prot · G70941 · 1983-12-31 00:00:00 — I vpk-mofionen sägs att de som kommer i kläm är de sominte har förmåga att uttrycka sig muntligt och därmed inte klarar avvittnesförhör och pläderingar under rättegången. I dessa fall kan offentligförsvarare förordnas, även då förordnande inte är obligatoriskt, bl. a. därföratt försvarare behövs med hänsyn till utredningen i målet eller därför attsaken rör särskilda frågor som är komplicerade. Detta kan även gälla mål därböter eller villkorlig dom kan bli påföljden, men inte då saken är av enkelbeskaffenhet. Departementschefen anför i propositionen att andelentilltalade som har offentlig försvarare enligt stafistiska undersökningar harökat och att offentlig försvarare numera inte sällan förordnasäven i mål av enkel beskaffenhet. Utskottet delar inte motionärernas uppfattning attstatsfinansiella skäl inte får inverka på omfattningen av statens stöd genomoffentlig försvarare och att rådande praxis i fråga om förordnande av sådan börbestå eller t. o. m. utvidgas. Samhällets kostnader för offentliga försvararehar tredubblats och uppgick under budgetåret1982/83 till 92 milj. kr. Utskottet anser att det är befogat att man inskrider motdenna utveckling. Riktmärket bör i princip vara att åstadkomma eri rättstillämpningsom stämmer överens med vad som ursprungligen avsetts gälla om rätten tilloffentlig försvarare. De nu föreslagna reglerna är enligt utskottet ägnade atttillgodose det syftet. Jag kan alltså inte finna att de föreslagna reglerna är avden karaktären att rättssäkerheten skulle vara i fara, som haranfört här. Hon har inte heller närmare preciserat på vilket sätt dén faranskulle uppstå med hänsyn till vad som anförts i utskottets betänkande och idepartementschefens förslag. Det är klart att utveckhngen på detta område liksom påalla rättsområden måste följas noga för att man skall se vilka verkningar somnya bestämmelser får. Den uppfattning som framförde, attframför allt de svaga ställs helt utan stöd i rättegången är med hänvisningtill vad jag tidigare anfört felaktig. Sammanfattningsvis vill jag hänvisa till att utskottetframhåller att den föreslagna regleringens syfte självfallet måste vara att densom har ett verkligt behov av en offentlig försvarare också skall få dennaförmån. Med hänvisning till vad jag anfört yrkar Jagbifall till utskottets hemställan. Rätten till offentlig försvarare 82MARIE-ANN (vpk): Den som har ett verkligt behov av enoffentlig försvarare skall också få denna förmån, var det sista som Hans GöranFranck sade i sitt Rätten till offentlig försvarare Det är något helt annat än vad han uttalade iSACO/. Då hette det att rätten till ett försvar och biträde föralla rättssökande var mycket viktig. påpekar att vi i vpk ansluter oss tillförslaget om att måhända precisera lagtexten. Det är också vad vi vill. Vi villha en precisering, men på helt andra grunder än dem som föresläs ipropositionen. Vi anser att rätten till offentlig försvarare skall gälla alla.Eventuella undantag får preciseras i lagtexten. Vi har inte gett exempel på sådana undantag. Under en kortmotionstid hinner man naturligt nog inte ge sig in på sådana överväganden.Därför har vi föreslagit att skall returnera den här frågan tillregeringen och be om ett nytt förslag. Men undantagen måste gälla mål av mycketenkelt slag, där det exempelvis inte förekommer någon muntlig plädering. Om detföreliggande förslaget går igenom kommer, som vi har sagt, just de svagagrupperna i kläm, de som inte har råd att anlita privat försvarare och som inteheller har förmåga att uttrycka sig muntligt. säger att offentlig försvarare kanförordnas i de fall som vi tar upp i motionen. Men i propositionen står detfaktiskt att i enklare mål, framför allt mål om mindre förseelser, trafikbrottoch brott i övrigt som endast ger böter i straffskalan, bör den misstänktenormalt kunna föra sin talan själv, även om muntlig bevisning förekommer.Faktum är att för brott med lägre straff än fängelse upp finnsingen garanti för att man med den