prot · G709163 · 1983-12-31 00:00:00 — Konsekvenserna av de skärpta miljökraven och den ökadebeskattningen av kol blir att vi liksom hamnar vid en framtidakolförbrukning på ca . Öppenheten för kol och infe ett tvärstoppbaserar vi på övertygelsen om teknikens möjligheter att lösa miljöproblemen medkol och även med olja. Med detta vill jag inte skapa några egentligaförväntningar om att man kan räkna med en moderat medverkan till en fortsattutbyggnad av kolkraft och kolvärmeverk. Men vi måste som ett led i vårtinternationella arbete ställa vårt högt avancerade tekniska ochverkstadsindustriella kunnande till marknadens förfogande. Därmed har vi sagtatf vi måste ge våra företag möjlighet atf bygga referensanläggningar. Menvalet av dessa måste vara synnerligen selektivt, och kraven måste vara höga. Påså sätt kan vi medverka Nr 163 till att tredje världens länder,som vanligtvis bara har kolet som kraftkälla, får den anläggningar med acceptabla miljövärden. 5 iuni1984 Svavel, kväve och tungmetaller äretf internationellt problem. måste alla ansträngningar från svensk sida gå ut på att få fart på det Vis'>akolfråsor internationella arbetet. Ingen mödafår därvid vara ospard. också ivårt eget svenska intresse, eftersom av föroreningarna kommer frånangränsande länder. Internationellt samarbete krävs också för att komma fillrätta med alla de miljöproblem som bilavgaserna för med sig. Vi moderater har lätt att genomdriva mycketrestriktiva regler för kolanvändning, eftersom vi infe har satt en bortre gränsför avvecklingen av kärnkraften. Vi tror på tekniken och teknikernas förmågaatt successivt förbättra våra kärnkraftsreaktorer. Likaså har vi filltro tillSecurereaktorernas möjligheter atf i de större tätorterna ersätta kolet ochandra fossila bränslen. Kolet har ingen framtid i . Torven har visat sigbjuda samma problem som kolet och kan därmed infe heller ge några märkbaraenergitillskott . Alla som satsar på torven anser jag bör görasinedvetna om att de förväntningar som knutits till torven håller på atf kommapå skam. Vi moderater får ändock energiekvationen att gå ihop. Jag skulle viljahävda att vi är det enda parti som kan gå ut i miljödebatten och uppfattas somtrovärdiga, när vi hävdar att användningen av kol, torv och olja måsteminimeras i . Det kan ske utan att det får vådliga följder för deenskilda konsumenterna, industrin och även för ägarna till fritidshus. Våravvikande inställning till kärnkraften ger oss dessa möjligheter. Vattenkraften,kärnkraften och inte minst sparandet är viktigaste energikällor. Hurde andra partierna skall få ekvationen att gå ihop är en fråga somde får besvara. Det måste vara bättre för mänskligheten att undersynnerligen ordnade former förvara radioaktivt material under jordytanän atf se vår vackra natur förödas av svavel, kväveoxider och tungmetaller. Det måste vara bättre för mänskligheten att under ordnadeoch sansade former behålla kärnkraften och därmed minskaförbränningen av fossila bränslen och undvika höjningar av koldioxidhalten iatmosfären, som i sin tur leder till avsmälfning av is, översvämningar ochklimatförsämringar. Hela den moderata synen på energipolitiken leder ocksåfill att vi kan begränsa utbyggnaden av vattenkraften, till glädje för alla demsom engagerat sig fill värn av våra älvar. Trots detta kan vi moderater tillåtaen fortsatt industriell expansion som baseras på elkraft. Det är så vi vill lösa energi- och miljöproblem.Moderaterna har, herr falman, genom sina ställningstaganden tagit ledningen föratt värna om en bättre miljö. Med dessa ord yrkar jag bifall till samtliga moderatamofioner som behandlas i näringsutskottets betänkande 44. Under detta anförande överfogtredje vice talmannen ledningen av Nr 163 kammarens förhandlingar. I anförandet instämde (). 