prot · G70911 · 1983-12-31 00:00:00 — Beträffande skattereformen är jag kolossalt angelägen omatt slå fast att vi från folkparfiets sida har finansierat denna. Det lät somom försökte påstå något annat - jag vill absolut vända mig emotdetta. Detta togs upp på s. 30-31 i proposition 1982/83:50:"Sedan fattade sitt beslut har den svenska kronan devalveratsmed , vilket påverkar såväl inflafionstakt som inkomstutveckUng 1983 på ettsådant sätt att anledning föreligger att justera reformen ." Det är vad regeringen säger i denna proposition. Eftersominflationen ökade är det rimligt att anta att justeringen som det talas omskulle ske på ett sådant sätt att man ökade inflationsskyddet. Regeringenvar inne på detta, men sedan övergav man den linjen och gick in på en annanlinje. Denna finns beskriven på s. 34 i samma proposition: "Den sänktastatsskatten och skattereduktionen för erlagd fackföreningsavgift minskarstatsinkomsterna med ca för helår." Dessa 2 miljarder är LO-rabatten ochfackföreningsavgifterna, jag kanske sade fel. Det är denna LO-rabatt och dessafackföreningsavgifter som regeringen begär att vi i skall vara medoch finansiera. Till detta säger vi blankt nej. 82LENNART () replik: Vi får naturligtvis se, , vemdet är som räknar bäst när det gäller finansieringen av skatteomläggningen. Jaglitar nog mer på regeringens matematiker än på , har naturligtvis rätt när han säger påbörjade en annan politik 1976 jämfört med den som bedrivits avsocialdemokraterna, sade också att det inte var så lätt. Ochdet är naturligtvis riktigt. Det har ju visat sig vad den borgerliga regeringenhar åstadkommit . Den har inte haft det lätt, och den har bidragittill alla dessa svårigheter. Detta kommer vi att få dras med under många år.Det var därför jag sade att de allra viktigaste frågorna framöver handlar omatt skapa sysselsättning och att fördela det som vi producerar i vårt samhällepå ett rättvist sätt. Jag förstår att ser ett rött skynke närnågonting annat förs på tal än den ägarkonstellation som finns i dagenssamhälle. Man brukar använda sig av BPA som ett exempel på hur förskräckligtdet är att det finns något demokratiskt ägande i detta samhälle. Vi kan konstatera att maktkoncentrationen i vårtnäringsliv och i vårt land är större än på många andra håll i världen. Om jaginte minns fel, äger av människorna i detta land huvuddelen av vårtnäringsliv. Det finns alltså en enorm maktkoncentration, och då förfasar mansig över att det kommer in en annan grupp av ägare, nämligen alla löntagare idetta samhälle. Deras ägande är inte ett ägande för ägandets egen skull utanett ägande för att klara sysselsättning och framtidens pensioner. Jag tyckeratt det är bättre att svenska löntagare får ett ökat inflytande genomlöntagarfonder än att det finns grupper av ägare som spelar med pengarna. Dekanske i och för sig gör bra musik, producerar bra texter och bra låtar och kansälja många grammofonskivor. Det kan så vara. Men jag tycker det är viktigareatt svenska löntagare får ett ökat inflytande genom löntagarfonder än att dessafinansklippare som finns i samhället har inflytandet. vice talmannen anmälde attKjell och anhållit att fill protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytteriigare repliker. 7 protokoll 1983/84:11-13 83 (): Jag vill börja med. som några tidigare talaregjorde i går, att uttala min stora tacksamhet över att jag fått vara med om attflytta in i dessa förnämliga lokaliteter. Men som vi vet har det nyariksdagshuset av en ledamot liknats vid ett dåligt vandrarhem. Om huset överhuvud taget för tankarna till ett vandrarhem måste det väl bero på den korta,återstående tid som en del ledamöter väntar sig få representera sina väljare ochingalunda på husets kvaliteter. Här finns ju utrymmen och en service som vida överträffarvad parlamentariker i åtskilliga andra länder erbjuds. Men det finnsnaturligtvis alltid någon eller några som är missnöjda. En ledamot kände sig t.o. m. instängd söm i ett råtthål och erfor hur "underklassen