nya lagsfiftningen får en offentligförsvarare. Denna lagstiftning blir snart lika luddig och svårtolkadsom den gamla. Det rör sig ju om många överväganden dels i propositionen, delsytterligare i utskottets betänkande. Jag blev mycket förvånad när jag hörde ,som ju är advokat, säga att man ,skall ha statsfinansiella skäl som grund närman beslutar om en lagstiftning som gäller rätten till offentiig försvarare.Utskottet är enligt min mening inne på en farlig väg. Antingen tycker man attden nivå som propositionen nu ligger på när det gäller offentlig försvarare ärriktig, och då bör den gälla även i goda tider, dvs. när statsfinanserna är påplus, eller också tycker man att det föreliggande förslaget är dåligt ochmedför en urgröpning av rättssäkerheten. I så fall bör det avslås även i detläge som råder med underskott i budgeten. Det är faktiskt en glidning frånproposifionen till utskottet, där utskottet i sin hemställan faktiskt merbetonar statsfinansiella skäl. Det tycker jag är förvånande. Det är ju inteenorma summor som sparas. Även om vi också skall ta fill vara småsummor, fårinte rättssäkerheten äventyras. 83HANS (): Jag vill på nytt understryka att rätten filloffentlig försvarare kommer att inskränkas endast i mål av enkel beskaffenhet,där den tilltalade kan klara sig utan att vara biträdd av offentlig försvarare.Men så snart det finns ett verkligt behov av försvarare, kommer, som utskottethar sagt, sådan att utses. Med hänsyn fill det statsfinansiella läget har mangjort vissa inskränkningar även i rättshjälpen på andra områden än när detgäller brottmål. På den punkten vet jag inte att hade någrainvändningar mot att man fick ta hänsyn till det statsfinansiella läget. Debesparingar som det kan vara fråga om är, som själv sade,begränsade. har anfört att det skulle kunna bli fråga omca 5 milj. kr. Men det är osäkert hur mycket det exakt kan bli. Med hänsyn tillatt vissa förändringar har gjorts i rättshjälpskommitténs förslag kan det tänkasbli lägre belopp. Men nivån belyser - om man beaktar vad jag sade om attdet nu rör sig om en total kostnad på 92 milj. kr. - att detta förslag syftartill en liten begränsning av rätten till offentlig försvarare. Förslagethar alls inte den ingripande betydelse som påstår.Rättssäkerheten är inte i fara. Bestämmelserna syftar också fill att i vissutsträckning motverka kostnadsutvecklingen på detta område. Jag utgår från attMajken inte kan vara oberörd av att kostnaderna på detta område hartredubblats. Det behövs att man iakttar en viss sparsamhet också här. Reglernakommer bara att skärpas något. Å andra sidan har reglerna blivit ytterligarepreciserade på ett sätt som bör tillgodose rimliga rättssäkerhetskrav. berörde vad som står angivet om att det kan förekomma fall därmuntlig bevisning åberopas utan att det förordnats offentlig försvarare. Det är riktigt att departementschefen har uttalat att sådana fallkan förekomma. Men då skall det röra sig om sådana fall där denna bevisning kanförebringas på ett enkelt sätt utan att det betyder några påtagliga nackdelarför den misstänkte. Det ankommer givetvis i en sådan situation på både åklagareoch domstol liksom på den filltalade själv att se till att saken blir välutredd. Men bedömer domstolen att det med hänsyn till utredningen i målet finnsbehov av offentlig försvarare, skall sådan förordnas. 84 MARIE-ANNJOHANSSON (vpk): Först, : är poet och frälsningssoldatoch finns inte i den här kammaren - men hon kanske hade instämt i vad jagsäger, det är möjligt. Själv heter jag . HansGöran försöker mycket mångordigt försvara den här sjuka saken. Det är istort sett inga förändringar alls, säger han och menar att om något är skärptså är det undantag och gäller mål av enkel beskaffenhet, där man kan klara sigsjälv. Så snart verkligt behov föreligger skall det däremot förordnas offentligförsvarare. Då förstår jag inte varför man över huvud taget har lagt fram denhär proposifionen. Vadman protesterade emot var ju just att domstolarna gjorde en generösare