prot · G70941 · 1983-12-31 00:00:00 — Man diskuterar med jämna mellanrum varför det föds så fåbarn i : Vår övertygelse inom är att en stor brist är att maninte betraktar arbetet med små barn i hemmet som ett arbete och att envårdnadsersättning skulle göra det möjligt för fler, om de nu väljer det, attinte behöva lämna sina barn till daghem så tidigt som kanske vid 6-8 månadersålder eller låta dem vara på daghemmen så länge som . Det skulle också bidra till att råda bot på det orättvisaförhållandet att man -enligt flera samstämmiga utredningar-i t. ex. enfyrabarnsfamilj där en av föräldrarna förvärvsarbetar behöver en inkomst påbortemot . för att uppnå existensminimum. Jag yrkar bifall till de reservationer där vifrån finns med. 22EVERT () replik; Jag skall bara ta upp en enda fråga av demsom var inne på. kommer strax upp i talarstolen,och det finns andra frågor som behöver behandlas. Jag skall beröra kostnaderna, eftersom till den ledare om "barnomsorgsbomben", som det sådrastiskt står i rubriken, som fanns i . I dennaledare sägs att samhället betalar ut för barnomsorgen,medan barnbidraget tar 5 miljarder och livsmedelssubventionerna 3 miljarder.Till det kanske kan tilläggas att statens kostnader för barnfamiljerna ärberäknade till ungefär 25 miljarder. Dessa 12 miljarder som anges som kostnadenför barnomsorgen är det sammanlagda belopp som kommunerna och staten ger ut.Den statliga utgiften är ungefär 6,5 miljarder. Det har gjorts många ekonomiska beräkningar för att tareda på om barnomsorgen är lönsam, hur stora kostnaderna är och vad det finnsför orättvisor. Det är ju orättvisorna som denna ledare och tarupp. Jag vill bara mycket kort hänvisa till en av dessa utredningar som Kommun- Jag återger här en mycket central sats i Kommunförbundetskonklusion; "Våra samhällsekonomiska beräkningar av barnomsorgen visar attdet i de flesta fall är samhällsekonomiskt lönsamt med en utbyggnad avbarnomsorgen." Man skall i detta sammanhang veta att hargjort en mycket genomgripande undersökning och att det finns andra utredningarsom visar ungefär samma sak. Det ekonomiska resonemang som ochDagens Nyheter för är därför felaktigt. Det stämmer inte med den verklighet somvi har att röra oss med. Jag skall bara ta upp en sak till, nämligen UllaTilländers påstående om vårdnadsersättningen. Ni höll på , men det blevingen vårdnadsersättning. Barnomsorg och social hemhjälp 23ULLA TILLÄNDER (c) replik: Det som nu sade motsäger påintet sätt det som jag framförde om den orättvisa fördelningen av de mer än 12miljarder som går till samhällets barnomsorg. Jag vill bara återigen understryka att det är nödvändigt -inte minst med tanke på den ekonomiska situation som många barnfamiljer i daghar- att en förutsättningslös omprövning sker av hur barnomsorgsresursernaskall användas. Det är särskilt angeläget mot bakgrund av att den satsning somi dag görs fördelas snett. Denna snedfördelning innebär t. ex, ett missgynnandeav låginkomsttagare - det har själv framhållit tidigare. Deninnebär också ett missgynnande av glesbygdsbor - det kan man inte motsäga.Valfriheten begränsas också, och snedfördelningen medför en styrning mot dendyrare daghemsomsorgen. Dessutom erkänns inte föräldrarnas egen vård av sinabarn som ett arbete. Med anledning av det sista som sade omvårdnadsersättningen vill jag bara tala om att ersättningen trots alltintroducerades under den icke-socialisfiska regeringsfiden. Även om det nu barautgår vårdnadsersättning , är det en symbol för en annaninriktning på familjepolitiken än den som socialdemokraterna står för. Dessutomhar vi från år i motioner föreslagit att reformen skall byggasut. Det kan man göra genom att införa det mycket mer rättvisastatsbidragssystem som vi förordar. 