prot · G70920 · 1983-12-31 00:00:00 — Det ärtydligen den utvecklingen han förespråkar. Jag vill ställa den frågan för attHugo Hegelands argumentering skall framstå i all sin orimlighet. 17HUGO HEGELAND (m): Till skillnad från villvarken jag eller vårt parti sälla upp några bestämda gränser. Vi tror inte kan säga att är gränsen, sedan får inga utländska aktieinnehavaccepteras, osv. Det går inte all sätta upp sådana gränser. Men om det skullevara till uppenbar nackdel för att företag i utlandet köper aktier isvenska förelag, skulle vi naturligtvis agera. Men jag har ännu inte övertygatsav vad har sagt om att detta skulle vara till nackdel förSverige, utan jag upprepar : Läs regeringens förslag omekonomisk-politiska åtgärder, där regeringen understryker att det är mycketpositivt alt vi har fått delta ökade utländska kapitaltillskottet till Sverigegenom dessa aktieköp. Del har underiättat möjligheten att stabilisera Sverigesekonomi. I ett avseende är jag myckel basal, för alt använda dettauttryck, nämligen när det gäller alt vi måste lägga en fast grund för denekonomiska utvecklingen. Denna grund måste bygga på ömsesidigt utbyte medutlandet i vad gäller område efter område. 18 (): Jag vill avsluta den här diskussionen med attsäga att de utländska aktieköpen på kort sikt är fill fördel för , menpå lång sikt -vilket är del grundläggande - skall vi inte lösa våra ekonomiskaproblem genom alt sälja ut de svenska exportföretagen. Detta är min - och mångaandras också, tror jag - mycket bestämda uppfattning. 19 (): Del är inte fråga om att vi skall lösa våra ekonomiska problem genomalt sälja aktier till utlandet. Företag i utlandet köper aktier här därför altde anser all det är goda placeringar, och det är goda placeringar så längedessa förelag har förtroende för svensk ekonomi, och de kommer att ha det sålänge vi inte gör några oöverlagda ingrepp på valutamarknaden, av den typ somLennart har föreslagit i sin motion. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslutetredovisas efter behandlingen av finansutskottets betänkande 8.) Kammarenövergår nu till att debattera finansutskottets belänkande 7 om rafionaliseringi den offenfliga sektorn. Rationaliseringi den offentliga sektorn Rationalisering iden offentliga sektorn 21 (): Vi har all behandla ett antal motioner under rubrikenrationalisering i den offentliga sektorn. En av dessa motioner är enpartimotion som väcktes från moderat håll. I denmotionen tar man sikte på näringspolitiken i stort. I motionen behandlassärskilt ett par viktiga delfrågor som berör avbyråkratisering och rationalisering.Genomgående för denna partimolion är förord för förstärkt marknadsekonomi, ochmotionen tar upp en rad olika punkter. I motionen förordar man t. ex. ökat stödtill småförelagsamhelen och främjande av servicesektorn. Man menar att en förstärktmarknadsekonomi gynnas genom en avreglering och en begränsad lagstiftning närdet gäller prisreglering, kreditreglering och valutareglering. Underrubriken minskad byråkrati lar man upp ett antal konkreta förslag under ettsärskilt avsnitt. Del är dessa förslag som är aktuella i detta sammanhang, mende skall ses mot den allmänna bakgrund som partimolio-nen skisserar upp. Detgäller framför allt företagsamhetens uppgiftslämnande, som alldelesodiskutabelt är en betydande börda och där det måste finnas utrymme förfortsatt rationalisering och helt enkelt fortsatt minskning av byråkratin. Detgäller de ofta myckel snåriga bidragssystem som gäller för olika former av stödtill näringslivet. Del är alltså vad mofionen handlar om. Utskottetsavslag på dessa konkreta punkter är uppbyggt på en hänvisning fill attåtskilligt redan är tillgodosett. Del noterar vi i och för sig med tacksamhet.Man menar all uppföljningen av DEFU:s - den delegation som verkade under någraföregående regeringars tid - arbete nu har lett till vissa förbättringar. Vimenar emellertid inte att del är fråga om obetydliga, som del har råkat stå ivår reservation, ulan om otillräckliga åtgärder. Vi menar dessutom att deskilda utredningar som är gjorda av i och för sig är Rationalisering i den offentliga sektorn förtjänstfulla.Det hade emellertid varit välkommet om utskottet varit berett alt genom ettuttalande markera att det nu gäller att gå vidare och inte vara nöjd med delsom är gjort. Det är som sagt inte obetydligt, men det är otillräckligt. 