prot · G70953 · 1983-12-31 00:00:00 — För socialdemokratin är det direkt avgörande attpensionssystemet klarar att ge de pensioner som var avsikten och attspekulafionsekonomins och "de snabba klippens" tid är förbi. I regeringens långsiktiga ekonomisk-politiska strategispelar systemet med löntagarfonder en central roll. Näringslivetkan förses med kapital på annat sätt, hävdar de borgerliga i sin reservation.Man exemplifierar med det nedlagda skattefondssparandet -fr. o. ersatt med allemanssparandet. Då vi diskuteradeallemanssparandet hade jag tillfälle att analysera effekten avskattefondssparandet. När förhållandena var som mest groteska kostade denborgerliga "sparformen" skattebetalarna mer än vad samhället fickfram i nysparande. Inte heller innebar den "sparformen" någotinflytande från de som sparade. I själva verket var inflytandet dominerat av debanker som ansvarade för inlåningen. Skillnaderna i förhållande till löntagarfonderna äruppenbara. De mest lönsamma företagen får betala en "vinstskatt" om20 %. Totalt rör det sig om ca 5 000 svenska företag av totalt 175 000 somskall få betala den skatten. Småföretagarna betalar nästan aldrignågon vinstskatt enligt förslaget. Dessa medel skall placeras i svenska företag. Medlenförsvinner inte till - för att citera kommentartill förslaget om löntagarfonder . Utöver "vinstskatten" skall av lönesummanbetalas till AP-fonden för att ytterligare stärka löntagarfonderna. Resultatet blir att vi får omkring 2 miljarder attsatsa i företag som har framfiden för sig. Dessa 2 miljarder innebäratt löntagarfonderna äger, enligt vad vi nu kan beräkna, ca 8 %av alla aktier i svenska företag. Självfallet får då svenska företag tillgång fill friskapengar. Vinstskatten placerar man inte "spekulativt". Dess syfte äratt skapa jobb. Däri ligger skillnaden till att överlåta medlenokontrollerat till de tidigare kapitalägarna. Lönedelen - AP-avgiften - innebärsjälvfallet också att nya pengar tillförs näringslivet. Det är en självklarhetatt de fackliga företrädarna får räkna av dessa avgifter intill den sistakronan i kommande förhandlingar. Än har ingen arbetsgivarförhandlare skänktlöntagarna ett enda öre gratis. Det bliralltså friska pengar till näringslivet. Vi avvisar hela det resonemang som förs i den rad avcentermotioner som väckts efter en utredning av . Idessa motioner hävdas att kommuner och landsting skulle drabbas svårt avförslaget. Eftersom ställt sig till förfogande föratt räkna "på villkor", kan vi socialdemokrater baraupprepa: Vid de kommande löneförhandlingarna harlöntagarorganisationerna avstått från den del - - som avsatts filllöntagarfonderna. Det bhr ingen kostnad alls för kommunerna. Alternativet hadevarit att beloppet i fråga utbetalats till löntagarna i form av lön. Den "vinstskatt" som finansierar fondsystemetsänker självfallet det kommunala skatteunderlaget - om man nu väljer att räknahelt mekaniskt. Men mot det står att kommunerna också har intresse av att fåfart på svenskt näringsliv igen. Jag tycker att det är mycket som är märkligti de borgerligas agerande i löntagarfondsfrågan. En sak är deras kraftigareaktion mot förslaget att löntagarna skall satsa i svenskt näringsliv. totalatystnad när det gäller utländska investeringar i vårt land. Man räknar i dagmed att utländska investeringar 1983 uppgår till ungefär 7 miljarder kronor.Bara investerar utländska kapitalägare 3,5 gånger så mycket somlöntagarfonderna beräknas göra. Men inte ett knyst hörs från de borgerligas sida. Detberor kanske på att det rimmar illa med deras tal om att svensk ekonomi i dagär vanskött. Dessa stora investeringar förelåg inte under de borgerliga åren.Inte ett knyst heller därför att man vet att införandet av löntagarfonder ochen aktiv investeringsverksamhet från utlandet leder till att vi snart får fartpå svenskt näringsliv igen. De ufländska investerarna är nämligen välkomna tillSverige. Men då behövs också ett rikligt och garanterat svensktkapital. Att det svenska kapitalet i löntagarfonderna stannar inom