prot · G70989 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:89 Ändringav den preliminära tidsplanen 1 § Justerades protokollet förden 16 innevarande månad. 2 § Talmannen meddelade att tillkammaren inkommit läkarintyg för , som var sjukskrivenytterligare . Talmannen anmälde att () även underdenna tid skulle tjänstgöra som ersättare för . 3§ Ändring av den preliminära tidsplanen Företrädareför utskotten har framfört önskemål om senareläggning av vissatorsdagssammanträden som upptagits i den tidigare utdelade planen för kammarenssammanträden den 5 mars-den 27 april. Med anledning därav och efter inhämtandeav partigruppernas synpunkter har jag funnit att kammarens arbetsplena påtorsdagarna i veckorna 12-17 bör ta sin början i stället för . En i enlighet härrned reviderad tidsplan kommer att utdelas tillkammarens ledamöter. 4§ Meddelande om svar på interpellation 1983/84:100 Med hänvisning till riksdagsordningen 6 kap. 1 § vill jag meddela attjag på grund av utlandsresor. ej kommer att besvara interpellationen.av EvertSvensson om inom den angivna tiden . Jag har föravsikt att besvara interpellationen kl. 9.00. Om regeringsåtgärder med anledning av viss utställning iSIDA.s lokaler i 5 §Svar på fråga 1983/84:319 om regeringsåtgärder med anledning av vissutställning i i har med anledning avpressuppgifter om en utställning i i ställt följandefrågor till mig; Är utrikesministern villig att redogöra föromständigheterna runt denna utställning? Vilka åtgärder är utrikesministern beredd att vidta medanledning av det inträffade? Det ingår i SlDA:s uppgifter atf sprida kännedom omförhållandena i utvecklingsländerna. visas i som ett led i SIDA:s informationsverksamhet.Utställningens syfte är att belysa trosföreställningar och kulturella yttringari och och religiös och kulturell påverkan i ömse riktningar. Dendel av utställningen som avser - ungefär 60 bilder av drygt 200 -ägnasi huvudsak den s. k. rastafarirörelsen, som sätts in i ett historiskt ochreligiöst sammanhang. Marijuanarökning är én kulthandling i rastafariläran somär avsedd att fördjupa meditationen. I utställningen ingår en bild som visarberedning och rökning av marijuana. Jag har erfarit att SIDA:s ledning noggrant övervägtlämpligheten av utställningens utformning. Två bilder har avlägsnats.Förklarande textmaterial ingår i utställningen. Denna visas av sakkunnigpersonal. SIDA:s ledning anser att utställningen inte kan anses göra reklam förmarijuana eller på annat sätt förhärliga narkotika. Jag delar den uppfattningen. Den bild jag nämnde ingår somett naturligt led i beskrivningen av rastafariläran. Bilden kan inte antasuppmuntra någon till marijuanarökning. Jag ser således inte skäl att vidtanågra åtgärder med anledning av utställningen. 4RUNE (): Jag tackar utrikesministern för svaret. Det kan väl diskuteras om man skall ställa en fråga pågrundval av de uppgifter som finns i en tidning, Det är inte ADalltid som de ärhelt objektiva. Men i det här fallet var det en stor rubrik: "'rena knarkreklamen'. Upprörda föräldrar: Vilseledande och farligutställning om rastafari". "flumkulturen", säger besökare. Jag är litet förvånad över det svar som jag fick.Utrikesministern säger att två bilder har avlägsnats. Jag vill ställa frågan:När skedde det? Var det först efter det att den här tidningsartikeln hadepublicerats? Om det är så att allmänheten och de ungdomar som kommertill utställningen upplever den som en viss reklam för marijuana, är det dettasom är det väsentliga och inte vad den som har ordnat utställningen tycker. Utrikesministern säger i svaret också: "Bilden kaninte antas uppmuntra någon till marijuanarökning." Enligt tidningsartikelnsäger , ansvarig tjänsteman från SIDA: "Själv delar jaginte det budskap som försfram och har till stora delar en annan syn på historieskrivningen." kanman ju inte alltid svara för att en tidningsartikels uppgifter är riktiga, mentydligen är det så att detta är litet allvarligare än vad som framgår avsvaret. Sedan är det ju så, utrikesministern, att