1 vår reservation menar vi således att utskottet hade bortbifalla huvudtankarna i den motion som här är aktuell. Det gäller, som sagt,att nu inte tappa vare sig tid eller initiativkraft när det gäller alt gåvidare med avbyråkratise-ringen. Med dessaord, herr talman, ber jag att få yrka bifall till reservationen. 22TORSTEN (): betänkande nr 7 behandlartre motioner som gäller rationaliseringar inom den offentliga sektorn.Utskottet avstyrker samtliga tre motioner. En av motionerna, nr 1589 frånmoderaterna, tar upp tre yrkanden. För det första att skall hosregeringen begära en översyn av direktiven för delegationen för företagensuppgiftslämnande (DEFU). För det andra att anhåller att regeringenger riksfevi-sionsverket i uppdrag att föreslå avveckling av kostnadskrävanderegleringar. För det tredje föreslås att anhåller att regeringen gerriksrevisionsverket i uppdrag att föreslå förenklingar och begränsningar ifloran av bidrag till näringslivet. Utskottet har inte kunnat enas i behandlingen av motionen,utan har reserverat sig. Utskottsmajoritetenvill gentemot reservationen anföra följande: "I avsikt att ta tillvara de goda erfarenheterna frånDEFU:s arbete har en förordning (SFS 1982:668) inrättats om statligamyndigheters inhämtande av uppgifter från näringsidkare och kommuner. Iförordningen föreskrivs bl. a. att innan myndigheten beslutar inhämtauppgifter- exempelvis nytt formulär fill blankett eller ändringar i etttidigare fastställt formulär-skall samråd ske med den organisation somföreträder näringsidkaren." Vidare hänvisar reservanterna till två rapporter frånriksrevisionsverket. Besparingar genom avregleringar (RRV 1982:99) och iseptember 1983 revisionsrapporten (RRV 1982:573). Ianslutning härtill kräver reservanterna att regeringen vidtarytterligare förenklingsåtgärder av det slag RRV förordar. Från utskottsmajorileten anser vi att det, med hänsyn tilljust det förhållandel att RRV genom sina två rapporter så behandlatdessa områden, inte finns anledning att ytterligare vidta några åtgärder. Viyrkar därför avslag på motionen. Del bör också nämnas att de två rapporterna ligger tillgrund för åtgärder. När det gäller statligt företagsstöd kommer det bl. a. attligga till grund för utarbetandet av det regionala stödet. När det gällerrapporten genom avregleringar är den föremål för åtgärder genom attden är bakgrundsmaterial i det arbete som pågår inom isyfte att avbyråkralisera och minska antalet regler. Jag tror att det ärskäligt att vi avvaktar det arbete som pågår i anslutning till dessarapporter. 23LENNART (): Jag vill inte göra gällande att det är skillnad mellan majoritetsskrivningen och reservanternas uppfattning. Menjag vill gärna framhålla att jag tror det är erforderligt, särskilt med denregering vi nu har, att då och då verkligen understryker behovet avfortsatt förenkling och avbyråkratisering. 24 (): hänvisar till den regering vi nuhar. Men jag tycker att har lyssnat mycket dåligt till den debattsom har förts från både regeringens och vårt partis sida, om att detta är ettområde som vi tidigare kanske har försummat men som vi genom en rad åtgärder -bl. a. initiativen från civilministerns sida - nu skall ta itu med för att göradet enklare på många sätt när det gäller regler och byråkratisering i dettasamhälle. 25 (): Vi har med tillfredsställelse noterat dessasignaler. Vi hade mot den bakgrunden tänkt oss att vi kanske kunde bli eniga omen positiv skrivning i utskottet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter behandlingen av finansutskottetsbetänkande 8.) Kammaren övergår nu till att debattera finansutskottetsbetänkande 9 om utveckling för livskvalitet. 