24 () replik: Jag begriper inte vad härpratar om. Hon hänvisar till denna ledare i och ställer sigbakom' tidningens resonemang. Jag har sagt att det är fel. Det resonemangethåller inte. Utgångspunkten måste - det tror jag har framgått av vad jagfidigare har sagt -vara den enskilda barnfamiljen och dess situation.Barnomsorgskostnaderna för samhället i dess helhet är inte stora. Jag vill fill slut bara påpeka att den familjeekonomiskakommittén arbetar med dessa frågor och att barnomsorgen är en del i ett störresammanhang. 6 protokoll 1983/84:40-41 Barnomsorg och social hemhjälp 25 () replik: Man har all anledning att vara kritisk motsocialdemokratisk familjepolitik. De exempel som har gett i dagvisar att de pengar som ställs till förfogande är orättvist fördelade, inteminst ur regionalpolitisk synpunkt, men också ur fördelningspolitisk synpunkt. 26 (vpk): betänkande nr 12 är ettgeneralangrepp mot de hundratusentals barn som har plats inom den kommunalabarnomsorgen. Man talar om barn som om de vore döda ting, som skall lagras ochdär det gäller att på effektivaste möjliga sätt utnyttja det befintliga lagerutrymmetpå det att landet må bringa ned sitt budgetunderskott. Utskottet skriver följande: "För att åstadkommatillväxt i ekonomin måste bl. a. inflationen bekämpas och budgetunderskottetminskas. Därigenom skapas också förutsättningar att slå vakt om den fullasysselsättningen och den sociala tryggheten. Det är mot den bakgrunden somförändringar i statsbidragssystemen för barnomsorgen och den sociala hemhjälpenföreslås." Ja, klarare kan det inte uttryckas. Socialutskottetsmajoritet går medvetet in för att försämra barnomsorgen för att spara. Dettasker trots att de avgifter staten får in och som i budgeten kallasbarnomsorgsavgift faktiskt inte till fullo används för barnomsorg. De senastefyra åren har över 3 miljarder blivit över. För innevarande budgetår är detöver 800 miljoner av denna barnomsorgsavgift som inte kommer att användas tillbarnomsorg. Så länge det finns så stora brister som , både i vad gällerkvantitet och i fråga om kvalitet, tycker jag att det är bedrägligt att inte pengarnaanvänds till förutbestämt ändamål. Det är också bedrägligt att föreslånedskärningar just här - när pengar för ändamålet faktiskt finns och blir över. Som en röd tråd genom utskottets betänkande går uttrycket"ett effektivare resursutnyttjande". Men det går faktiskt inte atteffektivisera på samma sätt när det gäller arbete med barn som man kan görainom industri och förvaltning. Barn behöver , ytor och kontakter med vuxna itillräcklig mängd - vuxna som de känner och därmed känner trygghet hos. Utskottet kan naturligtvis försvara sig med att man meddet nya bidragssystemet lika väl som man uppmuntrar barntäthet uppmuntrarpersonaltäthet. Men om man inte vill sätta några gränser förbarngruppernas storlek, får ju förslaget den absurda konsekvensen att 50 barnoch 10 anställda i en grupp inte blir en omöjlighet och att statsbidraget meden sådan konstruktion blir ganska bra för kommunen. De sociala och pedagogiska målen skall behållas, sägerutskottet. Men det är ju bara ord. Pengar och konkreta åtgärder ersätts medord. Visst har personaltätheten betydelse för verksamheten, men den måstekopplas till barngruppens storlek. Vpk har lagt fram förslag som innebär justen koppling mellan personaltäthet och barngruppsstorlek, något som är "ettmåste" om man skall tala om kvalitet i barnomsorgen. Likavikfigt är förstås att behålla ytnormen, att se till att barnen får tillräckligtmed yta att röra sig på. Varför tar man bort ytnormen? Naturligtvis för att fåin flera barn i befintliga barnstugor - det blir "ett effektivareresursutnyttjande". I utskottets betänkande har jag bara kunnat finna ettexempel på hur man tänkt sig att detta skall fungera, om man nu inte villöverinskriva. Utskottet säger att "ett samutnyttjande av lokaler ochlekytor uppmuntras". Hur skall det gå fill? Skall barnen leka i skift, ätai skift och sova i skift? Barn måste äta vid vissa tider, och de är oftastgemensamma för hela barnstugan. Barn sover eller vilar mitt , ochresten av tiden utnyttjar man lekytorna utomhus eller inomhus. Dethär samutnyttjandet fungerar inte i praktiken - må vara att det är ensocialministers ord. Det finns inget