prot · G709133 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:133 1 §Kompletteringsval till utskott Socialdemokratiskariksdagsgruppen har som suppleant i konstitutions-och finansutskotten under BoSöderstens ledighet anmält hans ersättare . Vidarehar socialdemokratiska riksdagsgruppen som suppleant i utrikesutskottet underMaj Britt ledighet anmält hennes ersättare . suppleanti finansutskottet () suppleanti utrikesutskottet () . 2 §Föredrogs och hänvisades Proposition 1983/84:140till skatteutskoftet 3 §Föredrogs kulturutskottets betänkanden 1983/84:17 om radio ochtelevision (prop. 1983/84:100 delvis) samt 1983/84:18 om anslag tillkulturverksamhet m. m. 1983/84:100 delvis). Kulturutskottetsbetänkanden 17 och 18 kommer att behandlas i tur och ordning. Voteringarna ägerrum i ett sammanhang efter avslutad debatt. Först upptas alltsåkulturutskottets betänkande 17 om radio och television. 3 (): betänkande nr 17 om radiooch television ger inte en rättvis bild av alla de problem som åvilar helaradio- och TV-verksamheten i vårt land. Problemen har sina ursprung såväl i densnabba tekniska utvecklingen med vidgade möjligheter till mottagning av ettinternationellt TV-utbud som i de rationaliseringskrav som Radiokoncernenålagts. Utskottet har i sitt betänkande delvis refereratpropositionens redogörelse för den aktuella situationen men i huvudsak avståttfrån att göra egna bedömningar, mot bakgrund av att de flesta frågorna ärföremål för utredning eller remissbehandling. kommer förhållandena att vara annorlunda. Under1984 och början av 1985 kommer många olika förslag att presenteras.Massmediekommittén skall lägga fram förslag om principer för utbyggnad ochnyteknik för massmediaändamål. Riksradion och Lokalradion har ingåttett samarbetsavtal som löper ut . Inom de både företagen har mangenomfört vissa utredningar för att dels bygga ut detta samarbete, delsgenomföra de ålagda besparingarna. har också påbörjat ett arbetemed att se över organisation, regionalisering och betal-TV m.m.Yttrandefrihetsutredningens betänkande remissbehandlas f. n. Den av kulturministernaviserade beredningen med uppgift att förbereda det nya avtalet mellan statenoch skall arbeta snabbt. Studiefasen, som är ett led iutvecklingen av ett nordiskt radio- och TV-samarbete baserat på överföring viasatellit, skall avslutas. Och är det bara till 1986, som kan förväntasbli det stora genombrottsåret för direktsändande satelUter. Mot bakgrund av vad vi kan förvänta oss i fråga om dentill aviserade propositionen och därav följande beslut av långtgåendekaraktär måste det nu aktuella betänkandet från kulturutskottet betraktas somett mellanårsbetänkande, som genom en förhållandevis stor enighet ger enofullständig bild av de olika politiska uppfattningar som råder när det gällermer specifika frågor om radions och TV:s framtida ställning och verksamhet.Dagens av talarlistan att döma förhållandevis korta debatt här i ärockså ett tecken på att utskottet och är benägna att ligga lågt införnästa års beslut om radions och TV;s framtid. är vid en internationell jämförelse sent ute när detgäller att anpassa sig till den tekniska utvecklingen på massmediaområdet.Tekniken har inte vuxit fram , men det finns en tendens hos ossatt aUtid väntaoch se vad som kommer härnäst. I kan ungefär en fjärdedel av devästeuropeiska hemmen ta emot TV-program via kabel. är på väg i deflesta länderna, inkl. i våra nordiska grannländer. Ettskäl till den svenska senfärdigheten torde vara Radiosmonopolsituation, som dock är under uppluckring. Produktionsmonopolet finnsinte längre, och sändningsmonopolet är på väg att brytas genom kabel-, satelUt-och videoutvecklingen. Än är det emellerfid långt kvar till denetableringsfrihet som borde vara en självklarhet i ett fritt, demokratisktland. Ett annat skäl fill att vi inte ligger längre fram i utvecklingen ärsäkert de begränsade ekonomiska resurser som stått till Radiosförfogande, kombinerat med en från regeringshåll uttalad ovilja attförutsättningslöst diskutera