prot · G70976 · 1983-12-31 00:00:00 — Vi kan i det här fallet också stödja oss på en alltstarkare opinion långt utanför gränser. Jag vill påminna om attföreträdare för andra länders regeringar också försökt att påverka . Dethade därför varit helt naturhgt om utrikesministern vid samtal med sin kollegafrån också hade berört fallet . Jag vet attWallenbergföreningen hade gjort en framställning i saken. Såvitt jag kunnatutröna har föreningen emellertid inte fått någon positiv reaktion från UD. Jag menar inte att företrädare för den svenska regeringenbehöver, eller borde, framföra sina synpunkter i ett officiellt tal - men nitalas ju vid i enrum. Enbart ett påpekande om det svenska folkets intresse idenna fråga hade varit på sin plats. Jag framställde min fråga innan konferensen startade. Jaggjorde det för att påminna om möjligheten att ta upp saken. Jag beklagar attLennart inte har tagit chansen. Han tycks inte ha vågat säga ett ord.Jag beklagar det. var en modigare man. Om hedrar minnet av RaoulWallenberg genom att jämföra hans mod med det mod som de visar som talar iSveriges riksdag kan ifrågasättas. Dimensionerna är något olika när det gällerde gärningar som har utförts. Det var inte feghet eller brist på mod som ledde till attjag inte tog upp denna fråga vid samtalen med den sovjetiske utrikesministernnär denne var här, utan det var uteslutande en bedömning av vad som är denlämpliga vägen att nå resultat. Det väsentliga för regeringen, och för varjesvensk, borde vara att klarhet bringas i fallet . När ett spårerbjuder sig gäller det att följa detsamma och att försöka nå resultat. Jag kaninte utlova -ingen regering har gjort det - att vid varje samtal medföreträdare för inleda detta med att föra in frågan om RaoulWallenberg eller att göra det under samtalets gäng. Vad jag däremot kan säga om den nuvarande regeringen,liksom om fidigare regeringar, är att man inte försummar något tillfälle attanvända varjeminsta ledtråd för att få klarhet i vad som har hänt och att,om det finns något säkert spår, också söka följa detta för att om han leverutverka hans frigivning. För den som inte är bekant med detta vill jag hänvisa tillde 1900 sidor som frisläpptes ur arkiv 1980 och de 13300sidor som frisläpptes . De beskriver ett trägetefterforskningsarbete, som är värt lika mycket som retorik från talarstolar. 18 (): Jag tycker inte att det är lämpligt att taupp frågan om retorik eller inte i det här sammanhanget. Jag tar fasta på att utrikesministern i alla fall harförklarat sig vilja göra allt han kan för att bringa klarhet, när ett spårerbjuder sig. Men jag hävdar fortfarande att man dessutom alltid måstepåminna om den här saken. Jag har en bestämd uppfattning om - och det har gälltäven i liknande ärenden - att det gäller att få fram budskapet till högstamöjliga person i , och det var det tillfället som fanns heltnyligen. Om permissionsflyg för värnpliktiga på, Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1983/84:301 om permissionsflyg för värnpliktiga på 19 FörsvarsministerANDERS THUNBORG: i har ställt två frågortill mig om permissionsflyg för värnpliktiga på , dels om jag kan redovisa resultatet av den utvärdering avhittillsvarande försöksverksamhet som rimligtvis måste ligga till grund för etteventuellt beslut i ärendet, dels om jag är beredd att medverka till att förbindelsernamellan och fastlandet för värnpliktiga även fortsättningsvis kan skötasbl. a. med hjälp av militärflyg. Bakgrunden till frågorna är att regeringen beslutat omförsöksverksamhet med viss användning av militärt transportflyg förvärnpliktigas ledighetsresor till och från . Försöken inleddes den 1januari 1983 och skulle avslutas . För att erhållaett bättre underlag biföll regeringen en framställning om att fåförlänga försöken t. o. m. . En rapport över den dittills bedrivnaförsöksverksamheten har inkommit till regeringen . Jag har ingen möjlighet att här i detalj redovisaöverbefälhavarens rapport. Jag vill dock säga att försöken enligt ÖB