27 (): I finansutskottets belänkande 1983/84:9behandlas motion 1708 av m. fl. Motionen utmynnar i en hemställanom tillsättande av en parlamentarisk långtidsutredning med uppgift att arbetamed en ökad livskvalitet som målsättning. Motionärerna lar i sin mofion upp en mycket viktig ochgrundläggande framlidsfråga: Vilken målsättning har vi för vårsamhällsutveckling? har allt politiskt arbete byggt på den, som dettycktes, självklara förutsättningen all man haft ständigt ökade resurser attfillgå. Förbättringar av människors livsvillkor betraktades som delsamma somökade ekonomiska satsningar. Den utmaning som del polifiska arbetet nu stårinför är att kunna skapa bättre levnadsvillkor för människorna utan att haständigt ökande ekonomiska resurser att tillgå. I detta sammanhang är det viktigt att komma ihåg att dentyp av ekonomisk fillväxt och-ständiga materiella standardförbättringar sompräglade framför allt 1960-lalet inte enbart innebar en förbättradlivskvaHlet för människorna. Samfidigt som levnadsstandarden ökade kraftigtmätt i ekonomiska termer kunde vi också konstatera symtom på försämringar imänniskors livsvillkor. Dessa symtom kom fill uttryck i form av ökad stress,ökad ensamhet och isolering, ökat främlingskap, ökad utslagning av människor,narkotika- och alkoholmissbruk. De stora folkomflyttningar som var ett avpriserna för tillväxten är också en viktig orsak till dessa fenomen. Samhällets alltmer storskaliga karaktär, där det är svårtför den enskilda människan all uppleva sin hemhörighet och sin egen roll ochbetydelse, är en annan orsak. Kommunsammanslagningarna, som kulminerade år1970, en näringspolifik i huvudsak inriktad på storföretag och storaprodukfionsenhe-ler, en ökad insfitutionalisering och stordrift på det socialaområdet, växande miljöproblem - allt detta är exempel på hur ett ensidigtekonomiskt länkande filials gå ut över andra värden av stor betydelse för denenskilda människan. Myckel av de ekonomiska resurser som 1960-talets fillväxtskapade gick åt för att la hand om denna tillväxts negativa effekter. Vi fickökade sociala kostnader och framför allt en växande byråkrati, och storavårdinstitutioner byggdes ut för alt la hand om dem som slogs ut av denpågående utvecklingen. I viss mån fick kanske den växande privatavarukonsumtionen bli en ersättning för det som gick förlorat i form av mänskligkontakt och gemenskap, hembygdskänsla, arbetstillfredsställelse och mycketannat. Enligt vår uppfattning är del nu nödvändigt all lyfta framlivskvalitelsbe-greppel som en övergripande målsättning församhällsutvecklingen. De mål som har präglat långfidsulredningarna -full sysselsättning, snabb ekonomisk fillväxt, jämn inkomstfördelning, rimligprisstabilitet och balans i ullandsbetalningarna - är i och för sig viktiga,men ändå otillräckliga. För all möta 1980-talets ulmaning mot politiken, attskapa bättre levnadsvillkor för människorna, krävs ett bredare angreppssätt.Enligt vår uppfattning bör därför en ny långtidsutredning fillsältas meduppgift all binda ihop de ekonomiska förutsättningarna med en vidare syn påsamhällsutvecklingen. Där bör strukturella förändringar som kan leda tillförbättrad livskvalitet för människorna ulan ekonomiska kostnader skjutas i förgrunden.Här kommer dala- och eleklronikfrågorna in i bilden. Med hänsyn fill dettautvidgade uppdrag bör utredningen bli parlamentariskt sammansatt. Rätten fill arbete upplevs som hotad. Även om vi iSverige tack vare en myckel ambitiös arbetsmarknadspolifik, inte minst under desenaste åren, har en betydhgl lägre arbetslöshet än de flesta jämförbaraländer, är den oacceptabelt hög. I stor utsträckning beror våra akutasysselsättningsproblem på den pågående ekonomiska krisen. Del är ettsjälvklart huvudmål för den ekonomiska politiken all häva den nuvarandestagnationen och få till stånd en posifiv industriell utveckling. Detta är ennödvändig förutsättning för att vi skall kunna betala den levnadsstandard somvi redan har byggt upp, och del skulle självfallet också