ettkärt debattämne internt inom idrottsrörelsen har varit idrottenskommersialisering, och ledningen för svensk idrott har noga följt utvecklingenpå detta område. fastställde Riksidrottsstyrelsen riktlinjernaför samverkan mellan idrottsrörelsen och näringslivet. Denna samverkan går ikorthet ut på att idrott skall äga rum på idrotteris villkor och vara opåverkadav t. ex. reklamintressen. Jag betraktar det som en förolämpning mot de ideelltarbetande i idrottsförbund och klubbar när man påstår att arbetet med attskaffa resurser till idrotten via sponsorer är ett självändamål. Det är ettpåstående som kan fällas endast av personer som står som främlingar utanför denlevande idrotten. Förde motionärer som föreslår direkta statliga ingripanden i idrottsrörelsensverksamhet viU jag framhålla vikten av att idrotten står fri och obunden somideell folkrörelse. Idrotten bör stödjas men inte styras, har varitmålsättningen för det statiiga stödet till idrotten, och den målsättningen börbibehållas. Efter dessa erkännsamma ord om regeringsförslaget och idrottsrörelsenmåste jag starkt kritisera hanteringen av de anslagsäskanden som kommer frånidrottsrörelsen och en del andra ideella organisationer. F. n. finns vissaorganisationer av folkrörelsekaraktär som utan att tillhöraRiksidrottsförbundet ändå har påtvingats en administrativ anknytning till dettagenom att statsbidraget för deras verksamhet fördelas via Riksidrottsförbundet.Dessa självständiga och från idrottsrörelsen fristående organisationer har attsjälva inlämna sina anslagsframställningar till regeringen, menRiksidrottsförbundet skall sedan yttra sig över framställningarna. a.idrottsutredningens betänkande Idrott åt alla och utredningen tillfolkrörelser har berörda organisationer påtalat detta förhållande och ansettdet felaktigt att skall ha möjligheter att påverka dessa organisationersstatsbidrag. Faran med denna handläggning är att det kan uppstå konkurrensmellan idrotten och andra former för friluftsliv och friskvård. Förden svenska idrottsrörelsen kan det inte heller vara eftersträvansvärt attsitta i denna dömande position. Det måste ligga vid sidan av deras egenverksamhet. I idrottens idévärld måste också ett sådant påtvingat beroendeförhållandevara främmande. Defria organisationer som omtalas i detta sammanhang är ,, flera riksföreningar för främjande av ridning.Svenska livräddningssällskapet. Cykelfrämjandet, och . Granskningenav de fristående organisationernas anslagsäskanden och deras övriga beredning iregeringen kan mycket väl som förut ligga kvar hos jordbruksdepartementet.Omvägen över är helt onö- För den ideellarörelsen i vore det välgörande om denna organisationsoformlighetsnarast kunde avlägsnas. En organisationsförändring behöver inte heller varanågon utdragen och omständlig procedur. Jag yrkar bifaU tUl utskottets hemställan utom på den punkt jag nyssberört, där jag yrkar bifall tiU reservation 3. 106 (vpk): I motion 1652 har i och jag tagit upp tvåfrågor som rör idrotten, nämligen de kommersiella inslagen i idrotten ochöverföring av tipsmedel till idrotten främst för att motverka de kommersiellaintressena. Våra krav har följts upp av i två reservationer tillbetänkandet. Vihar i vår motion pekat på vad idrottsrörelsen är - en rörelse på massbasis, somkan vara positiv och ge utövarna gemenskap, kamratskap och vänskap. Idrottenkan också - jag säger kan - befordra folkhälsan. Vadsom händer just nu är att några av våra publika och massmediaintressantaidrotter och idrottsutövare kommer i allt större motsättning just till dessaideal och tiU de sociala funktioner som idrotten bör ha. Elitutövarnasställning inom idrotten främjar just de elitistiska inställningarna och föreställningarna.Pengarna står i centram. Kamratskapet och gemenskapen kommer i andra hand.Idrottens kommersialisering håller på att ödelägga rörelsen som demokratiskmassrörelse. Den fullgör alltså inte sin funktion som fostrare av ungdomen. -Så har vi sagt. Den fullgör dock denna funktion, men dessa inslag, somsnedvrider idrottens huvudsyfte, hotar ändå på ett betänkligt sätt de ungdomarsom utövar idrott. Låtmig ta upp de publika idrotterna. Vad lär man sig av de