prot · G70983 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:83 Förhandlingarna leddes av andre vice talmannen. 1 § Justerades protokollet för den 8innevarande månad. 2 § Upplästes och lades tillhandlingarna följande från valprövningsnämnden inkomna Berättelse om granskning av bevisför riksdagsledamot och ersättare valprövningsnämnden har frånriksskatteverket inkommit bevis om att (), , utsetts till ny ledamot av fr. o. m. den sedan RolfAndersson (c) avsagt sig sitt uppdrag. Till ersättare för riksdagsledamöter har utsetts (), , och (),. har vid sammanträde denna dag granskat bevisen och därvidfunnit att de blivit utfärdade i enlighet med 15 kap. 1 § valtagen. 3 § Svar på fråga 1983/84:307 om fördelningen av skolornass. har frågat mig om jag villmedverka till att den metod att skaffa underlag för resursfördelningen igrundskolan som innebär att skolstyrelsen gör en enkät till föräldrarna omstudiebakgrund, socialhjälp m. m. inte kommer till användning. också frågat om det förekommer på flera håll att skolstyrelserna gör sådanakartläggningar. Om fördelningen av skolornas s. k. förstärkningsresurs Omfördelningen av skolornas s. k. förstärkningsresurs Utgångspunkten för resursfördelningen inom skolan är attden skall grundas på elevernas behov. Självfallet är härvid en bedömning avelevernas sociala bakgrund av stor betydelse. En sådan bedömning säger dock,lika självfallet, ingenting om en elevs skolsituation i det enskilda fallet.Även om en enkät är utformad så att den skyddar integriteten har jag mot dennabakgrund förståelse för att föräldrar blir upprörda över att utsättas för ensådan enkät. En behovsinriktad resursfördelning får aldrig bli en rentmatematisk process, där man väger samman ett stort antal variabler i en formeloch därmed tror sig ha uppnått "rättvisa". Resursfördelningen måstegrundas på en självständig bedömning från skolstyrelsens sida. Mot dennabakgrund finns det enligt min mening ingen anledning att grunda resursfördelningsbeslutpå enkäter till föräldrar om elevernas sociala bakgrund. Jag är också övertygadom att den enkät åberopar är ett rent undantag. 2GUNNEL (); Jag hade inte väntat mig att statsrådetGöransson skulle försvara det tillvägagångssätt som jag har kritiserat i minfråga. Jag har senare tagit del av intervjuuttalanden fråri statsrådets sidadär han ifrågasätter lämpligheten med enkäten. Att svaren skall lämnas anonymtoch behandlas med diskretion - fattas bara annat - ursäktar inte det härtilltaget. Det måste gå att fastställa behovet av förstärkning på ett bättresätt än med uppgifter om föräldrarnas utbildningsbakgrund och eventuella socialhjälpsbehov.Det går faktiskt i andra sammanhang. Sambandet mellan kriterierna och skolsvårigheterna må varastort, men det är ingalunda hundraprocentigt. Metoden kan dessutom medföra attelever, klasser och skolor som mycket väl skulle behöva få del av extraresurser blir utan. Vi kan väl vara överens om att man inte skall ha negativaförväntningar på barn. Det flnns otaliga bevis på hur klasser, grupper ochindivider utan studietraditioner hemifrån klarar skolans krav alldeles utmärktutan att ta i anspråk någon del av förstärkningsresurser. De måste grunda sigpå faktiska behov. Det är min fasta övertygelse, i gamet,att lärare och skolledare tillsammans kan fördela medlen utan en långtgåendedetaljanalys och onödigt byråkratiskt kineseri. Mycken kritik har ju riktats just mot det förhållandet attförstärkningsresurserna, tvärtemot vad vi nu diskuterar, fördelas jämnt som englasyr över hela kakan. Det aktualiserar också, liksom debattfrågan, frågan omett annat och mindre byråkratiskt statsbidragssystem för skolorna utan rörligaresurser, SÅS-pengar och andra specialdestinerade anslag. Det är väl ingenhemlighet att SÖ arbetar på ett bättre system. Till dess ett sådant kommermåste man ju göra det bästa av den nuvarande uppbyggnaden; därom råder ingadelade meningar. Den huvudsakliga anledningen till att jag tog upp fråganom är ändå att den är ett sorgligt tidens