innebära en posifivutveckling för strävandena alt skapa full sysselsättning i vårt land. Fördelningen av skattebördan bör vara en av de frågor somlas upp i den nämnda utredningen. Uppgiften bör vara all finna nya lösningarpå Egenförelagandets ochsmåförelagan-dets roll är en annan viktig fråga. Likaså kan del i sammanhangetfinnas anledning all se över arbetstidens utveckling i framliden, bl. a. isyfte att åstadkomma en bättre anpassning till olika människors skiftande behovoch förutsättningar. Grundläggande för den framlida samhällsplaneringen måsteenligt vår uppfattning vara en strävan att skapa så fullständiga lokala miljöersom möjligt, miljöer som får karaktären av fungerande lokalsamhällen. Delinnebär all bebyggelseområdena måste vara överblickbara för den enskilde,alltså inte större än att man någorlunda bra kan lära känna människor och miljöi området. Det bör inte vara fråga om ensidigt utformade områden, utan boende,arbete, service och rekreationsmöjligheler måste vara så utformade all de gerde boende rimliga möjligheter fill gemensamma akfiviteter och gemensamtansvarstagande. Så mycket som möjligt i bostadsområdena bör kunna skötas genomsjälvförvaltning av de boende. Nya lägenheter bör som regel ha markkontakt. Mycket talar för att insfitufionernas betydelse för vårdenav människor måste minskas. Genom att öka möjligheterna alt erbjudavård i hemmiljön kan man uppnå många fördelar. För den vårdade uppstår enpositivare och mera mänsklig vårdsiluafion - en klar förbättring av livskvaliteten.Även för anhöriga och andra som medverkar till vård i hemmiljön kan detta attkunna få la ansvar för anhöriga och andra närstående upplevas som myckelpositivt, om det sker på rimliga villkor. För samhällets del skulle del kunnainnebära en bättre resursanvändning. Det är i sin tur en nödvändighet, om det iframtiden skall bli möjligt all på ett mänskligt och rikfigt sätt klaraomsorgen om det växande antalet äldre människor. Del är vikfigt från livskvaliletssynpunkt alt denmänskliga tillvaron är förenlig med ansvar för natur och naturresursernationellt och globall. Vi måste bygga ett samhälle som utgår från deekologiska förutsättningarna och kravet på hushållning med naturresurserna. Exemplen kan naturligtvis mångfaldigas. Del måste vara enhuvuduppgift för långtidsutredningen alt analysera hur befintliga samhälleligastyrmedel av detta slag påverkar samhällsutvecklingen och hur de bör förändrasför all stimulera en utveckling i önskad riktning - en utveckling mot ett merdecentraliserat samhälle, som ger människorna större möjligheter tillansvarslagande, delaktighet och gemenskap, ett samhälle i ekologisk balans, ettsamhälle som skapar bästa möjliga förutsättningar för god livskvalitet. Utskottsmajorileten har sagt sig delamotionärernas uppfattning att välfärdsbegreppet bör breddas. Utskottet påpekarall del pågår forskning vid bl. a. SCB och socialforskningsinsfilulel. Vireservanter anser emellerfid all den breddning av välfärdsbegreppel som nämnsendast är marginell och därför inte kommer in i del långtidsperspekliv som viräknar med. Livskvahletsfrågan är, enligt vår mening, en angelägen del av detövergripande målet för samhällsutvecklingen. Jag yrkar bifall till reservationen vidfinansutskottets belänkande nr 9. 28 HANS i (vpk): Jag delar majoritetens uppfattning när detgäller yrkandet om avslag på centermotionen, men jag har till betänkandet fogatett särskilt yttrande, närmast med tanke på den debatt som ägde rum i utskottetoch den enligt min mening litet vårdslösa och onödiga skrivningen omlivskvalitet i avslagsyrkandel. Jag vänder mig mot uppfattningen all livskvalitet imotionens vida mening inte kan anses vara en angelägenhet för de flesta pågrund av att det skulle finnas helt olika meningar om livskvalitet. Jag trorinte att det förhåller sig så. Frågan om livskvalitet och livels innehållkommer med ökande styrka att föras fram till diskussion i samma takt som denallt aggressivare kapitalismen slår ut produktiva