alternafiva finansieringsformer. Ambitionernavar höga proposition. En rad specificerade krav ställdes på SverigesTelevision. Sändningstiden skulle utökas, riksprodukfio-nen decentraliseras,landet täckas av regionala nyhetssändningar och kvaliteten i programutbudetöka, liksom produktionen av gestaltande program. Stora insatser skulle görasför minoriteter och särskilda tittargrupper, utlandsbevakningen skulleförbättras och särskilda reprisblock skulle genomföras. Alltdetta kostar mycket pengar. De extra reformmedel som beviljats har fåttsällskap med det 2-procentiga nedskärhingskravet, och mot bakgrund därav harSveriges Television faktiskt gjort ett gott arbete. Att uppfylla alla målenblev dock omöjligt - pengarna räckte inte, och några genomgripande förändringarvar inte möjliga så länge det nuvarande avtalet löpte. Att höjamottagaravgiften kunde man däremot medverka till, och den höjningen lär manfortsätta med. Betal-TVhar nu blivit en räddningsplanka som kan ge oss möjlighet att se eftertraktadeoch dyra program. För en moderat politiker är det obegripligt hur man kanförena en mycket stark vilja att skall vara ett publicservice-företag med åtgärder som innebär att värdefulla och eftertraktadeprogram beläggs med särskilda avgifter. När en stor del av svenska folket inteanser sig ha råd att se vissa program har ju public service-ändan minskatavsevärt. Kombinationensändningsmonopol och betal-TV innebär ett hot mot väljarna. Hur skall garantiskapas för att inte medel som inflyter geom betal-TV används för att finansieraockså de reguljära programmen? Är det över huvud taget möjligt för enorganisation som att direkt relatera kostnaderna för ettprogram till avgiftsuttaget? Vi moderater anser att betal-TV bara kankombineras med fri etablerings- och sändningsrätt och fri konkurrens mellansändningsbolagen, innebärande att tittarna betalar vad servicen kostar. betänkande har en något egendomlig disposition.Utskottets majoritet har när det gäller frågor om den framtida finansieringenav radio- och TV-verksamheten inte ansett reklamfinansiering vara enfinansieringsform. På annat sätt kan man inte tyda betänkandets uppdelning idels ett avsnitt benämnt Reklamfinansiering, dels ett Den bestämda formen i- den senare rubriken skallväl ange att man där behandlar på något sätt godkända former för finansiering. Folkpartietoch , och i viss mån vpk, har inte gjort denna åtskillnad, varförrubriken på reservationerna 3 och 4 avser bägge de nämnda avsnitten ibetänkandet. Fråganom reklam i radio och TV har diskuterats i denna kammare. Idirektiven till massmediekommittén avseende utredning om nyafinansieringsformer sägs det att dessa har ett starkt samband med vilkaambitioner som skall prägla verksamhet . Det ärdärför motiverat, säger man, att diskutera finansieringsalternativ samtidigtmed frågan om uppgifter under en ny avtalsperiod. Vidare sägsatt reklam inte bör ifrågakomma som finansieringskälla. Frågan om hönan och ägget aktualiseras onekligen. Hur kanfinansieringsformerna relateras till ambitionerna och måluppfyllelsen? Detnaturliga borde för kommittén vara att se över, diskutera och föreslåambitionerna för verksamhet och relatera dessa till frågan omhuruvida och på vilket sätt det finns ekonomiska möjligheter att uppfyllaambitionerna. Om man verkligen vill uppnå de mål man tycker är önskvärda, dåbör finansieringsmöjligheterna prövas förutsättningslöst. Inte alla socialdemokraterresonerar lika förstockat. HarrySchein har i en stor artikel klargjort sin syn på saken, och hari en annan artikel sagt; Monopol eller inte. Ideplogi eller inte. Mycket snarthar vi ändå TV-reklam i , MenBengt står fast som en klippa - åtminstone t, v. Även klippor kan juundermineras - det har vi lärt oss i andra sammanhang. Detfinns bara tre finansieringsformer för ett monopolföretag som inte vill användasig av reklamintäkter: skattefinansiering över budgeten, mottagar-avgifter ochbetal-TV. Det skall bli intressant att se vilka bedömningar massmediekommitténkommer att