bl. a.visat på behov av att ytterligare utreda ett antal frågor. Som exempel kannämnas frågan om finansiering av det militära transportflyget och därvidavvägningen av kostnaderna för samtliga transportuppdrag. ÖB är vidare tveksamtill att prioritera Gotlandstrafiken vid en eventuell ökad användning av försvarets Om permissionsflyg för värnpliktiga på flygtranspörtkapacitet för värnpliktigas ledighetsresor. Givetvis måste även konsekvenserna för landetskommunikationer i stort och för trafikföretagen särskilt belysas. Något förslagom att förlänga eller permanenta försöksverksamheten föreligger inte.Överbefälhavaren arbetar nu i en särskild arbetsgrupp vidare med bl. a. dessafrågor. Rapporten bereds f. n. inom försvarsdepartementet. Jag ärdärför inte beredd att ta ställning till vad som skall gälla efter den 1april 1984, när försöken upphör. 20BARBRO i (m): Jag tackar försvarsministern för svaret påmin fråga, även om det säkerligen inte gör de värnpliktiga på särskiltglada. Jag tror inte heller att försvarsministern är särskilt glad över attlämna detta besked, eftersom jag vet att försvarsministern har besökt Gotlandoch diskuterat de här problemen på ort och ställe. Den allmänna värnplikten är och förblir grunden för detsvenska försvaret. Det sade försvarsministern själv i ett tal för ett par dagarsedan. sade vidare att försvaret inte kan undantas från kravenpå sparsamhet och rationalisering. Det är kanske ingen katastrof om rationaliseringenmynnar ut i färre utbildningsdagar, bara varje utbildningstimme blir effektiv.Det gör säkert soldaten mer motiverad för sin utbildning. En utvilad soldat påmåndagsmorgonen och en soldat i utbildning t. o. m. är,, ett resultat av en försöksverksamhet som pågått på Gotlandi . Försöksverksamhet med militärt organiserad flygtransportmed flygvapnets Herculesplan har slagit mycket väl ut. I januari 1983startades verksamheten, och den fortsätter efter förlängning t.o.m. mars månadsutgång detta år. har alla värnpliktiga hemtransporte-ratsmed flyg , antingen i militär regi eller med ordinarie plan. Och vivet nu - även vet det - att ledighetsresorna har blivitavsevärt mycket billigare med Herculesplan i militär regi än då man utnyttjatLinjeflyg. Trots att planen har gått utan last ena vägen, har kostnaden barauppgått till av kostnaden för ordinarie flyg. En försöksperiod med så många goda resultat av olika slagbör rimligtvis mynna ut i något positivt. Den bör åtminstone leda till enfortsättning av försöksverksamheten tills den senare försöksperioden också harutvärderats eller, naturligtvis ännu hellre, till en permanentning av flygtransportertill och från varje veckoslut av samtliga fastlandsvärnpliktiga påbilligaste möjliga sätt. Försvarets transportresurser och även andratransportmöjligheter vid sidan om reguljära förbindelser måste bli föremål fören noggrann analys i syfte att förbättra för både värnpliktiga och personal ochatt spara pengar åt försvaret. Det finns alltså många frågeställningar, och jagvädjar till försvarsministern: beslutet! Jag skulle vilja ha svar på några frågor. När det gäller Linjeflyggick avtalet ut . Har man förnyat det avtalet? pengar,och jag upplever det som ett mycket dåligt avtal. Varför utnyttjade man baraett av Herculesplanen i militär regi, varför inte båda? Kan man inte t. ex.hyra in personal till planen om det inte flnns andra möjligheter? Det är mångafrågor som människor på om och om igen undrar över och vill ha svar på.Svara bara på några av dem, så är försvarsministern snäll! Jag vill påminna i omatt vi har värnpliktiga över hela landet och inte bara på . Jag vill också påminna om att ett delvis nytt regelsystemför värnpliktsresor infördes så sent som . Vissaigångsättningsproblem har funnits, och regeringen har i ett par fallkompletterat bestämmelserna. Min målsättning är nu att utvärderareseverksamheten för värnpliktiga i stort och att därefter, om behovföreligger, lämna förslag till regeringen på lämpliga åtgärder. Huvudfråganblir därvid att