bedömning.Om nu det skall gälla som talar om, skall alltså domstolarnaockså i fortsättningen så snart verkligt behov föreligger kunna förordnaoffentUg försvarare. Men är det inte rikfigt så, utan det är faktiskt frågaom skärpningar och preciseringar som gör att det inte längre finns någonsjälvklar rätt för sådana som är åtalade för brott med påföljden fängelse upptill att få offentiig försvarare. faktisktatt detta har en ingripande betydelse, och jag vidhåller mitt yrkande om bifalltill vpk-motionen. Överläggningen var härmed avslutad. oltktiea Mom. I (avslag på propositionen) Utskottets hemställan bifölls med 303 röster mot 17 förmotion 35 av m. fl. Mom. 2-5 Utskottetshemställan.bifölls. 1983/84:4Musiken i det militära försvaret 14 §Frikallelse av värnpliktiga Föredrogs försvarsutskottetsbetänkande /84:5 om frikallelse av värnplikfiga. 85 (); Jag är naturligtvis mycket nöjd med försvarsutskottetsbehandling av min motion om frikallelse av värnpliktiga. Förslaget ibetänkandet, att regeringen bör låta utvärdera och se över den nuvarandeordningen för frikallelser, är ju det viktiga, första steget när man har erkäntatt problemen existerar. De här minuterna vill jag därför använda till attuttrycka några förhoppningar med avseende på utredningsarbetet. För det första hoppas jag att konsekvenserna för denenskilde värnpliktige av att av psykiska skäl bli frikallad undersöks noga somen väsentlig del av det kartläggningsarbete som jag förmodar att utredningenvill genomföra. För det andra är det mycket angeläget att granska detpåtalade sarnbandet mellan antalet frikallelser och försvarets behov avsoldater. För det tredje måste sambandet mellan psykisk hälsa ochmilitära krav utredas och därmed diagnostiseringsförfarandet och psykiatrinsroll i det militära systemet. För det fjärde är förhoppningen att de problem som nämntsi min motion behandlas i sitt sammanhang i utredningsarbetet. Det handlar ju omatt leva upp till lagen om allmän värnplikt, att planera utifrån ekonomiska ochpersonella resurser och att hitta system som tar hänsyn till både den enskildevärnpliktige och samhällets krav. För det femte är det därför viktigt att nu få framtidsenliga föreskrifter för fillämpning av värnpliktslagen . Behovetav sådana har påpekats från olika håll och vid flera fillfällen. Dessa fem förväntningar är i stort sammanlänkade medvarandra och utgör min och andras "önskelista" till den kommitté somregeringen väljer att ge utredningsuppdraget. Jag yrkarbifall till försvarsutskottets hemställan i betänkandet nr 5. 86 (vpk): Det är en mycket viktig fråga som har väcktsi den motion som behandlas i föreliggande betänkande från försvarsutskottet. var det nästan omöjligt för värnpliktiga att blifrikallade, som det hette. I stort sett varje ung man i skulle in ivärnplikten, och i många fall togs det in både halta och lytta, som fick görasitt år i kronans tjänst. ser vi en tydligt märkbar förändring. Man ärväldigt villig att frikalla många värnpliktiga. Det har naturligtvis i mycketstor utsträckning att göra med den ändrade syn på det svenska militäraförsvaret som långsamt håller på att vinna mark. I det sammanhanget har de frikallelser som sker medstämpeln "psykiskt labil", eller hur man nu vill uttrycka saken,varit ett användbart instrument som verkligen är värt att uppmärksammas. Det ärflera år sedan man slog larm i om just detta i en ganska fränarfikel, och den har följts upp genom ett forskningsarbete som har klarlagtde här sakerna. Här finns reella sakskäl bakom, och det är mycket bra att dethar uppmärksammats. Jag vill bara instämma med motionären ,när hon hoppas att det uttalande som görs av försvarsutskottet med anledningav motionen verkligen tas ad notam och att det sker en ordentlig översyn av vadsom sker när så många frikallas vid inskrivningsförfarandet. Annars kan det iden allmänna uppmjukning av värnpliktssystemet som f. n. pågår bli ettinstrument som verkligen kan komma att missbrukas. Jag instämmer varmt i motionens anda och tankegång och haringet särskilt yrkande. 