prot · G70936 · 1983-12-31 00:00:00 — Vi anser dock att anledning numera saknas för att regeringenskall utse två ledamöter. Vi vill därför tillstyrka det förslag som finns ireservation nr 3 i finansutskottets betänkande och som också ledamöterna fråncentern och i näringsutskottet ställer sig bakom. Bortsett från förslaget till förändrad styrelsesammansättningär det enda intressanta i förslaget till allemanssparande, attsocialdemokraterna nu blivit medvetna om det nödvändiga i att ge sparare enpositiv real avkastning på sitt sparande. Detta är i och för sig glädjande, menvittnar förmodligen bara om medvetande om behovet alt finansiera del stadigtväxande budgetunderskottet utanför banksektorn. Förslagen i övrigt och denallmänna skaltepolitiska inställning som regeringen givit uttryck förtyder på att del inte är fråga om någon grundläggande förändring avinställningen till privat sparande, ulan enbart om ett uttryck för regeringensoförmåga att ta itu med saneringen av statens finanser. Inställningen till privat aktiesparande är uppenbarligenfortsatt negativ hos regeringen. Allemanssparandets konstruktion innebär vill Nr 36 undvika en fortsatt utveckling ochexpansion av hushållens privata sparande i 30november 1983 Under de borgerliga regeringsårengenomfördes flera åtgärder för att minska beskattningen i flera led av sparande i riskkapital. AUemanssparandet underlättadesnäringslivets riskkapitalsförsörjning, som de enskilda hushållenstimulerades att spara och fördela sitt sparkapital på olika sparformer. Vianser att detta är åtgärder som bidrar till att öka industriinvesteringarnaoch i väsentlig grad bidrar till att underbygga den industriella tillväxten.Folkpartiet ser det därför som utomordentligt viktigt att det privata kapitaletinte låses i vissa former genom beskattning eller på annat sätt. Enligtfolkpartiets mening bör åtgärder vidtas till att stimulerahushållens förmögenhetsuppbyggnad. Straffbeskattningen av enskilt ägande bördärför avskaffas. sammanfattande slutsats är att det nuvarandeskattesparandet fungerat väl. Det har haft stor framgång hos hushållen. Det hari väsentlig grad bidragit till näringslivets riskkapitalförsörjning ochstimulerat till ett långsiktigt och regelbundet sparande. serdärför inte skäl att ersätta skatlesparandet med det allemanssparande somföreslås i propositionen. Jag yrkar bifall tillreservationerna 1, 3 och 5 i finansutskottets betänkande. 7ARNE GADD (s): I proposition nr 30 föreslår regeringen attde nu existerande sparformerna skatlesparande och skattefondssparande skallersättas med vad man vill kalla allemanssparande. Som redan har sagts här idebatten har man tänkt att allemanssparandet skall ske i två former, nämligendels ett rent banksparande i s. k. rikssparkonton, dels ett sparande i s. k.kapitalspar-fonder, vilkas, uppgift är att placera medlen i svenska aktiereller andra värdepapper. Såväl det tidigare skattesparandet, som tillkom 1978, somdet föreslagna allemanssparandet syftar alltså till att stimulera hushållen attspara - och helst också spara långsiktigt. Nödvändigheten av att öka sparandeti landet är uppenbar. Som framhålls i finansutskottets betänkande 13 harhushållssparandet sjunkit från ca 10 miljarder till ungefär 3 miljarder1983. För att citera utskottets skrivning: "Hushållens sparkvot sjönk frän1981 till 1982 och sparandet uppgick endast till1,av hushållens disponibla inkomster. Det är en som utskottet ser detmycket oroande utveckling." Detta innebär att det totala sparandet i ekonomin måsteöka kraftigt. Därom råder total politisk enighet i utskottet och sannoliktockså i kammaren. I och för sig var det alltså bra att den tidigareborgerliga regeringen försökte vidta åtgärder för att stimulerahushållssparandet. De åtgärder som vidtogs 1978 var dock helt präglade avborgerligt tänkesätt.och borgerliga värderingar. Skattesparandet ochskattefondssparandet var oerhört dyrt för staten.Man har beräknat att det när det var som dyrast innebar att varje nysparadkrona