prot · G709114 · 1983-12-31 00:00:00 — Utbildningsministernsäger i sitt svar att hon utgår från att SÖ och länsskolnämnderna tar initiativtill ytterligare åtgärder för att utveckla och förbättra stödet till skolor,lärare och elever i dessa viktiga frågor. Jag finner det angeläget att ocksåuniversitets- och högskoleämbetet tar motsvarande initiativ då det gällerforskning och undervisning om de mänskliga rättigheterna vid våra universitetoch högskolor. Frågan om att förbättra kunskaperna om de mänskliga rättigheterna harockså en annan aspekt som inte enbart gäller det svenska samhället. Sverigeeftersträvar att utöva ett positivt inflytande på respekten för de mänskligarättigheterna i andra länder. En i praktiken väl genomförd information,undervisning och forskning i vårt eget land förstärker förtroendet för vårtagerande för mänskliga rättigheter på den internationella arenan. Omåtgärder för att förbättra kunskaperna om de mänskliga rättigheterna m. m. Överläggningen varhärmed avslutad. Riksdagensprotokoll 1983/84:112-115 6 § Svar på interpellation 1983/84:128 om skolansfredsfostran har frågat mig vilka åtgärderjag avser att vidta för att skolans verksamhet skall ge kunskaper för fred istället för den åsiktsfostran som enligt föreligger i en avskolöverstyrelsen (SÖ) utgiven skrift. De i läroplan uppställda målen för fostrantill fred preciseras i kursplanen i samhällsorienterande ämnen. Där framhållsatt skolan skall hjälpa eleverna att förstå hur konflikter mellan enskildamänniskor och mellan grupper och stater har uppstått i det förflutna och kanuppstå , vilken grund konflikterna kan ha, hur de kan förebyggas och hurde kan lösas. I läroplanen för gymnasieskolan framhålls att skolan måsteskapa ökad förståelse för människans liv och villkor inom andra längre bortliggande samhällsbildningar och lära eleverna inse betydelsen av godamellanfolkliga relationer och internationell samverkan. Jag anser det olämpligt att här diskutera innehållet i enenskild skrift, utgiven av ett ämbetsverk. Man kan enligt min mening inte ställa värderingar ochkunskaper mot varandra på det sätt som gör. Det är självklartatt värderingar och åsikter måste få komma fram i skolarbetet, inte minst inomett så värderingsfyllt område som fred och mänskliga rättigheter. Likasjälvklart är att man i skolarbetet måste sträva efter att särskilja vad som ärvärderingar och vad som är faktiska företeelser. Läroplanerna utgår också från synen att undervisningenskall vara saklig och allsidig och att den skall redovisa olika värderingar.Jag citerar: "Skiljaktiga uppfattningar om problem och svårigheter skallöppet redovisas och bearbetas. Värderingar får förekomma. Samhällsfrågor är t.ex. aldrig värderingsfria- .Inom alla ämnen måste lärare och elever göra klart för sig vadsom är värderingsfrågor i den meningen att man bara kan besvara dem genom attinta en värderande ståndpunkt." Jag utgår från att såväl SÖ som skolmyndigheter i övrigt,liksom enskilda lärare, strävar efter att följa läroplanens intentioner. Någraåtgärder i den riktning förordar avser jag därför inte attvidta. 23GUNNAR HOKMARK (m); Först vill jag be att få tackautbildningsministern för hennes svar. Det är dock ett svar som mest innehållermer allmänna resonemang om att skolan har ett ansvar för att eleverna får mötabåde nya kunskaper och olika värderingar, och det är nog bra. Om detta tordedet föreligga allmän enighet, men det var inte förekomsten av diskussioner ochvärderingar, varken när det gäller s. k. fredsfostran eller något annat, somföranledde interpellationen, utan de riktiinjer för detta nya moment i skolansverksamhet som finns återgivna i den skrift från , som jaghänvisade till i min interpellation. Utbildningsministern säger i sittsvar att det vore olämpligt att diskutera innehållet i en enskild skrift,utgiven av ett ämbetsverk. Det är en ståndpunkt som jag i och för sig harrespekt för. Varken ministrar eller riksdagsmän har anledning att peta i innehålleti de skrifter eller böcker