prioritera tillgängliga resurser så att de värnpliktiga överhela landet till rimliga kostnader bereds möjlighet att på ett bra och drägligtsätt komma hem de tjänsten så medger. Om försäljningen från försvarets överskottslager 22 i (m); Jag tycker precis detsamma. Det har varit enförsöksverksamhet på , vilken som jag sade bör utmynna i någontingpositivt. Eftersom verksamheten har prövats först på och vi nu vet atttransporterna med t. ex. båt och vidare förbindelse med järnväg inte kommer attfungera, eftersom turlistorna inte kommer att stämma, måste verksamheten ändåfortsättas på något sätt. Eftersom den har gett ett så gott resultat, tyckerjag att försöksverksamheten bör utmynna i någonting, inte bara ta slut heltabrupt. Jag fick inget svar på frågan om kostnaderna förLinjeflyg. Jag tycker nämligen att det är barockt att det skall kosta nästanlika mycket för en värnpliktig att åka fram och tillbaka från som detgör för mig att åka för ordinarie pris. Det skiljer faktiskt inte enhundralapp. Det måste vara ett enormt dåhgt avtal som försvaret har träffat medLinjeflyg, om det nu inte har omförhandlats. Överläggningen var härmed avslutad. 7§ Svar på fråga 1983/84:304 om försäljningen från försvarets överskottslager frågar om jag är beredd att tainitiativ till att viss användbar och t. o. m. hemlig överskottsmateriel, bl.a. radiostationer, som säljs genom FFV i stället tillförs hemvärnet. Jag vill inledningsvis framhålla att det är, med hänsyntill hemvärnets viktiga uppgifter i krigsorganisationen, angeläget atthemvärnet fortlöpande Om försäljningen från försvarets överskottslager I de materielplaner som armén upprättar fastställshemvärnets behov av materiel, och särskilda listor görs upp. Materielentillförs antingen genom nyanskaffning eller genom att den övertas från andradelar av arméns krigsorganisation. Enligt vad jag erfarit fungerar dettasamarbete mellan arméstaben och rikshemvärnsstaben mycket väl. Den av omnämnda försäljningen avradiostationer av typ Ra 122 har följande bakgrund. Denna radiostation användsinte av arméns fält- och lokalförsvarsförband. Den finns ännu kvar ihemvärnet men skall enligt planerna bytas mot modernare radiostationer. Dettautbyte har dock försenats beroende på att utvecklingen och införandet av arménsnya radiosystem-truppradio 8000-fördröjts. Innan Ra 122-stationerna lämnatstill försäljning har resp. försvarsområdesbefälhavare tillfrågats om hemvärnetsbehov av ytterligare sådana stationer. Sedan anmälda behov tillgodosetts övertaliga materielen sålts. Vad gäller försäljningen av en kryptoapparat, som GörelBohlin tar upp i sin fråga, vill jag erinra om att hemlig utrustningnaturligtvis inte får ingå i FFV;s försäljning av överskottsmateriel. Närförsvaret inte längre använder eller har behov av sådan utrustning, eller denav andra skäl inte behöver hållas hemlig, kan den givetvis säljas i vanligordning efter beslut av försvarsgrenschef. Sammanfattningsvis konstaterar jag alltså, attanskaffningen av materiel till hemvärnet sker på ett rationellt sätt, och någrainitiativ från min sida i den riktning som förordar finner jaginte vara påkallade. 24GÖREL (); Jag tackar försvarsministern för svaret. Enligt planerna, säger försvarsministern, skall Ra 122bytas mot modernare utrustning. Men faktum är att de nämnda stationerna harsålts ut som hemvärnet har dem i sin ordinarie utrustning.Nyligen såldes inte mindre än fem stationer. Det finns,tycker jag, minst två aspekter på denna fråga. Den ena är det slöseri det innebär att materiel som ärfullt brukbar och som hemvärnet behöver inte erbjuds hemvärnet först. Det harskrivits ett avtal mellan och hemvärnet om att materielman ämnar kassera och sälja ut först skall erbjudas till hemvärnet. Så skeremellertid inte. Hemvärnet, som är en viktig del av värt försvar, har alltidhaft brister i utrustningen. Bristerna har minskat itakt med hemvärnets ökade betydelse och en modernisering av hemvärnet.Fortfarande saknas dock delar av den utrustning som