prot · G70951 · 1983-12-31 00:00:00 — Jagär glad åt den behandling vår motion sent omsider har fått, och jag vill barasäga att jag ser fram mot den dag, när den här sortens trakasserier från enkyrka mot en annan inte längre skall behöva avvärjas mofionsvägen utan varaförhindrade genom grundlagen. 19 (): Med anledning av vad sade om att nödvändiga förändringarbör göras frivilligt konstaterar jag bara att om ledamöter vill ge uttryck åten sådan uppfattning, kan de göra det genom ett bifall till reservation 2. Detär precis detta vi har tagit upp i denna centerreservation. Anf.20 (): Med tanke på vårt pressade tidsschema och den debatt som vi förde ifredags, nöjer jag mig med att yrka bifall till utskottets hemställan i båda debetänkanden som vi nu behandlar. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 2 b och c (röstninggenom bud och på institution m. Utskottetshemställan bifölls med 178 röster mot 148 för reservation 1 av m.fl. Mom.5 (valdistriktsindelning, vallokalers öppethållande, lägre kostnader förallmänna val m. Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 2 av -bifölls medacklamation. Mom. 6 a(utjämningsmandat vid kommunfullmäktigval och slopande av spärr vidlandstingsval) Utskottets hemställan bifölls med 307 röster mot 17 förreservation 3 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Mom. 1(medlemskapsreglerna i ) Utskottets hemställan bifölls med 296 röster mot 18 förreservation 1 av . 11 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 3 (den kyrkliga strukturen) Utskottets hemställan bifölls med 273 röster mot 52 förreservafion 2 av och . Mom. 4 (biskops valbarhet till kyrkomötet) Utskottets hemställan - som ställdes mot det av AndersSvärd under överläggningen framställda yrkandet- bifölls med acklamation. Mom. 5 (förfarandet vid utnämning av biskop)' Utskottets hemställan - som ställdes mot motion1982/83:1143 av - bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 1983/84:16om vissa avdrag för kostnader för intäkternas förvärvande, m. m. 1983/84:68), 1983/84:17 om basenheten för åren 1984och 1985 (prop. 1983/84:69) samt 1983/84:19 om konkurrensneutral redovisning avmervärdeskatt, m. m. (prop.1983/84:75). 21 FÖRSTE VICE TALMANNEN: betänkanden 16, 17 och 19 kommer attdebatteras i tur och ordning. Voteringarna äger rum i ett sammanhang efteravslutad debatt. Först upptas skatteutskottets betänkande 16 om vissaavdrag för kostnader för intäkternas förvärvande, m. m. Vissa avdrag förkostnader för intäkternas förvärvande, m. m. Anf.22 (): Först vill jag säga ett par ord om bestämmelserna om avdrag för ökadelevnadsomkostnader. Jag går inte in på bestämmelsernas utformning. Folkpartietanser att bestämmelserna om avdrag för ökade levnadsomkostnader skall gällalika för alla. Därför yrkar vi i vår motion 1983/84:250 att orden "underanställning vid företag inom byggnads- och anläggningsbranschen" skallutgå ur lagtexten. Samma bestämmelser skulle därefter gälla för allainkomsttagare. Utskottethar vid sin behandling av frågan funnit att regeringsförslaget inte täcker defall då en sådan utvidgning av bestämmelserna är befogad. Utskottet föreslårdärför att orden "vid arbete" skall ersätta orden "underanställning vid företag" i regeringens förslag. Dettaär en förbättring, i själva verket en utvidgning av regelns fillämplighet, mendet är inte tillräckhgt för att täcka verklighetens behov. Förslagetom förlängning av bestämmelserna utöver vad tidigare gällande regler medgav hartillkommit med tanke på att byggtiden vid vissa anläggningar är längre än tvåår. Till sådana, byggplatser hör t. ex. kärnkraftsbyggen. I dessa anläggningaringår komplicerad apparatur- och instrumentutrustning som först måsteinstalleras och där personalen som skall handha skötseln under drift måsteskolas in, vilket ofta sker av samma personal som monterat anläggningen. Dentid som dessa då måste vara verksamma vid anläggningen kan komma att . Detsynes inte överensstämma med god sed att personal av olika kategorier somarbetar vid samma anläggning utanför sin ordinarie verksamhetsort skallbehandlas olika. Jaghar här endast velat anföra ett exempel i högen, för att visa att regeln intebhr godtagbar med skatteutskottets ändring. Samma förhållande kan uppstå vidny- eller ombyggnad av andra processindustrier. Jag yrkar därför, frutalman, bifall till reservafionerna 1 och 7. 