40OLOF (): I gällande energipolitiska beslut anges att"en successiv utveckling måste ske mot ett energisystem baserat påvaraktiga, helst förnybara och inhemska energikällor med minsta möjligamiljöpåverkan". Det är inte mycket, herr talman, om ens något i det häruttalandet som stämmer när det gäller energiråvaran kol. Kolet är infevaraktigt. Det är en typisk lagerresurs, även om det finns gott om kol ijordskorpan. Kolet är alltså infe heller förnybart, i varje fall inte om mananlägger mänskliga tidsperspektiv. Kolet är ingen inhemsk energikälla, även omvi har mindre kvantiteter nere i . Kolet är inte den energikälla som vi i första hand tänkerpå när vi talar om minsta möjliga miljöpåverkan - snarare tvärtom. Problemengäller kväveoxid- och svaveldioxidutsläpp fill luften, men också spridning avtungmetaller, ofullständigt förbrända polyaromatiska kolväten, kvicksilver,kadmium etc. Förbränning av kol medverkar liksom annanfossilbränsleeldning fill att höja atmosfärens koldioxidhalt med långsiktigaklimatrisker som följd. Kolets avfallsproblem fillhör inte de lätthanterade. Denna samlade problembild ger tillräckligt starka skäl attså långt detta över huvud är möjligt undvika kolanvändning. Det kan mera sällanövertygande visas, atf kol som ersätter olja också innebär en miljöförbättring.Det beror naturligtvis på vilken teknik som används och den kvalitet i skildaavseenden som de olika energiråvarorna har. Men det är enligt vår uppfattning ide flesta fall så, att kolet är ännu allvarligare för miljön än oljan - med dereservationer för teknik och råvarukvalitef som jag gjort. En sak äralldeles klar: det ekonomiska argumentet är inte tillräckligt för ett byte frånolja till kol. Men de som har ekonomiska intressen av ett sådant bytefortsätter oftast sin lobbyverksamhet för ökad kolanvändning, utan hänsyn tillde miljöskäl som talar emot - det har vi lärt oss . Det är viktigt atf slå fast, att de kortsiktiga ekonomiskavinsterna av kolanvändning motsvaras av långsiktiga samhällskostnader, som vialla får vara med och betala. Det finns ingen motsättning mellan ekologi ochekonomi på lång sikt. Det finns bara motsättningar, när man anlägger ettkortsikfigt ekonomiskt perspektiv och dessutom gör åtskillnad mellanföretagsekonomi och samhällsekonomi. För del är det självklart att väga in bådeekologi och ekonomi och att göra det långsiktigt. Det är med denna idémässiga bakgrund som vi arbetar för de förnybara energikällorna och exempelvis förordar en mer omfattande användning av naturgas, även om det blir kortsiktigt dyrare. Det är därför vi förordar hushållning och effektivare energianvändning. Det är därför vi i det nu aktuella ärendet förordar en restriktiv linje då det gäller kolanvändning. 5 protokoll 1983/84:163-164 Genom den inriktning som arbetar för i energi- ochmiljöpolitiken får vi också de bästa förutsättningarna att påverka andra på deninternationella scenen, och det vi nu diskuterar är i högsta grad gemensammainternationella problem. Enligt min erfarenhet från det internafionellamiljöarbetet är det främst två faktorer som "biter" när man skallförsöka övertyga andra om att de måste lägga om sin politik. För det första måste vi visa att vi lever som vi lär ochatt vi håller rent framför den egna dörren. För det andra har det avgörandebetydelse när det klargörs atf miljökonsekvenserna inte "bara" är enmiljöfråga, utan att en viss utveckling också har betydande och långsiktigaekonomiska konsekvenser. Det tydligaste exempel på detta som jag bevittnat är denförändrade attityden bland t. ex. västtyska företrädare. I november 1979beslutade vi i , inom ramen för FN:s ekonomiska kommission för , omkonventionen mot långväga gränsöverskridande luftföroreningar. På inbjudan avden dåvarande Fälldinregeringen arrangerades en uppföljningskonferens här iStockholm , som jag också hade fillfälle att följa på nära håll. Dåhade de omfattande skogsskadorna bekräftats i , och lika kallsinnigsom man var 1979, lika engagerad var man 1982 - det var inte fråga om"enbart" miljöpolitik, utan det gällde samhällsekonomi ochmiljardbelopp. Det finns särskild anledning att så här påVärldsmiljödagen erinra om det nära sambandet mellan vad vi gör här i Sverigeoch vad