massmediaintressantaidrotterna som tennis och utförsåkning ? Jo, att pengarna står i centrum,att man skall se ut på ett visst sätt. Det främjar naturligtvis hela denindustri som finns kring idrotten och givetvis inte en sund breddidrott. Jagläste i en idrottskrönika, som kan anses ha med dessa frågor att göra, att vårnye skidkung inte alls skulle ha några skrupler vad gäller pengar. Tag ut vaddu kan, säger han. Dina sponsorer och andra tjänar ännu mer pengar på dig. -Med den inställningen hos våra elitidrottare, som skall vara förebilder förungdomen, får vi också den ungdom inom idrotten som vi förtjänar. Omvi ser på andra sporter finner vi att man inom barn- och ungdomsverksamhetenhar vissa rester av elitidrottens avigsidor. Vi ser också hur klubbarna får slitaför att deras reklamvärde skall vara högt. Vihävdar också att de idrottsledare som måste värva sponsorer gör det därför attde av ideeUa skäl vill hålla i gång idrotten. Men egentligen tvingas de tiU enosund verksamhet som de inte skulle behöva hålla på med - det är en renkarusell. Nuhar anslaget till . Men vi skall komma ihåg att de äskanden som ligger bakom dennahöjning ändå är mycket återhållsamma. Skall vi kunnabryta utvecklingen och få bort de kommersiella inslagen måste samhällettiUföra idrotten tiUräckliga medel. Ett sätt är att ta av tipsmedlen - men dågäller det att verkligen framställer de nödvändiga kraven påinriktning till . Idrotten är en rörelse som själv beslutarom sin verksamhet, men vi har rätt att ställa vissa krav på inriktningen om viskaU lämna anslag, nämligen att självt sanerar sinverksamhet vad gäller dessa osunda inslag. Ensnabb utredning från regeringen och förslag om att idrotten skall få del avtipsmedlen i större utsträckning än nu - och vissa insatser från Riksidrottsförbundet- skulle säkert på ett verksamt sätt stävja de kommersiella inslagen inomidrotten. Den handske som kastade till oss motionärer är bara enliten illustration av den syn som en folkpartist har på samhällsfrågor iallmänhet och idrotten i synnerhet. Det gäller att sko sig, att vara bäst ochtjäna så mycket pengar som möjligt och att i huvudsak ge tusan i vad som händermed de breda lagren, ungdomarna och andra, som skall ta efter elitidrottarna. Meddet, herr talman, yrkar jag bifaU till de två vpk-reservationer som är fogadetill detta betänkande. Anf.107 () replik: sade i sitt anförande att elitidrotten ödelägger idrottensidé. Han frågade även vad tennis och utförsåkning och exponeringen av dessaidrotter i t. ex. TV - han nämnde också - kunde ge idrotten förbehållning. Jag tror att jag kan svara på den frågan. Förmånga pojkar och flickor innebär elitidrottsmännen en stor inspirationskällanär det gäller att själv syssla med idrott. De tränar tennis motladugårdsväggar och på andra ställen där det är möjligt att bedriva tennis ienklare former. De åker utförsåkning i små backar och försöker efterlikna sinaidoler. De har mycket roligt, och det ger dem avkoppling och en inriktning moten fysisk fostran, som de har nytta av senare i livet. Detär fel att säga att det för oss som tycker att tävUngsidrotten har ettberättigande bara handlar om att sko sig och att vara bäst. Påståendet atttävUngsidrotten inte skulle befordra kamratskap är också fel. Jag önskar attherr fick träffa kamraterna i det svenska landslaget i utförsåkning ocherfara den starka känsla av gemenskap som där finns och den glädje som mandelar när någon av kamraterna har framgång. Jag tror att den delade glädjen och gemenskapenfinns på alla nivåer inom idrotten, vare sig det rör sig om eUtidrotten,breddidrotten eller den störa motionsidrotten. Det är idrottens verkligabehållning. 