1detta betänkande behandlas också förslag till nya bestämmelser för resor mellanbostad och arbetsplats. menar att dessa bestämmelser fått enalldeles för krånglig utformning i regeringsförslaget. Enkla och tydligabestämmelser gör att de skattskydhga lätt förstår innebörden av reglerna.Antalet felaktiga deklarationer minskar då också. Folkparfietanser därför att det behövs endast e« gräns för antalet dagar som erfordras föravdrag i de fall då bilen används för resor i tjänst. Denna gräns bör sättastill . Enligtvår mening bör avdrag beviljas för då bil används i tjänsten. Därvidskall också behovet av beredskap för att företa resor i serviceyrken beaktas. Någongräns för hur den skattskyldige måste köra behövs inte. Detbör ankomma på att utarbeta anvisningar för de branscher däravdrag kan ifrågakomma. Måndagen den 19 december1983 Vissaavdrag för kostnaderför intäkternas förvärvande, m. m. Vissa avdrag för kostnaderför intäkternas förvärvande, m.m. Beträffande reglerna om fidsvinst föreslår vi att gränsensänks till , med tanke på barnen. För barnfamiljernaframstår beslutet att höja kravet på tidsvinst som ett misstag.Redan en och en halv timme innebär ganska långa restider. Under förutsättning att kravet på tidsvinst minskasaccepterar att avdraget successivt sänks med ett belopp motsvarandede fasta kostnaderna, som föreslagits i propositionen. Ett undantag anser vidock skall gälla. Då den skattskyldige saknar allmänna kommunikationsmedel förresorna till sin arbetsplats bör fullt avdrag beviljas enligt sammabestämmelser som gäller för den som på grund av ålder, sjukdorh eller handikappmåste använda bil för arbetsresorna. Från sida hävdar vi att dessaregler uppfyller kravet på rättvisa - så långt det nu är möjligt vidschabloniserade bestämmelser - samt även kravet på enkelhet. Jag yrkardärför bifall till reservafionerna 3, 5 och 9. 23TOMMY (vpk): Den som lyssnade på den tidigare debatten, närarbetsmarknadsministern var inne i kammaren, kunde höra att hon beträffandeproposifionen om ungdomslag tyckte att förslaget hade bhvit bättre sedan detmanglats ytterligare en gång i utskottet. Så kan man också säga beträffande detprovisoriska förslag till lag som regeringen lagt fram när det gäller vissaavdrag för kostnader för intäkternas förvärvande. Jag avser då frågan om ökadelevnadsomkostnader. I det avseendet är det en provisorisk lösning somregeringen har valt, för att de som arbetar inom byggnads- ochanläggningsbranschen skall få möjlighet att göra avdrag för ökadelevnadsomkostnader på bygg- och anläggningsarbeten som varar än två år.De nu gällande reglerna innehåller som bekant en maxgräns . a. inneburit att många byggnads- och anläggningsarbetare sett sig nödsakadeatt avsluta sitt arbete på orten än vad som varit avsikten,därför att avdragen för de ökade levnadsomkostnaderna därefter ej harmedgivits. Så är förhållandena när man kommer ifrån en viss ort och arbetar påen helt annan och måste ha dubbla bosättningar. Utgångspunkten för regeringsförslaget är det delbetänkandesom traktamentssakkunniga lagt fram. En tvåårig lösning har valts sannohktdärför att man längre fram tänker komrha med något annat, sedan man kunnatbereda detta betänkande. Reglerna skall gälla framåt, så att desom är på ett byggnads- eller anläggningsarbete kan få avdrag för ökadelevnadsomkostnader . Men det förefaller som om man inomregeringskansliet även på den punkten inte hade fullt grepp om vad förslagetegenfiigen kommer att innebära. Med den skrivning som regeringen föreslog skullevisserligen de flesta som arbetar på en sådan bygg- elleranläggningsarbetsplats få avdrag för ökade levnadsomkostnader ,men