som sker utomlands. Som redan sagts i debatten kommer 75, ja kansket.o.m. av de försurande utsläppen från vår omvärld, men vi själva är ändåde som försurar mest på hemmaplan. Sammanfattningsvis far vi vårtinternationella ansvar på bästa möjliga sätt genom att begränsafossilbränsleeldningen. Jag skall i och för sig inte ägna mig särskilt mycket åtpolemik beträffande det som har varit, men jag tror t. ex. att viskadades ganska mycket här i av den omfamning som vi kunde notera våren1982 mellan moderater och socialdemokrater, när man röstade ner de skärptamiljökrav som vi den gången föreslog från mittenregeringen. Jag tycker ocksåatt vi skall lära oss en annan sak av åren som gått: Det skapar infe särskiltmycket trovärdighet när man överlåter åt intressenter att utreda miljöfarornamed vissa energislag - jag tänker på den s.k. kol-hälsa-miljöutredningen, somVattenfall fick uppdraget att utföra. Låt mig därefter helt kort konstatera, somcenferrepresentanferna har gjort i näringsufskoftets betänkande 44, att denminskande energiförbrukningen, de stora möjligheterna att utnyttja inhemskabränslen samt en effektiv värmepumpsteknik sammantaget gör atf kol inte behövsi det svenska energisystemet. Som bekant har oljeanvändningen i minskatmed ca genom sparande, effektivisering ochersättning. Endast en mindre del av ersättningen kommer från detkärn-kraffsproducerade elöverskotfef. Minskningen av oljeanvändningen motsvarar en tredjedel avden totala oljeanvändningen, ungefär en fjärdedel av vår totalaenergianvändning . Det är mer än helakärnkraftsproduktio- nen och 40gånger mer än det vaftenkraftstillskott som vi diskuterade i det förra ärendeti dag. Jagtror att det är oerhört vikfigt, inte minst för oss som talar i dessa frågor,att klargöra för den allmänna opinionen hur relationerna ser ut. Det gällersärskilt som användningen av både el och fossila bränslen mycket mer äntidigare inriktas på samma ändamål, i första hand uppvärmning. Därmed blir detingen klar gränslinje i det sammanhanget när det gäller användning av el resp.bränslen. Detta gäller vid en volymmässig jämförelse - de vikfiga tekniskaskillnader som finns skall jag inte gå in på här. Detär klart att den förändrade verkligheten, med en sådan avsevärd nedgång ioljeförbrukningen, måste påverka våra ställningstaganden. Det vore underligtannars. Jag skall erkänna utan vidare att inte ens vi som hårdast har drivitlinjen om hushållning i trodde att det var möjligt att på så kort tiduppnå så imponerande resultat. De är imponerande hur man än jämför, och detgäller även internationella jämförelser. Kortuttryckt finns det, mot denna bakgrund, ingen anledning att ersätta olja medkol. Vi skall fortsätta på den inslagna vägen och spara mer, särskilt på detområde där vi har de största problemen kvar och där vi har gjort minst, dvs. Vi skall satsa på långsiktiga program för alfernafivabränslen. Det är vår skyldighet både ur energisynpunkt och ur miljösynpunkt. Ireservafion 2 till näringsutskottets betänkande 44 klargör vi från centernssida att alla möjligheter till minskning av kolanvändningen skall tas fillvara. Genom det miljökrav som vi ställer och den beskattning som vi föreslagitför kolanvändning kommer även dagens kolanvändning atf begränsas. Någonutbyggnad av ytterligare anläggningar för kolförbränning skall alltså inte ske.De särskilda miljökraven som behandlats av jordbruksutskottet kommer KerstinAndersson senare att ta upp. Därmed har jag berört det jag ville säga omreservation 2, som jag yrkar bifall fill. Vibegär också ett riksdagsutfalande av innebörden att utnyttjandet av solenergi,inhemska bränslen, tillvaratagande av spillvärme och energihusr hållning skallprioriteras före kolanvändningen. Vi vill också främja användningen avnaturgas i . Reservation nr 6 betonar detta. Jag beklagar så här efteråtatt en del tidigare naturgaskonfrakt aldrig kom till utnyttjande. De hade varitutomordentligt bra att ha, inte minst det rågäskontrakt som folkpartiregeringenlät gå ifrån sig 1979. Därmedmarkerar vi hur viktigt det är att de övergripande ställningstagandena från1981 års energibeslut fullföljs. Vi avvisar också kolet som ett s. k.