vi här i dennakammare och i den gamla kammaren under en följd av år har diskuterat knarketoch vad vi skall göra för att förhindra bruket. Vi har lagt fast en policy, attvi inte accepterar någon form av narkotika. Då är det nödvändigt att allastatliga organ, även de som utrikesministern har ansvaret för, är observantaoch ständigt ser till att man följer det som har fastslagit. Utrikesministern sade till slut: "Jag ser såledesinte skäl att vidta några åtgärder med anledning av utställningen." Dåblir min fråga: Om den här utställningen nu inte föranleder några åtgärder, ärutrikesministern beredd att se till att sådant här inte förekommer ifortsättningen? Om regeringsåtgärder med anledning av viss utställning iSIDA:s lokaler i Jag vill inte påstå att meningsutbytet mellanRune och mig här i lär komma tillallmänhetens kännedom i annat än formell mening. Och lika bra är det. 1 bild av mer än 200 visar några människor som sitter ochröker. Jag skulle tro att få skulle ha observerat att de röker marijuana ominte påpekat det så eftertryckligt. Och även om åskådarna harfått klart för sig att det är fråga om marijuana, tror jag inte risken äralltför stor att detta marijuanabruk skall inleda betraktaren i frestelse. kan inte vara okunnig om att det i talas om vin.Även i konst med religiösa motiv är bilder av vinbägare ingen ovanlig syn. Mendet torde vara ytterligt få som uppfattar detta som en uppmaning ellerfrestelse till bruk av alkohol. Låt oss utgå från att de som tar del av bilder av det slagsom jag nu nämnt har tillräcklig urskillningsförmåga - det gäller nog både ungaoch gamla - för att tåla att se dessa bilder utan att känna sig frestade atthemfalla åt missbruk av vare sig det ena eller det andra slaget. 6 (): Utrikesministern frestar mig att säga:Fortsätt inte. det blir bara värre! Här tar utrikesministern till hjälp för attförsvara dels det som han har sagt i sitt första inlägg, dels vad som harskett. Han ger mig skulden för att marijuanarökningen kommer till allmänhetenskännedom. Få människor hade fått reda på att det är marijuana som människornapå bilden röker om inte hade tagit upp det, sägerutrikesministern. Underkänner verkligen utrikesministern allmänhetensbedömning? Av artikeln framgår dock att många som har besökt utställningen ärmycket upprörda när de gör sina kommentarer - jag vill inte tro attjournalisterna lägger sina ord- i andra människors mun. Om eventuella åtgärder med anledning av rapporteromförhållandena vid det turkiska fängelset i Föräldraföreningenmot narkotika är kritisk med tanke på hur barnen och ungdomarna uppleverutställningen. Jag tycker att utrikesministern skall ta sig en funderarepå knarkfrågan och försöka sätta sig in i vad det är som vi i vårt landdiskuterar när det gäller kampen mot narkotikan. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på fråga 1983/84:334 om eventuella åtgärder medanledning av rapporter om förhållandena vid det turkiska fängelset i har frågat mig hur densvenska regeringen ser på den turkiska regeringens status och vilka åtgärderSverige ämnar vidta med anledning av rapporterna från . Den nya tiirkiska regeringen tillkom efter deparlamentsval som ägde rum . Dessa föregicks som bekant avlångtgående ingripanden'från militärregimens sida. De tidigare politiskapartierna var bannlysta, och deras ledare hade förbjudits att delta i politiskverksamhet. Endast tre partier tilläts ställa upp, och deras kandidater måsteförst godkännas av militären. Mot denna bakgrund är det självfallet svårt attbetrakta valen som ett fritt uttryck för folkviljan. Inom denna begränsade ram kom emellertid det turkiskafolkets mening till uttryck därigenom att det parti som uppenbart favoriseradesav militären fick det lägsta röstetalet. Detta har allmänt tolkats som ettutslag av befolkningens önskemål om en övergång från militärt till civiltstyre. Kommunala val har utlysts till . Dessa väntaskunna ge ett något tydligare uttryck för det turkiska folkets politiska preferenser,eftersom även