dock inte alla. Det är nämligen en delanställda, exempelvis på elektrikersidan och inom Metall, som arbetartillsammans med byggnadsarbetarna men som har ett annat anställningsförhållandeän byggnadsarbetarna har. Dels är de inte anställda vid objektet som sådant,dels är de inte anställda i ett företag som anses ligga inom bygg-ochanläggningsbranchen. Detta föranledde mig att motionera och för utskottetklargöra hurdana sakförhållandena på en byggarbetsplats är. Jag har också möttsav det positiva beskedet att utskottet, visserligen först efter mogetövervägande, har biträtt den motion som jag har väckt. Det hade varit orimligtom man inte hade gjort det, därest en del byggnadsarbetare skulle få göra debegärda avdragen för ökade levnadsomkostnader medan en mindre del inte skullefå det. Därför är jag vad detta anbelangar helt nöjd med utskottets behandling.Utskottet har också ansett sig nödsakat att ändra i själva lagförslaget ochinte bara göra ett uttalande i motiveringen. Beträffande de problem som tog upp kan detmöjligen sägas att den som kommer till en bygg- eller anläggningsarbetsplats -tog som exempel ett kärnkraftverk, även om det inte skallbyggas några flera sådana - för att montera vad det nu kan gälla sannolikt gördet såsom anställd vid ett företag som arbetar inom bygg- och anläggningsbranschen.Med den förändrade skrivning som utskottet har gjort kommer han också iåtnjutande av avdragen. Men den dag en anställd byter arbetsgivare och, enhgtdet exempel som gav, tar anställning vid kärnkraftverket, dåskall självfallet inte dessa förmåner kunna utnyttjas. Jag säger självfallet,därför att det är väsentliga skillnader mellan en anställning på fastaanläggningar och en inom bygg- och anläggningsbranschen. De som arbetar påfasta anläggningar har tagit anställningen i vetskap om att anställningenkommer att vara . De har då att ta ställning till att antingenflytta dit eller ha långa resor. De som jobbar inom bygg- ochanläggningsbranschen, som hela sitt verksamma arbetsliv byter arbetsplats tidefter annan, behöver särbehandlas. Det har också skett genom denna skrivning. Jag yrkar bifall till skatteutskottets hemställan. Vissa avdrag för kostnaderför intäkternas förvärvande, m.m. 24 BOLUNDGREN (m): I skatteutskottets betänkande 16 behandlas tvåolika frågor. Den första rör en ändring av skattereglerna om avdrag för ökadelevnadskostnader. Detta är egentligen en mycket allvarhg fråga, därför att detsom på förslag av den socialdemokratiska regeringen nu tydligen skallgöra är att gynna en grupp löntagare framför andra grupper. Frågor rörande levnadsomkostnader och avdrag för dessa vidinkomsttaxeringen är något av det mest krångliga och besvärliga som finns atthantera. Det är också ett område där många överklaganden har skett. Det finnsen mängd avgöranden i såväl kammarrätter som regeringsrätten, och man har där inormala fall en mycket restrikriv praxis. Det talas i propositionen ochutskottsbetänkandet också om den tvåårsregel som f. n. gäller. Vissaavdrag för kostnaderför intäkternas förvärvande, m. m. Detär mot denna bakgrund mycket anmärkningsvärt att regeringen föreslår att detbara är för en enda grupp löntagare som denna regel skall ändras. Om man nutillfälligt skall göra en ändring för två taxeringar måste rättvisan kräva attalla löntagare blir berörda av de ändrade reglerna. Jag skulle vilja frågarepresentanten för regeringsparfiet: Hur kan ni över huvud taget motivera på det uppseendeväckande sätt som här föreslås ökar de orättvisor som iandra hänseenden finns i skattesystemet? Såtill avdragen för resor mellan bostad och arbetsplats, som har vållat enintensiv debatt i massmedia och skapat väldiga problem i taxeringsarbetet. Denförsta fråga som jag skulle vilja ta upp gäller reglerna för avdrag för resortill och från arbetsplatsen när man använder bilen i tjänsten. Det mest logiskamåste rimligen vara följande: Om jag har skyldighet och behov av att användamin egen bil i arbetet, måste jag ha rätt att för dra av de