tecken, ett tecken påett kartläggningsraserisom naggar den personliga integriteten i kanten. I ett annat sammanhang har jagläst om ett förslag att kartlägga förskolebarns hemförhållanden genom attställa speciella frågor till dem. Bevare oss väl, vilka svar man skulle kunnafå! Samhället måste avstå från att i onödan rota i människorspersonliga förhållanden, också om syftet är vällovligt. Ett samhälle som villta till vara det bästa hos medborgarna måste lämna utrymme för enskildaindividers och familjers önskemål. Människor måste ha en stark ställning somindivider, och detta är särskilt viktigt för dem som inte redan är gynnadegenom god ekonomi, begåvning eller samhällsställning. Därför skall man inteutgå från kriterier som av många kan uppfattas som kränkande närförstärkningsresurser - av vad slag det vara må; de behöver inte vara skolans- skall fördelas. Fallet är kanske ett olycksfall i arbetet, mendet är ett ont tidens tecken, och det är min förhoppning, liksomstatsrådets, att avståndstaganden från statsrådets sida kan förhindra sådanaolycksfall. av skolornas s. k. förstärkningsresurs Jag vill i anslutning till göra några ytterligare kommentarer och förtydliganden. Jag vill understryka att det är viktigt att vi i våraskolor har möjlighet att få en särskild resurstilldelning efter behov. Jag hari två budgetpropositioner haft anledning att uppmärksamma att man ute i landethar gjort denna fördelning förvånansvärt schablonmässigt. Detta har mångatolkat - jag såg {. ex. en tidningsrubrik - som att skolministern ibudgetpropositionen ger bakläxa åt skolstyrelserna. Men det har jag inte gjort.Jag har sagt i många sammanhang att jag tror att man möjligen har litet förhöga ambitioner och för in för många kriterier på de särskilda behoven, och dåråkar man ut för att kriterier tar ut varandra. Då blir det som omman gjorde fördelningen per huvud. När vi nu har en decentraliseradbeslutsordning i våra skolor och skolkommuner, är det viktigt att dennadecentralisering innebär att man inte decentraliserar räknedosor ellerdecentraliserar tillämpningen av schabloner utan verkligen överlämnar åt skolstyrelseroch skolledningar att använda sitt .omdöme, sin iakttagelseförmåga och sinkontakt med verkligheten och därpå grunda sina beslut. De schabloner ochundersökningar man behöver får då belägga och stödja de beslut man kommer framtill, icke vara grunden för besluten. Detta tycker jag är centralt attframhålla när det gäller den särskilda behovsfördelningen. 4GUNNEL (); Jag vill tacka statsrådet för dettaytterligare klarläggande. Det går ju väl i linje med vad jag nämnde omförstärkningsresursens fördelning. Statsrådet nämnde ingenting om lämpligheten av detnuvarande systemet, om det över huvud taget är lämpligt att ha en så pass storrörlig resurs som - men det kan vi kanske återkomma till . Om internationella åtaganden ifråga omflyktingar Jag utgår från, även om statsrådet inte sade detuttryckligen, att statsrådet vill medverka aktivt till att förhindra attliknande fall inträffar i fortsättningen. Det flnns "ingen anledning attgrunda resursfördelningsbeslut på enkäter till föräldrar", sägerstatsrådet. Jag tycker kanske att detta avståndstagande inte är tillräckligtkraftigt. Lät mig då upprepa att den decentraliseradebeslutsordning som tillämpas förutsätter att skolstyrelserna vågar ta ställningutifrån de iakttagelser i skolkommunen som ledamöterna gör med sina egna sinnen.Jag tror att det är mycket viktigt att detta sägs. Därmed har jag också klarlagt varför jag tycker attenkäter inte kan ha någon annan funktion än den understödjande och beläggande.Det kan emellanåt finnas skäl att också göra enkäter i de fall där man möjligenifrågasätter den behovsfördelning som sker. Överläggningenvar härmed avslutad. 4 §Svar på fråga 1983/84:310 om internationella åtaganden i fråga omflyktingar har frågatutrikesministern vilka åtgärder regeringen kommer att vidta för att fullföljade internationella åtaganden som har gjort när det gäller flyktingar.