som används i undervisningen. Men, herr talman, nu är den skrift som jag åberopade i mininterpellation ingen vanlig skrift, som är avsedd att användas iundervisningen, utan den är med sitt innehåll tänkt att fungera som en grundoch som en riktlinje för vad som i skolan skall kunna förekomma under begreppetfredsfostran. Den är så att säga i praktiken litet grand av en läroplan förfredsfostran, vilket innebär att den då berör ett moment som helt naturligttangerar sådant som det finns skiljaktiga uppfattningar om i den politiskadebatten. Därför är det av ett visst intresse för de politiskt ansvariga attdiskutera skriften. Detta gäller inte minst pä grund av det allvar som allafrågor om fred och säkerhet bör bemötas med. Det är få som inte känner rädslaoch fruktan inför den otrygghet som finns i vår värld. Hotet från allt vadkärnvapen heter och risken för krig gör att vi har all anledning att föra ensaklig diskussion om hur vi i skolan och i samhället i övrigt skall kunna geeleverna goda möjligheter att följa den säkerhetspolitiska debatten om hur fredskall kunna bli en verklighet. Därför ställs det stora krav på självakunskapsinhämtandet på det här området. Det gäller ämnena historia,samhällskunskap och religionskunskap. Jag vill bestämt hävda att det inte ärskolans uppgift att fostra eleverna till vissa åsikter om hur krig bäst kanundvikas. Det finns nämligen skilda åsikter om detta. Skolan skall ge elevernakunskaper som bidrar till att skapa självständiga medborgare, som är i ståndatt välja bland de alternativ som finns. Ubåtskränkningarna innebär en påminnelse om den verklighetsom vi svenskar ibland har trott oss vara oberoende av. Skolan måste gekunskaper om denna verklighet. Kunskaperna skall ge en grund för en diskussionom hur vi bäst skall kunna värja oss mot det hot mot freden som ubåtskränkningarnainnebär. Den verklighet som vi lever i anses tydligen helt ointressant i denskrift diskuterar fredsforstran. Det är mot den bakgrunden som jag personligenhar svårt att förstå den mycket positiva hållning till pacifismen som sådan somskriften uttrycker. I historia kan vi knappast se att pacifismen hargynnat freden. I stället försvagade den t. ex. de demokratiskaländerna gentemot den framväxande diktaturen. Jag kan knappast se någon överensstämmelsemellan skolans krav på respekt för demokratiska ideal och en allmänt uttaladvilja att fördjupa respekten för pacifism. Jag skulle därför vilja frågautbildningsministern om det är hennes uppfattning att fredsfostran skallfördjupa respekten för pacifismen, som om försvaret av demokrati vorelikvärdigt med diktaturens militärapparat. Existensen av diktaturer och totalitära våldsregimer i våromedelbara närhet påverkar faktiskt fredens villkor i vår del av världen. Sålänge det finns regimer som anser sig ha rätt att använda våld mot sina egnamedborgare, så länge är freden beroende av att demokratier har ett starktförsvar. förhällande är något som totalt nonchaleras i SÖ-skriften.Det förs över huvud taget ingen diskussion om det. Jag menar att det krävs kunskaper för att manskall förstå och kunna diskutera en politik för säkerhet och fred. Kravet påkunskaper försummas helt och hållet i denna skrift till förmån för lösttyckande, fristående från kunskaper. Vad som enligt SÖ;s förslag skall präglafredsfostran är - enligt skriften - uppenbarligen inte kunskap om faktiskaförhållanden, utan snarare en vilja att bortse ifrån dem. På samma sätt avserSÖ-skriften inte att fördjupa respekten för demokratin, friheter och mänskligarättigheter, utan snarare att nedvärdera betydelsen av dem. Låt mig ta några exempel. I skriften framhållsåterkommande att fredsfostran måste kombineras med respekt för andrasamhällssystems politiska identitet. I en definition av fredsfostran beskrivsden så här; "Fredsfostran är påverkan av människor till attityderoch handlingar som är ägnade att minska risker för krig. Denna påverkan fårinte äventyra nationell eller politisk identitet eller