kostnadersom jag har för att ta bilen från bostaden till arbetsplatsen. Jagkan därför inte förstå de gränser som sätts i proposifionen och som accepterasav . Det förslaget innebär att man inte får något avdrag alls omman använder bilen i tjänsten . Den som 55 dagarhar kört bilen till jobbet för att använda den i tjänsten får inget avdrag förresa med bil mellan bostad och arbetsplats - om inte förutsättningarna i övrigtär uppfyllda. Men den som har kört får avdraget. Det skulle varaintressant att höra motivera vad det är som gör att detta är en"rättvisereform" - eller hur han nu uttryckte det. Detrimliga är, som sagt, att man får avdrag för de dagar man faktiskt använt bilenoch att det också finns någon form av krav på användandets omfattning osv.Sådana krav har föreslagits i den reservation som moderata samlingspartiet ochcenterpartiet i denna fråga har fogat fill skatteutskottets betänkande. Närdet gäller frågan om tidsvinsten och beräkningen av de avdrag i kronor per skall medges kan vi konstatera att regeringen i propositionen harföreslagit att man efter hand skall "fasa ut" den del av kostnadernasom är fasta kostnader. Regeringen säger att människor i allmänhet har bil ochatt det därför är de rörliga kostnaderna som bör få dras av. Detta resonemangaccepterar , som samfidigt vill att tidsvinstkravet skall minskafrån . Mankan kanske tycka att den som representerar det parfi som 1981, när dessaförslag lades fram, innehade både minister- och statssekreterarposter-na ibudgetdepartementet borde, för att vara konsekvent, ha rest eventuellainvändningar i det arbete som då ägde rum. säger att det är med tanke på barnfamiljerna som han vill minskafidsvinstskravet. Det enklaste är då att följa den logik som vi moderaterföljer när vi föreslår att man i tidsvinstsberäkningen skall få räkna in resafill och från daghem för att lämna och hämta barn. Det gäller, självfallet,också familjedaghem och annan privat barntillsyn. Då löser man detta problem. Det finns naturligtvisvissa kategorier människor som har svårt att klara fidsvinstskravet.Det gäller självfallet dem som inte har kollektivtrafik som alternativ. De fårockså göra avdrag för resa med bil. Det gäller även äldre, handikappade ochsjuka, vilka också får göra avdrag. Såvitt vi moderater kan se finns detytterligare en kategori som har problem, nämligen de som på vägen till och frånarbetet skall lämna och hämta barn på daghem o. d. Genom att införa fullständig avdragsrätt i dessa regleroavsett fidsvinstskravet och genom att vid beräkningen av tidsvinsten räkna medden tid som det tar att hämta och lämna barn på daghem löser man det problemsom vill lösa. Då fullföljer man också det beslut som riksdageni enighet, bortsett från vpk, fattade på förslag av den dåvarandefolkparfistiske budgetministern. Jag ber med detta att få yrka bifall tillreservafionerna 1, 2, 4, 6, 7 och 8 i skatteutskottets betänkande nr 16. Vissa avdrag för kostnaderför intäkternas förvärvande, m.m. 25 (vpk) replik: Med anledning av vad här säger ochden motion som jag har väckt måste jag göra ett påpekande. måsteväl erkänna att det är väsentliga skillnader mellan olika yrkeskategorier. Förden arbetstagare som väljer att ha en anställning på en fast arbetsplats sominte flyttas , även om den ligger i en ort långt bort, är detta valklart frivilligt. Men den som har ett yrke inom byggnads- och anläggningsbranscheneller som i olika skeenden servar just byggnads- och anläggningsbranschentvingas byta arbetsplats, för när bygget eller anläggningen är färdig på denena orten bär det i väg till nästa. Att det finns väsentliga skillnader mellandessa arbetstagare må väl medge. Det är detta som jag för min delhar haft som utgångspunkt när jag har ansett att det förslag som regeringen harlagt fram är bra - det behövde bara kompletteras med det som jag anfört i minmotion. 26 () replik: Jag vill beträffande gränsen vid sägaatt vi har tänkt oss den gränsen därför att det på det sättet blir enklare förskatteadministrationen. Man slipper därmed alla de fall där det rör sig ommycket få dagar. 