tydligenskall ha det", som saken formulerades. Det är givetvis nonsens, för attanvända ett av ofta använt uttryck, att beteckna riksdagensledamöter som det nya underklass! Att tjänstemän i regel har rymligare ochljusare rum än ledamöterna är lokalmässigt och även organisatoriskt så gott somofrånkomligt. De har ju sin anställning här, vistas här regelbundet året om,står för det huvudsakliga utskottsarbetet och för mycket annatutredningsarbete. Att utskottsrummen imponerar stort beror ju bl. a. på attriksdagshuset redan fanns och ursprungligen formades för en annorlundasammansatt och annorlunda arbetande riksdag. , där jag har förmånen att representeramoderata samlingspartiet, är inrymt i gamla handbibliotek. GustavV:s med kungligt sigill särskilt bundna riksdagstryck i blåa band fyller därbokhyllorna. Det storslagna rummet fyller i alla fall mig med vördnad och minaöron med bruset från historiens vingslag. Jag tror att det kommer att blimycket lätt att arbeta i dessa nya lokaler. Jag lyssnade naturligtvis på debatten här omlöntagarfonder. Där finns ju ännu ett stort svek som ingen mig veterligt harnämnt i debatten. Jag har nämligen framför mig ett referat från enpresskonferens som gav . , detär det intressanta, hade förre LO-ordföranden gått ut ochpläderat för att en bred uppslutning i skulle vara en förutsättningför att fonderna skulle genomföras. Då fick frågan vad han ansåg omdet. 1 kunde man läsa att OlofPalme sagt att han själv har sagt samma sak mänga gånger. Han sade också atthan nog trodde att något eller några mittenpartier skulle gå med på enuppgörelse. Det intressanta är att han där hävdar att han förutsatteen bred uppslutning. Om det är något som gäller som en beskrivning av det härförslaget om löntagarfonder, så är det att någon bred uppslutning inte finns.Om man vill kan man alltså lägga ännu ett svek till alla de andra tidigaresveken beträffande vad socialdemokraterna lovade före valet. har man vänt på argumenteringen för löntagarfonder. Detär rätt fantastiskt. I går kunde vi höra hur dels statsministern, delsfinansministern började tala om att löntagarfonder är en förutsättning förmarknadsekono- Det är ett led i vår strävan, sade ,att förmänskliga marknadsekonomin. Då kan detvara intressant att se hur man argumenterat i utlandet. I diskuterade man löntagarfonder under hela1950-talet och in . Där gick västtyskametallindustriarbetarförbundet emot löntagarfonder därför att man ansåg att detär emot marknadsekonomins huvudtankar. Det enda land i världen som kommit på denna befängda idéär , herr talman. Det var kollektiva, fackföreningsstyrda fonder, och detvisade sig snart att de inte fungerade. Det är klart att det finns överslag i debatten från bådasidor. Men när jag hör uttalandet från västsvenska handelskammaren och fråganVad är utan arbetare? vill jag göra en kommentar. fungerar inteutan arbetare, men alla vet att den tekniska utvecklingen är på väg att göraindustrin oberoende av arbetskraft. Människan är på väg att bli successivtöverflödig i industriproduktionen. Allt kommer att överlämnas åt robotar,bortsett från vissa styrfunktioner. Men vi är ju inte där ännu, som väl är. Och vad har gjort? Jo, delat ut fem aktier gratistill alla anställda. Gratis är inte rätta uttrycket, utan det är vad ledningenansåg vara del i vinsten. Även andra företag har kommit på samma idé. Handelsbankenhar en fond, Octagonen, som har tillgångar för över 800 milj. kr. Varjeanställd som varit med från början har ett tillgodohavande på . Den typen av individuella fonder som de anställda har deli och varit med om att arbeta ihop är vi mycket positiva till. Inom moderatasamlingspartiet har vi länge talat för en ägardemokrati, och detta tycker vi ären utmärkt illustration och exemplifiering av dessa tankar. Vi har hört väldigt mycket, herr talman, om regeringensinflationsmål. Vi har lyckats få det preciserat till att det gällerinflafionstakten . Vi går förmodligen in med en inflationstaktpå . Om vi går ner till