huvuddelen av övriga arménssoldater och lägre förband anser nödvändiga. Jag kan som skattebetalare verkligen ha anledning attreagera mot det slöseri det innebär att brukbara radioapparater ochkraftförsörjningsaggre-gat fill ett värde av /st. försäljs för 50kr./st. i stället för att komma hemvärnet till nytta. Förutom de saker jag nunämnt finns kikare, armväskor, uniformer, kokutrustning etc. som säljs förspottstyvrar i stället för att komma hemvärnet till nytta. Jag känner migupprörd över att hemvärnetinte ens erbjuds ett andrahandsköp för att på så sätt få en acceptabelutrustningsnivå. Den andraaspekten, försvarsministern, är allvarligare. Vad man säljer på överskottslagret är apparatur som kananvändas för att sabotera försvarets verksamhet - i första hand hemvärnets. Deradioapparater jag nämnde i min fråga är sändare och ingår i hemvärnetsutrustning, om än i för liten upplaga. Försedd med en sådan sändare kan en illvillig personblockera och sätta samtliga andra apparater ur funktion inom en radie på upptill en mil. De här stationerna används f. n. av kuppförsvaret, och det är - omman har kännedom om hur de används - lätt att sätta kuppförsvaret ur funktion,t. ex. på flygplatser och i hamnar, där i första hand hemvärnet använderstationerna. Dessutom kan felaktiga meddelanden sändas på hemvärnetsfrekvens med kanske katastrofala resultat. Ra 122 får enligt inteöverlåtas. Lagen säger att man skall styrka att man har rätt att inneha ochbruka radiosändare. Försäljning sker emellertid vid överskottslagret utansärskild kontroll. Vad beträffar kryptoapparaten är läget om möjligt värre.En kryptoapparat skall t. o. m. förvaras inlåst. Det framgick av försvarsministernssvar att försvarsministern delar min uppfattning på den punkten. Inköpet avkryptoapparater har rapporterats till Kl/Fo 44 och rikshemvärnsstaben. Jag vill fråga försvarsministern: det inte idé att seom användbar men i viss mån utrangerad försvarsmateriel kan komma tillanvändning inom försvaret? Risken att intressant radioutrustning m.m. kan komma atthamna i fel händer känns oroande för mig - delar försvarsministern den oron? Jag vill också fråga: Tyder inte detta på brister ikommunikationen mellan och hemvärnet? Om invandrarungdomarnas situaUon på arbetsmarknaden Överläggningen var härmed avslutad. 8§ Svar på fråga 1983/84:298 om invandrarungdomarnas situation påarbetsmarknaden har frågatarbetsmarknadsministern om hon tänker vidta några åtgärder för att förbättrainvandrarungdomarnas situation på arbetsmarknaden. Eftersom jag har samordningsansvaret för invandrarfrågornainom har frågan överlämnats till mig för besvarande. Invandrarungdomarnas situation på arbetsmarknaden äroroande.-Arbetslösheten är mycket högre bland de utländska ungdomarna än blandde svenska. För att förbättra deras situation krävs åtgärder inomutbildningsom- Om invandrarungdomarnas situation på arbetsmarknaden rådet,inom det sociala området och inom arbetsmarknadsområdet. De nya sysselsättningsskapande åtgärder som harbeslutats av regeringen och och som har börjat tillämpas syftar bl. a. fill att stärka svaga gruppers ställning päarbetsmarknaden. Invandrarungdomarna är en av de grupper som genom dessaåtgärder kan få förbättrade möjligheter att komma in på arbetsmarknaden. Dennya formen av värvning av beredskapsarbete och utbildning inom den kommunalasektorn samt det nya rekryteringsstödet inom det enskilda näringslivet ärarbetsmarknadspolitiska åtgärder som har bedömts lämpliga för att möta bl. Den nya lagen om ungdomslag är också ett medel attge invandrarungdomarna arbete och arbetslivserfarenhet. Enligt en redogörelse som invandrarverket harlämnat till regeringen pågår inom flera myndigheter arbete med att förbättrainvandrarungdomars situation. har t. ex. initieratprojekt där man prövar nya förmedlingsmetoder, yrkesvägledning ochyrkesutbildning på modersmålet. Vidare prövas beredskapsarbete för ungdom inominvandrarorganisationerna kombinerat med utbildning. Inom finnsockså projekt