27 BO () rephk: Först till ; Det jag talade omgällde inte de yrkeskategorier som har fast arbete någon annanstans utan demsom har tillfälligt arbete. Det finns yrkeskategorier med tillfälligtjänstgöring som man mer eller mindre tvingas fullgöra under kanske , föratt sedan flytta tillbaka till sin gamla bostadsort. Vad är det för skillnadmellan dem och de yrkeskategorier talar om? Det här kan gällaläkare, som har viss utbildning förlagd till annan ort och tvingas flytta underlängre tid. Det kan gälla statstjänstemän över huvud taget och andra kategorierav löntagare. Jag skulle vilja fråga : Om det finns andrakategorier löntagare än dem han nämnde som har exakt samma förhållande. Vissa avdrag för kostnaderför intäkternas förvärvande, m.m. tyckerTommy verkligen att det är rättvist att denna avdragsrätt bara skall gälladen kategori som har byggnads- och anläggningsarbeten? Sedan till : Visst är det enkelt förskatteadministrationen om man sätter en gräns. Hade man satt gränsen vid 220dagar hade det blivit ännu enklare. Om man börjar fundera över hur man logisktskall bygga upp principerna för när avdrag för resa mellan bostad ocharbetsplats skall medges om man använder bil i tjänsten, finns det egentligenbara en slutsats, och det är att medge avdrag för resor samtliga de dagar manfaktiskt använt bilen. Om man skall ha en schablongräns borde det i så fallvara av den typ som regeringen föreslår, dvs. om man kör får mangöra avdrag för utan att behöva specificera antalet, för enkelhetensvinnande. 28 (vpk) replik: För de kategorier som nämnerföreligger inte samma förhållande som för dem som arbetar inom byggnads- ochanläggningsbranschen. En läkare som jobbar på ett sjukhus är inte på samma sätttvingad att flytta från detta sjukhus och tjänstgöra på någon annan plats. Detär i så fall ett frivilligt åtagande. Och det är definitivt inte så attsjukhuset för byter verksamhetsort. Likadant är det medstatstjänstemannen. För honom gäller inte samma betingelser vid tjänstgöringpå en annan ort som för en byggnads- och anläggningsarbetare. Statstjänstemannensarbetsplats finns kvar, och det är ett frivilligt åtagande om han flyttar påsig av . Skillnaden är den att byggnads- ochanläggningsarbetaren flyttar hela livet beroende på var de olika bygg- ochanläggningsarbetsplatserna finns. Det är någonting som han tvingas leva med,och det är en väsentlig skillnad jämfört med förhållandena för dem som BoLundgren här anför som exempel. 29 () replik; Om man skall ha enschablongräns bör man välja den som regeringen angett, nämligen ,säger . Men det är ju precis vad vi har gjort. Vi har tagit en av detvå gränser som regeringen angett och säger att bara den behövs. Vi behöverinte ha två olika gränser, för då blir det bara mer invecklat. Den gräns som vihar valt, , är precis den gräns som regeringen har föreslagit. 30 BOLUNDGREN (m) replik: är egentligen en klok man, sominser att han har fel, antar jag. Det finns ju människor som befinner sig i densituation som jag redovisade, och för dem är det ju egalt om den råder underhela livet eller om det händer en, två eller under denyrkesverksamma tiden. Om man skall skapa rättvisa måste denna gälla oavsettantal tjänstgöringar utanför den vanliga verksamhetsorten. Samma regler börgälla i samtliga fall. Men kanske tänjer litet grand pårättvisebegreppet i detta sammanhang. Låt migsäga till att det finns en väsentlig skillnad. att jaghar förståelse för 160-dagarsgränsen, därför att den förenklar till den skattskyldigesförmån. När det är fråga slipper man att över huvud tagetredovisa antalet dagar - då får man göra avdrag för man har arbetat.Om man har behov av att använda bilen i tjänsten 58 eller får maninget avdrag vid tillämpning av gränsen , som jag sade tidigare, om maninte uppfyller förutsättningarna i övrigt. Men arbetar man 60 eller 61 dagarfår man göra avdrag. Den orättvisan uppstår genom det förslag som -och det har jag litet svårt