inflationstakt , blir dengenomsnittliga inflationen . Då kan man fråga sig: Varför har regeringen tagit till ettså ambitiöst inflationsmål? Det är verkligen ambitiöst. Jag är den första attgratulera om den kan förverkliga det. Vi hoppas givetvis alla att det lyckas,men möjligheterna är mycket små, och vi har inte sett några medel för hur manskall förverkliga detta. Man har sagt att lönerna får stiga högst ,inkl. löneöverhäng och löneglidning. Men senast i dagens nummer av LO-tidningensäger en av statssekreterarna i , , attLO-medlemmar-na får ta ut högst 1984. TCO har redan sagt: Viskall haminst . LO säger: Vi skall ha . Detta är naturligtvis heltoförenligt med inflafionsmålet. Det intressanta är att vad regeringen kräver är attlönerna för hela 1984 skall ligga på den nivå som inflationen skall komma nertill . Jag kan åberopa ingen mindre än en annan statssekreterarei , . Å. , som säger att avtalsrörelsenmåste ligg- inom inflationsmålet. Men löneförhandlingar går inte till på detsättet att man får en löneökningstakt , en , en osv.,utan man får en löneökning . Det är där, herr talman, som jag menar att regeringen förlöntagarorganisationerna bakom ljuset. Man säger att egentligen arenlönehöjning på högst 2 å förenlig med en inflationstakt pä 4 %.Men det betyder att löntagarna får en reallöneförsämring, trots att det iregeringsförklaringen utlovas en kraftig reallöneförhättring , om manhåller inflationsmålet på . Hur kommer det sig att man har eftersträvat just dettainflationsmål? Jo, våra konkurrentländer har legat på eninflationstakt på , och då har man sagt: Vi tar ett genomsnitt, . Merkan vi inte tåla om vi inte skall förlora konkurrensfördelar. Vidare har regeringen erkänt att man har räknat med attkonsumentpriserna kommer att stiga med upp till 5,5 eller ävenmed detta inflationsmål. Då har man just passerat indextaket, förindexregleringen av skatterna börjar ju gälla först från . Det är alltsåför att slippa justera skatteskalorna med hänsyn till inflationen som mansiktar in på sig 4-procentsnivån. Men man har ännu inte presenterat någraverksamma medel för att uppnå detta. Det land i som har lyckats bäst medatt bekämpa inflationen är inte , som många tror, utan Västtyskland.Västtyskland ligger lägst och är nere på en inflationsnivå på2,. Hur är det möjligt? Jo, det beror delvis på denriksbankspolitik man har fört. där, under ledning av ,har deklarerat att man har sina bestämda monetära mål. Man skall ha bara enviss, bestämd penningmängdsökning och sikta på ett visst ränteläge. 1 Tysklandhar man fått löntagarna att tro på möjligheterna att uppfylla inflationsmålet,så där har löntagarna ställt upp. Ni vet kanske att i tyska bilfabriker sänkteman lönerna . Men i höjer vi lönerna utöver produktiviteten.Förklaringen till att har lyckats så bra i inflationsbekämpningenär främst att man har haft bestämda monetära mål och att man har fåttlöntagarna att tro på dem. Man har därigenom legat lägst i . Svårigheterna att bekämpa och bemästra inflationen iSverige har man rätt mycket skyllt på devalveringen. Det är klart att man fården effekten av devalveringen, men det intressanta är att har vi haften revalvering av dollarn. I samband med devalveringen gick dollarn upp tillungefär 7:30. Före låg den på ungefär 6:30. Men därefter hardollarn gått upp ända till nära , och det är just denna uppgång av dollarnsom är huvudförklaringen till de stora nettovinster som de företag har gjortsom säljer på . Här kommer naturligtvis också prisstegringseffekter in.Man frågar sig: Skall även de prisstegringar som vi har fått av revalveringenav dollarn räknas in när det gäller pensionstillskotten, eller skallpensionärerna hållas skades- lösa ocksåi det avseendet? När jag sitter i min bänk, har jag dennavackra gråa duk att den beundra, om jag inte vill stirra på denledamot som för tillfället befinner sig i talarstolen.Den stora duken påminner mig om ett bohuslänskt kustlandskap _ Det är lätt att låta tanken fortsätta förbi horisontlinjenoch ut på den grå jd "ovisshetens hav", för att citera HarryMartinson. Han talar i en dikt om "en grå matros på ovisshetens hav".Nog känner man sig såsom riksdagsledamot som litet av en grå matros, som nuseglar ut på ovisshetens hav, därför att den ekonomiska framtiden sersynnerligen oviss ut . Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 84 () replik: och socialdemokratin har alltideftersträvat breda lösningar av olika problem och frågor. Så har varit och ärfallet även när det gäller löntagarfonderna. Men tyvärr är man på denborgerliga kanten helt blockerad genom stridsropen från högerkrafterna isamhället, vilka över huvud taget inte vill resonera om någonting i dessasammanhang. talade om förutsättningarna förmarknadsekonomin. Men marknadsekonomin skulle bli sundare med löntagarfonder.Det skulle komma in en ny grupp av ägare i näringslivet. Får man in en nyägargrupp, som är intresserad av att företaget skall gå bra och att man skallkunna klara framtidens pensioner, innebär det ett förmänskligande avmarknadsekonomin. berörde , vilket också jag gjorde imitt anförande. är naturligtvis ingenting utan de arbetare som står vidbandet. talade också om robotiseringen avverksamheten. Det pekar på ytterligare ett argument för löntagarfonder. Destora grupperna i detta samhälle måste vara med och dela på det produktionsresultatsom dessa robotar skapar. Om man inte - oavsett om det är mänsklig arbetskrafteller robotar - på ett eller annat sätt använder sig av det produktionsresultatoch de vinster som uppstår genom arbetet för att klara service och omsorger isamhället, innebär detta att enbart aktieägarna i får ta del av devinster som robotarna skapar. Detta är ytterligare ett argument för att manskall bredda ägandet, och där är löntagarfonderna ett sätt. Inga socialdemokrater är emot att delar ut aktiertill de anställda. Det hoppas jag att man skall göra litet varstans i dettaland, oavsett om det finns löntagarfonder eller inte. 85 () replik: Hur kommer att reagera i fortsättningentalar förmodligen om , då han skall hålla ett föredragi inför . Där får vi nog några kommentarer till den debatt som de stora"elefanterna" höll i går utan att dansa! Införandet av kollektiva, fackföreningsstyrdalöntagarfonder betyder att man skapar ytterligare en maktgrupp i samhället istället för att göra motsatsen. Det är ju det som är felet, därför attmarknadsekonomin förutsätter decentraliserad ekonomi - många små enheter somkonkurrerar med varandra. Liknelsen med , , haltarrätt betänkligt. känner väl till att anledningen till attnäringslivet gick med på var att därmed slippa löntagarfonder.Fjärde AP-fonden kom till genom kreditmarknadsutredning, och dåtalades det om att införa någon typ av löntagarfonder. Näringslivetsrepresentanter böjde sig inför förslaget, eftersom man annars hotades medlöntagarfonder. Detta bar kommit bort i debatten. I röstademoderaterna emot förslaget, och det var konsekvent från vår synpunkt. Dennafjärde AP-fond kom fill genom att man förde över pengar från första, andra ochtredje AP-fonderna. De fick ju bara köpa obligationer och skuldbevis, medanfjärde AP-fonden får köpa aktier. Men om man nu vill trygga pensionerna, kan någon människaförklara för mig varför man går en omväg? Först samlar man in pengar genom vinstdelningoch en ATP-avgift på . Sedan slussar man dem till ,och så går de till femte, sjätte, sjunde, åttonde och nionde AP-fonderna. Deköper därefter aktier, och avkastningen på dessa aktier skall skickas in tillATP-systemet. Varför i all världen inte höja ATP-avgiften för att få de 2miljarder som man räknar med i avkastning när systemet är fullt utbyggt? Det ären otrolig omväg. Och det är bara för att få in även de offentliganställda isystemet som man har hittat på detta i höjd ATP-avgift.Man började med 3 procentenheter-det kommer väl ihåg! Sedanförlorade man valet och gick ned till . är man nere i 0,2procentenheter. Men tanken är givetvis, herr talman, att man skall gå upp igentill dessa , när man väl har etablerat sig. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 86LENNART () replik: Jag vill rätta till språk. Detkommer alltså inte att handla om några fackföreningsstyrda löntagarfonder. Vadjag upplever som ett stort problem i denna debatt är den förvrängning somborgerliga företrädare gör sig skyldiga till när de försöker presentera dettaförslag. Om man hade ägnat sig åt det som förslaget egentligen handlar om, trorjag att det hade blivit en helt annan debatt. Då hade man kanske inte behövthänvisa till konstiga SIFO-siffror. Fackföreningarna kommer alltså inte att styra någrafonder. Det kommer att sitta representanter för löntagarintressena i dessa femfonder. fackföreningarsom skall styra, utan det skall styrelserna göra. Det var ganska intressant att höra - nu tror jag inte attdet blir så - den Hegeland fråga varför vi går omvägen viadessa olika fonder. Varför inte höja -fn r\rt(,Uer 1983 Det är naturligtvis litet av problematiken inför Om jag inte minns fel finns det omkring 20 %pensionärer i vårt Allmännolitisk dp samhälle.Antalet pensionärer som skall försörjas blir i förhållande till den l .. förvärvsarbetandebefolkningen allt större. Om vi då skall kunna klara våra framtidapensioner, måste vi försöka få in dessa pengar någonstans. skullehöja ATP-avgiften skulle det leda till att inånga företag fick det mycket Dessutom handlar detta förslag om att man också skall medverkatill en solidarisk lönepolitik, att de företag som går bra skall kunna dela medsig av sin vinst, för att vi skall kunna klara våra pensioner. alltså somett led i strävan att klara pensionerna att företagen delar med sig av sin vinst.Det vill naturligtvis inte företagen, därför att de vill behålla vinsten själva.Men de fackliga förhandlarna, som ser hur vinsterna ökar, vill säkert att de sombidrar till att skapa dessa vinster skall få vara med och dela på Omdå en del av vinsterna kan användas till att klara pensionerna, slipperman kanske höja ATP-avgifterna i den takt som annars skulle 87 () replik: För att kunna fortsätta fonddebatten behövervi tydligen en ny svensk ordbok där vi får olika termer preciserade, eftersomman nu plötsligt skall ge ny betydelse åt gamla kända termer. Det är klart att det är fråga om fackföreningsstyrdafonder när det är fackets representanter som skall sitta i styrelserna. Deskall ha fem platser av nio, och de kommer alltså att få majoriteten istyrelserna. talade om representanter för löntagarnasintressen, men naturligtvis betyder det att fonderna är fackföreningsstyrda.När kollektivfonderna har köpt aktier i olika företag kan dessutom den lokalafackföreningen gå in och begära att få representera fonderna påbolagsstämmorna. På det sättet får de ju makten över företagen. Det är ocksåprecis vad de vill ha. Det stod i Metallarbetaren, som säkerthar läst. ATP-systemet kommer säkert att förstärkas. Ingen mindre änGunnar sade i ett tal i att vi med den pågåendeutvecklingen förmodligen måste fördubbla ATP-avgiften . har viknappt fyra inkomsttagare per pensionär, men kommer vi att ha bara två,och då klarar vi inte pensionssystemet. Vi kommer alltså att tvingas till successiva höjningar avATP-avgiften. I annat fall minskar givetvis pensionernas realvärde, eftersomlöntagarna inte vill avstå mer än en viss del. Beträffande dessa löntagarfonder, ellerfackföreningsstyrda fonder, och den solidariska lönepolitiken vill jag hänvisa till LO:s och SAP:s egen utredning med som ordförande och med Per och andra kända namn. Den visade att det inte fungerade pä det sätt som talar om. Den solidariska lönepolitiken leder i stället till att den 103 Därigenom slås icke bärkraftiga företag ut. Även de lönsammaföretagen får ett alltför högt kostnadsläge. Det är ju det höga kostnadslägetpå grund av att vi tar ut för höga löner som har gjort att vi fått dessaständiga devalveringar. Ingen devalverar frivilligt, utan man gör det därföratt man har förlorat kontroll över kostnadsläget i förhållande tillkonkurrenterna. För att stödja denna felaktiga solidariska lönepolitikkommer regeringen nu att inrätta ett lika felaktigt system, dvs.löntagarfonder, i stället för att tänka om och tala för lön efter bärkraft. Låtföretagen betala löner i förhållande till sin lönsamhet! Låt betalabetydligt högre löner än andra företag! 