mänskligarättigheter." Såvitt jag kan begripa innebär detta att man inte skallifrågasätta det rättfärdiga i samhällssystem som exempelvis den sovjetiskadiktaturen. Är det inte rimligt att man i denna typ av dokument iundervisningen ständigt bör framhålla att demokratin är bättre än andrasamhällssystem? Detta bör även prägla fredsfostran. Jag skulle gärna vilja hörautbildningsministerns syn på detta. Vidarestår följande i : "Fredsfostrans mål nås genom ökad förståelse mellande folk som rustar av rädsla för varandra, dess viktigaste instrument är kunskaperoch färdigheter för konfliktlösning genom kommunikation mellanlikaberättigade." Detta säger man som man underlåter att påpekanågot som är ytterligt viktigt, nämligen att några av de människor som mantalar om lever i en del av världen, där det råder diktatur och där man intetillåts uttala sin fredsvilja, medan andra människor lever i demokratier därfredsviljan kan komma till uttryck i allmänna val. På ettannat ställe beskrivs fredsfostran så här; "Det är av stor betydelse för planering av svensk ochvästerländsk fredsfostran att ha kännedom om målen och innehållet i Sovjetsfredsfostran som liktydigt med hela Sovjetsocialismens grundläggande idéer.Sovjets betoning av patriotism och militarism i fredsfostran bör inte varaobegriplig med tanke på historiska erfarenheter och inte ledatill snabba avståndstaganden men däremot till allvarliga diskussioner. Allaplanerare av fredsfostran i bör sins emellan diskutera frågan; Kanvår fredsfostran angripa vår militarism medan man i framställer sinkrigsmakt som en garant för fred och frihet? Det är viktigt att man skapartillfällen till diskussion om denna fråga och andra liknande frågor tillsammansmed representanter för på lika villkor." Detta innebär, om jag harförstått saken rätt, att man skall lära eleverna att respektera och förstå densovjetiska militarismen som de skall lära sig att det svenskaförsvaret är ett uttryck för militarism. Jag skulle vilja frågautbildningsminis- tern omhon anser att detta är ett korrekt sätt att framställa fredsfostran. Vad avses vidare när man i talar om"diskussion på lika villkor". Det är en myt att påstå att det skulleråda lika villkor när människor från diktaturer och demokratier möts. Jagtycker inte heller att det finns anledning att i någon skrift i den svenskaskolan ge sken av att något annat skulle vara fallet. Det är inte bara det faktum att skriften talarom militarism som om det är en sådan som är drivkraften till att - ochandra demokratiska länder - har ett försvar, utan också förståelsen förSovjetunionens militarism som väcker min reaktion. Människorna i ,, och har knappast samma uppfattning i sinsyn på fredsfostran. De ubåtskränkningar vårt land har erfarit borde inteheller inbjuda till förståelse för sovjetisk militarism och motvilja mot detsom kallas "vår egen" militarism. Jag skulle därför än en gång vilja frågautbildningsministern följande; Innebär fredsfostran att man skall utveckla enkritisk attityd till demokratiska länders försvar och en förstående tilldiktaturernas? Genomgående förs resonemanget i skriften somom skillnaden mellan demokrati och diktatur vore ovidkommande för freden. Länderna i framställs som likvärdiga imoraliskt hänseende med Sovjetblocket. Genomgående upprepas att man skall harespekt för andras politiska system. Jag skulle vilja avsluta med att fråga, om det ärutbildningsministerns uppfattning att fredsfostran skall leda till attelevernas uppfattning om skillnaden mellan demokrati och diktatur minimeras. Ärdet detta som är fredsfostran, och anser utbildningsministern i så fall att dettaär förenligt med läroplanernas krav - som inte har citerats här -avseende frihet, demokrati och förståelse för dessa begrepp? Låt mig göra klart att harhelt fel när han kallar den aktuella skriften från SÖ en läroplan. Läroplanerär något som riksdag och regering beslutar om. Jag rekommenderar läsa läroplanernas text ordentligt i de avsnitt som behandlar fostran ochpåverkan, konfliktiösning, behovet