anläggningar, ställermänniskor arbetslösa och hänvisar dem till ett på många sätt innehållslöst liv. Detta är inte på något vis en fråga för enbart ,även om till varje riksdag brukar lämna in en motion av det här slaget.Det är en myckel viktig uppgift för arbetarrörelsen, som inom sig harde krafter och kvaliteter som kan användas för att utveckla ett rikare liv ochleda fram till en nödvändig samhällsförändring. Livskvalitet kan förvisso inrymma ganska mycket beroendepå vilken ståndpunkt eller grundsyn man har. Jag menar all de frågor som nämnsi centermotionens huvudrubriker - om inflytande och ansvar, om hur människorskall kunna påverka sin situation, arbete åt alla, i motionen står det t. o. m.meningsfyllt arbete åt alla, samhällsplanering för gemenskap och del globalaperspektivets betydelse för utveckling av ekologi och ekonomisk utjämning - ärsådana livskvaliletsfrågor som det inte borde vara särskilt svårt alt taställning fill och vara positiv inför. Därför tycker jag att detta i varje fallinte kan vara något skäl för alt avslå motionen. Del som jag vänder mig mot - och som gör att jag avstyrkerdenna centermofion - är fixeringen vid de allmänborgerliga recepten för ensamhällsförändring. Man är fixerad vid skattesystemets och bidragssystemensförändring som medel för att nå större livskvalitet. Man nämner icentermolionen t.o.m. att skattesystemet kanske är del som har den mestgenomgripande effekten på samhällsutvecklingen. Del tycker inte jag. Jag troratt det är betydligt större faktorer än skallesystemet som är avgörande -maktoch ägande i industrin, inriktning av produktion, organisation av produktion,vad som produceras, hur och till vilket pris när det gäller miljö, ekonomi, deanställdas hälsa osv. De problem som i vissa delar av motionen lar uppär utomordentligt angelägna. Motionen rör vid en rad viktiga problem. Men deträcker inte med allmänt välmenande borgerlighet eller ett förändratskattesystem för att nå resultat. Jag tror tvärtom alt en fortsättning på denkapitalistiska politik och den skattepolitik som förs kommer att förvärramånga av de problem som beskrivs i motionen. Jag skulle också vilja ändra skattesystemet, men utifrånandra utgångspunkter än och i precis motsatt riktning. Men jag trorändå inte att det på något vis är avgörande för samhällets utseende. En logisk slutsats utifrån deproblem som har upptäckt i sin samhällsanalys vore att erkänna altmarknadsekonomin och den ständigt mer krävande kapitalismen är uttjänt och hargått i baklås. För verklig livskvalitet fordras en planerad utveckling utifrångemensamt och demokratiskt beslutade målsättningar, där ekologisk balans ochrätten till arbete, utbildning, kultur och alla de fina livskvalitelsvärden somvi strävar efter är grundförutsättningar, från vilka man inte kan vika. 29GERD (): I motionen "Utveckling förlivskvalitet" vill man bredda välfärdsbegreppel i långtidsutredningarna.Majoriteten av utskottet delar den uppfattningen och menar att det också är vadsom sker . publicerar löpandelevnadsförhållandeundersökningar och presenterar fakta och analyser omvälfärden och dess fördelning i den s.k. Väifärdsbullefinen. Här kan man finnaanalyser om vad som händer om inte barnomsorgen byggs ut, fakta om barnen ochbarnhushållen, fakta och slutsatser om arbelsmiljöproblem etc. I en mängd olikarapporter belyser man bl.a. utbildning och utbildningseffekter, skalleformernasfördelningseffekter osv. I anslutning till långtidsutredning kommerden tidigare studien av välfärdens fördelning attföljas upp och fördjupas. Jag skulle kunna fortsätta alt rada upp många, mångafler exempel. Med alla de utredningar som finns, och som med allsannolikhet kornmer att göras, har man enligt vår mening ett brett underlag föratt belysa det som motionärerna efterfrågar. All tillsätta en parlamentarisk långtidsutredning, somföreslås i motionen, torde snarare försvåra utredningsarbetet än underlättadet. Det visar med all tydlighet motionärernas uppfattning om vad som skallinnefattas i begreppet livskvalitet. Även om det finns flera gemensammanämnare, är de partiideologiska skillnaderna trots allt så stora att enparlamentarisk långtidsutredning skulle få ägna den åt alt försökafinna kompromisser. Del är med långtidsutredningen som utgångspunkt och redskapsom varje politiskt parti utifrån sina egna ideologiska förutsättningar skallforma politiken - och därvid är medlen verkligen olika. Jag vill,herr talman, med detta yrka bifall till finansutskottets hemställan. 