försvar för att ta bort ytnormerna. Destår inte hindrande i vägen för något, och att ta bort dem skapar bara en sämremiljö för barnen. Närjag med stigande ilska och vanmakt läste socialutskottets betänkande, såg jagframför mig min dotters daghemsgrupp. Det är små barn. De kan inte tala rentännu. Än mindre har de möjlighet att åka upp till socialutskottet och tala omatt vad som skrivs i betänkandet är ren gallimatias. Det är faktiskt synd. Jagtror nämligen att det hade varit bra om man samutnyttjat socialutskottetssessionssal under någon timme och bättre utnyttjat dess resurser. Då hadekanske utskottet blivit varse att ytnormen är viktig, att det inte skall vara12 barn i en småbarnsgrupp, än mindre 14 eller 16, utan maximalt 10, som vpkföreslår. Omman tar in fler barn i grupperna får barnen det självfallet sämre, för meddagens kösituation har man fakfiskt inte en massa ledigt utrymme som man inteutnyttjar - i så fall är det rena undantagsfall. Resurserna utnyttjas redan nutill bristningsgränsen. Det är ett faktum som utskottet inte berör med ett ord. Helautskottsbetänkandet genomsyras av viljan att spara pengar på ungarnasbekostnad. Det är , , , och alla andra barn som skallspara åt staten. Det är deras arbetsmiljö som försämras. Jagär i den lyckliga situationen att jag har mitt barn på ett ganska bra daghem,dock utnyttjat maximalt med 12 barn i en småbarnsgrupp. Men enligt personalenär det faktiskt så, att när alla barnen är där, är det svårt att göra mer änatt passa barnen. Det pedagogiska innehållet i verksamheten kommer i kläm. Är någonav personalen borta, blir det förstås ännu värre, eftersom vår kommun sparargenom att inte sätta in vikarie . Då är en person frånpersonalen ensam med barngruppen vissa delar av dagen. Och det är faktiskt intelätt att byta blöja på ett barn och avstyra bråk mellan två andrabarn. Tillgångenpå vikarier och möjligheten att sätta in vikarie är vikfig. Vpk föreslår ettsystem med fasta vikarier, och det är faktiskt en viktig kvalitetsfråga. Barnbehöver en personal som de känner sig trygga hos. Det är ju därför inskolningenär så betydelsefull. Men när man satt in vikarier förekommer ingen inskolning.För det mesta fungerar det ändå, särskilt om någon från den fasta personalenfinns med i gruppen. Men det kan ju på grund av influensaepidemier och annatuppkomma situationer när det finns Barnomsorg och social hemhjälp fleravikarier i en grupp. Då blir det väldigt jobbigt för barnen. Ettsystem med fasta vikarier innebär att chansen blir större att barnen känner denvikarie som kommer och därmed lätt kan knyta an till henne eller honom. Det ärockså positivt för dem som arbetar som vikarier. Att få möjligheter att följabarnens utveckling hör till de fina upplevelserna för personalen. Det positivayrkesinslaget borde komma också vikarierna till del. En annan fråga som är viktig för kvaliteten ärutbildningen av personalen. Vpk anser att den personal som arbetar vidbarnstugorna skall vara utbildade förskolelärare eller fritidspedagoger. Det ären rättvisefråga personalen emellan - man gör samma jobb, och då bör man ocksåha samma lön. Det är också en kvalitetsfråga. Vi riskerar nu att få enutveckling där kommunerna i större utsträckning anställer outbildad personalför att spara pengar -statsbidragen påverkas ju inte, I stället för att lägganed utbildningslinjer bör samhället därför satsa på att vidareutbilda allpersonal fill förskolelärare och fritidspedagoger. Utskottet talar om ett effektivare resursutnyttjande, ochjag vill återigen knyta an till detta resonemang. Avslag på vpk:s krav påförbättringar tillsammans med de försämringar som görs i och med ett bifallfill proposifionen innebär faktiskt att det effektiva resursutnyttjandet närdet gäller föräldrarnas arbetsinsats kommer att minska. En förälder behöverveta att barnet har det bra för att kunna arbeta effektivt på sittjobb. Om man måste lämna in sitt barn till ett daghem med en alltför storbarngrupp och vet att barnet är trött, grinigt och ledset