göra. Skall public service-målet finnas kvar, måste detta resulterai höjda mottagaravgifter eller skattefinansiering. Mot bakgrund av kostnadsutvecklingenlär en höjning av mottagaravgifterna inte bli måttlig. a. kommerkostnaderna för inköp av utländska program att kraftigt stiga när konkurrensenom programmen ökar i takt med tillväxten av antalet kanaler. Den intressanta frågan är naturligtvis; Varför vill socialdemokraternainte ha reklamfinansiering som komplettering till mottagaravgiften? Detkan inte vara av omsorg om tittarna. Enligt en SIFO-undersökning bland landetsvuxna befolkning önskar sju av tio att en del av TV:s verksamhet betalas genomreklaminslag mellan programmen. Endast var femte är emot TV-reklam, ochdessutom är motståndet vanligast bland äldre tittare. Detkan inte vara av misstro mot svenska producenters förmåga att framställa roligaoch trevliga reklaminslag - deras förmåga är redan dokumenterad i andrasammanhang. Det är inte heller av omsorg om svenska företag, somkommer att behöva uppleva hur konkurrerande utländska märken över satelliterlåter sin reklam strömma in i våra TV-apparater. kommer det att finnas möjlighet attsända program i drygt hundratalet TV-kanaler över mer än ett dussin satelliter.Mycket snart kan svenska kabeltittare följa satellit-TV-sändningar sominnehåller reklaminslag. Två forskare vid presenterade för någraveckor sedan en rapport om konsekvenserna för svensk industri av reklam isatelUt-TV. TV-reklamen kommer främst att gälla märkesvaror av olika slag,framför allt s. k. dagligvaror. I är 17 000 personer sysselsattamed tillverkning av sådana produkter som passar för utländsk TV-reklam - detgäller då de utländska märkena. Ytterligare 34 000 i vårt land är sysselsattamed personbilstillverkning, som också får en utsatt posifion i TV-reklamen. Kulturministern har ställt sig mycket skeptisk tillföretagens vilja att annonsera. Under debatten i framfördes attmångfalden av program skulle göra företagen mindre benägna att annonsera - detblir ju färre tittare per inslag. Varför betror inte företagen att självagöra erforderliga bedömningar av detta slag? Jag ser fram emot att under debatten här äntligen få höra några skäl till socialdemokraternas inställning motreklamfinansiering. Det är på fiden att vi får ett eller flera sådana skäl. Detfinns inga alls i utskottsbetänkandet. Där hänvisar majoriteten bara fillriksdagsbeslutet om att kommersiell reklam som riktar sig fill allmänheteninte skall få förekomma. Det har gått - med en svindlande snabbutveckling på TV-området - sedan det beslutet fattades. Har de åren gåttsocialdemokraterna spårlöst förbi? I anslagsframställningför det kommande budgetåret tar bolaget självt upp några av de krav som måsteställas på verksamheten inför det snabbt ökande internafionella utbudet. a.konstaterar att många av de satellitsändningar som blirtillgängliga för vårt land kommer att ha en sändningstid som omfattar kanske 16timmar . Det är då betydelsefullt att det inte bUr alltför storskillnad i sändningstid mellan utländska sändningar och våra egna svenskasändningar. Med en friare etableringsrätt skulle kanske en utjämning ske iskillnaden mellan utländska och svenska sändningsfider. Det är emellertid inte bara fråga om sändningar påsvenska. Vi måste i vårt land ha ett programutbud av god kvaUtet, som värnar omvår kultur och som kan utgöra en motvikt mot det myckna lätta gods som kommeratt översvämma oss. En kvalitafiv programprodukfion är dessutomsjälvgenere-rande så till vida att den drar till sig goda författare, artisteroch regissörer. Men tyvärr vet vi mycket litet om svenska folketsprogramval i en situation med många olika alternativ. Det räcker inte med attgöra bra program. Det gäller också att göra program som tittarna väljer -vilket inte alltid är samma sak. När kulturutskottet var i , där detamerikanska överflödet numerasvämmar in över landet, frågade jag om färre eller fleramänniskor nu jämfört skulle välja en bra naturfilm frånNew Foundland framför en usel