från hushållen tvingade fram en satsning på mer än I kr. i. ersättningöver statsbudgeten. Det är klart att ett så dyrt sparande inte kan bibehållassärskilt länge till. När exempelvis säger att skillnaden ikostnader mellan det nu existerande sparandet och det föreslagnaallemanssparandet är obetydlig, så må det vara ett naturligt uttryckssätt fören ansvarig politiker i de borgerliga regeringarna, som lyckades fä fram ettstatsbudgetunderskott från praktiskt laget noll till ungefär 75 miljarder. Mende beräkningar som har gjorts i departementet över skillnaden i kostnadermellan allemanssparandet och det nu existerande sparandet tyder på att om manunder en femårsperiod skulle få detta nysparande på 4 miljarder . såskulle kostnaderna för det existerande sparandet vara 6,1 miljarder överstatsbudgeten, medan allemanssparandet beräknas kosta 3,5 miljarder.Allemanssparandet är alltså 2,6 miljarder billigare. Vill man kalla detta fören obetydlighet, så må det vara hänt. Vi socialdemokrater tycker inte att det ären obetydlighet. Denna statsfinansiella kostnad är skäl nog för att införa ennyteknik för att stimulera fram ett önskat hushållssparande. Konstruktionen måste också av rent statsfinansiella skälses över , eftersom de medel som sparats jublir tillgängliga 1984. Dessa medel skulle i ett mekaniskt oförändrat systemkunna återanvändas för att man skall erhålla alla de förmåner som är avseddaatt locka fram ett rent nysparande. Sparandet i aktiesparfonderna har i långa stycken formelltockså blivit en framgång - vilket ingen förnekar -så till vida attaktiemarknaden tillförts betydande medel. Däremot har det tidigarekapitalfondssparandet inte alls gett spararna någon egentlig möjlighet tillinflytande över sina placerade medel. I princip var syftet med de gamlaaktiesparfonderna gott, men de borgerliga regeringarnas intresse för att fåfonderna att fungera demokratiskt imponerar inte. Säkert låg ideologiska skälbakom. I själva verket var det bara de bakomliggande bankerna som via sinaaktiesparfonder ökade sitf inflytande över aktiemarknaden. Vi hävdar att den s.k. individuella anknytningen i ett fondsystem misskrediterades genom den slappahantering av spararnas inflytande i aktiesparfonderna som de borgerligaregeringarna ansvarar för. Förslaget till allemanssparandet försöker kornma tillrätta med skattesparandets svagheter. Allemanssparandet är öppet för alla somhar fyllt . All ränta, utdelning och värdestegring är fria från skatt. Ensparare får sätta in högst . Inget kravställs på visst lägsta belopp eller på minsta antal insättningar perår. Det gör att man kan räkna med att människor i jämförelsevis normalainkomstlägen vågar delta i det här sparandet. Spararna kan vid valfri tidpunktgöra uttag från rikssparkonto eller lösa in sina andelar i kapitalsparfonderna.Del är alltså en väsentlig skillnad mellan de här två sätten att stimulerahushållssparandet. Vi tror att allemanssparandet kommer att få åtskilligt flermänniskor än fidigare att aktivt ta del i sparandel. Beträffande kapitalsparfonderna, den aktiesparande delenav allemanssparandet, föreslås att fondstyrelserna skall beslå av minst sjuledamöter, varav flertalet, inkl. ordföranden, efter förslag av en valberedningväljs av en obligatorisk andelsägarstämma. I allemanssparandet tar man alltsåfrågan om inflytandet över aktiemedlen på allvar. Så gjorde aldrig deborgerliga regeringarna. Del är också en väsentlig skillnad. Jag yrkar bifall till finansutskottetshemställan i betänkande nr 13, eftersom allemanssparandet ger folk i vanligainkomstlägen en chans att vara med i sparandet, bl. a. genom att bindningen avmedlen inte är så benhård som den var i del tidigare sparandet. Jag gör delockså därför att allemanssparandet blir väsentligt billigare för statskassan.Det går inte att i dagens statsfinansiella läge nonchalera attallemanssparandet kommer att kosta bortåt två miljarder mindre än nuvarandesystem.Jag gör det också för att andelsägarna i kapitalsparfonderna nu kan