108 (vpk) replik: Eftersom även jag är en vän av tävlingsidrott vill jag säga att detinte är elitidrottarna som jag har kastat mig över, utan dem som exponerarelitidrotten. Jag nämnde inte , men eftersom både ochjag läser idrottskrönikor vet vi vad det handlar om. I denna kommersiellacirkus säger idrottsskribenter till : Sponsorerna tjänar så mycketpå dig så det kan du också göra. En sådan förebild är illavarslande för hela denfortsatta idrottsverksamheten. Heladenna karusell bestämmer vad som skall synas i massmedia. Den har en sådanbetydelse att den kan slå undan andra kulturinslag, som flyttas hur somhelst. Idrotten har en oerhörd tyngd genom sitt mycket stora kommersiellavärde. Ungdomarnaåker inte bara utför litet grand, och de slår inte bara tennisbollar motladugårdsväggar. De växer upp och tar del av hela den industri som finns kringtennis, utförsåkning och alla andra idrotter. Det är inte för intet som kändalandslagsledare varnar för utvecklingen inom tävlings- och ungdomsidrotten, somde tycker har fått alltför starka inslag av kommersiella krafter. Därmed harockså tävlingsmomenten för ungdomar ökat på ett helt felaktigt sätt. Det bordevara någonting att tänka på också för . Tävlingsidrotten har godasidor -1, ex. att den stimulerar till breddidrott - men också många negativa sidor.Det är dem som vi vänder oss emot. Anf.109 () replik: Jag vill bara kort säga till att det är klart att detförekommer överdrifter inom idrotten. Men jag räknar inte till överdrifternaatt en del av våra ungdomar når den höga idrottsliga nivån att de kan verka somförebilder för andra ungdomar, som sedan stannar på ett lägre plan. Denstimulans och inspiration som dessa s. k. stjärnor utgör för ungdomen är viktigatt ta till vara i det idrottsliga sammanhanget. Ledare och funktionärer inom idrottsrörelsen haruppgiften att se till att idrotten hålls inom rimliga gränser och lever upptill det ideal som idrottsrörelsen har gjort till sitt, dvs. att ge motion ochfriskvård, gemenskap och kamratskap. Det är idrottens innersta idé, och dentycker jag att den svenska idrottsrörelsen mycket väl lever upp till. 110 (vpk) replik: Naturligtvis skall elitidrotten stimulera till breddidrott och utövarnaav elitidrott vara förebilder. Men det är just förebilderna som är det negativai dagens läge. Detskall vara inom rimliga gränser, säger . Det är precis vad vimotionärer tycker. Men de kommersiella krafterna har överträtt dessa gränserför länge sedan. Därför måste någonting göras, och vi här i riksdagsom delar ut anslag måste sätta upp ett varningens finger och säga åtRiksidrottsförbundet; Ta er i akt, sanera de förhållanden som råder med kraft,annars vet vi inte alls var vi hamnar i fortsättningen! Deidrottande själva vill kanske inte bidra till den negativa bilden, utan det ärsvansen av sponsorer och andra krafter som skapar den negativa bilden avelitidrotten. Den måste vi ta bort. I annat fall kommer utvecklingen att blisådan att hela rörelsen domineras av ekonomiska intressen. Detär väl känt, så det måste väl veta, att klubbar och enskilda är helt beroende av vilka sponsorer de kan få fram för att över huvud taget kunna utövaidrott. Vi vet också att i det läget kan både barn och ungdom komma i kläm dådet gäller motionsidrott och annan verksamhet. vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. Anf.111 (): Årets budgetproposition innehåller för idrottens del en mycket kraftiguppräkning av anslaget med över 26 miljoner. Skälet till denna ökning är deviktiga uppgifter idrottsrörelsen har i vårt samhälle. Idrottsrörelsenengagerar stora grupper av människor i alla åldrar, och särskilt betydelsefullär dess förmåga att aktivera stora ungdomsgrapper. Idrott, motion ochrekreation har stor betydelse för friskvårdsarbetet, och det ligger ettsärskilt värde i idrottens karaktär av folkrörelse. Ibudgetpropositionen sägs därför att det bör ges möjlighet till fortsattainsatser för att aktivera fler människor i olika former av idrott. Speciellt nämnsåtgärder för att engagera fler kvinnor, handikappade och invandrare. Dessagrupper har varit underrepresenterade inom idrotten. Behovet av enökad ledarutbildning påtalas, liksom ytterligare åtgärder för att stimuleraungdomarnas idrottsutövande. Dennainriktning står i överensstämmelse med idrottsrörelsens egna mål, senastformulerade i idéprogrammet Idrott 80. Det mål som formuleras i programmet äratt två miljoner svenskar som idrottade 1980 skall bU tre miljoner 1990. Det ärett djärvt mål. Förutsättningen för att det skall uppnås är att idrottenbehåller sin karaktär av folkrörelse. Gruppen av idrottsutövare på elitnivåblir inte särskilt mycket större - det är de stora grupperna