av ställningstaganden osv. - då får GunnarHökmark också svar på många av sina frågor. Det aktuella materialet är dessutom att se som ettdiskussionsmaterial. Av förordet till det framgår tydligt ämbetsverkets roll.Där sägs: "Materialet har utarbetats på uppdrag av SÖ, men författarensvarar själv för innehållet i dess helhet." I materialet klargör författaren sina egna värderingar,men för också diskussioner där han klargör skillnader till andra värderingar.Det är ett sätt att arbeta som man enligt läroplanen kan använda. Eftersom detrör sig om ett diskussionsmaterial, menar jag att det är olämpligt attdebattera lösryckta citat ur det liksom även att utifrån det kräva ingripandenav regeringen. Jag tycker att frågorna om fredsfostran och betydelsen av i skolan ger grundläggandekunskaper om fred och konfliktiösning är så viktiga att man inte skall angripaförsta bästa material som inte innehåller det som man själv till punkt ochpricka kan instämma i. Jag tycker att det är mycket glädjande att det ute iskolorna bedrivs ett omfattande arbete i fredsfrågor och att detta arbete ärgrundat på en djup känsla hos både elever och lärare för hur viktigt arbete förfreden är. Barn och ungdomar känner ofta en stark oro införframtiden, inte minst i vad gäller upprustningen och risk för krig. Det här ären oro som vi måste ta på allvar. Det är också nödvändigt att de goda krafternai samhället gör sig hörda och mobiliserar ett starkt motstånd mot devåldsförhärligande och destruktiva tendenser som ständigt finns. Den härmobiliseringen måste ske bland ungdomarna själva, bland föräldrar och andravuxna samt i folkrörelser men också i skolan. Det är enligt skolans läroplanen viktig uppgift för skolan att arbeta med fredsfostran. Då måste man ocksåvara beredd att arbeta med kontroversieUa värderingar och kontroversielltmaterial. Det viktigaste är att helheten blir saklig och allsidig. Det skallskolledning och skolstyrelse se till. 25GUNNAR (): Just mot bakgrund av att det finns ett stortintresse i skolorna för att diskutera den här typen av frågor är det anledningatt ställa höga krav på det material som finns tillgängligt. Den skrift som jagtidigare gjorde ett antal citat ur är det material som man kan få sig tillsäntfrån och där det redovisas hur syftet med momentetfredsforstan i läroplanen skall kunna uppfyllas. Jag är väl medveten om att denhär skriften inte är någon läroplan, men den kan komma att fungera som sådanoch ange en inriktning. Jag tycker att det finns anledning att diskutera detta. De citat som jag läste upp visar genomgående på en sak,att man underordnar kunskapsinhämtande - kunskaper om hur underefterkrigstiden utvecklats och vuxit fram, kunskaper om orsakerna till olikakonflikter, kunskaper om skillnaderna mellan olika typer av samhällssystem ochmänniskors möjligheter att föra ut sin fredsvilja i ett samhällssystem.Genomgående i den här skriften uttalas det mycket klart och tydligt att maninte får haka upp sig på skillnaden mellan olika länders samhällssystem ochpolitiska system, utan man skall tvärtom respektera detta. Jag vill inte förlänga debatten i onödan, mendet står mycket klart och tydligt i skolans olika läroplaner, t. ex. i Lgr80,att skolan skall hävda vår demokratis väsentliga värderingar och klart taavstånd från allt som strider mot dessa. Jag vill upprepa: klart ta avståndfrån allt som strider mot dessa. Vidare står det i den här skriften i vad gäller kravet påfostran till demokrati: "För fredsfostran betyder detta att så fastställesen nationell och poUtisk identitet vilken är utgångspunkten för fredssamtal medandra stater, särskilt grannar. Fastställande av den egna nationella identiteten fåremellertid inte utesluta respekten för andra staters identitet." Jag tycker inte att det har något som helst med fredsfostran att göra,när man i den svenska skolan säger att vi skall hysa respekt för regimer, vilkaförtrycker människor som i likhet med oss i den fria världsdelen vill ha enfredlig