88OLLE (): Låt mig gå över till en helt annan fråga. "50 miljarder kostar supen" är rubriken på enutredning om alkoholens samhällsekonomiska kostnader som presenterades i slutetav september. Inte har någon undersökning gjorts i omdessa. När man beräknar alkoholens kostnader händer det att entidskriftsartikel av är ursprunget till uppgifterna. Utredningens huvudresultat är att alkoholenssamhällsekonomiska kostnad i var åtminstone ,eller av BNP. Kostnadsberäkningarna har gjorts med en viss försiktighetför att minska risken för överskattningar. Därtill kommer allt det lidande somalkoholmissbruket orsakar samhället. Utredningen är gjord av . Den vittnar om stornoggrannhet och stort engagemang i samhällspolitiska frågor. Han har gjort ettseriöst och bra arbete för att kartlägga samtliga kostnader för samhället,oavsett om de drabbar den offentliga sektorn, privata organisationer ellerenskilda människor. De kostnader som behandlas kan indelas i två grupper: delsde direkta kostnaderna, dels de indirekta kostnaderna, dvs. produktionsbortfallettill följd av alkoholskador. En annan samhällsekonomisk kostnad är de humanitärakostnaderna, dvs. lidande o. d. som konsumenter och omgivning drabbas av tillföljd av alkoholskador. Utredningen bygger på aktuell svensk forskning omalkoholskadornas utbredning. Det nya med denna utredning är att alkoholenseffekter har värderats i ekonomiska termer. Undersökningen diskuterar inte effekterna av olikaalkoholpolitiska åtgärder eller vad som skulle hända, om försökteövergå till ett alkoholfritt tillstånd. I stället jämförs förhållandena iSverige 1981 med ett motsvarande alkoholfritt samhälle. Undersökningens huvudresultat är att alkoholens direktaoch indirekta kostnader i var åtminstone ellermotsvarande av BNP. Om resultatet översätts till dagens penningvärdeblir kostnaderna . Undersökningen innehåller även en grov kalkyl på de humanitära kostnaderna, som visar att de uppgick till ca 25miljarder kronor. Denna kalkyl bygger på de värderingsprinciper som t. ex.vägverket tillämpar vid bedömningar av trafikolyckornas humanitära kostnader. Det framgår av utredningen att bland trafikolyckor äralkoholen en bidragande orsak till en tredjedel av dödsolyckorna och tillmellan 10 och av de övriga olyckorna. av de totala olyckskostnadernaberor på alkohol. Det är en vanlig uppfattning att staten skulle tjäna påalkoholen. Utredningen visar att så inte är fallet. I en analys av definansiella effekterna av alkoholkonsumtionen 1981 tas hänsyn till följande: Statensinkomster från alkoholbeskattningen. Den offentliga sektorns utgiftsbortfall till följd av attalkoholdödligheten minskar vissa offentliga utgifter, t. ex. för pensioner,äldreomsorger och sjukvård. Denoffentliga sektorns utgifter för vård, omsorg, pensioner osv. Den offenfliga sektorns inkomstbortfall till följd av attdödsfall, sjuklighet o. d. minskar skatteunderlaget. Resultatet visar att alkoholen ger en finansiell förlust.För hela den offentliga sektorn motsvarar "alkoholförlusten" ca 15 %av de totala direkta skatterna och av den totala offentligakonsumtionen. Den ekonomiska alkoholforskningen i är intesärskilt omfattande. har mindre än tio vetenskapligaarbeten presenterats. Från flera håll har ökade insatser efterlysts. Denalkoholpolitiska utredningen ansåg t. ex. att ekonomisk alkoholforskningtillhörde de områden som borde prioriteras högst. Dåvarande forskningsministernJan-Erik och förre generaldirektören har också uttalat sigför att alkoholens ekonomiska effekter borde kartläggas. Den alkoholpolitiskautredningen försökte göra en kostnadsberäkning men gav upp inför svårigheterna.Även andra utredningar och statliga organ har ansett uppgiften omöjlig.