partier som hindrades medverka i valen 1983 nu tillåts kandidera.De partier som verkade före militärkuppen är dock fortfarande bannlysta. har för sin del i ministerkommittéframfört kravet att den nya regeringen genomför konkreta och övertygandeåtgärder så att återfår normala förhållanden i vad gäller grundläggandemänskliga fri- och rättigheter. Det förfarande som tillsammans med fyra andraländer 1982 inledde mot inför den europeiska kommissionen för demänskliga rättigheterna fortsätter. Kommissionen har beslutat att taupp dessa fem länders anmälningar till materiell prövning. De återkommanderapporterna om tortyr och andra övergrepp, bl. a. i militärfängelset i ,är mycket oroande. Senast begärde Amnesty Internationalklargöranden beträffande sju fångar som uppges ha dött i fängelset i januari.Då det bl. a. varit svårt att få fram helt säkra uppgifter om vad som verkligenförevarit, avser begära att kommissionen för de mänskligarättigheterna under den fortsatta behandlingen av vår anmälan också undersökerförhållandena i . 8 (vpk): Jag ber att få tacka utrikesministern försvaret på min fråga om förhållandena i . Frågan aktualiserades imorgonnyheterna , som jag antar att utrikesministern också har hört. Vifick höra att en hungerstrejk har inletts i fängelset i just i protestmot militärjuntans övergrepp. Det är framför allt studenter och tidigarestuderande vid i som sitter fängslade där. Vi har diskuterat förhållandena i många gångertidigare, och vi kommer väl att återkomma till de frågorna. Efter de val somharhållits har man uppenbarligen på många håll försökt se dem som ett slagslegalisering av regimen i . är ju ett välkänt förfaringssätt för attsöka få legalisering, och detta känner vi igen från liknande typer av regimer. Manhåller val för att på det sättet söka legalisera sin ställning bådeinternationellt och inom landet. När det gäller har valen föregåtts avmanipulationer av konstitutionen, "fixade" eller styrdafolkomröstningar om konstitutionen och, vilket också sägs i svaret på frågan,partiförbud och mycket annat av samma slag. Jag tolkar utrikesministerns svar som att vi är överens omatt detta inte kan godtas. Detta är viktigt. Vi anser inte att valen, den nyakonstitutionen, folkomröstningen m. m. på något sätt legaliserar den nuvaranderegeringen i . Vi måste fortfarande betrakta regeringen som ettinstrument för den militärjunta som styr i bakgrunden. Jag kan givetvis hålla med om att det även inom det härbegränsade området i valet har kommit till uttryck en åsiktsströmning som destyrande kanske inte hade räknat med, och det är bra. Vad kan göra? Jag skulle vilja få litet merkonkreta och utförligare uppgifter om detta. Vi agerar inom , ochdet är bra. Men kan skärpa sin attityd i ? Frågan har juvarit uppe tidigare, och vi kan jämföra med situationen 1967 då ficken militärjunta. Då gick mycket långt och krävde t. o. m. Greklandsuteslutning ur . Kan man inte tänka sig en upptrappning av densvenska hållningen i just , som är den församling där vi närmast kantänka oss att agera, vilket också regeringen har sagt . Jag skullegärna vilja höra utrikesministerns åsikt om detta. Det är självfallet bra, vilket sägs i slutet på svaret,att man kan vidga den europeiska kommissionens för de mänskliga rättigheternaundersökning till att omfatta även förhållandena i Diyarbakir-fängelset. Dettaser jag med tillfredsställelse. Om eventuella åtgärder med anledning av rapporteromförhållandena vid det turkiska fängelset i och jag är eniga om attförhållandena i inte är normala. Vi kan förmodligen också enas om attden press som utsatts för från övriga medlemsstater i harpåskyndat en 4 protokoll 1983/84:87-91 Om eventuella åtgärder med anledning av rapporteromförhållandena vid detturkiska fängelset i utvecklingi riktning mot demokrati, även om demokrati i vår mening ännu inte haruppnåtts. Jag vill påpeka att målet i europeiska kommissionen för demänskliga rättigheterna fortsätter, och att är skyldigt att svara där. 10 (vpk): Jag tycker det är litet synd attutrikesministern inte vill svara på min fråga om vi kan skärpa vår hållning iEuroparådet. När det gäller militärregimen i anser jag att vimåste göra något mer. Även om det har utövats påtryckningar genom att Turkiethar utsatts för press i behöver denna press ökas. Jag ser ingenprincipiell, politisk, moralisk eller annan skillnad mellan den turkiska juntanav 1980-talets modell och den grekiska juntan av 1960-talets modell. 