fåett mer direkt demokratiskt inflytande över de medel som de placerar i dennasparform. Med det synsätt jag har redovisat yrkar jag också avslagpå reservation 1, sorn har fogals till betänkandet och bakom vilket samtligaborgerliga ledamöter i finansutskottet står. I den reservationen är man nöjdmed att ungefär 380 000 nya aktiesparare tillkommit. Det är klart att detta ärnågot positivt. Men man är över huvud taget inte ett dugg intresserad av attungefär sju och en halv å åtta rhiljoner svenskar skall vara med och betalakostnaderna för detta sparande. Med del synsätt jag har, yrkar jag också avslag påreservation 2, bakom vilken slår utskottets moderata ledamöter. De anser attstaten, trots att den bidrar med väsentliga medel även i allemanssparandet,inte alls skall tillåtas alt ha någon insyn i fondstyrelserna, ulan att detliksom tidigare är de sparförmedlande bankerna som- i praktiken skall ha detövervägande inflytandet. Med mitt synsätt yrkar jag också avslag på reservation 3som ledamöter i utskottet slår bakom. Någon representant för staten anses inte heller av dem vara lämpligt. Reservationerna 4 och 5 har, herr talman, en något annaninriktning. Utskottets centerpartister vill, som meningsutbytet mellan Tobissonoch Åsling antydde', all regeringen tillsätter en parlamentarisk utredning ochinrättar privata investeringskonton. anser att det mest effektivasättet att stimulera hushållens sparande vore ett nytt skattesystem som byggdepå utgiflsskattens principer. På vägen mot ett sådant Lodinskt lyckorike - entanke som nu ställer sig bakom - vill man förorda att privatainvesteringskonton införs. Kostnaderna för ett sådant system blir sannoliktpåtagliga - åtminstone under ett uppbyggnadsskede - och av den anledningen börtanken på privata invesleringskonton direkt avvisas. I ett vidare sammanhang, när man skall beakta inte barahushållens sparande ulan också vårt avdragssystem, våra skatter och hela vårförmögenhetsbildning, kan självfallet även ett uppslag av den här typen prövas.Men, herr talman, inte lär väl ett sådant intresse ligga bakom centernsreservation på den här punkten just . Att hålla fast vidskatteöverenskommelser verkar detpartiet inte vara alltför entusiastiskt för. Utifråndet synsätt som jag redovisat yrkar jag avslag på reservation 4. I reservation 5 slutligen, som avgivits av utskottetsfolkparliledamot, föreslår man alt det skall vidtas allmänna åtgärder för attstimulera hushållens förmögenhelsuppbyggnad. Man hänvisar, med den charmigaenvishet som karakteriserar , till att bör ståsom mönster för hur landets ekonomi skall skötas. Vi förstår att folkpartielsföreträdare måste säga någonting i varje fråga, men innehållet i den härreservationen tycker vi är litet speciellt. Vi ser inte anledning att göranågonting annat än att klart yrka avslag på den. Med det jag nu har sagt vill jag än en gångyrka bifall till finansutskottets hemställan i betänkande nr 13 i alla dessdelar. 8LARS (): sade alt skatlesparandet är präglatav borgerliga värderingar. Ja, det hoppas jag verkligen, och det framgår ju avatt det har åstadkommit - vilket också uttalade sig berömmande om -en breddning av aktieägandet i bland enskilda medborgare. Men detbetyder inte alt systemet skulle innebära slöseri med statens medel eller attdet skulle gynna de redan rika. Jag förstår inte hur kan fortsätta all tala omde höga kostnaderna. 1 vår motion har vi utförligt redovisat att denskattereduktion på 10 resp. som förekommer i skatte- resp. aktiesparandetutslagen över hela den femåriga bindningsperioden uppgår till några ören persparad krona. Det är, som jag framhöll tidigare, inte på något vis ett högtpris att betala för att åstadkomma just denna bindning av sparmedlen under femår. Del är när vi får den långsikliga inriktningen av sparandel som det ärsärskilt värdefullt för balansen i vår ekonomi. När det sedan gäller påståendet att det här sparandet ärså gynnsamt för dem som har råd, så har vi ju konstruerat systemet på det visetatt