redan efter någratimmar, då kan man inte helhjärtat ägna sig åt sina arbetsuppgifter - för attinte tala om hur det är om barnomsorgen är ett provisorium av grannar, vänneroch far- och morföräldrar. Att det är så vet ni i socialutskottet. De flesta aver är ju också föräldrar. Jag förstår inte hur ni av krasst ekonomiska skäl kanskriva på ett betänkande som försämrar barnens livskvalitet, när ni å andrasidan inte tryckte på besparingsknappen när det gällde stridsflygplanet ,Det är i sanning märkliga prioriteringar man gör i riksdag. Jag vill slutligen beröra frågan om densociala hemhjälpen. Det är en helt annan fråga, men den behandlas i sammabetänkande. Det är kanske logiskt, för det är fråga om samma dåligabesparingspolitik. Man skall, enligt utskottet, återställa bidragetseffektivitet. Jag måste säga att det är ett nytt, fräscht sätt att uttryckasaken på, när man avser att skära ned statsbidraget och vältra över merkostnader på kommunerna. Det är faktiskt vad förslaget innebär. Vpk yrkar avslag pä detta förslag, liksom vi brukar yrkaavslag på förslag som innebär övervältring av kostnader på kommunerna. Förslagetinnebär inte någon samhällsekonomisk besparing. Det innebär högre kommunalskattereller, alternativt, drastiska försämringar av hemvården. Allra sist, herr talman, vill jag göra ytterligare enkommentar till frågan om barnomsorgen. har en grupp, ledd av ,publicerat sina tankar om varför det föds så få barn. I stället för att tänkakunde ha utförtlitet praktiskt politiskt arbete och förpassat denna proposition om försämradbarnomsorg till glömskans sekretär. Att presentera den är faktiskt inte allsrätt metod för att uppmuntra kvinnor och män att skaffa sig flera barn. Bygg utbarnomsorgen till i första hand full behovstäckning och satsa på god kvalitet!Då skulle ett av hindren för att föda barn, ett av de vikfigare, undanröjas. Bl.a, som ett inlägg i nafivitetsdebatten vill jag yrka bifall fill samtligavpk-reservafioner i betänkandet. 27 (): För nästan exakt beslöt att riva upp detstatsbidragsbeslut som fattats under den borgerliga tvåpartiregeringens tid ochsom skulle ha trätt i kraft . Det förslaget innebar attstatsbidraget till barnomsorgen skulle vara av de statsbidragsberättigadekostnaderna. Detbidraget var så konstruerat att de kommuner som hade följt beslutfrån och byggt dag- och fritidshem skulle gå miste om storastatsbidragsbelopp. Vi socialdemokrater lovade därför i valrörelsen att dettaorättvisa beslut skulle tas bort om vi kom i regeringsställning. Och på förslagfrån den socialdemokrafiska regeringen beslöt att de gällandereglerna t. v. skulle fortsätta att gälla, dvs. att det skulle utgå ett bidragper plats. har i sitt inlägg redogjort för den ekonomiska situationen i Sverigeefter de sex borgerliga regeringsåren, för barnfamljernas problem och för detarbete som på uppdrag av bedrivs i departmentet för att försökaförbättra stödet till barnfamiljerna. Detförslag till nytt statsbidragssystem för barnomsorgen som lagts fram iproposition 1983/84:9 och som vi nu behandlar syftar till att få till stånd ettbättre resursutnyttjande, så att fler barn omgående kan få plats i barnomsorgen. Detnu föreslagna statsbidragssystemet kommer att ge kommunerna stor frihet attutforma sin barnomsorg efter de lokala förutsättningarna. Kommunerna kommergenom förslaget att kunna utnyttja de befintliga resurserna effektivaresamtidigt som nya verksamhetsformer kan utvecklas. Jagskall i korthet redogöra för det föreslagna bidragssystemet, då det kan vara avintresse för åhörarna att få reda på hur det är utformat. Bidragetutgår med ett fast belopp per inskrivet barn, i daghem vid sju fimmars vistelseoch däröver med . och vid mellan sju och fyra fimmars närvaro med . I frifidshem utgår bidraget med . och i familjedaghem med . vid sju timmars närvaro eller mer, och med . Dessutomutgår för öppna förskolor ett bidrag per enhet med . När det gällerbidrag till barn med behov av särskilt stöd får kommunerna ett schablonmässigtbidrag