87 (); Utgångspunkten för diskussionen här är juytterst att vi har en allmän värnplikt. Det innebär att det finns en generelllagstiftning som endast i vissa speciella fall medger undantag från inkallelse.Utöver vapenfrilagen gäller alltså värnpliktslagen, som föreskriver att den somtill följd av lyte, stadigvarande sjukdom, bestående kroppslig svaghet ellerannan dylik orsak är oduglig till krigstjänst skall frikallas från värnpliktensfullgörande. Jag har inte heller, vare sig från motionärens ellerOswald sida, hört någon kritik mot värnpliktslagen som sådan. Detär alltså en generell lagstiftning. Jag tror att jag kan uttala mig på hela utskottets vägnaroch säga att ingen i utskottet har uppfattat att det finns något överskott avvärnpliktiga. De värnpliktiga som är användbara för krigsplacering skallsjälvfallet tas ut för 10 protokoll 1983/84:40-41 Men det var som en följd av 1982 årsförsvarsbeslut som denna klara koppling gjordes mellan krigsorganisationen ochutbildningen, och den ledde till att man avstod från att inkalla en delhandräckningsvärnpliktiga. Detta innebär också att de som inte uppfyllerkraven blir något fler. Jag skall å andra sidan gärna göra det erkännandet, attdet onekligen är oroväckande att konstatera att av dem som frikallas är detomkring som frikallas av psykiska skäl. Det är självfallet viktigt, bådeför den värnpliktige och för inskrivningspersonalen, att det görs en så korrektbedömning som möjligt. Om det också är så att flera psykologer har riktatallvarlig kritik mot den nuvarande ordningen för frikallelser av psykiska skäl,är det en tillräcklig anledning för att uppmärksamma denna problematik. Om det dessutom tillkommer att en frikallelse kan fånegativa följder för den värnpliktige senare i livet, t. ex. när han sökeranställning, är det också ett viktigt skäl att titta på detta. I enundersökning som gjorde visade det sig exempelvis att80 % av de arbetsgivare som intervjuades ansåg att det vid anställningsförfarandetvar en klar negativ faktor om den sökande hade blivit frikallad frånvärnplikten av psykiska skäl. Utskottet menar att allt detta är tillräckliggrund för att göra en utvärdering av nuvarande ordning. skall det också sägas att vi från utskottetssida, med de begränsningar som vi har haft, bl. a. av tidshänsyn, inte harfunnit att prövningsförfarandet medvetet har använts för att minska någotöverskott av värnpliktiga. Detta framgår också av betänkandet. Med detta som utgångspunkt vill utskottet för sin del attregeringen låter utvärdera den nuvarande ordningen för frikallelser. ex. att en sådan översyn kan anförtros 1983 årsvärnpliktsutbildningskommitté. Jag vill ytterligare understryka att vi har en allmän värnplikti detta land, och det är inte avsikten och får inte förekomma attvärnpliktslagen urholkas bakvägen. Det är en mycket viktig principfråga attuttala sig om. 88 (): Det är just för attundvika en urholkning av värnpliktslagen -på administrativ väg, så att säga -som denna översyn är nödvändig. Den är ju till för att få fram nyatillämpningsföreskrifter, som bättre motsvarar de etiska, moraliska och andrakrav som ställs av bl. a. de yrkesgrupper som arbetar på detta område. Vi äralltså helt överens om att vi skall slå vakt om den allmänna värnplikten. Detär just därför som detta förslag har lagts fram. 89OSWALD (vpk); Som jag sade tidigare tycker jag att det ärtillfredsställande att utskottet har gjort detta uttalande, dvs. att vi nu fåren översyn av dessa bestämmelser och i fråga om vad som händer vidinskrivningsförfarandet. Det är inte riktigt korrekt - det var därför jag begärdeordet - att säga att det i och med försvarsbeslut har hänt någontingsärskilt. Den artikel i som jag tidigare refererade till komlångt . Där påtalade man just dessa effekter av tidigareförsvarsbeslut. Här har alltså slagits larm från psykologer tidigare -års försvarsbeslut - och jag vill instämma med de föregående talarna.Jag tycker det är viktigt att man slår vakt om den allmänna värnplikten, och dåär det också oerhört viktigt att inskrivningsförfarandet är korrekt och intetillämpas på ett vis som ej varit avsett från början. 