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara påfrågan. utrikespolitik har som ett viktigt syfte attmedverka till fredliga lösningar av internationella konflikter och att ökarespekten för de mänskliga fri- och rättigheterna. En framgångsrikinternationell samverkan i dessa hänseenden medför minskad risk för nyaflyktingsituationer. bedriver härutöver en aktiv flyktingpolitik, somomfattar stöd till FN:s flyktingkommissarie (), FN:s hjälpprogram förpalestinska flyktingar (UNRWA) och andra organisationer med verksamhet blandflyktingar samt bistånd till flyktingar i . En viktig del avflyktingpolitiken är vidare det generösa mottagandet av flyktingar i Sverigeoch samarbetet med övriga, främst europeiska, länder i syfte att verka för ensolidarisk ansvarsfördelning. Regeringen följer uppmärksamt uppkomna flyktingsituationeri världen och tar aktiv del i arbetet på att söka lösningar, i första handgenom samarbete med FN:s flyktingkommissarie. hör till de främstabidragsgivarna till UNHCR. Utvecklingen av den iranska flyktingsituationen ochflyktingsituationen över huvud taget i har föranlett regeringenatt ta initiativ till särskilda konsultationer med FN;sflyktingkommissarie. Syftet med dessa konsultationer är att åstadkomma en mereffektiv internationell samverkan, i vilken , såsom i tidigare liknandesituationer, är berett att ta sitt ansvar. Svensk flyktinglagstiftning har utformats på grundval av1951 års Genévekonvention om flyktingars rättsliga ställning. Konventionensdefinition av begreppet flykting återflnns som en bestämmelse i den svenskautlänningslagen och tillämpas i överensstämmelse med konventionens syfte.Svensk lagstiftning erbjuder skydd även för andra kategorier av flyktingar ändem som omfattas av konventionen. I förhållande till vår folkmängd har vi undersenare år tagit emot fler flyktingar än många andra jämförbara länder.Regeringskansliet och invandrarverket har regelbundna kontakter med FN:sflyktingkommissarie i i asylrättsliga frågor. Likaså förekommerregelbundna överläggningar i flyktingfrågor såväl inom som inomramen för det nordiska samarbetet. Jag vågar därför påstå att regeringen håller sig välunderrättad om utvecklingen på flyktingområdet och att regeringen i storutsträckning lever upp till de internationella åtaganden som har gjorts i formav konventioner eller andra.överenskommelser och åtaganden i fråga omasylrätten och andra flyktingfrågor. Om internationella åtaganden ifråga omflyktingar Anf.7 (vpk): Jag tackarinvandrarministern för svaret. Min fråga har föranletts av den enligt min uppfattningmycket egendomliga och motsägelsefulla utformningen och tillämpningen avflyktingpolitiken i . Å ena sidan förpliktigar man sig genom undertecknandet avGenéveöverenskommelsen att ge asyl åt förföljda och flyktingar efter en sakligprövning. Å andra sidan försöker man genom införandet av visumtvång och genomsamarbete med den fascistiska militärjuntan i och dess myndigheterförhindra en saklig prövning av flykfingars rätt till politisk asyl. Å ena sidan vill man genom undertecknandet avGenéveöverenskommelsen gärna framstå som ett land med en flyktingpolitik sombygger på humanism, internationell solidaritet och medkänsla, å andra sidanförverkligar och praktiserar man en politik som huvudsakligen syftar till attförhindra flyktingar och förföljda människor från att söka politisk asyl iSverige. Å ena sidan undertecknar man internationellaöverenskommelser, å andra sidan arbetar man aktivt för att urholka dem ochsätta dem ur spel. För att kunna ursäkta denna parodi på flyktingpolitikåberopar man flyktingkommissarien och hans bedömning av läget i somett slags garanti för de iranska flyktingarnas fortsatta öde. Jag vill fästa invandrarministerns uppmärksamhet på attutformningen av den svenska flyktingpolitiken och ansvaret för därav följandebedömningar och beslut ligger på den och berördamyndigheter. Det går inte att överlasta det på flyktingkommissarien, oavsettvad han har för bedömning. Vill maninföra en reglerad flyktinginvandring