med . för vart fionde barn som är inskrivet i dag- ochfrifidshem. Vidare utgår för dag- ochfritidshem i regi ett bidrag per Barnomsorg och social hemhjälp årsarbetaremed , och för dag- och fritidshem i enskild regi ett bidrag per enhetmed . Förslaget om det sistnämnda bidraget är, som fidigare i fleraanförande nämnts, ett initiativ från utskottet. I förslaget ligger också en summa om 30 miljoner fillkommunerna att utnyttjas för lokalt utvecklings- och förnyelsearbete. Gränsen mellan helt och halvt statsbidrag går vid sjutimmars överenskommen vistelsetid, dvs. den tid ett barn tar enbarnomsorgsplats i anspråk. I motion 1983/84:19 av m. fl. tas frågan omvistelsetiden upp; sjutimmarsgränsen kan vålla problem för vissa kommuner.Utskottet har därför gjort ett klarläggande i frågan, när helt bidrag itveksamma fall kan utgå. Helt bidrag utgår för barn vars föräldrar arbetar sextimmar per dag, då denna arbetstid jämte restid och tid för avlämnande ochhämtning av barnet motiverar att barnet skrivs in , oavsett denfaktiska tidsåtgången i varje enskilt fall. gäller att daghemmen skall vara öppna minst sjutimmar för att statsbidrag skall utgå. Det har varit en viktig regel för att debarn som har behov av en längre tillsynstid skulle kunna få det. Kommunerna hari många fall försökt dra ned fiden och starta delfidsöppna daghem, vilket harställt fill stora problem för de här barnen. Kostnaderna för barn inskrivna i daghem och ifamiljedaghem är mycket skiftande beroende på barnens vistelsefid. Därför ärdet nödvändigt att ta hänsyn till kommunernas reella kostnader men också attunderlätta för kommunerna att effektivisera platsutnyttjandet. Utskottet har också när det gäller öppethållandet tagitupp det i proposifionen föreslagna bidraget fill öppna förskolor. Detta skallenligt proposifionen utgå om de i princip är öppna per vecka.Utskottet framhåller att statsbidragsreglerna bör ges en generös tillämpning,främst när det gäller öppna förskolor i glesbyd, där det kan varaorimligt att kräva att verksamheten hålls i gång . Om verksamhetenbedrivs ett mindre antal dagar bör ett reducerat bidrag därför kunna utgå. Ettminimum bör dock vara att verksamheten bedrivs minst i veckan.Dessutom bör bidrag kunna utgå och verksamheten ses som en enhet även omverksamheten bedrivs i olika lokaler, olika dagar men med samma personal ochmed kontinuitet i verksamheten. En annan fråga som tagits upp i motion1983/84:19 av m. fl. är vilket statsbidrag som bör utgå tillskolbarn. Dessa är om de ingår i syskongrupp placerade i daghem, och tveksamhetkan därför råda om vilket bidrag som skall gälla. Utskottet slår därför fastatt för skolbarn som vistas i daghem bör bidrag utgå på samma villkor och medsamma belopp som för barn i fritidshem, och detta meddelar vi regeringen. Barnomsorgen är ett högt prioriterat område.Men det får inte innebära att inte förändringar skall kunna ske inomverksamheten. Kommunerna har numera stor erfarenhet av byggande och utformningav dag- och fritidshem och god kännedom om personalens utbildning ochkunskaper. Det får därför ses som en riktig åtgärd att ta bort styrande regleroch överlämna fill kommunerna att tillsammans med personalen och föräldrarna anordnabarnomsorgen så, att de lokala förutsättningarna kan tas till vara. Men detinnebär också att ett stort ansvar läggs på kommunei na då det gällerkvalitetskraven. behandlade den av den borgerliga tvåpartiregeringen avlämnadepropositionen 1980/81:205 om förenklade statliga regler inom barnomsorgen hadeutskottet att ta ställning till flera motioner med krav som bl. a. syftade fillmera preciserade målsättningar för barnomsorgsverksamheten. Utskottet ansågliksom motionärerna att det var nödvändigt att personalen i förskolor och ibarnomsorgen i övrigt fick en mer preciserad målsättning för sitt arbete ochklarare riktUnjer för vilket innehåll verksamheten skulle ha. Utskottet angavvissa vägar för hur detta resultat skulle nås. a. skulle socialstyrelsenfortsätta och intensifiera sitt arbete