av deltagare påklubbnivå, motionsidrott och Uknande som kan ge tillskottet. Föratt nå målet har utarbetat handlingsprogram förkvinnoidrott, handikappidrott och aktiviteter för invandrare liksomhand-Ungsprogram för att öka ungdomsidrotten, där man speciellt har inriktatsig på att behålla fler ungdomar aktiva när de kommer högre upp i tonåren.Korpen har ytterligare ökat sin stora verksamhet. Joggning, "gympa",Friskis & Svettis samt pensionärsgymnastik är andra aktiviteter som ökar.Några säkra uppskattningar av hur långt man kommit mot målet finns inte ,men en säker gissning är att antalet utövare har ökat en bit över de 2 miljonersom fanns 1980. Ledarutbildningenaren annan förutsättning för ätt man skall lyckas. Åven på det området görsomfattande insatser. Denstora omfattning som bredd- och motionsidrotten har och den målmedvetnasatsning som görs på dessa områden glöms ofta bort i diskiissionen om idrottensom folkrörelse. Det är synd, för- eUtidrotten i all ära - det är denomfattande bredden, de små klubbarna och de många människornas lust till fysiskaktivitet som är idrottens nerv och som ger den dess stora berättigande isamhällslivet. Imotion 1652 från vpk begär motionärerna att hos regeringen skallhemställa om åtgärder för att motyerka kommersialismen enligt de 9Riksdagens protokoll 1983/84:116-117 riktUnjer som dras upp imotionen. Det kravet har förts fram åtskilliga gånger från vpk;s sida. Debattenär inte ny. Den har inte minst uppmärksammats av idrottsrörelsen själv. Naturligtvisfinns det skäl för både samhället och idrottsrörelsen att vara uppmärksamma påutveckUngen av de kommersiella företag vars verksamhet huvudsakUgen består iatt vara mellanhänder och förmedlare av tjänster och pengar mellan näringslivoch organisationer. Det är angeläget att näringslivets stöd i mesta möjliga månkommer idrotten till godo. Men stödet måste utformas så att idrotten bevararsin ställning som en fri och självständig folkrörelse. Eninte önskvärd utveckling kan motverkas genom att aktivtengagerar sig i hur de ekonomiska förbindelserna mellan idrotten ochnäringsUvet utvecklas. Så sker också. Förutom de ställningstaganden som gjordesi samband med Idrott 80 har beslutatutarbeta riktlinjer för samverkan mellan idrottsrörelsen och näringslivet. Ikammardebatten om idrotten betonade vi från utskottsmajoritetenssida den självständiga ställning som idrottsrörelsen har. Det finns anledningatt än en gång poängtera detta förhållande. Det är givet att idrottsrörelsensjälv måste fatta de avgörande besluten i dessa frågor. En grundläggande värdering,som den uttalats av idrottsrörelsen, är att ekonomiskt stöd från näringslivetinte får innebära att idrottsorganisationerna uppger sitt ansvar när det gäUeratt ensamma styra idrottsverksamheten. Isamma motion önskar vpk en snabbutredning om användningen av tipsmedlen inomidrotten. Syftet är att tipsmedlen - efter avdrag för vinster och omkostnader -skall gå till idrotten. Skälet är enkelt. Det har från idrottsrörelsen inteuttalats några önskemål i den riktning som motionärerna föreslår. Det finnsockså anledning att påpeka att tipsmedlen Uksom inkomsterna från andra liknandeverksamheter - trav, lotto och penninglotteri, för att ta några exempel - gårin i statskassan. Anslag till folkrörelserna fördelas på grundval av äskandenoch krav efter en prövning av sakinnehållet och med hänsyn till de resurser somsamhället förfogar över. Att specialdestinera vissa pengar till ett bestämtändamål är en metodik som vi har försökt att undvika. Jag yrkar avslagpå de yrkanden som framförts i motion 1652. Ireservation nr 3 förordar företrädare för och attfrämjandeorganisationernas anknytning tiU vad gällerbidragsgivning upphör. RuneÅngström sade att det är som svarar för fördelningen avbidragen. Det är på det sättet att lämnar ett förslag tillfördelning, men regeringen gör fördelningen i regleringsbrevet. Skäletför den förändring som reservanterna önskar är bl. a. att det finns risk föratt en viss konkurrens kan uppstå mellan idrotten och andra former förfriluftsliv och friskvård. Ironiskt nog är ett avskälen för den nuvarande ordningen av liknande karaktär.Beröringspunkterna