landet är garanterat.Det hör till att ufländska investeringar utan egentiiga hinder skall kunnaföras ut ur . Utan sådana förutsättningar finge vi inga utlänningar attinvestera i vårt land. I den borgerliga skräckpropagandan har gjorts gällande attlöntagarfonderna skulle leda till att enskilt näringsliv mycket snabbt skulleövertas av dessa löntagarfonder. Som jag har framhållit kommerlöntagarfonderna, när de är fullt uppbyggda, att omfatta avbörsvärdet i . Med detta kan man knappast socialisera . I den borgerliga skräckpropagandan har också gjortsgällande att det vore olyckligt att införa löntagarfonder, eftersom fackligaföreträdare skulle vara speciellt olämpliga för att ta del av företagensutvecklingsarbete. En rad mindre framgångsrika företag under facklig ledningbrukar anföras som exempel. De framgångsrika förtigs givetvis. För att få detta att gå ihop måste man alltså "tropå" att det går att genom inkompetenta fackliga företrädare ilöntagarfonderna skaffa sig kontrollen till över svenskt näringsliv genomatt bara äga av aktierna. Vore detta sant skulle självfallet de nuvarandeägarna vara extremt inkompetenta och verkhgen förtjäna att bytas ut. är så inte fallet. Den borgerliga skräckpropagandanskall enbart uppfattas som det den är, nämligen en skräckpropaganda. Vi yrkarfrån vår sida avslag på reservation nr 2. I reservation nr 3 har vpk framlagt sina synpunkter. Därheter det bl. a.: "En utvidgning av AP-fondsystemet med fem nya AP-fonderkan därför vara motiverad." Det vpk vill är att de begränsningsregler som gäller förlöntagarfonderna -dvs. att de endast får äga av de samlade aktierna i ettenskilt företag och att avkastningskravet skall utgöra av nuvärdet - skallupphöra och ersättas med ett avkastningskrav på av den faktiskaavkastningen utan begränsningar i aktieinnehavet i enskilda företag. Skälet till att regeringens förslag innehåller dessabegränsningsregler är flera. Att en speciell fond endast kan införskaffa avdet samlade börsvärdet motiveras med att AP-fonderna tillsammans högst bör äga50 % i aktier i ett enskilt företag. Det är ett nog så viktigt argument för den Syftet är inte att ta över företagen utan att få dem att fungera ochatt utvecklas. Kommer vi att få till stånd ett normalt diskussionsklimati igen kommer ingen att vara rädd för att ta bortbegränsningsregeln om maximalt . Då kommer man att kräva det. Men vi är intedär -tyvärr. Kravet att fonderna skall ge en real avkastning om 3 %betingas främst av skälet att resurserna som skapas skall vara med och klara deframtida ATP-pensionerna. Då måste också avkastningen på satsningarna vara avden storleksordning som regeringen föreslår. Den har motsvarandeavkastningskrav och den har klarat uppgiften med råge. De synnerligen viktiga regionalpolitiska ocharbetsmarknadspolitiska uppgifter som vpk vill ålägga löntagarfonderna fårklaras med gängse regionalpolitiska och arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Indirekt kommer självfallet regeringens förslag till löntagarfonder att varaett stöd för den politiken. Men det är inte löntagarfondernas ansvar att skötaregional- och arbetsmarknadspolitiken - det är statsmakternas, dvs. I reservation nr 4 vill vpk i en s. k. helhetsstrategiinrätta vad vpk kallar samhällsfonder och lokala fackliga investeringsfonder.Som förslaget är konstruerat skulle sådana fonder få klara helt andra uppgifterän dem som löntagarfonderna syftar till att klara. Vårt syfte är attlöntagarfonderna skall arbeta inom ramen för vår nuvarande marknadsekonomi.Vpk:s förslag lägger helt andra uppgifter på dessa samhällsfonder och lokalafackförenings-fonder. Uppgifterna är i sig väsentliga men måste genomarbetsmarknads- och regionalpolitik. I reservation nr 5 från de borgerliga partierna uppfattasvpk:s förslag, som återfinns i reservationen nr 4, som alltför socialistisktoch avstyrks också av det skälet. I reservafion nr 6 slutligen, föreslår de borgerligapartierna att det avskaffade - starkt subventionerade -aktiefondssparandet återinföres som