amerikansk show. Svaret blev varje gång: För fioår sedan skulle flera ha valt naturfilmen - nu väljer de showen. TV är en delav vårt kulturliv. Den skall inte bara pejla det. Det är därför vikfigt att viinte får en motsvarande utveckling i vårt land. Med socialdemokraternas rigidainställning till alternafiva finansieringsformer, bl. a. åskåd-Uggjord ibetänkandets uppdelning på olika rubriker, ökar risken för att så blir fallet.Med nu gällande skatte- eller avgiftsfinansiering kommer vi förr eller senarefill en punkt, där också väljarna föredrar enkla program framför ökadekostnader. Vi moderater vill inte ha den utvecklingen. a. därför, herrtalman, yrkar jag bifall till reservation nr 3 i betänkande nr 17. Anf.4 (): Om man tänker tillbaka på de debatter som vi har haft iSveriges riksdag om radio- och TV-frågorna, måste man konstatera att det är enganska stor skillnad mellan dagsläget och den situation som då rådde. Dendåvarande talesmannen för socialdemokraterna i ägnade en betydandedel av sin tid åt att polemisera mot och kritisera närradion. Den var den storahydran, som hotade demokratin och yttrandefriheten. Häromveckanläste jag en krönika i , där någon socialdemokrat skrev attsocialdemokraterna hade varit pådrivande i närradiofrågan med visst stöd frånfolkpartiet. Det går sannerligen snabbt undan. Enannan sak som man kritiserade var UtveckUngen när detgäller satelliter. Man diskuterade t. o. m. ett förbud mot parabolantenner.Under hela denna period sade man nej tiU Nordsat. NärBengt tillträdde skedde en betydande tillnyktring. Med denverklighetsförankring som han har försvann givetvis motståndet mot närradion.Sådana vanvettiga tankar som ett förbud mot parabolantenner förpassades tillkulturdebattens skräckkabinett. Jag tror att det även finns ett nytt intresseför nordisk samverkan på TV-området. Ändåär allt inte bra. Den massmediekommitté som den förra regeringen tillsatte fickhastigt ny ordförande - och det må väl vara. De gamla direktiven ersattes medfullständigt nya, och utredningen förbjöds att syssla med förberedelser för detnya avtalet mellan staten och . Detta gör att förberedelserna fördetta avtal har vilat enbart på den ena parten, nämligen . Parallelltmed detta sker en våldsam teknisk utveckling, som väl ingen av oss kunde drömmaom . Jag minns att vi pressutredning diskuteradekabel-TV. Då försäkrade expertisen att det var någonfing i alldelesointressant, bortsett möjligen från Stockholms-och Göteborgsområdena. I dagplanerar för fullt en utbyggnad över prakfiskt taget hela landet.Också satelUtutbyggnaden har skett snabbare än vi trodde. Framför allt kan manbeklaga att nejet till Nordsat fick till följd att vi i det nordiskaspråkområdet definitivt kom på efterkälken i förhållande till dekontinentala bolag som planerar satellitsändningar. Nuhar kulturministern meddelat att det blir en parlamentarisk beredning som ihöst skaU förbereda det nya avtalet mellan staten och . Det ärbra att en sådan sätts till. Tyvärr har vi väl förlorat ett ä genom attmassmediekommitténs direkfiv ändrades. Just nu råder en ganska stor förvirringinom . Det pågår en debatt med anledning av detbesparingskrav som åvilar koncernen. Det pågår andra debatter, som harinitierats inom koncernen, om betal-TV och reklamfinansiering. Det finnsalltså mycket för den parlamentariska beredningen att ta itu med, speciellt somplanerna i varje fall ursprungligen torde ha varit att skulle prövadet nya avtalet . Låt mig lämna några synpunkter inför den parlamentariska beredningensarbete. Enutgångspunkt måste vara att skapa en så vid etableringsfrihet som någonsin ärmöjlig. Det innebär inte bara en permanentning av närradion och möjlighetertill när-TV-sändningar, utan också ett ökat utrymme för lokala TV-program. Jagär övertygad om att vi under nästa avtalsperiod kommer att få se en rad olikalokal-TV-sändningar, med kanske framför allt lokala tidningar som ansvariga. Jagtror att det blir nödvändigt med en omprövning av finansieringsformerna. Omman avvisar skattefinansiering - och det bör man göra inte bara av hänsyn fillstatsbudgeten utan också av omsorg om integritet - återstår,som påpekade, licensfinansiering, betal-TV ochreklamfinansiering. För min del är jag starkt kritisk mot betal-TV därför attden, i varje fall för del, oundvikligen leder till frestelsenatt placera de attraktiva programmen inom ramen för betal-TV-systemet, medan deövriga programmen får gå över de allmänna kanalerna. Jag tror alltså att detblir ofrånkomligt att pröva någon form av kombination av licens-ochreklamfinansiering. Folkpartiethar tidigare avvisat reklamfinansiering av ett enda skäl, nämligen omsorg omdagspressen. Av många undersökningar att döma verkar det nu som om denreklamform som skulle komma att förlora vid införande av reklammöjligheter itelevisionen är direktreklamen. Då finns det inte längre anledning att på sammasätt vara tveksam till att använda reklam som en kompletterändefinansieringskälla vid sidan av licensfinansieringen. Jagtror vidare att det är nödvändigt att hitta nya former för samverkan mellanRiksradion och Lokalradion. Ett av de konstateranden vi med besvikelse måstegöra efter den innevarande avtalsperioden är att det har blivit så mycket avkonkurrens mellan Riksradion och Lokalradion. Det är som om man inte riktigthar upptäckt att ljudradions stora problem är att hävda sig gentemot TV. Detär också möjligt att en ny organisafionsform kan bli aktuell förUtbildningsradion. Enligtmin uppfattning kommer det också att bli nödvändigt att öka konkurrensenniellan de två TV-kanalerna. En intressant modell som har diskuteratsär den där den ena kanalen har sin bas i och distrikten i övrigt ochden andra har sitt säte i . På det sättet skulle vi komma ifrån aUadiskussioner om hur stor del av programproduktionen som görs utanför . Jaghoppas också att Tele-X kommer att användas för nordisk programsamverkan ivänfan på en mera permanent nordisk . Vadgäller alla de många viktiga programfrågorna är kammaren kanske inte rättaplatsen att diskutera dem. Jag vill dock anföra ett par synpunkter. Denena är att det är nödvändigt att man i nästa avtal ytterligare framhåller detkulturansvar som public service-kanalerna har. Det gäller både TV ochljudradion. Denandra är att andelen frilansproduktioner, dvs. produktioner gjorda utanförSveriges , bör ökas ut. Detfinns alltså fullt upp med arbetsuppgifter för den parlamentariska beredningen.Jag tror att det är viktigt att den får tid på sig för att diskuterautformningen av det avtal som skall styra verksamhet ochetermediaverksamheten i . Jag ber ocksåatt få yrka bifall till reservation 4. 5 (vpk): I centrum för den svenska mediapolitiken måste ställas de demokratiskavärdena. Massmedier skall medverka till och fördjupa den svenska demokratin. Såinleder vi från vpk;s sida årets motion om ochmediautvecklingen. Denna målsättning återfinns pressutredningoch vidareutvecklades av radio- och TV-utredning. Detkan finnas anledning att erinra om denna målsättning , när debatten omSveriges Radio/TV går hög, och då inte minst - det märker vi också här ikammaren - reklamdebatten. Vi har från vpk;s sida konsekvent hävdat attSveriges Radio/TV, som ju utgör den kanske viktigaste informations- ochkulturkälla vi har, måste garanteras en stark och oberoende ställning gentemotalla former av intressegrupper, vare sig de har kommersiella förtecken ellerinte. Därföravvisar vi bestämt reklam i TV. Vi tycker att den kommersiella masskulturenredan i dag spelar en alltför stor roU, och mediapolitiken har tyvärr aUtmerkommit att styras av industripolitiska och av multinationella företagsintressen - inte av kulturpolitiska sådana. Varesig vi vill det eUer ej spelar radio och TV en framträdande roll i människorsvardagsliv, inte minst barnens och ungdomens, och måste erkännas som ett såviktigt kultur- och informationsinslag att det inte får överlåtas på privataföretags vinstintressen eller för den delen på poUtikers ryckighet ibeslutsfattandet. Dethar ju, herr talman, visat sig att den Wikströmska uppsplittringen av företagetbUvit vad vi redan då varnade för, nämligen en synnerligen dyrbar katastrof,som inte inneburit en bättre programkvalitet, inte inneburit ett värnande omden nationella kulturen, inte inneburit en förbättrad informa- tionsspridning och därmed- för att återgå till den inledningsvis nämnda målsättningen - en fördjupningav demokratin. Vadvi vill ha är en mediapolitik som tar ställning - tar ställning för enideologi, där man ser information och kvalitativt bra underhållning somgrundläggande rättigheter och sociala behov för varje medborgare. Idebatten har ju framkommit flera intressanta förslag. Dit hör t.ex. , men de bör naturligtvis först utredas och begrundas. Därförvälkomnar vi den av aviserade parlamentariska beredningen, ochvi förutsätter att vi till skillnad från massmediekommittén blir representeradedär. Tilldagens betänkande har vi fogat flera reservationer. Den kanske mest akuta ochviktigaste handlar just om finansieringsformerna. Vpk är det enda partisom har den bestämda uppfattningen att /TV behöver mer pengar nu.Omedelbart! Om inte pengar skakas fram, så kommer , oavsett omden aviserade beredningen arbetar snabbt, att gå in i vad någon kallatsatellitåldern kraffigt försvagat. Enligt TV-chefens egna bedömningar tillstyrelsen kommer budgetpropositionen att innebära "drastiska nedskärningarav svensk originalproducerad gestaltande produktion och underhållning,effektiva genomarbetade dokumentä-rer samt utläggning tiU fria produkfionsbolagoch frilansare". Den tunga gestaltande produktionen skulle, enligt TV-chefen,sjunka från nuvarande till 150. Utläggningarna skuUe minskamed hälften - enbart frilansproduktionen i distrikten skulle sjunka från ca 38fimmar till 10,5 eller . Teaterensemblen, skriver han, hotas,barnprogrammen försämras osv. blir effekterna naturligtvis änallvarligare. Viframhåller i vår motion att vi inte ifrågasätter att det finns rationaliseringsmöjligheterinom . Men vi ifrågasätter om det är rimligt att i dagminska det nationella utbudet och utarma pubUc service-tanken så till den gradatt skadorna kommer att ta att reparera. Vi anser det helt enkeltoförsvarligt att man lägger ned miljarder och åter miljarder påTele-X-projektet, som man inte medger endera ett extra anslag urrundradiofonden om 45 miljoner eller en höjning av TV-licensen med . merom året än vad regeringen vill. innebär 1:66 mer . Detskulle ge /TV det andrum som krävs inför alla de utredningar somskall läggas fram. Jag tror, herr talman, att svenska folket har råd att läggaut ett par kronor för att upprätthålla ett bra TV-utbud, för attvärna om andelen egenproducerade program och för att bevara den svenskanationella kulturen. Höj licensen i avvaktan på en genomtänkt politik frånstatsmakternas sida! måste man naturligtvis pröva andrafinansieringsvägar som inte hotar integriteten. Men medel behövs redan införkommande budgetår. Annars bäddar man helt enkelt för det ochJan-Erik pläderat för, nämligen reklam- eller betal-TV. Med detta, herr talman,viU jag yrka bifaU till vpk-reservationerna. Anf.6 (): Vi har behandlat frågan om reklam i TV i utskottetoch i kammaren - detta blir alltså femte gången i rad. Ivårt betänkande erinrar vi om två saker: dels att 1975 beslötatt kommersiell reklam mot vedertag i TV- och radioprogram inte skulle fåförekomma, dels att det i direktiven till massmediekommittén framhålls attkommersiell reklam som riktar sig till allmänheten inte skall förekomma varesig i radio och TV eller i program som förmedlas genom nya distributionsformer. Ipropositionen föreslås en licenshöjning på . för att kompenserakostnadsökningar, och detta förslag tillstyrks av utskottsmajoriteten. TVoch radio är ett billigt nöje i jämförelse med de flesta andra företeelser. per dag - får vi ju två TV-kanaler ochdessutom tre radiokanaler plus lokalradion. Det är en kostnad som helt enkeltär i särklass, och att höja licensavgiften ter sig därmed som en klart mersympatisk åtgärd än att finansiera med osäkra reklampengar.