mellan flertalet av de utanför ståendeorganisationerna och en del av specialförbunden är så många att det finns klarafördelar med nuvarande regler. Exempel på sådana beröringspunkter finns inomridsporten, inom cykUng och skidåkning, och harmånga aktiviteter med anknytning till främjandeorganisationerna. sida har man vid tidigare tillfällen pekat på den roll somregeringens representanter i har. En av derashuvudsakliga uppgifter är att bevaka främjandeorganisationernas intressen.EnUgt vad jag inhämtat har det varit sed att styrelsen vid bidragsfördelningentagit hänsyn till de bedömningar som regeringens ombud gjort beträffande anslagen.Utskottet anser för sin del att det mesta talar för ett bevarande av dennuvarande ordningen. Jag yrkar därför avslag även på reservation 3. Avslutningsvisvill jag, herr talman, konstatera att regeringen i och med åretsbudgetproposition gör en ordentlig satsning på idrottsrörelsen. SpecieUtmarkerad bUr denna satsning mot bakgrund av den strama budgetbehandling somkommit många andra områden till del. Orsaken är givetvis det stora värde somligger i idrottsrörelsens verksamhet. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan i dess helhet och avslag påsamtliga tre reservationer. Anf.112 () replik: yrkar avslag på reservation nr 3, där vi framförönskemål om en annan ordning då det gäller hanteringen av anslagen. Jag måstefråga ; Kan det vara riktigt att från idrottsrörelsen friståendeorganisationer skall falla under den domvärjo som utgör idet här fallet? Jagtillhör själv och den aktiva idrottsrörelsen, men jag kaninte finna något som helst skäl att vi i idrottsrörelsen skall sitta ochgranska dessa fristående organisationers anslag och ge förslag till regeringeni det fallet. Det är trots allt så att vi konkurrerar om samma pengar, och dåbör naturligtvis andra instanser sköta om den granskningen. Detta har tvåstatliga utredningar konstaterat i sina betänkanden. Även revisorersyttrande om detta har gått i samma riktning. Jag tycker att det är dags attdenna frigörelse, som också måste gagna riksidrottens idévärld, möjligtkommer till stånd. Låt dessa organisationer lämna in sina anslagsyrkanden ochfå dem bedömda av neutrala parter. 113 (vpk) replik: och jag kanske inte i grunden har så skildauppfattningar om hur idrott skall bedrivas och om vad vi bör se till inte skallfinnas inom idrotten. Vi vill nog satsa på breddidrotten och se elitidrottensom en stimulerande faktor i det hela. MenUtet fundersam kan man naturligtvis bli över utskottets ställningstagande.Utskottet förlitar sig tydligen helt på nuvarande situation. Den verklighet vilever i är den, att det redan gått så långt att det finns grovt felaktiga inslag iidrotten. tror att idrottsrörelsen själv kan hävda sin frihetoch självständighet mot dessa krafter utan några nämnvärt ökade ekonomiskaanslag. Men just den ekonomiska faktorn utanför idrotten och dess möjligheteratt föra in massor med kapital i idrotten gör ju att de kommersiella intressenabUr mycket starka. I längden kanske inte ens idrottsrörelsen i sin helhet kanstå emot, och då kommer den att försvinna som en demokratisk folkrörelse. Detär den faran man ser komma allt närmare när man noterar vilka intressen det ärsom finns med i bilden. Detär inte något nytt påfund att tipsmedlen skall gå till idrotten. Den tankenhade man . Den tanken borde ha fullföljts redan underden . Om tipsmedlen redan då hade börjat tillförasidrotten, kunde detta ha blivit en faktor som skulle ha motverkat dekommersiella intressena. Mendet är framför allt viktigt att idrottsrörelsen själv på alla sätt motverkardessa intressen och begär hjälp i de strävandena. Bara det förhållandet att maninte har begärt hjälp inger mig oro för att det kanske inte är så bra ställtinom idrottsrörelsen. Anf.114 () repUk: TUl vill jag säga att en av skillnaderna mellan vpk:soch vår syn är att vi har en mycket stor tilltro till idrottsrörelsens förmågaatt som folkrörelse klara de här problemen. Ett led i arbetet härför är attRiksidrottsförbundet nu har beslutat om en översynsutredning, där en avmålsättningarna är att skärpa folkrörelseprofilen samt öka folkrörelseinflytandetoch demokratin.