en ersättning för löntagarfonderna.Kammaren diskuterade den frågan i samband med allemanssparandet för ett parveckor sedan, och argumenten emot detta synsätt finns i protokollen från dendebatten. Självfallet kan ett system med löntagarfonderinte framstå som fullt klart och genomarbetat för alla fider redan vid starten.Det är nödvändigt att regeringen kontinuerligt följer vad som sker och efterhand förelägger de ändringsförslag som blir nödvändiga. När finansutskottet sammanträdde med representanter förnäringslivet och för arbetsmarknadens parter framgick att denvinstdelningsskatt som nu står i begrepp att anta kan komma att onödigthårt drabba den ekonomiska föreningsrörelsen som har sina främstarepresentanter i KF och LRF. Båda dessa organisationer framhöll de kooperativaekonomiska föreningarnas betydelse för landet. Dessa föreningar arbetar medsina medlemmars egentliga nytta som mål. Vinsten av verksamheten plöjs tillstörsta delen ner i rörelsen. Den kooperativa föreningsrörelsen är en kollektivföretagsform som bör ha samhällets stöd. majoritet har i betänkandet gjortregeringen uppmärksam på de speciella svårigheter som en vinstdelningsskattkan utsätta föreningsrörelsen för. Vi ger regeringen detta till känna ochbeklagar att centerparfiet satt samverkan med moderata samlingsparfiet föresina faktiska kunskaper om den producentkooperativa rörelsens förutsättningar. var i sitt inlägg kritiskmotutskottsmajoritetens skrivning, därför att den bara ville ge regeringendessa synpunkter till känna. Hur är det då med sätt - att inte yttrasig alls? Detta är innehållet i finansutskottets betänkande1983/84:20. Det har stått stor strid kring löntagarfonderna. Det har varit enför många - kanske de flesta - obegripligt intensiv strid. Löntagarfonderna kommer - när de en gång är fullt utbyggda- att få till sitt förfogande av det samlade aktievärdet iSverige. Löntagarfonderna skall speciellt ge stöd till små och medelstoraföretag. De 100 miljoner som i en första omgång satsas bör bara vara början. Egentligen borde alla vara ense om att den här satsningenär nödvändig och riktig. Tidigt vägrade vissa arbetsgivarorganisationeratt samtala med regeringen i frågan. Man ville inte ens vara med och påverkaarbetet. När finansutskott inbjöd fill diskussioner kom emellertidalla som bjöds in. Det är ett gott tecken. Om vi nu fullföljer satsningen harsvenskt näringsliv fått en nödvändig ekonomisk vitamininjektion. Om vi genomför löntagarfonder gör landets löntagare sittför att den ekonomiska utvecklingen i åter skall bli bra. Alla vill ju få fart på landet igen, få full sysselsättning och arbeteåt alla. Alla som bidrar skall vara med och bestämma. Därför ärlöntagarfonderna uppbyggda som de är. Vi är jualla för demokrafi. Jag yrkar bifall till finansutskottetshemställan i betänkande nr 40 i alla delar. 7LARS () replik: är verkligen trosviss.Löntagarfonderna skall hindra finansiella klipp och garantera investeringar imaskiner och anläggningar, säger han. Men hela konstruktionen bygger ju på attfonderna skall spekulera. Det var en kungstanke i det förslag som presenterades isomras att det skulle sättas en gräns för hur mycket fonderna fick köpa för attde inte skulle behöva ta något ägaransvar, något företagaransvar. Tvärtom ärdet meningen att om de finner att en omplacering från ett företag som börjar gådåligt fill ett som har bättre utsikter kan medverka till målet att åstadkomma3 % real avkastning på fondernas medel, så skall de företa den omplaceringen.Då skall man ägna sig åt transaktionsekonomi. att fonderna kommer att tillföra näringslivet nya pengar.Det vittnar om att han inte har tänkt igenom hur systemet skall fungera. Depengar fonderna får in från vinstskatten och den nya löneskatten skall juanvändas fill att köpa aktier på börsen. Därmed dras de ur företagen, och tillföljd av övervinstdelningen särskilt ur de lönsamma företagen, som annars kundeha använt pengarna för att bygga ut sin verksamhetoch skapa fler jobb. När pengarna används av fonderna för att köpa aktier, gårde inte tillbaka till företagen - inte ens till några mindre framgångsrikaföretag. De hamnar i stället i de tidigare aktieägarnas fickor. Att de dåkommer att återinvesteras i ett svenskt näringsliv som drabbats avfondsocialism är knappast trohgt. Risken är stor att kapitalet söker sig bättreoch säkrare avkastning på annat håll. hänvisade till vad sagt om attfonderna inte flyttar till . Det tror jag det. Det finns ingen somvill ha dem där. Problemet är att det svenska riskkapitalet kanske hamnar där. Jag frågade förut : Varför vill inte ni spridaägandet bland de enskilda människorna? Varför vågar ni inte låta löntagarnasjälva förfoga över sina sparmedel? Varför lägger ni beslag på dem i storafonder och försöker avvärja kritiken genom att vagt tala om att pengarnatryggar pensionerna? Det har i alla fall ingenting med ekonomisk demokrati attgöra. Om de anställda skall få ett större ägande i företagen, föredrar åtta avtio svenskar ett direkt enskilt ägande. Knappt en av tio tycker att ägandetskall gå via facket. Är det inte så, att ni socialdemokrater helst ser attvanliga människor sparar åt staten, medan staten och facket - genom att satsapå aktier - skall överta ägandet i näringslivet? 8 () replik: säger att vi skulle vara emot attlöntagarna investerar i näringslivet och emot att löntagarna engagerar sig inäringslivet med sina besparingar. Detta är ju helt fel. Skattefondssparandettalar här sitt eget språk. Under den borgerliga regeringstiden fick det här landet400 000 nya akfieägare genom skattefondssparandet. Bakom detta låg medvetandetom att ägarspridning är en av de mest anglägena reformer vi måste genomföra ivårt samhälle. Där är, som jag sade i mitt anförande, det partisom kanske mest energiskt av alla har drivit frågan om ägarspridning. kom med intressant information när han fråntalarstolen sade att taket för fondernas aktieköp kommer attavskaffas. Är detta också regeringens avsikt? Det var en intressant upplysningi sammanhanget. säger vidare att han inte förstår varför jag ärkritisk mot formuleringarna beträffande kooperationen i utskottsbetänkandet.Det är därför att det inte finns någon logik i detta. Utskottsmajoriteten ärkritisk mot att kooperationen har innefattats i löntagarfondssystemet, men manvågar inte ta konsekvenserna av detta resonemang och föreslå kammaren attkooperationen skall undantas, vilket hade varit det enda konsekventa. mig, som vill ha avslag påhela löntagarfondsförslaget, hade det naturligtvis varit det enda rimliga. Beträffandekooperationer tror jag att gjorde sig skyldig till en litenfeltolkning. En kooperation är en kollektiv rörelse, sade . Nej, enkooperation grundas till skillnad från löntagarfonder på individuella och friamedlemskap. Det är en mycket väsentlig skillnad, som jag tycker attsocialdemokraterna borde komma ihåg. påstod att motivet för löntagarfonder var en förnyelse avnäringslivet. Man måste investera. Men det är en myt att tro att näringslivetinte självt investerar om det finns lönsamma projekt. Jag vill ställa en direktfråga: Menar att andra kriterier kommer att styra löntagarfondernasinvesteringar än de motiv som styr företagens investeringar? I så fall är deten mycket intressant distinkfion av löntagarfondernas sätt att arbeta somkammaren inte bör besparas. 9 ()replik: berörde något min beskrivning av vad som hände, när vibehandlade löntagarfonderna i finansutskottet. Vad jag föreslog, , varatt vi skulle tillmötesgå begäran från organisationen förfondomröstning om att få uppvakta presidiet eller i varje fall en representantför vart och ett av de i utskottet företrädda partierna. Men inte ens dettaville ni gå med på. Det är symtomafiskt för den ovilja att lyssna på andrameningsriktningar som har präglat socialdemokratin när det gällerlöntagarfondsförslaget. Vi hade i utskottet inte heller någon egentligsakdiskussion i frågan. När vi hade fått föredragningar och lyssnat på dem sominbjudits att ge sina åsikter, gick vi direkt till beslut. Jagtror att detta hänger samman med att socialdemokraterna har bestämt sig för attdriva igenom fondförslaget. Då vill de inte lyssna på andra. Det är väl ocksådetta som förklarar att kan säga att han tycker att det ärobegripligt att det har blivit strid om löntagarfondsförslaget. Det står ocksåpå s. 56 och 57 i finansutskottets betänkande att det är onödigt med strid ochatt det hade varit bättre med en mer sansad bedömning. Men hela dettaresonemang bygger på att socialdemokraterna inte har förstått den oerhörtkraftiga reaktion som finns i det svenska näringslivet mot att man på dettasätt tar över delar av makten över kapitalbildningen. De har inte hellerförstått den mycket kraftiga reaktionen från de tre icke socialistiskapartierna. Nog var anförande ett bevis på hur litetsocialdemokraterna har lyssnat på folkopinionen i denna fråga. Kommerdå löntagarfonderna att leda till att investeringarna i det svenska samhälletökar? Nej, de innebär bara att man flyttar investeringsmedel från företagentill fonderna. Därmed ökar inte det kapital som är fillgängligt för investeringar.Däremot kan det bli andra typer av investeringar, eftersom i löntagarfondernasstyrelser finns andra intressen, fackliga och regionala, företrädda än iföretagens styrelser. Vi menar att det är bättre att låta investeringarna ske iföretag, att låta det riskvilliga kapitalet stanna kvar där och att låtavanliga företagsmässiga bedömningar avgöra vilka investeringar 3 protokoll 1983/84:53-54 Det blir inte mer riskvilligt kapital därför att man inför löntagarfonder. , herr talman! sade attlöntagarfonderna leder till att pensionerna tryggas. Men, , jag gav jui mitt anförande en ganska utförlig redovisning, som just visade att detta ärett falskt trygghetsargument. Det bhr inte tryggare pensioner baradärför att man tar av företagen en del medel och placerar dem i löntagarfonder,som i bästa fall ger ett bidrag till pensionsutbetalningarna. 10 (vpk) rephk: sade i sitt anförande attlöntagarfonderna stannar i och citerade därmed . Men hur blirdet egentligen, om löntagarfonderna köper aktier i våra stora transnationellaföretag? Hur skall de då kunna hindra att dessa företag fortsätter sinverksamhet att utvidga utanför gränser? Jag vill erinra om att deflesta svenska storföretag har fler anställda utomlands än de har iSverige. Hur små möjligheter löntagarfonderna har att verkligenutöva någon riktningsgivande roll skall jag belysa genom att nämna några sifforom hur många personer som bestämmer på de stora bolagens bolagsstämmor. Det ärsamtidigt en bild av verkligheten som de borgerliga deltagarna i debatten intealls vill tala om. SKF eller Kullager har 47 000 anställda och över 27 000aktieägare. Tre personer hade på den senaste bolagsstämman av rösterna. har över 100 000 anställda och 51 000aktieägare. Tre personer hade av rösterna på senaste bolagsstämman. har 68 000 anställda och 70 000 aktieägare.Fyra personer hade av rösterna på den senaste bolagsstämman. ASEA har 56 000 anställda, 65 000 aktieägare. Sex personerhade av rösterna på den senaste bolagsstämman. : 40 000 anställda, 44 000 aktieägare. Sexpersoner hade av rösterna på bolagsstämman. : 75 000 anställda. 178 000 akfieägare. Nio personerhade av rösterna på bolagsstämman. I dessa sex företag med 386 457 anställda och 435 332aktieägare var det alltså 31 personer, av vilka flera var identiska och var påsamtliga bolagsstämmor, som bestämde på bolagsstämmorna. Vore det inte bättre, ,att man skrev in, som vi har föreslagit, att löntagarfonderna skall motverkatendensen till kapitalflykt från och till s. k. transnationalisering? 11ARNE GADD (s) replik: ställer frågan: Hurskall löntagarfonderna kunna förhindra att transnationella företag, som hankallar det - för att nu införa ytterligare främmande ord i svenska språket -placerar sina resurser utomlands? Det enkla svaret på den frågan är: Hur skulleman kontrollera det utan de här fonderna? Självfallet är det ett steg i rättriktning att få vara med, samverkaoch påverka utvecklingen i dessa företag. NilsÅsling försöker som god centerpartist missförstå och vantolka det mesta, ochjag tycker att han lyckades rätt bra med det i sitt inlägg. Vadjag sade om de var, i en replik till , attvi sätter detta tak , och det kommer att finnas kvar så länge sommisstänksamheten, oron och skaU vi säga fehnformationen i svenskt näringsliv ärså rotad som den är. Jagsade också att när det här systemet fungerat ett tag, kommer man att kräva attdet förändras. vet mycket väl vad som hände när socialdemokratininförde den . Det var ett enormt motstånd till en början. Självråkade jag vara fillsammans med i , och han blev dåmitt under pågående session hemkallad av för att diskuterasocialismen i , en fond som man då intensivt motarbetade mensom sedan har byggts ut av bl. Vi är vana vid att ni'borgerliga vantolkar, vrider till och försöker skrämma människor förkollektiva insatser. BjörnMolin upprepade hur vi hade arbetat i finansutskottet. Men det var ,herr talman, som i utskottet tog till orda och argumenterade för att vi enbartskulle höra riksorganisationer. Jag är förvånad över att han nu kritiserar detsätt på vilket vi arbetade i finansutskottet. Han hade kunnat föra denna talani utskottet. Vi var eniga i utskottet om hur vi skulle arbeta. Jag äruppriktigt sagt förvånad. TillLars : Det är klart att ni moderater och vi socialdemokrater skallargumentera med varandra, men vi har helt ohka uppfattning. Mångamänniskor i detta land, för att uttrycka sig mycket försikfigt, vet att somindivider har de ingen chans mot de stora ekonomiska sammanslutningarna. Detär först efter att solidariskt ha kunnat samarbeta som vi har fått det samhällesom vi har . Vi socialdemokrater vet att enighet och samarbete ger styrka.Därför har vi föreslagit löntagarfonder. 12 ()replik: Jag frågar än en gång : Varför vågar ni inte sprida ägandetbland de enskilda löntagarna? Vad ger fonderna med er konstruktion för fördelarför en vanlig löntagare? Han får avstå löneutrymme, och de köpkraftsförlusterhan måste räkna med i framfiden blir därmed ännu större. Integer fonderna honom något medbestämmande. Den makt som följer med fonderna ochderas snabbt växande aktieinnehav kommer att utövas av fackets funktionärer. Desparslantar löntagaren kan sätta in i aktiesparfonder skall tas över avfacket utan att den enskilde någonsin får se sina pengar, får någon ränta ellerutdelning eller ens får en verklig chans att vara med och bestämma hur de skallanvändas. Detär inte underligt, tycker jag, att fondmotståndet är så starkt och utbrettbland vanliga människor. Det anmärkningsvärda är att detta mostånd harförstärkts som gått. Normalt brukar man i sådana härkontroversiella frågor, där parfiers anhängare tycker att det egna partiet har Nr 53 fel, fåen uppsortering, så att man anpassar sig efter partilinjen. Tisdagenden '" e". 8 '''en artikel av en socialdemokrat, tidigare landstingsman i , kommunalråd i enkommun där nere. "Engammal socialdemokrat, s k gråsosse, börjar känna sig alltmer hemlös i partiet.En känsla av hemlöshet som sprider sig till allt fler socialdemokrater som intetror på en övergång till en socialistisk-kommunistisk planekonomi." Detär alltså bland de egna ni får höra vad detta förslag betyder och vart det kanleda. Manciterar som talat om öststatssocialism, men man glömmer att den somförst introducerade detta begrepp i fonddebatten var dåvarande LO-ordförandennuvarande riksdagsmannen . Jaghar frågat: Varför driver ni igenom fondsociahsmen mot människornas vilja? Jaghar inte fått något svar på detta. Jag tycker det är ett vågspel man driver,men jag tar ändå fasta på en sak som sagt under debatten här i dag.Det skall vi påminna honom om , liksom vi skall ta uppdet i debatten med andra socialdemokrater. Det är att den som tycker illa omfonderna han röstar borgerligt val. Det uttalandet kommer att betydamycket för framtiden. Anf.13 () replik; Jag fick inget svar av på min fråga vilka andra motiv förinvesteringar som fonderna kommer att ha än de företag som skall betalapengarna.