att förstå - har accepterat. Förste vice talmannen anmälde attKjell anhållit att fill protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. Vissa avdrag för kostnaderför intäkternas förvärvande, m.m. 31HAGAR (); Som framgått av tidigare anföranden har vi att ta ställning fill ändringar när det gäller vissa avdrag för intäkternasförvärvande, nämligen avdrag för ökade levnadskostnader och avdrag förkostnader för resor med bil mellan bostad och arbetsplats när bilen används itjänsten. F. n. gäller att avdrag kan medges för ökadelevnadskostnader under högst , t. ex. vid dubbelt boende på grund av attbostad ej kunnat ordnas på verksamhetsorten och när det förutsätts attverksamhetsorten blir bostadsort. Detta gäller skattskyldiga med varaktigtarbete. Vid projektarbete, såsom byggande av kraftverk, broar m. m., pågårarbetet och upphör när projektet är färdigt. De anställdaflyttar rimligen inte till verksamhetsorten för förarbete under bara några år.Det är också svårt att finna en bostad. Det har visat sig att avdragstiden tvåår kan bli för kort. I en del fall behövs än för attfullborda ett bygge. Det kan då anses skäligt att förlänga tiden för avdrag.Det har ibland blivit svårt att behålla arbetskraft och färdigställa projekt irätt tid. I proposition 1983/84:68 föreslås en uppmjukning avreglerna för anställda i företag i byggnads- och anläggningsbranschen, vilketinnebär att avdrag motsvarande traktamente för långtidsförrättning skall medgesäven efter tvåårsperioden. Utskottet finner att en uppmjukning av reglerna föranställda vid företag inom byggnads- och anläggningsbranschen är befogad. framhåller; "Det torde emellertid finnas flera kategorieryrkesarbetare som utan att inneha sådan anställning utför arbete påanläggningsarbetsplatser under samma betingelser som byggnads- och anläggningsarbetarna." Med tanke på att flera ledamöter i utskottet hadeuppmärksammat detta -redan innan skrev sin motion - och att manhade haft kontakter med departementet var det inte svårt att få till stånd denhär skrivningsändringen. Därför bör av rättviseskäl, anser utskottsmajoriteten,även sådana yrkeskategorier omfattas av de nya reglerna, men menar att denföreslagna utvidgningen bör tillämpas med försiktighet och bara avseskattskyldiga, som är knutna till ett anläggningsarbete och iövrigt har samma bostads- och arbetssituation som de anställda vid byggnads- Vissa avdrag för kostnaderför intäkternas förvärvande, m.m. Bestämmelserna skall vidare gälla under en övergångstid ochskall tillämpas endast vid 1984 och taxeringar, i avvaktan på nyaförslag med anledning av traktamentssakkunnigas utredning (SOU 1983:3). De borgerliga partierna vill att de nya reglerna skallomfatta även andra än de som arbetar inom bygg- och anläggningsbranschen.Utskottets majoritet avstyrker en utvidgning fill andra grupper än de som avsesi propositionen och den ändring jag redogjort för. Jag yrkar avslag påreservationerna 1 och 7. I vad gäller avdrag för resor mellan bostad ocharbetsplats gäller nu ett avstånd på , förutom vid tidsvinstpå , handikapp eller avsaknad av andra färdsätt .Saknas kollektivatrafikmedel får man alltså göra avdrag för användande av bil för resor till ochfrån arbetet, eller om bilen regelmässigt används i tjänsten. Att bilen användsregelmässigt har i tolkning och föreskrifter bedömts vara närbilen använts i tjänsten . Då får avdrag göras för resor mellanbostad och arbetsplats . I praktiken har det visat signödvändigt att göra en viss uppmjukning av nuvarande regler, och därförföreslås att om bilen brukas i tjänsten under minst får avdrag görasför de dagar den använts. Har bilen körts i tjänsten får avdrag görasunder . Den sammanlagda körsträckan för året skall uppgå till minst300 mil. Bilen skall bevisligen köras och inte bara stå till disposition itjänsten. Detta gäller års taxering. De borgerliga partierna är kritiska tilluppmjukningsförslagen så till vida att de bjuder över. Hur missnöjda borde dedå inte ha varit med den tidigare lagen.