30 () replik: pekar här på majoritetensskrivning, där man hänvisar till de pågående utredningarna. Del är ju separatautredningar som pågår inom bl.a. verksamhetsområde.En del av dem kommer kanske alt i viss utsträckning tas in ilångfidsutredningen. De är mycket marginellt inkapslade i de tidigarelångtidsutredningarna. Vad vi menar med en mera genomgripande och grundläggandeinriktning av den framlida samhällsutvecklingen är att man beaktar destrukturella förändringar som kommer alt ske . Jag kan tanågra exempel. Vad händer exempelvis inom den stora näring som skogsnäringen utgör? Vi har ju en stor exportmarknadpå den sidan. Vi har en stor massafillverkning, och vi har också en storexportmarknad för de sågade trävarorna. Frågan är huruvida vi kan konkurrera iframfiden på t. ex. massasidan. Ett alternativ här skulle kanske vara att visatsade mer för alt förbättra de sågade trävarornas kvaUtet. Vi skulle ocksåkunna utnyttja de olika sågverken i landet och där förädla den råvara som vihar. Det är en stor strukturell förändring som kan komma i fråga i framlidenoch som får avgörande betydelse för utvecklingen på många orter. Delta är en avde många förändringar som man måste se på i en långtidsutredning. Inom omsorgsområdel är del, som jag tidigare nämnde,viktigt alt komma ifrån insfilufionslänkandel. Där kanske vi har delademeningar. Socialdemokraterna och även vpk har litet svårt all komma ifrån delhär med institutioner. Jag tror all del i framfiden är ännu vikfigare att manfår en social gemenskap. Del får man bättre genom alt vi försöker hjälpavarandra med hemsjukvård och barnomsorg i närmiljön på ett helt annat sätt änfidigare. Del ger också ett bättre ekonomiskt utbyte för såväl den enskilde somsamhället. 31 () replik: Det finns inget somhindrar alt man tar upp skogsnäringen i en långfidsulredning ulan alt denna ärparlamentariskt fillsatl. Men, , redan nu här i kammaren blir detkonfrontationer mellan oss - hur skulle del inte bli i en parlamentariskttillsatt långtidsutredning! Del vore mig fjärran som socialdemokrafiskkvinnoklubbisl all exempelvis fillstyrka en motion där man lägger in som en avde vikfigaste frågorna i begreppet livskvalitet utbyggnaden avvårdnadsersättningen. Del här, herr talman, talar för alt en parlamentarisklångtidsutredning inte är någonfing all ha. 32PÄR (cj: Välfärd har länge varit någonting som mantrott sig kunna mäta i kronor och ören. Välfärdsarbetet i det här landet Hksompå många andra håll har under en myckel lång lid präglats av att man arbetatför det som varit ekonomiskt mätbart. Men en ganska rik erfarenhet visar vid dethär laget alt det som bestämmer människors välbefinnande i tillvaron är mycketmer än del ekonomiskt mätbara. Vi kan se all människors livskvalitet under denextrema ekonomiska tillväxtperiod som vi hade under 1960-talel i mångaavseenden minskade trots all inkomsterna ökade. illustrerade isitt anförande här tidigare en del av konsekvenserna. o. m. så allåtgärder som vidtogs för att skapa den här ekonomiska tillväxten-folkomflyttningar, utslagning av småförelag, koncentration av produkfionenfill stora enheter, centralisering av beslutsfattande, osv. - ledde tillförsämrad livskvalitet för väldigt många människor. Då hade vi en snabbekonomisk tillväxt. Statens, landstingens och kommunernas kassakistor fylldessnabbt av nya skatteströmmar. Man kunde sopa undan en hel del av konsekvensernaav de sociala och andra problem som uppstod genom skilda sociala reformer. Nubefinner vi oss, som också påpekade, i en situation där