maximibeloppet är satt till . , och den skaltefavör man kantillgodogöra sig är en reduktion på skatten, lika för alla; oavsett vilkainkomstförhållanden man har. menade att den borgerliga reservationen på dennapunkt präglas av all man är nöjd med att ha fått 400 000 nya aktieägare ochinte tänker på hur deras inflytande tar sig ut. Får jag säga att vi inte ärnöjda med all del har blivit 400 000 nya aktieägare. Vi är inte nöjda förrän vihar spritt aktieägandet så alt varje svensk medborgare som är intresserad avatt bli aktieägare också är med i aktieägandet i landet. Det är för mig däremot något av ett under att så många harengagerat sig i sparandet, trots den intensiva motpropaganda mot akliespridningbland enskilda som socialdemokraterna bedrivit alltifrån introduktionen avsystemet - och även . Del tycker jag lyder på att det här finnsett ännu större intresse; det finns de som har kommit av sig därför alt ArneGadd och hans partikamrater - i syfte att bädda för löntagarfonder - harbedrivit en felaktig konsumentupplysning om vad skattesparande innebär. mer tillvad jag sade i mitt inledningsanförande: Hur ni än försöker vrida och vända pådet här kommer ni aldrig ifrån att löntagarfonder innebär ett större bortfallav skatteintäkter än det frivilliga skattesparande som de borgerligaregeringarna infört kan leda till. sade inledningsvis-och det sätter jag värde på -att det totala sparandet i samhällsekonomin måste öka. Det är naturligtvis heltriktigt. Men i det perspektivet spelar frågan om allemanssparande ellerskattesparande tyvärr inte någon större roll. Det framgår med all önskvärdtydlighet om man studerar- sparandeutvecklingen i landet att den stora bristenhar uppkommit i den offentliga ekonomin. Därför är det där de väsentligainsatserna skall göras. Det måste ske genom att man sänker utgifterna, eftersomvi redan slagit i och brutit igenom skattetaket. När vi från borgerligt håll ville skriva in detta i deutgångspunkter för vårt ställningstagande som återges i utskottsbetänkandet,vägrade de socialdemokratiska ledamöterna av finansutskottet. Passusen om hurviktigt det är att man sparar i samhällsekonomin i stort har vi därför fåttskriva in i reservation - det är inledningen till vår reservation nr 1. Jag skulle gärna vilja fråga , varför det är såfarligt att i skrift låtsas om vad muntligt framhöll i inledningen avsitt anförande, nämligen vikten av att vi ökar det totala sparandet i ekonominoch att vi då naturligtvis gör del på alla fronter - inte tror väl enbart allemanssparandet skall lösa upp det stora sparandeunderskott somsvensk ekonomi f. n. dras med? 9NILS ÅSLING (c): . började sin polemik med mig med atthänvisa till utvecklingen av budgetunderskottet under . Jag tyckeratt det är litet förmätet av , som representerande ett parti som i opposition envetet ställde förslag som skulle ha ökatbudgetunderskottet ytterligare och som så sent som vid valet kom med enlång rad förslag till reformer som har en påtagligt negativ budgeteffekt. Jagkänner som en av regeringens pålitligaste tennsoldater, men jagtycker inte ens skall använda det exemplet som någonting som kanstärka den socialdemokratiska positionen här. Socialdemokratin behöver f. n. användaall den tid den har för begrundan och självanalys. Närdet gäller värderingen avspareffekten av t. ex.skattesparandet är det, som har påpekat, tämligen meningslöst attrycka ut startfasen och använda den som underlag för en analys av dekostnader som samhället har åtagit sig för den sparstimulansen. Man måste sehela perioden, man måste se nettoeffekten, och man måste se den totala effektenav sparandet, om den här diskussionen över huvud laget skall vara meningsfull.Då är det faktiskt anledning att säga att erfarenheterna av skattesparandet ärpositiva från samhällsekonomisk synpunkt. Det blev en betydande nettoeffekt av det sparandet.Däremot finns det anledning att sätta ett stort frågetecken införallemanssparandets långsikliga effekter. Dess konstruktion med den ringabindning