överbryggningsbränsle mellan oljan och de inhemska bränslena, vilket framgår avreservation nr 4. Somen logisk följd av våra ställningstaganden tar vi avstånd från utnyttjande avkolkondenskraftverk . Genom att vi går emot en ökad kolanvändningkan vi också begränsa de bidrag som går till den s. k. kolmiljöfonden, eftersomefterfrågan på dessa medel minskar med vårt alternativ. Jag vill med detta yrkabifall till de till näringsutskottets betänkande 44 fogadereservationer som har undertecknats av representanter. Som en kommentar till vill jag säga att det är roligt med syndare som sig omvänder. Jag tyckeratt det är bra. Men jag måste erkänna att jag samfidigt är något förvånad överatt insikten om de fossila bränslenas farlighet har trängt in så långsamt imoderata samlingspartiet. Riskerna kan inte ha varit en överraskning för er. Nihar förordat en politik som inneburit mesta möjligaenergi till lägsta möjliga kostnad, oavsett det långsiktiga priset. 41HUGO (): Från sida anser vi att regeringensförslag till riktlinjer för en fortsatt kolintroduktion ligger i linje medtidigare fastställda mål för energipolitiken. Det är anpassat fill de senasteårens utveckling och grundas på de tekniska och ekonomiska möjligheterna att, idet tidsperspektiv propositionen omfattar, ersätta olja med inhemska bränslen.Folkpartiet tillstyrker därmed förslaget om en försiktig introduktion av kolupp till en användningsnivå av kol . Men viuppfattar inte denna förbrukningsnivå som ett mål utan som en möjlig och frånenergipolitisk synpunkt acceptabel övre gräns för användningen. Jag vill göradet konstaterandet att i stort sett en halvering av tidigare redovisade mål harskett på detta område. En förutsättning för vår medverkan är att de koleldadeanläggningarna är godtagbara från miljösynpunkt. För stöd till anordningar för att minska utsläppen avsvavel vid kolförbränning föreslås en beslutsram av 350 milj. kr. En mindreram, 250 milj. kr., förordas i två reservationer från och centern.Man ställer från dessa två partiers sida hårdare krav på rening, men det ärtydligt atf man inte vill stå för de kostnader som detta medför. I ställetföreslås en med 100 miljoner förminskad ram. Jag skulle kunna göra det konstaterandetatt det här inte går riktigt ihop. Man förespråkar avsevärt ökade kostnader,men man vill inte bidra till finansieringen av det hela. I propositionen redovisas förslag till riktlinjer förkolanvändningen för tiden fram till.år 1990.1 riktlinjerna ingår enintroduktion av kol upp till, som jag nämnde, en användningsnivå på 3-4miljoner ton . Detta innebär en begränsning av kolanvändningen iförhållande till den av förordade nivån perår . energipolitiska beslut slogs fast riktlinjerför den fortsatta energianvändningen och energiförsörjningen. Enligt dessariktlinjer skulle en successiv utveckling ske mot ett energisystem i huvudsakbaserat på varaktiga, helst förnybara och inhemska energikällor med minstamöjliga miljöpåverkan. Inhemska bränslen, främst torv och skogsbränslen, beräknasenligt dessa riktlinjer svara för av landets energiförsörjning.Ett led i insatserna för att åstadkomma oljeersättning och ett meramångskiftande energisystem skulle vara att också genomföra en försiktigintroduktion av kol. I beslutet godkände riktlinjer för enintroduktion av kol som innebar demål som jag redovisade. Enligt det förslag som vi nu behandlar bör somutgångspunkt för den TjcHagpn Hen fortsatta introduktionen av kol istället gälla att kol används i r < qoa Det som gör en sådan minskning av kolanvändning- en möjligjämfört med fidigare bedömningar och beslut är hushållningen med Vi<!