som syftar till att minska arbetslösheten bland invandrarungdom,t. ex. genom särskilda insatser inom studie- och yrkesorienteringen. Jag villockså här särskilt nämna att jag inom ramen för regeringens industriprojekt haravsatt särskilda medel för att rekrytera flickor med invandrarbakgrund tillindustrin, bl. a. genom en satsning på datautbildning. I åretsbudgetproposition har jag redovisat ytterligare åtgärder som vidtagits. Jag ser liksom mycket allvarligt påinvandrarungdomarnas sysselsättningssituation. Anpassadearbetsmarknadspolitiska åtgärder måste prövas och utvecklas för att möta derasbehov. Jag anser att de generella sysselsättningsskapande åtgärder somregeringen har vidtagit och som jag har redovisat bör ge goda förutsättningarför detta. 26ERKKI TAMMENOKSA (s): Jag tackar statsrådet för det positivasvaret. Jag ställde min fråga därför att jag har fått oroande rapporter frånolika håll i landet, och frågorna har gällt invandrarungdomarnas situation iarbetslivet. Om antalet arbetslösa ungdomar är stort, så är motsvarande antalför invandrarungdomar högre. Det rör sig om arbetslöshet på vissaorter. Jag vet att vissa åtgärder har vidtagits, som harredovisats här, t. ex. speciella projekt, arbetslag, förberedande kurser ochsärskilda insatser för svårplacerade. Dessutom tillkommer beredskapsarbete ochförberedande kurser och de åtgärder som statsrådet här har nämnt. Jag tror att man inte har gjort tillräckligt inom.utbildningsområdet. behövs det fantasi för att hjälpa ungdomar som av vissaanledningar har misslyckats i sin utbildning eller fått avbryta den. Detsistnämnda är mycket vanligt för invandrarungdomar. Jag har skrivit en motion om särskilda- folkhögskolekurser för invandrarungdomar,men jag skall återkomma till denna fråga vid senare tillfälle. Stora förväntningar finns givetvis även när det gäller dennya lagen om svenskundervisning. Den kommer också att bidra till en delförbättringar. Min följdfråga gäller emellertid rapporter ochundersökningar som jag fått av i , där man harkonstaterat att andra generationens invandrare inte har erbjudits arbete trotsatt deras skånska har varit klanderfri och trots att det funnits ledigaarbeten. Attityderna hos arbetsgivarna har ändrats när de har träffat dearbetssökande personligen. Arbetsförmedlingen har stått maktlös. Det stod i tidningarna att invandrarna har byttnamn för att över huvud taget kunna komma i fråga för lediga arbeten. Dettahjälper ju inte, om hudfärg eller annorlunda utseende får avgöra. Min fråga är: Anser statsrådet att det här kan bli frågaom att tillämpa diskrimineringslagen? Om invandrariing-domarnas situation på arbetsmarknaden Liksom ser jag mycketallvarligt på det slag av diskriminering i arbetslivet som han ger exempel på.Det är inte alldeles ovanligt med just etnisk diskriminering i arbetslivet. har gett många exempel på dettai boken i sitt betänkande Lag mot etnisk diskriminering iarbetslivet. a. har länsarbetsnämnden i redovisat flera exempel påpersoner med invandrarbakgrund som bytt namn för att lättare få arbete. har diskrimineringsutredningens betänkande varit ute påremiss, och vi arbetar för fullt i departementet med en remissammanställning.Därefter skall regeringen ta ställning till hur den bäst skall kunna komma åtden här formen av diskriminering. Men , herr talman, vill jag slå fastatt vi alla har ett ansvar för att de invandrare och flyktingar som tas emot iSverige inte utsätts för trakasserier och diskriminering, varken påarbetsmarknaden eller i övrigt. Sedan vill jag bara ge en liten kommentar till det ErkkiTammenoksa inledde med. Liksom han tycker jag att det är mycket viktigt att vihär varvar utbildning och praktik, och inte minst att vi använder exempelvisfolkhögskolekurser. Det har nämligen visat sig att detta är en mycket brautbildningsform för invandrarungdomar. 1 500 arbetslösa har fått plats påfolkhögskolor. 28 (); Statsrådet och jag är tydligen ense. Denarbetsmarknadssituation som uppkommit i landet får inte medföra attinvandrarna behandlas på annat sätt än övriga medborgare. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Anmäldes och bordlades 1983/84:15Fullmäkfiges i förvaltningsberättelse för 1983/84:16 Fullmäktiges iriksbanken förslag om disposition av vinstmedel för är 1983 10 § Anmäldes och bordlades Motionerna 1983/84:2540av m.fl. 1983/84:2541 av m.fl. Teckning av ytterligare aktier i och ,, m. m. 1983/84:98) 11 §Meddelande om interpellation Meddeladesatt följande interpellation framställts 1983/84:98 av i (m) till statsrådetGertrud om sjukvärden i krig; har jag genom frågoroch interpellationer försökt förmå ansvariga statsråd att tillse att sjukvårdeni krig förbereds på ett ansvarsfullt sätt. Resultaten har inte varit särskilttillfredsställande, delvis beroende på den avlyftning av ansvar frånstatsmakterna fill landstingen som undan för undan skett, som desenare av olika skäl underlåtit att svara upp mot de nya uppgifterna. Läsningen av programplan för hälso- ochsjukvården, samt hälsoskyddet i krig 1984-89 ger förnyad aktualitet åt mina tidigare farhågor. Det är inte särskilt betryggande att läsa att "de olika faktorer som skall vägas in i uppdraget var för sig och tillsammans är så komplicerade att inte nu anser sig kunna lägga fram konkreta förslag till hur beredskapsplanering för en försörjnings/tm av olika längd (!) skall utformas och medelsbehovet härför". Den 131 sidor långa skriften i A4-format innehåller en mängd ord och fraser, delvis i upprepningens form, men av huvudsaklig innebörd att "sedan en längre ud tillbaka pågår förhandlingar mellan staten och landstingen hur uppdelning av arbetsuppgif ter m. m. skall utformas för genomförande av de beredskapshöjande åtgärderna i fråga om försörjning med sjukvårdsmateriel av förbrukningska raktär, varom statsmakterna beslutat. konkretauppföljningsverksamheter har visat sig mera tidsödande än vad som från början kunde förutses. " Riksdagsbeslutet innebär attsjukvårdshuvudmännen skall bära det fulla ansvaret för hälso- och sjukvårdenäven under krigsförhållanden. Deras villighet och förmåga att göra detta omkrig skulle drabba oss i är eller något av förefallerdiskutabel. Inte heller är enligt programplanen "tillgängligapersonalresurser" tillräckliga för att lösa beredskapsuppgifter(vilket nogsamt framgår av publikationens innehåll). Den beredskapslagradeutrustningen är huvudsakligen från 1950- och början samt fråntiden . Den äldre utrustningen kan inte utnyttjas för behandlingenligt moderna principer inom fredssjukvården (och förmodligen inte heller ikrigssjukvården). Vårdannexen för somatisk akutsjukvård har ingen"egentlig diagnosfik- eller behandlingsutrustning". har detvisat sig "nödvändigt att delvis höja tidigare siffror för skadeutfallet ikrig". Närmast häpnadsväckande är formuleringen att "Socialstyrelsenhar påbörjat eil arbete med att ta fram en s. k. grundsyn för skydd motB-(biologiska) stridsmedel inom den civila delen av totalförsvaret".Resurserna för att "bearbeta" planeringen av sjukvård vid insats avkärnladdningar samt kemiska stridsmedel är "begränsade". Är 1987kommer försörjningsberedskapen för sjukvårdsmateriel och läkemedel vid enlångvarig försörjningskris inre att vara säkerställd, utan endast fearr/agrf(! Mot denna bakgrund anhåller jag om kammarens tillstånd attfråga biträdande socialministern om statsrådet anser sigkunna försäkra svenska folket att vår sjukvårdsberedskap i krigsfall under detnärmaste året är tillfredsställande, och om inte, på vilket sätt statsrådet ärberedd att åstadkomma en annan och bättre tingens ordning. 12 §Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställts 1983/84:322 av () till statsrådet om finansieringen av framtida verksamhet; Finansieringen av Radiosframfida verksamhet framstår som ett allt större problem. Från olika håll hardärför framförts tankar på att reklamfinansiering skulle ge ett väsentligtbidrag för att säkerställa ett framtida brett programutbud. Jag villdärför fråga kulturministern: