prot · G70955 · 1983-12-31 00:00:00 — Detär inte längre lönsamt att göra expansionsinvesteringar. Därför brister det ifråga om investeringarna. I stället söker man växa genom företagsköp,sammanslagningar och klipp. Kortsiktiga vinstmotiv avlöser industriinvesteringarmed krav på uthållighet och långsiktsmofiverad analys. Företagare som inte kanvinna nya marknader köper och säljer i stället varandras företag. Ocksåtidigare produktionsinriktade företag bygger upp egna finansinstitut och börjarsyssla med finansiell verksamhet. Löntagarna blir maktlösaobjekt, men också ägarstrukturen förändras. Makten glider över tillopersonliga investmentbolag utan aktivt ägarinflytande. Jagfick just ett brev från en småföretagare i Göteborgsregionensom har tagit upp en polemik med mig om löntagarfonderna. Han är naturligtvismot fonderna och vill att jag skall rösta mot dem eller lägga ner min röst , men i vår debatt är han ärlig nog att hålla med om att den gamla typen avföretagare, som hade ett ägaransvar och var aktiva företagare, håller på attavlösas av andra. Han skriver till mig så här: "MedanWallenberg och några andra familjer förr ägde större delen av börsnoterade aktier, är det numera försäkringsbolagen, pensionsstiftelser och föreningar. De en gång så mäktiga '17 familjerna' kan se sin del av näringslivet krympa för varje årtionde, endast ett par nya har tillkommit, medan ett antal helt försvunnit från börsen (Wethje, Kockum, , , m. fl.). Det är kollekfiv och insfitutioner som marscherar in och övertar alltmer, ." Ochså utbreder han sig om det olustiga i att vara företagare med ägaransvar i enstruktur som , långt innan fonderna kommer in i bilden, harförändrats mer eller mindre automatiskt. Jagsaxar också ur Veckans affärer, som menar att nu är det nya vattenhåletför affärsmän. Pä senare tid har de fleråriga londonsvenskarna fått sällskap av en radnamnkunniga svenskar- från Hennes & , Hans Rausingfrån Tetra , , , och många fler. Manskulle kunna komplettera med som har flyttat till . Dengamla ägarstrukturen med aktiva och personligt engagerade företagare förloraralltmer terräng. av börsmarknaden kontrolleras av aktivaägare/företagare. Därmed dras kunnighet om industriell teknik och produktionundan till förmån för finansverksamhet. blir detta förödande för vårtlands överlevnad på en allt hårdare marknad. Ingenav de borgerliga debattörerna har med ett ord berört denna utveckhng, som igrunden borde ha oroat dem bra mycket mer än det förslag fill löntagarfondersom man nu söker kritisera sönder. Och ändå är det mot en sådan utveckhng ettökat löntagarägande och inflytande måste ses. Defrågor löntagarna nu måste ställa sig, då de går in som delägare i företagen,är delvis redan formulerade i debatten. De måste stå som en motbild tillinkompetensen och oförmågan i det näringsliv som fungerar dåligt . Kommerockså de att fastna i fällan och investera för litet i framfiden till förmånför konsumtion ? Kommer de också att bli spekulanter? Kan de somkollektiva ägare vara kompetenta? Kan de utse och kontrollera sinaföretagsledningar bättre än nuvarande ägare? Och om de vill förverkliga andramål än strikt avkastningsmässiga, t. ex. sådana som handlar om arbetets värdeoch självförverkligande, som också har flutit upp i debatten, kan de då göradet? Dethade varit bättre, herr talman, om de borgerliga hade ägnat sig åt den debattenför att se vad som väntar oss runt hörnet, av omsorg då naturligtvis inte baraom sig själva utan av omsorg om landets ekonomi. Dedebattinlägg som jag och tidigare under fonddebatten har hört från deborgerliga har handlat om överlägset avfärdande av vad löntagarna som yrkesmäni industrierna, arbetare och tjänstemän, skulle ha att komma med på dettaområde. Svaret på dessa frågor kan vi naturligtvis bara få av löntagarnasjälva, och de kan endast ge det i det läge som de befinner sig i när fondernakommer i funktion. Ändå vågar jag tro att svaret bUr positivt. Underen överblickbar framtid kommer marknaden att se ut ungefär som . Den kommeratt vara utsatt för hård konkurrens. Om löntagarna viU ha sin försörjningtryggad genom arbete på en sådan marknad, måste de tillföra den sittansvarstagande och sin kompetens. Det kommer de att göra. Räcker inte denkompetens som finns, och som har sin begränsning i den nuvarande ägarstrukturensdeklinering fill vad man skulle kunna kalla ett slags medeltida alkemi påekonomins område, måste löntagama med utgångspunkt i egna intressen ochkunskaper utveckla en kompetens med sikte pä överlevnad och utveckling. Det ärju deras jobb och försörjning som det gäller. Dettaär ett problem som måste lösas prakfiskt. Det handlar mycket om praktik. Mankan lära sig en del om cykling, bilkörning och segling innan man kan cykla,köra bil eller segla. Men skall man verkligen lära sig något, måste man upp påcykeln, in bakom ratten eller ta fatt i rorkulten, greppa skotet och sticka ut.Först då kommer de reella kunskaperna. Detär detta som det handlar om. Fondförslaget vill ändra litet på strukturen, såatt löntagama kommer till. Det bhr bra för oss alla i landet, ocksåför den borgerlighet som i går och med den envishet som eljest ärkarakteristisk för åsnor har hävdat motsatsen. Jag yrkarbifall till regeringens förslag i löntagarfondsfrågan. Anf.24 HANS NYHAGE (m) replik: Det hade varit bättre om hade använt inledningenav sitt anförande till att besvara mina frågor i stället för att recenseradebatten. I Kinnadebatten fick jag definitivt inget besked inågon av de angivna frågorna. Låt oss , för att spara fid, stanna vid en endaav dem. Anser att sysselsättning och nyanställning vidLudvig gardinfabrik befrämjas genom att företaget berövas ca 1 milj.kr. 25 LARS-INGVARSÖRENSON (s) rephk: Jag anser att företagandet kommer att befrämjas. kommer detockså att medverka till att löntagarna får en tryggare anställning än de i daghar. Företagen kommer att kunna tillgodogöra sig löntagarnas kunnighet ochklokskap. Därmed kommer de också att främja det ekonomiska klimatet i landet. Jagskall ta tillfället i akt att redogöra för en liten debatt som jag hade med ettföretag i som heter Atlet. Företaget hade gjort en omfattandeundersökning om sin egen verksamhet, på sina villkor. Man förfäktade attföretaget, om löntagarfonderna träder i kraft nu vid nyåret, skulle bli tvungetinte att avskeda folk men att minska den planerade expansionen med ungefärhälften. Vistuderade detta material. Det var inte möjligt att genomlysa det,utan vi skickade det till industridepartementet, där människor med kunnighetoch klokskap fick gå igenom undersökningen. Det visade sig att den föll sammansom ett korthus. Företagets spekulationer om att möjligheterna att expanderaskulle minska höll inte, och företaget hade ingenting att sätta emot. Detkommer väl att gå på ungefär samma sätt om ni i , , sätter erned och räknar. Ni kan säkert själva räkna fram att ni kommer att förlora påfonderna. Men om vi studerar hur det blir i praktiken kommer det säkert attvisa sig att ni har fel. Anf.26 HANS NYHAGE (m) replik: Jag konstaterar att Lars-IngvarSörenson anser att vägen till ökad sysselsättning och ökade nyanställningar vidLudvig i går genom en konfiskation av medel frånföretaget. 27 (): Det borde stämma socialdemokraterna till eftertanke, att man inte ens ide egna leden lyckas uppamma något intresse och ännu mindre entusiasm förkollektiva löntagarfonder. Däremot finns motstånd mot fonder i alla läger ochbland alla yrkesgrupper. Människor skriver spontant på listor mot fonder. Pä enarbetsplats i min hembygd skrev nästan alla anställda - det var ganska många -på sädana listor. Men vem vill demonstrera för fonder? Det var ju såchefredaktören för tidningen ställde frågan . Denstörsta fonddemonstrationen vi har haft här i landet ägde kanske rum i går häri kammaren, när den socialdemokratiska riksdagsgmppen instämde i statsministernsanförande. Jag lyssnade med allt större häpnad till , när hantidigare talade om TCO och fonderna. Jag kände inte alls igen situationen iTCO. Jag har ändå varit medlem i TCO , framför allt på gräsrotsnivä menäven på regional nivå. sade att kampanjgruppen TCO-are mot fonder var odemokratisk. Det ären oerhörd anklagelse, som måste bygga på att de är emot fonder. Jag villerinra om att flera har uttalat sig mot fonder. Handelstjänstemannaförbundetsordförande sade t. ex. att genomförandet avfonder är att likna vid en statskupp. Det är ett mycket drastiskt ordval, ochjag skall inte använda mig av ett sådant. Men är förmodligen ocksåodemokratisk. Banktjänstemännen har också uttalat sig mot fonder. De vill istället ha det vinstandelssystem som allt fler banker tillämpar . 