i strid med Genéveöverens- 6 protokoll 1983/84:79-86 Om internationella åtaganden ifråga omflyktingar kommelsen,som man varit med om att underteckna, skall rnan säga det öppet - det ärärligare. Men då blir också flyktingpolitiken en arbetsmarknadsfråga. Och manskall då inte ge sken av att föra en politik som bygger på internationell solidaritet,hurnanism och medkänsla. Slutligen vill jag fråga invandrarministern följande.Förra året sökte drygt 3 000 polacker politisk asyl i . Detta har inteförorsakat någon masshysteri över en förestående invasion av polacker. I är kom400 iranier från . Det har föranlett regeringen att skyndsamt skickatjänstemän från UD som i samarbete med de turkiska myndigheterna stoppar dessamänniskors möjligheter att söka politisk asyl i . Den förhindrar inteflyktingar att komma hit, utan vi lever upp till den Genévekonvention - ochlitet till - som vi har undertecknat. Vi har haft en mycket generös praxis närdet gäller iranska och irakiska flyktingar. Inte i något fall harpolismyndigheten vid - som handlägger av den här aktuellainströmningen -verkställt avvisningar av iranska eller irakiska medborgare tillhemlandet. På det sättet har vi också givitarbetsmarknadsverket ett speciellt uppdrag att vidta särskilda åtgärder för attvi effektivt och utan tidsutdräkt skall kunna åstadkomma snabba avgöranden ifråga om asylansökningar från iranier och irakier. Får jag också, herr talman, säga några ord när det gällerde åtgärder som vidtagits av svenska myndigheter i och för attmedverka i samband med bl. a. incheckning av iranska medborgare som äirinarresa till . Där är bakgrunden den. enligt , att detåligger flygbolagen att kontrollera om en utlänning som reser med bolaget ärförsedd med erforderligt visum. Såvitt avser resande frän har detförekommit en inte obetydlig omfattning av förfalskade visumstämplar. Inomramen för utlandsmyndigheternas konsulära arbetsuppgifter ingår också, enligtmin mening, att bistå flygbolagen med uppgifter om en svensk visumstämpel äräkta eller inte. 9 (vpk): För att belysa generositeten när det gäller den svenskaflyktingpolitiken säger invandrarministern att Arlandapolisen fått direktiv omatt inte förhindra mottagandet av eller skicka tillbaka folk som kommer frånIran. Men de svenska myndigheternas och den aktivitet sträckersig till . Genom visumtvånget förhindras iranska flyktingar att överhuvud taget söka politisk asyl i . De olagligheter när det gällerförfalskningar av visumstämplar som invandrarministern pekar på förorsakasuteslutande av att regeringens beslut om visumtvång förhindrar dem att sökapolitisk asyl. Enligt min uppfattning måste detta stå i direkt strid mot deöverenskommelser har träffat. talar mot bättrevetande - det måste han vara medveten om. För detförsta: Viseringspolitiken avser bonafide-resenärer. För det andra har regeringen med stor ömsinthet försökthandlägga flyktingfrågorna, inte minst när det gäller iranier och irakier, såatt just de människor som är i störst behov av att få ett skydd skall kunnakomma hit. Vi har haft överläggningar med flyktingkommissarien för att han ochhans medarbetare skall kunna använda den svenska kvoten, så att vi på detsättet kan ställa upp för dessa människor och visa dem den solidaritet de är ibehov av. Om internationella åtaganden ifråga omflyktingar Anf.11 (vpk); Visumtvånget används av regeringen och myndigheterna somett medel för att reglera flyktinginvandringen. För en turkisk medborgare finnsdet inga möjligheter att resa fill utan visum. Det finns ingamöjligheter för en person från att söka politisk asyl i om haninte har visum. Man kan inte från något flygbolag köpa biljett från omman inte har visum. Man kan över huvud taget inte - inte heller genom att resaexempelvis med tåg - komma till och söka politisk asyl. Visumtvånget äralltså ett effektivt medel att förhindra dessa människor att söka politiskasyl. Det kan man inte kalla för en generös invandringspolitik. Det är snararefråga om en reglerad flyktinginvandring. Men då