med förskolans målsättning och innehållför kommunerna. skulle få en redovisning för planerna då det gälldedet fortsatta arbetet på att ge kommunerna och personalen stöd och vägledningrörande barnomsorgsverksamheten. Detta arbete redovisades för underhösten 1982. Regeringenskulle också ge en översiktlig redovisning för den forsknings-ochförsöksverksamhet som i första hand bedrivit på barnomsorgsområdetoch för de resultat som därvid kommit fram och som var av betydelse för attuppnå de i lagstiftningen angivna målen. Detta uppdrag har redovisats tillriksdagen i regeringens skrivelse 1983/84:11. Detpedagogiska innehållet i verksamheten måste alltså hållas på en hög nivå.Socialstyrelsen håller f. n. på att arbeta fram ett pedagogiskt program förförskolan. Det pedagogiska programmet är avsett att bidra till en jämnarekvalitativ utveckling av förskolans inre verksamhet genom att det skall utgöraen ram för planeringen och utformningen av verksamheten. Medutgångspunkt i det pedagogiska programmet bör sedan socialnämnderna i landetskommuner utarbeta lokala riktlinjer för den pedagogiska verksamheten. Detpedagogiska programmet för daghemmen färdigställs . Härkan vidare nämnas att också påbörjat ett pedagogisktprogram även för frifidshemmen, och det gör tillsammans medfritidshemskommittén. När dessa program är färdigställda kommer det attinnebära att kommunerna kommer att få en god ledning när det gäller att anordnaoch vidareutveckla barnomsorgen. Därfill har regeringen filisatt en grupp isocialdepartementet som har till uppgift bl. a. att följa upp målen förförskoleverksamheten. Därutöver kan tilläggas att ochlänsstyrelsen har en tillsynsfunktion enligt socialtjänstlagen, bl. a. när detgäller barnomsorgen. Vpk har i nio reservationer framfört långtgående krav när det gällerstatsbidragens utformning, utbyggnad av barnomsorgen och en styrning av denkommunala barnomsorgs verksamheten. Detsaknas statsfinansiella förutsättningar att genomföra det alternativastatsbidragssystem som reservanten föreslår. Detta förslag ligger helt utanförramen för de budgetpolitiska begränsningar som ställtsig bakom. Reservationernainnebär också att skulle gå in med långtgående, tvingande krav påkommunerna när det gäller personalfrågor och övertagande avföräldrakooperativ. Ett tillmötesgående av dessa krav från rikdagens sidaskulle innebära avsevärda ekonomiska konsekvenser för vissa kommuner. Detmåste vara upp till varje kommun att själv avgöra vilken personal man villanställa. Närdet gäller utbyggnaden av barnomsorgen har 1976 fastställt sommålsättning att alla barn till förvärvsarbetande och studerande föräldrar samtbarn med behov av särskilt stöd skall kunna beredas plats inom barnomsorgen.Att ändra inställning i denna fråga, som vpk vill, finns det ingen anledningtill, så länge det fastställda målet inte är uppnått. Däremotär det viktigt att utbyggnaden av barnomsorgen fortsätter för att nå upp tillden målsättning redan uttalat. Detta har också uppmärksammats i enmotion av m. fl., som påpekar att trots att de föreslagna nyareglerna innebär att fler barn kan delta i barnomsorgsverksamheten, kommer ettstort antal barn inte att få sitt behov av barnomsorg tillgodosett inom en snarframtid. Motionärerna kräver därför att regeringen lägger fram enutbyggnadsplan. Utskottet instämmer i motionärernas åsikt att det är utomordentligtvikfigt att en plan utarbetas, så att den av fastlagda målsättningenkan uppnås . Påen beställning från 1981 gjorde undervårvintern 1983 en efterfrågeundersökning för att en ny plan skulle kunnautarbetas. Av denna framgår, som vi har hört fidigare , att ca 88 000 barni åldern vill ha plats i den kommunala barnomsorgen. Utskottet anserdärför att en utbyggnadsplan bör framläggas under innevarande . Enligtpropositionen har regeringen redan tillsatt en arbetsgrupp som har att arbetamed frågor som berör barnomsorgens utveckling i kvantitativtoch kvalitativt avseende. Denna arbetsgrupp bör med förtur arbeta fram enbarnomsorgsplan.