av medel som den åläggerspararna och den stora rörlighet som man kan vänta i sparandel gör allnettoeffekten kan ifrågasättas. Det är just nettoeffekten som man betalar förur samhällsekonomisk synpunkt. Låt därför värderingen av allemanssparandetanslå. Men det finns anledning att vara starkt kritisk till den konstruktionsom har föreslagils. I detta skede, när sparandet på nytt blir föremål fördiskussion, tycker vi att det är rimligt att en utredning i parlamentariskenighet försöker finna gemensamma kriterier på hur man långsiktigt skallstimulera hushållssparandel. Vi tycker det är beklagligt att övriga partierinte är med på detta. Del är också beklagligt, som jag sade tidigare, att vårtförslag till privat investerings-konto avfärdas på detta sätt. säger att det knappast har samband med de reellaspareffekter-na. Men självklart har det ett samband. Vi skulle naturligtvisgärna se att man kunde införa ett nytt skallesystem. Det nuvarande är ju välförbrukat och utslitet. Vi är också medvetna om all det tar lid att komma framfill ett ulgiftsskaltesystem, men de privata investeringskontona skulle medfördel kunna komplettera även det nuvarande skattesystemet, utan att på någotsätt öka byråkratin. Det skulle vara lätt att applicera dem på angelägnasparmål, och de skulle lätt kunna appliceras på möjligheterna alt iskattehänseende göra undantag för vissa ur samhällets synpunkt strategiska ochproduktiva investeringar. Därför är del inte bara beklagligt ulan även ettmysterium varför övriga partier i finansutskottet på detta sätt har motsatt sigatt göra en analys av denna nya sparform, 10 (): Jag kan inte rikligt förslå vad med att endast de enskilda bankerna har fördel av sparandet iaktiesparfonder. Såvitt jag vet har näringslivet fått sig tillfört ett stortkapital genom detta sparande. Vi skall inte heller förglömma den stimulans somdel har inneburit för de enskilda spararna att få vara aktieägare. Vi tvivlar på att allemanssparandet ger fler sparare,eftersom stimulansen på skaltesidan blir svagare. Denna svaga stimulans skallvägas mot det förhållandet all det i del nya systemet inte finns en femårigbindning. Vår slutsals är att förmånerna på skattesidan utgör den starkastestimulansen för människor. 11ARNE GADD (s): Det är ett oomlvistat faktum att hushållenssparande uppgår till ungefär 1,av deras samlade inkomster. För var ochen som har åhört denna debatt framstår del också som ett oomtvislat faktum attde tre borgerliga partierna uppfattar sitt skallesparande som en framgång. Menom man vet att hushållens sparande fram låg på ,som alltså de borgerliga partierna ansåg alt skattefondssparandetskonstruktion var en framgång, så inser man hur dålig deras politik i övrigtmåste ha varit. Del är i alla fall logiken av vad vi vet och av vad vi har hörti dag. Beträffande bankernas inflytande, , kan jagkonstalera alt de borgeriiga partierna helt enkelt inte hade sett till att desom sparade i aktiefonderna fick något inflytande. De pengar som spararna sattein styrdes i realiteten av bankerna. Jag hävdar all vi nu har fått en regering,som ser till alt det finns en individuell anknytning. Det ligger en viss poängi detta tycker anser all kostnaderna inte spelar någonstörre roll. Nej, det är klart att man kan säga så, men alla beräkningar visarju att bara en tredjedel av beloppen möjligen är nysparande. Då är del intesärskilt framgångsrikt. Då är del fråga om omplaceringar av medel från tidigaretillgångar till aktier. Det imponerar inte, när också alla andra som inte härhaft möjlighet att spara får vara med och betala dessa subventioner. För oss ärdet en väsentlig sak alt alla kan få vara med. Då börjar tala om budgetunderskottet. Var ochen vet alt det var praktiskt laget ± O under liden . Sedan ökadedet så kolossall. Var del den socialdemokratiska minoriteten som styrde denborgerliga regeringen? Det måste ju vara konsekvensen av del undanglidandecenlersnackel. I själva verket har vi nu på gång en rekonstruktion av svenskekonomi. Då