1 detsenare fallet intog en mycket mer bestämd och mycket mer avvisande hållning.Vi krävde då, som jag sade tidigare, uteslutning ur ochökade pressen på den grekiska juntan på detta sätt. Vad hindrar att görsamma sak ? Jag vill påpeka att förfarandet är detsammasom när det gällde . Även då behandlades frågan först i kommissionen.Om kommissionen fastställer att det har skett en kränkning och gör anmälan tillministerrådet, då kan ministerkommittén med två tredjedels majoritet fastslåatt en kränkning har skett, och som yttersta medel kan den kränkande statenuteslutas ur . När denna process försiggick mot , drog sigemellertid ur innan ett beslut om dess uteslutning hannfattas. Men förfarandet är lika i båda fallen. 12 (vpk): Intressanta följdfrågor till utrikesministernblir då: Hur arbetar när det gäller att mobilisera andra stater för attuppnå den erforderliga majoriteten i det har faller? Hur ser utrikesministernpå möjligheterna att uppnå en sådan majoritet? Finns det i det sannnanhangetnågra möjligheter att öka pressen genom att ta nya internationella kontakterosv. 13 Utrikesminister : Herr talman! Det är omöjligt för mig att svara på detta innankommissionsbehandlingen är avslutad. Överläggningen var härmed avslutad. 7 §Svar på interpellation 1983/84:93 om omprövning av grunderna för lagstiftningsom föranleder personer att bosätta sig utomlands i har anfört att alltflera svenskar ha ansett sig nödsakade att av skatteskäl lämnalandet och bosätta sig utomlands samt frågat statsministern om regeringenöverväger att ompröva grunderna för den lagstiftning som har visat sig få såbeklagliga följder. Interpellationenhar överlämnats till mig. Det är ett faktum att det föreligger betydande skillnadermellan olika länder i fråga om beskattningen av förmögenheter, arv, gåvor ochkapitalvinster. I vissa länder finns ingen sådan beskattning och i andra länderär den mycket låg. Det kan därför givetvis medföra betydande skattelättnaderför personer med stora förmögenheter att bosätta sig i ett sådant land. Man kani och för sig beklaga om personer med stora förmögenheter väljer att bosättasig utomlands, och detta oavsett om de förvärvat förmögenheten genom egenverksamhet eller genom arv. Att avskaffa eller drastiskt sänka skatten päkapital och kapitalvinster skulle emellertid stå i strid med defördelningspolitiska målsättningarna för beskattningen. Jag vill också påpekaatt verksamhet och bosättning i flera länder blivit en allt vanligareföreteelse och inte nödvändigtvis måste bottna i en önskan att flyttaförmögenhet ur landet. När det sedan gäller inkomstskatten i allmänhet vill jagerinra om att beskattningens höjd inte kan ses fristående från de förmåner somsamhället erbjuder sina medborgare, t. ex. i form av avgiftsfri undervisningoch kraftigt rabatterad sjukvård. Alla måste efter förmåga bidra tillfinansieringen av dessa förmåner. Om interpellationens fråga om omprövning av grunderna förvår skattelagstiftning innebär att principerna om skattebördans fördelningefter bärkraft skall överges, är svaret nej. Däremot bedrivs - och kommer attfortsätta att bedrivas - ett arbete för att reformera vårt skattesystem, så attdet bättre än motsvarar kraven på rättvisa och enkelhet i tillämpningen.I detta arbete utgör strävan efter lägre inkomstskatter och lägremarginalskatter en viktig del. Om omprövning av grunderna för lagstiftning som föranlederpersoner att bosätta sig utomlands 15GUNNAR i (m): Tillåt mig tacka finansministern för svaretpå min interpellation. Jag hade ursprungligen ställt den till statsministern,därför att