får man säga att det är så.Flyktinginvandringen blir därigenom en arbetsmarknadsfråga, och inte en frågasom kräver ställningstaganden som bygger på en humanistisk och medmänskliggrund. Än en gång: Regeringen föredrar att låtasvenska myndigheter bedriva svensk flyktingpolitik och ställa upp för demänniskor som vill komma hit. Såväl människor från och som människorfrån andra håll kan komma till just därför att vi har organisationersom kan bistå dem som är i behov av att komma hit. 13 (vpk); Jag skulle vilja be invandrarministern svara påytterligare en ftåga. Som jag sade tidigare sökte 3 000 polacker politisk asyl iSverige . Det har inte förorsakat någon som helst masshysteri där mantalat om en förestående invasion av polacker eller något liknande. Men de 400iranier som kom hit från förorsakade däremot en enormt omfattandemasshysteri. Regeringen ansåg det nödvändigt att skicka UD-tjänstemän tillTurkiet och genom samarbete med myndigheterna där stoppa denna invandring. Vadvar det som gjorde att den ansåg det nödvändigt att ingripanär det gällde iranier men inte när det gällde polacker? Om verksamheten i s. k. rehagrupper Jag tror att det som är pressens återgivning av situationen. Den harvarken känt sig hysterisk eller upplevt att det varit någon massinvandring.Däremot bedömer vi det av andra skäl som allvarligt när den svenska regeringeninte har möjlighet att bedriva flyktingpolitik. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på fråga 1983/84:305 om verksamheten i s. k. rehagrupper har frågat mig vilka åtgärderjag avser att vidta för att förhindra förtidspensioneringar i fall därbetydande arbetsförmåga finns kvar och där man i ett gynnsammarearbetsmarknadsläge mycket väl skulle kunna tänka sig fortsatt arbete. Jag är helt överens med om att man skall tatill vara människors arbetsförmåga och undvika förtidspensioneringar. Ettsådant synsätt ligger också till grund för alla de arbetsmarknadspolitiskaåtgärder som syftar till att öka arbetshandikappades möjligheter påarbetsmarknaden. Arbetsmarknadsutbildningen är ett av de viktigastehjälpmedlen för att ge handikappade möjlighet att få anställning på denreguljära arbetsmarknaden. finns arbetsmarknadsinstitutenför yrkesinriktad rehabilitering av handikappade. Instituten har utvecklat enväl fungerande metodik för att bl. a. träna upp den sökandes arbetsförmåga,arbeta med inplaceringar och med anpassningsåtgärder på arbetsplatsen.Samhällsföretag arbetar vidare med att organisera sin verksamhet, så att flerarbetshandikappade skall kunna tas emot på befintliga platser. Under detta budgetår har fåttsärskilda medel för att arbeta med unga handikappade som har förtidspensioneller sjukbidrag eller som är i riskzonen för förtidspensionering. har lagt fram förslag bl. a. omlönebidragen. Förslagen bereds f. n. inom . Jag avser inomkort att föreslå regeringen att den lägger fram förslag på området förriksdagen. Kommittén arbetar nu vidare bl. a. med frågan om ettrehabiliteringsstöd, som skall ge unga handikappade arbete, praktik ellerutbildning i stället för förtidspension. Om vi skall kunna förbättra arbetshandikappades situationpå arbetsmarknaden måste vi arbeta med ett brett spektrum av åtgärder och haett väl fungerande samarbete mellan de olika samhällsorgan som är engagerade irehabiliteringsarbetet. Försäkringskassornas rehagrupper är ett forum försådant samarbete. Rehagrupperna gör upp en gemensam planering i enskildarehabiliteringsärenden, kommer överens om ansvarsfördelning och skall se tillatt den enskilde inte "hamnar mellan stolarna" eller bollas mellanolika rehabiliteringsinstanser. På central myndighetsnivå samverkar ,, , ochkommunförbunden i den s. k. RASK-gruppen för att förbättrarehabiliteringsinsatserna. Detta samarbete är en viktig del i det pågåendearbetet med att förbättra samhällets service till medborgarna. 