90 (): Först några ord till . Det är möjligt att jag inte uttryckte mig tillräckligtklart när det gällde försvarsbeslut. Vad jag avsåg att säga var i vartfall att i och med det beslutet höjdes minimikraven på de värnpliktiga, och detinnebär i sin tur att något färre tas ut. Men detta beslut fattade riksdagenmed öppna ögon så att säga, och händer det någonting annat, så att det hållerpå att ske en förändring genom en administrativ process, har man självfalletanledning att se på detta. Därmed kan jag också knyta an till vad , nämligen att man vill undvika en urholkning och att det därför måste skeen översyn, som leder fram till nya tillämpningsföreskrifter. Självfalletutesluter utskottet inte alls den möjligheten. Det är tvärtom mycket troligtatt utvecklingen leder fram till nya tillämpningsföreskrifter och att vi därförmåste göra en översyn på den här punkten. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. Socialförsäkringsutskottetsbetänkanden /84:8 Vissa invandrarfrågor 1983/84:12 Redogörelse förtillämpningen av terroristlagstiftningen (skr. 1983/84:49) Vad utskottet hemställt bifölls. 16 § Tungmetaller i batterier Föredrogs jordbruksutskottets betänkande 1983/84:7 omtungmetaller i batterier. 91LENNART BRUNANDER (c): I jordbruksutskottets betänkande nr 7behandlas ett antal motioner om tungmetaller i mindre batterier. Det är närmarebestämt sex motioner-tre från , en frän , en frånsocialdemokraterna och en från vpk. Tillförselnav tungmetaller i miljön är en mycket allvarlig fråga. mängder tungmetaller - i det här fallet är det fråga omkvicksilver och kadmium - kan skapa problem i de biologiska sammanhangen. Denallt värre försurningen leder också till en ökning av de här ämnena. Pä fick vi ju upp ögonen för dessa problem, ochman vidtog då en rad åtgärder för att råda bot på dem. Det var framför alltprocessindustrin som låg bakom att vi fick in de här icke önskvärda ämnena ivår miljö. Men genom de åtgärder som vidtogs fick man en ändring till stånd.Det var framför allt genom politiska beslut som detta skedde. Man ändradeförutsättningarna och införde bestämmelser som gjorde att kvicksilver ochkadmium inte fick ingå i de processer det gällde. Beslutet beträffande kadmiumär ju av relativt sent datum, och därvidlag har vi inte sett så stora effekterännu. Mofionärerna påpekar att samma typ av åtgärder somtidigare vidtogs nu måste vidtas när det gäller batterier. Det är ju förstunder senare år som förekomsten av batterier ute i handeln har blivit sä stor,och vi har ännu inget vedertaget och användbart system för återlämnande avbatterierna, utan de hamnar i avfallet, i soporna, och bränns i storutsträckning upp. Sedan faller tungmetallerna - det kvicksilver och det kadmiumsom finns i batterierna -till marken och tas upp av växterna och djuren. Därmedkommer de in i cirkulationen, så att också vi människor får i oss de härbeståndsdelarna. De åtgärder som man började vidta när detgäller kvicksilver ledde ju fram till en ganska kraftig minskning avkvicksilverförekomsten. I slutet pä släpptes ungefär kvicksilverut i vår natur från industrin. hade dessa utsläpp minskat till ,och vi räknar med att de skall vara nere i . Menkvicksilverbatterierna har ju kommit in i bilden, och 1982 tillfördes vårnatur eller vår sophantering - vilketdera man nu vill säga - ungefär 6 tonkvicksilver genom batterier. Enda möjligheten att klara ut detta problem är attpå något sätt ta hand om batterierna. Det är detta krav som ställs imotionerna. Vi har samma situation när det gäller kadmium - en ganskastor tillförsel av kadmium till naturen, eftersom kadmium ingår i så mängaolika produkter. fattade emellertid ett beslut omatt förbjuda kadmium i en rad produkter. Det har fått till följd atttillförseln av kadmium kommer att minska ganska kraftigt . Handelsgödsel omfattades inte av det nämnda