behövs ett allemanssparande för att stimulera hushållen. Då behövsockså löntagarfonderna för alt få en garanti för all även del kollektivasparandel finns med i bilden. Jag tror, herr talman, all vi behandlar allemanssparandetbäst . Sedan får vi diskutera vissa ekonomisk-politiska åtgärder om någonvecka och i julveckan löntagarfonderna. Så nog kan vi få diskutera dessafrågor. Men gäller det finansulskollels belänkande om allemanssparandet,och jag yrkar än en gång bifall till utskottets hemställan. Anf.12 (): gäller del för att hänga med i svängarna. Nufick vi höra igen att en anmärkning mot skatlesparandet var att nysparandet varså litet i akfiesparfonderna. Där har vi i debatten visat att del i alla fallhar tillkommit ett stort antal personer, som aldrig har sparat i akfier förut.Det är en stor framgång. Det var något som i sitt förra inlägg varberedd all ge ett erkännande ål. Därför är denna anmärkning inte så särskiltstark. Såsom ett argument för det nya allemanssparandet anför manatt del visserligen inte blir något nysparande att tala om, men att del ändå ärvärdefullt alt få fill stånd en överflyttning av pengar till allemanssparandet.Därför är man beredd att bjuda på skaltefavörer. Det är ju samma argumenlafionsom vi förde, men vi gjorde del med större rätt. Vi kunde med vår uppläggningav skatlesparandet få en överflyttning från vanligt banksparande tillriskvilligt sparande i aktier i betydligt större utsträckning än vadallemanssparandet kommer all leda till. Vi kunde dessutom genom deskattestimulanser som sattes in åstadkomma en bindning av medlen ,vilket det inte finns en tillstymmelse till - jo, en tillstymmelse men inte mer- i allemanssparandet. Om man såsom görs i förarbetena till allemanssparandetvill hävda all det är värdefullt all åstadkomma en överföring av tidigare sparandeär det något som absolut också gällde när vi anförde det såsom argument förskallesparandet. Men med allemanssparandets konstruktion är det argumentetbetydligt mindre relevant. har talat myckel om aktiespararnas inflytande. Ivår reservation har vi vissa förslag om ändringar i aktiesparfondernasstyrelser. Jag tror dock inte alt del är möjligt att åstadkomma att en delägarei en kapitalsparfond i det nya allemanssparandet får uppleva ett inflytandevia stämmor och ledamotskap i styrelser. Del är trots allt ett myckel begränsatantal som kan göra del. På delta område är del normall på två andra vägar somman kan öva sill inflytande. Den första vägen är helt enkelt att man lämnarfonden och går till en annan, om man inte är nöjd. Här har jag ända från minreservation i löntagarfondsulredningen arbetat för all få större rörlighet, attdel skall vara lättare för sparare all gå från en fond till en annan och gärnaockså få med sig sitt tidigare sparade kapital, även om del finns en deltekniska problem på del området. Det andra sättet all skaffa inflytande är naturligtvis altarbeta på det vis som är naturligt, nämligen i samverkan med andra likasinnade.Det område där de små aktiespararna verkligen har fått framgångar ochinflytande under senare lid är där de har samverkat inom ramen förAktiespararnas riksförbund; man kan bara erinra om utgången av VolvosNorgeavlal . Socialdemokraterna lar en stor risk när dekänner sig förpliktade av retoriken under opposilionsliden och före valet allavskaffa skattesparandel och införa ett snarlikt system i form avallemanssparande, I detta senare sparande är sparslimulanserna sämre. Därmedblir det nalurligen så, all intresset inte blir lika utvecklat, I den mån mani början ändå får upp en volym därför att folk tycker alt del är lika bra altha pengarna här som på ett vanligt bankkonto, kommer den att avta just därföratt bindningsgraden är liten och del inte är förenat med någon nämnvärdkostnad all ta ut pengarna ur systemet. Det är del ena som jag tycker verkar fel. Del andra ärjust all man var så fast i sin egen propaganda all man inte kunde vidtaförändringarna inom ramen för del redan rådande systemet.