<:/ik If °p energi,stimulanserna till användning av ny teknik såsom värmepumpar och inhemskabränslen samt användningen av elenergi för uppvärmning i flexiblabränslesystem. Det är sådana insatser som påverkat utvecklingen på ett mycketgynnsamt sätt. Kolintroduktionen.bör enligt propositionen fortsätta ihuvudsaklig överr ensstämmelse med de riktlinjer som godkände år1981. Dessa innebär bl. Enförsiktig introduktion av energikol förutsätts ske. Koleldade anläggningar bör uppföras endast när det inte ärtekniskt eller ekonomiskt rimligt att använda inhemska bränslen.' Miljöskyddskravet måste tillgodoses med särskilduppmärksamhet på problemen med svavelutsläpp och försurning. Forskning och utveckling på kolområdet stöds aktivt frånstatens sida för att ny miljövänlig och för svenska förhållanden anpassadkolteknik skall utvecklas. När dessa målsättningar och riktlinjer antogs fanns det enomfattande enighet i . Med hänsyn till vårt ståndpunktstagande i denhär frågan vill jag kort redovisa särskilda yttrande med anledningav koHntroduktion. Jag vill påminna om att i det oljeersättningsprogram somföreslogs av den dåvarande trepartiregeringen i energiproposition1980/81:90 ingick en begränsad introduktion av kol. Motiven för detta var attkolet är en kommersiellt tillgänghg energikälla som är ekonomiskt fördelaktigi många tillämpningar, framför allt,i större pannor inom fjärrvärmesek-tom ochinom industrin. För att det skall vara möjligt att påtagligt minskaoljeanvändningen inom dessa sektorer fordras en introduktion av kol; det kommervi inte ifrån om vi vill ha en pålitlig energipolitik här i landet. Jag konstaterar att införandet av skärpta miljökrav förkolanvändning har försenats genom att proposition 1981/82:15 från dendåvarande regeringen avslogs av socialdemokrater och moderater. Detär mot den bakgrunden intressant att konstatera att dessa partier , ett parår efteråt, i den här frågan har utvecklats i oHka riktningar. Detta innebaremellertid en allvarlig försening av införande av hårdare reningskrav. Det ärändå tillfredsställande att förslag som uppfyller våra krav nu presenteras -detär vi mycket glada och tacksamma för. Med skärpta miljökrav blir det möjligt att använda kol påett sådant sätt att den totala miljöpåverkan blir mindre än vid oljeanvändning.Men det är givetvis under förutsättning att vi ställer mycket hårda krav närdet gäller rening. Mot den bakgrunden anser jag att det även från miljösynpunktär motiverat med en begränsad.kolintroduktion. ställde sig vid behandlingen av den här nämndapropositionen bakom oljeersättningsprogrammet. Regeringen föreslår nu att 69 sätta ett något lägre målför användningsnivån när det gäller kol 1990. Mot en sådan utveckling har viingenting att invända. Jagnoterar med tillfredsställelse att socialdemokraterna nu i stort sett övergivitde planer på en massiv kolintroduktion som lanserades bl. a. i den s. k.krisgruppens rapport. Socialdemokraterna har också accepterat att denframtida användningen av kol i landet kommer atf vara så låg att någoncentralhamn för kolimport inte behövs. Jagkan, herr talman, därmed instämma i näringsutskottets bedömning att denbegränsade kolanvändning som redovisas i proposifionen kan accepteras frånmiljösynpunkt under förutsättning att den sker i anläggningar med effektivamiljöskyddsanordningar. Med detta inlägg, herrtalman, yrkar jag bifall till utskottets hemställan. 42 (vpk); Jag skall först beröra den del av den här debatten som rörindustridepartementets verksamhetsområde och som behandlas i näringsutskottetsbetänkande. Allmäntsett har vi nu när det gäller kolanvändningen kommit till den nivå som vi frånvårt parti föreslog i vårt energipolitiska program 1978. Det är, som många härhar sagt, roligt att konstatera att det går i rätt riktning. Vihar varit och är fortfarande från ypk:s sida oerhört negativa och kritiska tillkolanvändningen, men vi sade jag tidigare nämnde att vimåste acceptera vissa energislag, och vi har av den anledningen hela tidenunder energidebatterna accepterat en försiktig kolanvändning. 