jag ville betona sakens ideologiska sida framför denekonomiskt-tekniska. Men statsministern har ju så mänga krävandevärldspolitiska engagemang att jag förstår att han inte kan hinna med allt, ochjag vill därför gärna börja med att säga att jag uppskattade tonen ifinansministerns svar och inte minst slutorden i det. När jag för sedan diskuterade befolkningsfrågan häri kammaren menade finansministerns statsrådskollega attnedgången i Om omprövning av grunderna för lagstiftning som föranlederpersoner att bosätta sig utomlands födelsetaleni och för sig inte var så farlig, men som tecken på i befolkningen varden oroande. På samma sätt kan man kanske säga att ett eller annat tusentalemigranter mer eller mindre inte spelar någon roll, men som teckenpå irialaise är det nog bekymmersamt och i längden - kanske snabbare än när detgäller befolkningsfrågan - farligt. För var det nog mest förmögnapensionärer som flyttade till och . Sedan blev det alldelesvanliga pensionärer som gjorde - och gör - det, trots att energiskafinansministrar försökt göra livet surt för dem. Bland dessa emigranteråterfinns f. ö. åtskilliga av våra pensionerade diplomater, som inte ansett sigha råd att flytta hem. även om de förmodligen helst skulle vilja det. Men det som även en socialdemokratisk regering borde kännasig fundersam över är in- och ((fvandringsstatistik,där vi nu har ett utvandringsöverskott till och från vårt landtotalt, av vilket huvudparten är svenska medborgare. är alltså åter ettutvandrarland. På invandringssidan märks numera främst personer från ochLatinamerika, förmodligen mest politiska flyktingar och adoptivbarn. Det ärinte så populärt längre för andra att flytta hit. De som flyttar ut är inte främst pensionärer - desvarar bara för av utvandringen. Nära hälften är däremot mellan 20 och 35år, och tre fjärdedelar har gymnasie- eller högskoleutbildning. Ingenjörer,tekniker, ekonomer, företagsledare, försäljare och sekreterare är dagensemigranter. Finansministern kanske kan se detta som ett exempel på vad sagt om vad som händer när en idé möter ett intresse eller tvärtom. Inflyttar de som farit illa i sina länder, ut flyttar de som inte tror att de kanförverkliga den framtid de tänkt sig här i landet. Det är faktiskt många avvåra bästa yngre förmågor. berättade en dåtida LO-ordförande förmig att hans far hade rått honom att "se till att alltid ha litet pengarbakom ryggen så man kan be folk dra åt helvete". finns det kanskeåterigen skäl att vilja känna stödet av en betryggande egen ekonomi: tilltrontill det utlovade socialsamhället börjar nämligen svikta. Dess underförståddaförutsättning är - eller var - att man kunde räkna med en oavbruten tillväxtoch att en del av denna kunde diskonteras i förväg. står vi där med skulderna- och tvånget att tumma på gamla löften. I det läget vill människor åter själva"ha litet pengar bakom ryggen", dvs. kunna spara och byggauppett egetkapital. Men det går knappast längre i , om jag bortser från några fåslyckade "klipp" på börsen. Det går knappast på ett normalt ochhederligt sätt. Därför söker sig många till länder där initiativ ocharbetsamhet utöver det vanliga ännu uppmuntras och belönas. Jag kanrekommendera finansministern nr 6 till studium. ö. inte bara den internationella företagsamheten som lockar. Arbete iinternationella organisationer med liberala skatteregler har länge erbjudit ettfredat tillhåll för somliga. "Det är ytterligt olustigt när statsmakten i växandeutsträckning måste tillgripa tvångsåtgärder för att förmå ett växande antal tredskande medborgareatt följa lagar och förordningar, som de i allt mindre och mindre utsträckningfinner vara riktiga. Processen leder till skapandet av en samhällelig atmosfär,präglad av misstänksamhet och slutenhet, och därmed undergräver den också detöppna samhällets grundförutsättning", läser man i bok.Metallettan vädjade, enligt vad som upplystes i pressen, tillfinansministern att verka för en skattepolitik "som stärker motivationenför ökad lön på de svarta pengarnas bekostnad", därför att det visat sigatt man allt oftare byter ut den kontanta ersättningen för övertid motkompensationsledighet och använder denna till att i stället arbeta svart -såvitt jag förstår ännu ett bevis på att skattelagstiftningen inte motsvarardet allmänna rättsmedvetandet. Här i borde vi och stundligennär vi ställs inför nya lagförslag fråga oss; Överensstämmer det här med detallmänna rättsmedvetandet? För om det inte gör det kommer bestämmelserna attkringgås, och då måste landets Heurgrenar bygga upp nya kontrollsystem ihop medbefintliga statliga databanker, och då blir "1984 - Storebror serdig" ännu mer cementerat som vedertagen samhällsform. Det är dennautveckling som gör att många unga, som egentligen inte vill spela med i detspelet, känner en allt större olust och ser sig om efter andra psykologiskaklimat. Finansministern erkänner i sitt svar att det finnsbetydande skillnader mellan olika länder i fråga om beskattningen avförmögenheter, arv, gåvor och kapitalvinster. Men det är ju inte bara detta,herr finansminister, utan det gäller också-i varje fall för dem jag tänkerpå-inkomstskatten. Det är nog inte heller arvsskatten som Metallettan särskiltbekymrar sig över. I fråga om inkomstskatten tillgriper finansministernargumentationen att vi får så mycket för just den skatten. Till det skulle jag vilja säga följande. En princip isvensk budgetpolitik har varit att inte specialdestinera inkomster till vissautgiftslag. Det gäller naturligtvis också inkomstskatten. Jag undrar om detinte är att ompröva den politiken. Material som tagits fram iRiksbankens jubileumsfonds skatteforskningsgrupp talar för att människor är mervilliga att betala avgifter som de vet, eller i varje fall tror, att de (årnågot för i slutändan -s.k. raka rör - än skatter som bara tycks gå upp i rök.Sådan är skattepsykologin, och den är inte försumbar i dagens läge. Beträffande budgetens totala inkomstsida lär den statligainkomstskatten svara endast för och den mest progressiva delen av den,ovanför brytpunkten, förmodligen för en ganska ringa del därav. Jag tror attför den grupp yngre emigranter som föranlett mitt resonemang spelar denstatliga inkomstskattens progression den största rollen, liksom försnedvridningen av beteendemönstret i samhället hos många av dem som likvälstannar kvar. Personligen tror jag att få samhälleliga åtgärder skullekunna göra mera nytta när det gäller att åstadkomma ett sundare arbetsklimathär i landet än en resolut reduktion av progressiviteten i den statligainkomstskatteskalan, ned mot en proportionalitet av samma slag som i fråga omkommunalskatterna. Proportionell skatt är något som folk solidariserar sigmed. Jag vill därför instämma i finansministerns slutmening - bara den ocksåleder till handling. Om omprövning av grunderna för lagstifta ing somföranleder persor ner att bosätta sig utomlands Om omprövning av grunderna för lagstiftning som föranlederpersoner att bosätta sig utomlands Jag blev även glad över finansministerns uttalande imeningen innan, den om skattebördans fördelning efter bärkraft. Det är precisvad vårt parti länge yrkat på för barnfamiljernas vidkommande. Men efter att halusläst själva texten finner jag, tyvärr, att "fördelningen efterbärkraft" inte skall överges. Bäste , vi har ingenfördelning efter bärkraft när det gäller familjepolitiken. Därför kan den inteheller överges. Den måste i stället införas. Men det är nog en annan historia,som inte har direkt samband med dagens ämne. Den interpellation som jag framställt innebären uppmaning till insiktsfulla socialdemokrater att åtminstone börja ställa sigfrågan om det inte måste kännas som ett nederlag att så många dugligamedborgare, av vilka allas vår framtid i inte ringa mån beror, anser sig behövalämna landet för att i andra länder söka bättre betingelser för sin verksamhet.Egentligen har jag inte fått något svar på den frågan. För egen del vill jag säga att trots att ansvaret inte ärmitt, gör det mig ont att se vad som håller på att hända.