beslutet, mengenom att välja andra produkter för framställning av handelsgödsel har man ändåfått ner tillförseln av kadmium till naturen den vägen ganska kraftigt. har föreslagit ett handlingsprogram.Hantering av batterier, enligt vilket man genom olika akfiviteter skall minskaspridningen av kadmium och kvicksilver i miljön. Framför allt skall man hainformation om pä vilket sätt vi som konsumenter skall ta hand om miljöfarligabatterier. Man skall vidare ha en information riktad till industrin för attförsöka få tillverkarna att ta fram mindre giftiga batterier med andraingredienser än de som förekommer . Man skall ha en märkning avbatterierna, så att vi vet vilka batterier det handlar om. Sist men inte minstskall man göra en utredning om hur vi skall kunna införa ett pantsystem. sista ochegentligen enda möjligheten att klara av det här problemet. Många länder harredan ett pantsystem på detta område. I de övriga nordiska länderna finns ettsådant. I får man inte köpa ett nytt batteri utan att lämna tillbaka detgamla. Det är också ett användbart system. Som vi framhåller i reservationen och som också sägs imofionerna måste vi förbereda oss för att ha ett pantsystem att ta till, ominformation inte är en fillräcklig åtgärd när det gäller att fä fillbaka allaförbrukade batterier. Vi har varit överens i utskottet om en stor del avskrivningen, och jag vill citera en del av vad som står i betänkandet: "Utskottet får erinra om att spridningen av giftigatungmetaller genom batterier kommit att bli ett väsentligtmiljöproblem. som utsläppen av kvicksilver från processindustrin ochandra källor, liksom användandet av kadmium i olika produkter, minskat harspridningen av de båda tungmetallerna i miljön genom batterier ökat. Det ärenligt utskottets mening väsentligt att man genom snabba och effektiva åtgärderkan radikalt minska tungmetallspridningen genom batterier." Men sedan gör utskottsmajoriteten en kullerbytta ochhamnar i slutsatsen att man inte skall vidta någon åtgärd. Detta tar vi upp ireservationen och fortsätter i tankebanorna genom att säga att det enligtutskottets mening är angeläget att regeringen vidtar åtgärder föratt minska utsläppen av kadmium och kvicksilver via batterier. Ett system medpant måste utredas, och måste ge regeringen detta till känna, så attregeringen vidtar åtgärder. Vi vill med andra ord sätta fart på den i dettasammanhang litet slöa regeringen. Med dessa ord vill jag yrka bifall fill reservationen. Jagkanske också skall nämna att detta är en reservation som centerparfiet,och vpk står bakom. Tungmetaller i bat terier 92LARS (): gjorde etttillkännagivande pä förslag av jordbruksutskottet. Tillkännagivandet innebaratt åtgärder skulle vidtas för att hindra spridningen av tungmetallar ibatterier, huvudsakligen genom hushållssoporna. har egentligen ingenting skett, förutomutredningsarbete. har redovisat ett förslag, som enligtutskottets betänkande bereds inom . Detsom i sammanhanget är oroande är att det av tidningsuppgifter framgått att endel remissinstanser är kritiska till förslaget. Det finns då risker för attdet blir nya utredningsomgångar. Detta vore beklagligt. Vi är månad 1983, och det haralltså gått tog ställning i den härfrågan. Det är därför mycket angeläget att det nu görs ett nytttillkännagivande i enlighet med den reservation som lämnats till betänkandet. Batteriernas betydelse i samband med spridning avtungmetaller är, som har sagts, sä stor att åtgärder måste vidtasomgående. Jag yrkar bifall till reservationen. 11 protokoll 1983/84:40-41 93 (vpk): Det här betänkandet från jordbruksutskottetbehandlar ett antal motioner om tungmetaller i batterier. Det är motioner frånalla partier utom , vad man nu skall dra för slutsatser av detta.Gemensamt för alla motionerna är att man vill ha skyndsamma åtgärder för attåtersamla batterier som innehåller farliga tungmetaller. Det är främsttungmetallerna kvicksilver och kadmium som används. Dessa ämnen är starktgiftiga och får mycket allvarliga konsekvenser i miljön.