1 den propositionvi nu behandlar har man alltså uppnått den nivå som kan accepteras av oss ochsom överensstämmer med den ståndpunkt som vi har haft. Detförtjänar att fastslås - det har det väl gjorts och kommer väl atf göras -attde som nämnts för oss är etf maximialternativ. Det har ocksåuttalats från regeringens sida, och det finns naturligtvis möjHgheter att kommaned fill lägre nivåer. Men det kan aldrig bli tal om någonting annat än enmarginen användning av kol. 1 det faHet är vi naturligtvis helt överens medcentern; vi tycker liksom - det säger vi i den reservafion vi haravgivit - att kolkondenskraftverk inte skall bH aktuella i . Vi anserockså att man bör satsa mer på importbränslet naturgas, vilket jag skallåterkomma till strax. Med dessa begränsningar kan vi godta förslagen ikolproposifionen, dock med skärpning på miljösidan, vilket jag också skallåterkomma till. Kolanvändningenkan begränsas, vilket vi har angivit i vår motion fill denna proposition,framför allt naturligtvis genom en fortsatt energihushållning, vilket mångahar talat om men som jag inte skaH inveckla mig i här. Energihushållningen ärdet -viktigaste. Man kan även undvika alltför stor användning av kol i densvenska energiförsörjningen genom att ta det litet försikfigare med oljeavvecklingenoch oljeersättningen. Det skall jag också återkomma till. Det finns mycket attsäga här. Man kan också stoppa en alltför stor kolanvändning genom att satsa påandra alternafiv. Om energisparandet har jagingenting mer att säga. Jag kan hålla med omatf energisparandet har gått oerhört snabbt. ärett glädjande faktum. har vidrivit den linjen att man skall ta det litet försiktigt g :_: 1004 och inte minskaoljeanvändningen alltför snabbt. Det har visat sig att vi får alltmer rätt i det fallet.Vi har i detta sammanhang reserverat oss. Vi anser att V/cc/j kolfråeorriksdagen bör uttala att man inte skall begagna kol såsom en överbryggning tillandra bränslen. Man skall inte slänga ut en fungerande oljeekonomi och slängain kol för att byta ut kolet mot inhemska bränslen av annatslag. Dettahar redan ställt till stora problem för dem som sitter i våra kommuner ochskall planlägga värmeförsörjning och annat. De har varit tvungna att snabbtlägga fram förslag för att kunna komma åt det statliga stödet för introduktionav exempelvis kolanläggningar. Där finns varningssignaler. Jag skall återkommatill detta med oljan, men jag vill redan nu säga att har en välfungerande oljeekonomi. Det är då idiotiskt att slänga ut olja och slänga inkol med alla dess nackdelar och där inte ens ekonomin kan försvaras. Vi riskeraren omfattande kolanvändning, som vi sedan får stora svårigheter att göra oss avmed. Nejtill överbryggning är en viktig ståndpunkt för oss. Det är något förvånande förmig att ta del av reservationerna i detta näringsufskoftets betänkande. En reservationfrån och har samma rubrik som vår, men jag förstår interiktigt vad man menar. Antingen är man mot eller också är man för enöverbryggning med kol mellan olja och inhemska bränslen. Därför verkar dennareservation litet konstig. Dettredje alternativet är de inhemska förnybara bränslen som vi har tjatat om och som kommer långsamt, fastän naturligtvis motarbetade av denbilliga el som dumpas ut i värmesystemen. Det är ett gammalt och känt problem.Det finns dock möjlighet att ta mer vara på inhemska bränslen, biobränslen avalla slag, inte enbart skogsavfall utan i mer vid bemärkelse. Dethar sagts en del om torv på . Vårt parti har förespråkat enmycket försiktig användning av torv. sägs från vissa håll, exempelvis frånmoderaterna, att det har skett en stark satsning på torv. Men detta stämmerinte. Det är bara att gå fillbaka i papperen och titta. Vi har länge varitmedvetna om miljöeffekterna. De är väl kända i . Det har brutits torv härunder två världskrig i ganska stor omfattning. Vi vet effekterna på miljön ochgrundvattnet. De senaste varningssignalerna måste naturligtvis beaktas.Uranhaltig torv är en ny komplikation och ett memento som vi måste ta hänsyntill. Även tungmetaller förekommer i torv. Jag skall återkomma till detta. Viskall alltså satsa på de förnybara energikällorna.