utveckling. Jag tror att den här skriften i viss mån är ettvarningstecken som visar hur det kan gå, när man låter politiska önskemål styravad skolarbetet skall omfatta. Om man går över till den typ av temadiskussionersom gäller politiska områden, så fjärmar man sig från de mer renodladekunskapsinhämtande ämnena. Kunskapernas ställning sidoordnas, och i ställetblir det fråga om en mängd värderingar som i mångt och mycket faktiskt stridermot skolans läroplan. Detvore bra om utbildningsministern ville uttala att hon tänker se över hurfredsfostran bedrivs - just mot bakgrund av att diskussionerna om fredenär så viktiga. Syftet bör vara att de diskussioner som förs runt om i vårt landpå de olika skolorna verkligen skall uppfylla läroplanens absoluta krav på skall utbildas till att tro på de värderingar som är gemensamma fördemokratin. Min åsikt är att det är viktigt att skolan arbetar med fredsfostran.Jag ämnar därvidlag inte vara någon åsiktspolis. Jagtror att kärnpunkten i interpellation inte är bekymmer förkunskapsnivån i fredsfostran. är nog snarare missnöjd med attskolans undervisning skulle leda till åsikter som inte direkt överensstämmermed hans egna. Anf.27 (): Utbildningsministern har helt rätt. Det som jag citerade visar att mani det material som kommer från rycker undan allt vadkunskaper heter och underordnar dem en typ av flummigt tänkande som innebär inför eleverna skall minimera skillnaden mellan vad demokrati och diktaturbetyder som villkor för en fredlig utveckling i vår del av världen. Jagär rädd för att den typ av tankegångar som förs fram i skaU vinnafäste och slå rot i den svenska skolan. De strider helt och hållet mot läroplanenskrav på att eleverna skall utvecklas till att omfatta demokratins idéer ochideal. Detta är jag rädd för, och det borde också utbildningsministern vararädd för - inte minst på grund av att diskussionen om fred och säkerhet är såviktig. Överläggningen varhärmed avslutad. 7 § Föredrogs ochhänvisades 1983/84:159 tilljordbruksutskottet 1983/84:162 tillarbetsmarknadsutskottet 1983/84:166 tillförsvarsutskottet 1983/84:170till jordbruksutskottet /84:172 till näringsutskottet /84:176 tillskatteutskottet 8 § Föredrogs men bordlades återFinansutskottets betänkanden /84:26-28 betänkande1983/84:20 betänkanden /84:21 och 22Socialförsäkringsutskottets betänkande 1983/84:20 betänkande1983/84:13 betänkande 1983/84:18 Näringsutskottetsbetänkande /84:25 9 § Anmäldes och bordladesPropositionerna 1983/84:144 Invandrings-och flyktingpolitiken 1983/84:147 Ändring avavtal mellan staten och Svensk 1983/84:149 Ändring i utsökningsbalken 1983/84:152Försöksverksamhet med ökad självstyrelse 1983/84:153 Ändring i lagen(1928:281) om allmänna arvsfonden /84:169 och statlig utbildningför vuxna 1983/84:182 Reglering av priserna på jordbruksprodukter 10 §Anmäldes och bordlades betänkande 1983/84:15 Planering och anslag för delar avtotalförsvaret (prop. 1983/ 84:100 delvis) 11 § Meddelande omfråga Meddelades att följandefråga framställts 1983/84:471av () till jordbruksministern om meddelade beslut om förbud motkemisk lövslybekämpning: EnUgt lagen 1983:428 om spridning avbekämpningsmedel över skogsmark, som trädde i kraft , har påkommunerna överförts ansvaret att besluta om planer, vari anges var kemisklövslybekämpning ej får förekomma. Dessa planer skulle ha beslutats om före 1april . Dethar visat sig att flertalet kommuner som hittUls fattat beslut därom valt attinföra totalförbud, dvs. att icke över huvud taget medge några arealer förvilka dispenser kan meddelas av skogsvårdsstyrelserna. Var detta avsikten medregeringens proposition 1982/83:145, och är Nr 114 sålunda ett totalförbud överhela landets skogsareal förenligt med statsrådets den och regeringens syn på ettrationellt och ekonomiskt skogsbruk samt med 2anril 1984 regeringens övergripandesamhällsansvar för detta? Om inte, vilka åtgärder avser statsrådet vidtaför att förhindra en icke önskvärd utveckling i de Meddelande om 12§ Kammaren åtskildes .