16 (vpk): får tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Anledningen tillatt jag ställt den här frågan är ett brev som jag fått från en lokal rehagrupp.Man är mycket bekymrad över den situation som råder och konstaterar; I dagdiskuterar vi inte möjligheterna för de handikappade att få ett arbete, utan vidiskuterar i de flesta fall en förtidspensionering. - Man avslutar brevet medatt framhålla att den rehagrupp som blir en pensioneringsgrupp inte är värd sinstolta beteckning. I svaret på min fråga hänvisar arbetsmarknadsministerntill kommande förslag. Det är ju för tidigt att yttra sig om dem - jag brukaravvakta och bedöma förslag först då de föreligger. Jag går alltså inte in påförslagen . Eftersom arbetsmarknadsministern tydligen är överens medmig om att man skall ta till vara människornas arbetsförmåga och undvikaförtidspensioneringar och även säger att detta synsätt ligger till grund föralla de åtgärder som regeringen vidtar för att öka de arbetshandikappadesmöjligheter på arbetsmarknaden, ställer jag mig litet undrande till att man t.ex. sätter ett tak för anställning med lönebidrag. Jag kan inte finna att detstår i överensstämmelse med det synsätt som här säger sig ha. Jag skall kortfattat ange en del av bakgrunden. I måndagsfanns det en artikel i , där i sadeföljande: "Statistiken visar att de handikappades möjligheteratt få jobb minskat drastiskt. fick av allaarbetssökande med handikapp jobb på den reguljära arbetsmarknaden. Desenaste årens statisfik visar på en katastrofal nedgång. Vidare framgår det av arfikeln att 2 100 ungdomar under 29är förfidspensioneras . De handikappades situation är alltsåkatastrofal. Men det kanske blir en förändring - med tanke på de kommandeförslagen. Vad som gjorts är inte på långa vägar till fyllest. Om verksamheten i s. k. rehagrupper Jag vill framhålla att jag inte talade enbartom de förslag som kommer att läggas fram, utan också om det arbete som redan äri gäng och som vi vet ger god effekt. Arbetsmarknadsinsfituten, inom arbetsmarknadsverket, harfungerat . Det var naturligtvis vissa inkörningssvärigheter. Men såvittman nu kan bedöma ger deras arbete ett väldigt gott resultat. Vi har fått heltnya möjligheter när det gäller att arbeta med de arbetshandikappade. Om verksamheten i s. k. rehagrupper Arbetsmarknadsinstituten har-till skillnad från mångaarbetsförmedlingar-mera tid. De kan verkligen ta sig an de arbetssökande. Detär särskilt viktigt när det gäller människor med arbetshandikapp. Jag nämnde också den verksamhet som pågår bland ungaförtidspensionärer. hade enförsöksverksamhet bland unga förtidspensionerade och sjukbidragsberättigade.Den verksamheten gav väldigt gott resultat, och den ledde till att många av deungdomar som deltog fick fast arbete. Det har resulterat i att vi även hargett extra inedel för att man skall kunna fortsätta medförsöksverksamheten. Det är naturligtvis så att det här inte på långt när löseralla problem. Skall vi klara det stora problemet - de unga förtidspensionärerna- måste vi göra någonting av det som handikappkommittén just nu håller på attutarbeta förslag om. Det gäller att införa en ny form av rehabiliteringsstödoch att anpassa arbetsplatserna efter de behov som människor medolika handikapp har. 18 (vpk): , att det är en kraftigförsämring. Har fel när han i intervjun, under hänvisning tillstatistiska uppgifter, redogör för utvecklingen? Eller förväntas en förändringske nu? Jag återkommer till resonemanget om taket förlönebidragsanställda vid de allmännyttiga organisationerna. Ungefär 1 200människor har fått anställning på det sättet. Men har man satt etttak vid 500. Det betyder att minst 700 människor inte kommer att få ensådan anställning - antalet lönebidragsanställda ökar emellertid . Om man vill hjälpa dessa människor, om man vill slå vakt omde sämst ställda i samhället -1, ex. de arbetshandikappade - borde det varamöjligt att göra mera. Det är mycket troligt att deförslag som kommer att läggas fram innebär en förbättring av situationen.Därför skall jag inte i förväg döma ut förslagen. Jag får väl avvakta och sevilka nya grepp som kommer att tas. 19Arbetsmarknadsminister : Herr talman!