prot · G709153 · 1983-12-31 00:00:00 — Enligt vår mening är det fördelaktigt försåväl mottagarlandet som svenskt näringsliv att ett samarbete på detta sätt kankomma till stånd. Det kan vara ett effektivt sätt att ge kunskapen spridning.På ett område är detta särskilt viktigt, nämligen på miljöområdet. I arbetet attåterskapa förödda naturresurser, att återvinna den ekologiska balansen, kansvensk kompetens utnyttjas bättre. Ireservation 16 föreslår vi moderater en ökad bindning av importstödet. Vi anseren sådan ökad bindning nödvändig så länge andra biståndsgivandeländer i långthögre grad än vi binder sina anslag till köp i det egna landet. Självfallet skulle enallmänt fri konkurrens vara det bästa. Men i det läget befinner vi oss tyvärrinte. Iett särskilt yttrande pekar vi också på risken att vi, när vi betalar de lokalakostnaderna i ett projekt, i själva verket ger ett valutastöd. Vi bör vararestriktiva när det gäller att täcka dessa kostnader. Ett engagemang frånmottagarlandets sida, som tar sig uttryck i att man tar på sig de lokalakostnaderna helt eller delvis, kan vara en viktig signal om hur man ser på enviss insats. Saknas engagemanget kommer våra insatser att försvåras. Alladessa förslag bör öka återflödet i biståndet. Om det ökade från nuvarandeungefär , vilket mera motsvarar vad som är vanligt i de flestagivarländer, skulle ca 5 000 personer kunna anställas i svenskt näringsliv ijobb för u-ländema. Dessa jobb borde ge stor tillfredsställelse och gesvenskt bistånd ökad goodwill. Iett särskilt yttrande pekar vi moderater på vikten av att på ett genomgripandesätt analysera biståndets effekter i . har trots ett stortsvenskt biståndsflöde ändå inte genomgått den utveckling man kunde haförväntat. Vi är övertygade att detta till stor del beror på en olyckligekonomisk politik med starka socialistiska inslag. Mankan hitta exempel på en rad områden. Jordbmket är ett. På mitten av 1970-taletsjönk jordbmksproduktionen på gmnd av ogynnsamma väderleksförhållanden ochproblem i samband med kollektiviseringen av jordbmket, den s: k.ujamaa-politiken, och landet har upplevtUvsmedelsbrist. Stora mängder majs, ris och vete har importerats för att täckabehoven. Normaltinnebär den försvagning av äganderätten till jord som en kollektiviseringmedför allvarliga produktionssänkningar inom jordbmket. Så har blivit falletäven i . Den enskilda familjens insatser och ansvar för det egnaföretaget är större än motsvarande insatser i ett kollektivt jordbmk.Planhushåjlningen ger en centralstyrd ekonomi, där jordbruksprisernafastställs administrativt och ofta med stor hänsyn till politiskt känsligagrupper i storstäderna. Statligainköpsorganisationer med monopol har skapats i och svarar för allainköp av jordbrukets produkter. Om prisema sätts för lågt, kommer en stor delav produktionen att söka sig ut på marknaden på andra, kanske illegala vägar.Produktionen kan också minska om kostnaderna för den inte täcks. ITanzania har problemen dessutom skärpts inom jordbmkssektom genom att dessandel av landets utvecklingsbudget (som faktiskt till finansieras avbiståndsmedel) låg på , trots att jordbmketsvarar för av bmttonationalprodukten, av sysselsättningen och80 % av exporten. Tanzaniahar dessutom fört en valutapolitik med en kraftigt övervärderad valuta, vilketallvarUgt har försvårat jordbrukets exportansträngningar. Så har t. ex.sisalproduktionen, som var en viktig exportgröda, kraftigt minskat.Jämfört med grannlandet måste man konstatera att jordbmkspoUtiken iTanzania, misslyckats. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. småjordbmk har givit enjordbruksproduktion som trotshögre befolkningstillväxt än i klaratlandets självförsörjning. De naturliga förutsättningarna för jordbruk ärdessutom bättre i än i . Detfinns nu vissa små tecken till förändringar, och man kan hoppas att sådanaverkligen kommer ätt genomföras. Valutapolitikeni har i socialistisk anda styrts utan hänsyn tiU valutans reellavärde. har den tanzaniska shillingen uppvärderats medmellan 90 och beroende på vilken valuta man jämför den med. Dentanzaniska shilUngen är starkt övervärderad. Detta innebär i praktikenatt importen stimuleras. Priserna på importerade varor är ju konstlat låga.Exporten motverkas också av de låga priser som gäller i inhemsk valuta.Obalansen har lett till ett betydande bytesbalansunderskott. Utiändskaturister, som tidigare givit betydande valutainkomster, har praktiskttaget helt försvunnit. De upplever priserna som omotiverat höga jämfört medpriserna t. ex. i grannlandet . Valutapolitiken hade vid slutet av 1982lett till att valutareserven var tömd. Importenstyrs nu av hårda administrativa regleringar allteftersom biståndsmedel ellerexportinkomster finns tillgängUga. Svartabörshandeln i valuta sker till kursersom är sju till åtta gånger högre än den officiella kursen. Tanzaniahar tUlbaka förhandlat med InternationeUa valutafonden, IMF,om ett stort lån för att få ekonomin i balans. Vid dessa förhandlingar har IMFställt bestämda krav för sin medverkan: en kraftig devalvering av dentanzaniska valutan till en nivå som bättre svarar mot dess verkliga värde, enhöjning av producentprisnivån på jordbmksprodukter för att stimuleraproduktionen och ett friare prissystem för att komma från den låsning ettgenomreglerat system ger. Vimåste med beklagande konstatera att effekten av det svenska biståndet tillTanzania är låg. Det är motivet till att vi vill minska anslagen med 60 milj.kr. tUl 400 milj. kr. Vivill också inom forskningsorganet SAREC:s anslagsram göra en noggrann analys avbiståndets effekter i . Det vore en fördel om detta forskningsarbetekunde ske som ett samarbete mellan och vårt land. En bieffekt avanalysen bör bli att förståelsen i ökar vad beträffar oförenlighetenmellan utveckling och socialism. Jagskulle dock vilja påpeka att jag tror att utvecklingen i skulle kunnavändas med en annan ekonomisk poUtik. Man har där arbetskraft med godutbildning och med god arbetsvilja. Det är därför sorgligt att se att dessaresurser inte utnyttjas. Jagvill återkomma till reservation 29, den gemensamma borgerliga reservationen ommiljö, markvård och energi. Jag tycker att det är intressant att ta del av vadgeneralsekreteraren i en rapport framhållit. Han säger att nyaväldiga områden förvandlas till sterila öknar . Hela denna utveckling ärnu ett påtagligt hot mot livsbetingelserna för drygt 800 miljoner människor, enfemtedel av världens befolkning. Jag tycker att hans uttryckssätt och hansanalys på ett mycket påtagligt sätt stöder tankegångar- na i den borgerligareservationen. Utrikesministerntalade om svält och umbäranden. Det är inget tvivel om att sådant finns, men avvårt totala bistånd går kanske högst en tredjedel till åtgärder för att rådabot på detta. I den borgerliga reservationen presenteras i varje fall ett sättatt på lång sikt komma till rätta med problemen - genom att hindramiljöförstöringen och genom att verkligen åstadkomma förändringar vad gällermarkanvändning och markvård. Detta är hela tankegången bakom reservation 29. Interriationelltutvecklingssamarbete m. m. 66 (): Jag skall i mitt inlägg i biståndsdebatten ta upp de delar av det bilateralabiståndet och de reservationer som berör och . Jag tänkteinte orda så mycket om det anslag som berör samarbetet med enskilda länder, des. Det tycks nu finnas en mycket bred majoritet i kammaren omanslagsposterna till de enskilda programländema i de här två världsdelarna,eftersom och inte har några reservationer där. Moderaternahar i konsekvens med sitt lägre totalanslag till biståndet sänkt vissalandramar, och vpk har plussat på. Jag drar den slutsatsen att vi andra harhamnat ganska rätt däremellan. Jag vill bara kommentera den i min mening mycketallvarliga ambitionen hos moderatema att minska biståndet till med 60miljoner av de 460 som regeringen föreslår. Det vore mycket allvarligt om vi nunär befinner sig i en så svår ekonomisk situation, som också IvarVirgin försökte beskriva här, skulle minska biståndet när så längevarit en av stora biståndspartner. Det skulle enligt min meninguppfattas som mycket märkligt och anmärkningsvärt av såväl somomvärlden, även om man, som gör, skyller på stora reservationer. Ireservation 23 kräver och vpk 20 miljoner utöver de 160 miljonersom föreslås i propositionen till humanitärt stöd till södra . Hurutomordentligt viktigt det är att stödja de s. k. frontstaterna i södra vi senast en påminnelse om när ANC:s president besökteSverige . Han var helt naturligt mycket oroad av den senastetidens utveckling. har, i kraft av sitt militära och ekonomiskaövertag och frontstaternas beroende av för sin handel, nuuppenbarligen för avsikt att tvinga in den ena grannstaten efter den andra ibilaterala "fredsavtal" för en ömsesidig "säkerhet". Närman inte klarar av att möta det växande motståndet mot regimen inom Sydafrikaförsöker man i stället göra grannstaterna ansvariga för att hysa motståndet.Det här handlar om att med utpressning skapa en säkerhet ensidigt för Sydafrikamen inte för frontstaterna. FörSverige är det alltså viktigt att fortsätta det regionala stödet till södraAfrikas fria staters samarbete för att minska det ekonomiska beroendetav apartheidregimens . Därför avdelas också 110 av de totalt 120miljonerna för regionala insatser till detta ändamål. Självfallet är det ocksåav stor vikt att fortsätta det humanitära stödet till 6Riksdagens protokoll 1983/84:153-154 Internationelltutvecklingssamarbete m. m. motståndsrörelsernai och - direkt till ANC och SWAPO, men också tillflyktinghjälp via internationella organisationer. Senast i förra veckanaviserade regeringen att man avser att anslå 37 milj. kr. till ANC och 50 milj.kr. tUl SWAPO ur det här anslaget. Man måste också hålla i minnet att det finnsgoda möjUgheter att använda ytterUgare medel ur katastrofposten. Så har sketttidigare, bl. a. i febmari , då 11,5 milj. kr. anslogs till torkans offer ioUka delar av . Det finns alla skäl att vara övertygad om att sådanabeslut kommer att följa också för det budgetår vi nu diskuterar, speciellt motbakgrund av att tilläggspropositionen för biståndet i så hög grad är inriktadpå . Isamband med att jag nämner tilläggspropositionen vill jag litet grand gåutanför mitt ämne och beröra fp-reservationen 13 - inte minst med anledning avatt så självsäkert påstod att hadetäckning för sina utgifter. Reservanterna vill öka på anslagen till en delFN-organ med några tiotal miljoner. Det är Utet oklart skrivet, men jagförmodar att det som avses är att exempelvis för vill lägga påytterligare 60 milj. kr. utöver det extra tillskottet på 80 milj. kr. skulle utöver de 20 miljonerna enligt proposition 154få ytterligare 40 mUj. Likaså skulle UNDP få 20 milj. kr. utöver de ipropositionen föreslagna 30 miljonerna. Ett klarläggande på den här punktenskulle nog vara av värde för att alla skall förstå vad menar. Ommin tolkning är korrekt, undrar jag om verkligen har täckning föralla dessa utgifter utöver tilläggspropositionens förslag.. Sååter till reservationen från och \pk om de humanitära insatserna isödra . Jag noterar att reservanterna säger att regeringen visserligenhar "föreslagit en betydande utvidgning av olika insatser i södraAfrika", men de vill ändå att "stödet till befrijslserörelsen i södraAfrika får sin särskilda betoning". Denna betoning ikulle man aUtsååstadkomma genom att lägga på 20 milj. kr. Jag vet in(é vad och vpklägger i begreppet "särskild betoning", men jag tycker att det voremärkligt om inte det faktum att lejonparten av de 300 nrtlj. som föreslås itilläggsbudget går till att möta situationen i södra innebär en betoningav den utomordentiiga vikt lägger vid detta stöd. En ytterligare mycketklar betoning är den inbjudan tUl frontstaterna som utrikesministern nämnde isitt anförande. Ireservation 22 framför och vpk ett Ukadant yrkande om påslag påanslaget för humanitärt bistånd till . I det här fallet är anslaget15 miljoner högre än propositionens 110 miljoner. Det är naturligtvis svårtatt hävda att det inte skulle finnas ytterligare behov av pengar tillhumanitärt bistånd - behoven är ju egentligen omättliga. viU jag emellertidpåpeka att insatserna i slutänden alldeles säkert kommer att uppgå till densumma som reservanterna ansett vara den rätta. Även på detta område finns detju möjligheter att använda katastrof anslagen, och det nämns uttryckligen ipropositionen att snabba stödinsatser kan komma att behövas i Central- ochSydamerika. Detta är också ett av motiven för att katastrofanslaget gjorts såhögt och ytterligare fyllts på i tilläggsbudgeten. Jag vill slutligen, liksom GunnelJonäng, uttrycka min tillfredsställelse över utskottets ställningstagande närdet gäller Afro-Art och min förvåning över vad som står i den moderatareservationen 40. Moderatema motiverar sitt avslagsyrkande med att är en organisation av den art som bör komma i fråga för ett sådant härgenerellt informationsbidrag, eftersom det skall handla om "rikstäckandeorganisationer med bred verksamhet och kontakt med stora opinionsgrupper".Får jag bara tala om att Afro-Arts stiftarorganisationer är . , Rädda barnen. Därmed menar jagatt kravet, på en bred folkrörelseanknytning är i högsta grad uppfyllt. Jag ber att få yrka bifalltill hemställan i utrikesutskottets betänkande. IntemationeUtutvecklingssamarbete m. m. Underdetta anförande övertog talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Anf.67 (): : Herr talman! Det beslut angående biståndet som. dennakammare om en stund.skall fatta är i ett visst avseende historiskt. Det ärförsta gången på ett årtionde som vi på ett otvetydigt sätt går ifrånenprocentsmålet. I och för sig gjorde vi det egentligen redan inför innevarandebudgetår, men det beslutet försågs åtminstone med en del blygsamma dimridåer.Denna gång har regeringen på ett öppet och tveklöst sätt föreslagit att Sverigeinte skall tillämpa enprocentsmålet. Mankan alltså säga att socialdemokraternas stora insats, i alla fall ,sedan de återvände till makten i är just att de sett tiU attSverige inte längre uppfyller enprocentsmålet - först i lönndom, nu helt öppet. Detär klart att alla som lyssnat till socialdemokraternassolidaritetsparoller på första maj och i andra sammanhang och alla som lyssnattill vackra tal om att det inte är ord som mättar utan handlingmåste känna sig besvikna. Det är en besvikelse som jag tror är väl utbredd,både i det här landet och utomlands. Detär ett svek mot den intemationella solidariteten som socialdemokraterna hargjort sig skyldiga till. De har gjort det för att spara beloppet 150 milj. kr.,vars betydelse förringade från dennatalarstol. Men tydligen var det ändå en summa som socialdemokraterna varberedda att offra enprocentsmålet för. Närsocialdemokratema hanterar denna fråga är det klart att de gör det i skuggan avmoderaterna. För moderatema är det inte något problem att vältra över Sverigesegna ekonomiska bekymmer på de fattiga ländema. När vi har bekymmer här iSverige är det naturligt för dem att låta människorna i betala. Detär, herr talman, en cynism som är ganska obehaglig. Det är litet grand som attvägra att ge svältande människor mat med hänvisning till att det dä skulle blisvårare att få råd att klara avbetalningarna Internationellt utvecklingssamarbete m. m. påfärg-TV-n eller videoanläggningen. Verkligheten är ju att den kris som tas tillintäkt för att vi skall skära ned vårt bistånd har drabbat betydligthårdare än oss själva. Behovet av bistånd är störte nu . Den nedskärningspolitik när det gäller biståndet somsocialdemokratema och i ännu hög grad för, och som i och för sighar sin motsvarighet i många andra i-länder, är hårdhjärtad och cynisk mendessutom ganska dum. Fattigdomen i tredje världen är en belastning för helavärldens ekonomi. Vi har upplevt en ekonomisk kris i denindustrialiserade världen som har berott på att det varit bristande efterfråganpå produkterna från i-ländernas industrier. Även öm vi just nu upplever någotav en högkonjunktur kan vi räkna med att detta kan komma att bli ett problemockså . Vi kan försöka lösa detta problem genom att ytterligaredriva lyxkonsumtionen i de rika länderna i höjden, genom att hitta på nyatekniska leksaker att producera och konsumera. Men verkligheten är ju att den stora, befogade och sundaefterfrågepoten-tialen i världen finns i de fattiga länderna. Det är där somdet verkligen finns behov av produkter från all den produktionskapacitet som vihar både i i-länder och i . Vill vi få en positiv ekonomisk utvecklingi världen i dess helhet måste vi se till att människorna i de fattiga ländernakan omsätta sina behov i verklig efterfrågan på världsmarknaden. Vill vi få énpositiv ekonomisk utveckling i hela världen måste vi alltså satsa på u-ländernaoch medverka till att ge dem en ordentlig köpkraft. Det är det bästa sättet attsäkra produktionsmöjligheter och sysselsättning även i i-länderna på längresikt. Här behövs det insatser både när det gäller bistånd ochnär det gäller handel för att ge bättre möjUgheter också att fåavsättning för sina egna produkter och för att på det sättet stärka derasekonomi. Erfarenheten visar nämligen att allt som kan få in i formav bistånd eller intäkter för vad de själva säljer letar sigtillbaka till i-länderna i form av efterfrågan på de i-landsprodukter som deflesta utvecklingsländer har ett så desperat behov av. Men är detgivet att det krävs anpassning också av oss. Vi bör inte försöka tvinga påu-länderna våra egna konsumtionsmönster och våra i-landsanpassade tekniskalösningar. Om vi vill se en global ekonomisk utveckling där behovenoch efterfrågan i blir något av en motor, då måste vi utnyttja vårteget kunnande och vår egen tekniska kapacitet för att ta fram teknik ochprodukter som är anpassade till de fattiga ländernas utvecklingsbehov och ocksåtill deras kulturmönster. Vi måste se till att vi kan bistå dem med resurserför att tillgodose deras grundläggande behov när det gällerlandsbygdsutveckling, ekologiska problem och försörjningsproblem. På det sättetkan en positiv utveckling i bli något som är positivt också förvärlden i dess helhet. Den politik som socialdemokrater och moderater står för pådet här området är förbluffande kortsynt. För att uppnå en besparing på 150miljoner säljer man ut möjligheter att vara pådrivande i en positivutveckUng och att utöva press påandra i-länder. Detär dags, herr talman, för en helhetssyn på u-landsproblemen som innebär att maninte ser dem framför allt som problem mellan oss och dem, utan där man utgårifrån att vi har gemensamma globala problem, gemensamma ekologiska problem ochgemensamma ekonomiska problem och ett gemensamt ansvar för att angripa dem. Jagvill, herr talman, yrka bifall till de reservationer där företrädarefinns med och i övrigt till utskottets hemställan. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. 68 (): Det svenska biståndet bör präglas av effektivitet och hög kvalitet. Detär vidare viktigt att man når de individer och grupper som biståndet är avsettför. Vi måste också alltid hålla de biståndspolitiska målen levande. Om t. ex.ett av våra programländer år bryter mot fundamentala demokratiskaprinciper och kränker de mänskliga rättigheterna, måste detta få konsekvenserför vår biståndspolitik. Det får inte vara så att t. ex. målet om endemokratisk utveckling begränsas till en teoretisk paroll i vårariksdagshandlingar, utan det måste alltid vara fråga om en levande målsättning. IaUa dessa avseenden spelar de enskilda organisationerna en viktig roll. Derasbiståndsarbete har visat sig vara mycket effektivt. De har ofta en långerfarenhet, de har enskilda och gmpper i som är engagerade i arbetet,och de har god lokal kännedom. Om ett projekt inte går bra kan vi i riksdagenfå vänta på besked i frågan, trots att vi har anslagit medel. Dettahänder mera säUan när t. ex. en kyrka eller en annan enskild organisation äransvarig för biståndet. Iförta veckan diskuterade utrikesministern och jag utvecklingen i här ikammaren. Anledningen var de många uppgifterna om förtryck av befolkningen iMatabeleland. a. är det känt att ett avspärrat område i provinsen tömts påmat, att butiker har stängts och att mattransporter har stoppats. I Zimbabwehar en enskild organisation - mission - arbetat i över 80 år.Att i det rådande läget i provinsen överlåta en betydligt störredel av främst katastrofbiståndet till enskilda organisationer måste sessom enviktig markering och ett sätt att verkligen försöka nå fram med hjälpen till demest behövande. Biståndet ges här till olika systerorganisationer och haralltså inte karaktären av stöd till regimen. och är ettexempel på ett område där enskilda organisationer har en stor uppgift attfylla. Det finns liknande exempel i många andra länder i olika världsdelar. I reservation nr 9 har de tre borgerliga partiema föreslagit att deenskilda organisationema i ökande utsträckning skall användas som kanaler förförmedling av bistånd till u-ländema. Ytterligare ett skäl för detta är styrkani att kunna främja en pluralistisk utveckling i . De enskildaorganisationema i vårt land har sin förankring i kyrkor och samfund, i Rödakorset, Rädda barnen och andra ideella organisationer och i fackliga ochkooperativa rörelser. Det Ugger givetvis helt i linje med målsättningen Internationelltutvecklingssamarbete m. m. om en demokratisksamhällsutveckling att stödja en motsvarande uppbyggnad av ideeUa och andrafria organisationer i de länder söm erhåller svenskt bistånd. Ett särskiltavsnitt i den moderata motionen 966 behandlar biståndet på massmedieområdet.Det är ju ett område som är särskilt angeläget när det gäller att slå vakt omdemokratiska ideal. Vi föreslår här en kanalisering av stöd via icke statUgaorganisationer. På så sätt kan vi i någon mån vara med om att bygga upp en fripress i de aktueUa länderna genom att samarbeta med organisationer som intebehöver stödja regeringar, som ofta har en syn på press, radio och TV som integår att förena med demokratiska ideal. I den biståndsutredning som de treborgerliga partierna vill tillsätta föreslår vi att man skall ta upp formemaför en utbyggnad av samarbetet med de enskilda organisationema. Med detta yrkarjag bifall till reservation 9. Moderatasamlingspartiet har under en följd av år betonat vikten av det arbete somenskilda organisationer utfört inom och utom ramen för vårt StatUga bistånd. Vihar också föreslagit kraftiga höjningar av anslaget. Förta året föreslog vi ettbelopp som låg 15 miljoner över propositionens förslag. viU vi också ökaanslaget. Det betyder att vi föreslår en ökning med 45 miljoner i förhållandetill det budgetår som snart går mot sitt slut. Det gäller ju att föreslårealistiska höjningar även till ändamål som man vill prioritera. Sålångt kan jag hålla med , som i sitt anförande försvaradeutskottsmajoriteten. Men med vilken rätt kan hävda att just 250milj. är den summa som de enskilda organisationema kan använda för nästabudgetår? Varför är t. ex. inte 260 miljoner ett lika rimligt belopp? Vårtaltemativ innebär alltså ytterligare 10 miljoner i förhållande tillpropositionen. Det är den uppräkning vi önskar för nästa budgetår. För en merlångsiktig inriktning av stödet tiU enskilda organisationer, både när det gäUeranslagets storlek och verksamhetens inriktning, viU jag hänvisa till dentidigare nämnda biståndsutredningen, som vi på den borgerliga sidan villtillsätta. Med det nu sagda vill jag,hert talman, yrka bifall till reservationen 24. Ireservationen 40 säger vi att det är önskvärt att Afro-Art kan räkna medfortsatt stöd från SIDA även för sin informationsinriktade verksamhet. Vi sägerockså att Afro-Art bör jämföras med de organisationer som speciaUse-rat sig påu-landsfrågor och att Afro-Art bör kunna söka och få bidrag från SIDA för oUkaprojekt. Men vi är inte beredda att nu ge Afro-Art generelltinformationsbidrag. Meddetta vill jag yrka bifall till reservationen 40 och till övriga reservationerav de moderata utskottsledamöterna. 69 (vpk): Jag skall något uppehålla mig vid södra och , tvåregioner som är viktiga i biståndssammanhang och som har varit aktuella i mångaår och i många biståndsdebatter.