4Riksdagens protokoll 1983/84:55 TCO:sordförande sade att TCO är så splittrat idenna fråga att man inte vill ta ställning. Därför svarade man inte på denremiss man fick. Det kanske är klokt, så länge man inte haft en omröstningbland medlemmarna - en omröstning som med mycket stor sannolikhet skulleresultera i ett rungande nej till fonder. Jag undrar vem som företräder TCOhär, om det är eller . I det sammanhanget är det av intresse att se vad socialdemokraternasjälva vill föra ut för budskap mera officiellt. I senaste numret av densocialdemokratiska tidskriften finns en intervju med SIFO-chefen . I artikeln sägs vara en forskare, som är känd för enpåfallande väl utvecklad förmåga att se det principiella i enkla och nära tillhands liggande iakttagelser. Det är alltså ett mycket gott betyg för forskarenZetterberg. HansZetterberg säger i deri här intervjun en hel del om svenska folkets ledare . Och han är mycket kritisk. På tal om den nu aktuella frågan ochsocialdemokraternas ledare, säger han: Själv är jag kanske mest förvånad överOlof Palmes oförmåga att utöva ledarskap t. ex. när det gäller att förklaravisionen bakom löntagarfonderna. De uttalanden han har blivit mest känd förgäller en delaspekt - hur skall fondstyrelsen utses - medan själva grundtankenförs fram av . Förmin del instämmer jag i iakttagelse. Visionen bakom fondernahar inte förts ut till allmänheten. Man har visserligen framfört många skäl förfonder, inte sällan skäl som är inbördes motstridande, men det är ju intedetsamma som en vision. Kanske beror detta pä att visionen, en sociaUsering avdet svenska näringslivet, inte är det budskap som man vill eller ens vågarframföra, även om det är detta saken gäller. Isamma nummer av tidskriften recenseras en bok, som handlar omATP-striden. Många paralleller har dragits här i debatten mellan ATP ochfonder. De synpunkter som förs fram tycker jag är mycket avslöjande, för mandrar denna parallell även i recensionen. Man säger att det gäller att beskrivafonderna som något av uteslutande teknisk karaktär. Visioner eller principerskall alltså helt lysa med sin frånvaro. Och så hoppas skribenten attallmänheten skall glömma frågan till valet . Om vi nu fattar ett beslut såsnabbt som möjligt, blir det svårt för borgarna att få behålla en starkvärdeladdning till nästa val, sägs det i denna socialdemokratiska tidskrift. Nären ledande socialdemokratisk idétidskrift önskar att fonderna snabbt skallglömmas, så att man inte förlorar valet , hur skall man i det läget fånågon som helst entusiasm bland den stora allmänheten för dessa fonder? Vad fonderna kommer att betyda för den enskilde är det inte många somtalar om. Vad de betyder för en kommun eller ett län är heller inte detlättaste att få fram. Socialdemokraterna har ju i varje fall i den frågan varitovanligt litet hjälpsamma. Men det har väl sina skäl. Imitt hemlän, , kommer ATP-avgifterna till fonderna, om man utgårfrån , att uppgå till ca 45 milj. kr. - 7,5 milj. kr. frän , 2,2från och 5,4 frän , för att ta några exempel. Det gällerATP-avgifter frän anställda inom stat, kommun, landsting och övrigt Minskningen avde kommunala skatteintäkterna på grund av ökade ATP-inbetalningar kommer, omman också här utgår , att uppgå till ungefär 13,5 milj. kr. För Varainnebär det 1,17 milj. kr., för 1,2 och för 2,26 milj. kr. Vadvinstdelningen kommer att medföra för mitt hemlän är i stort sett att vi därvisserligen får vara med och betala, men vi får väldigt litet tillbaka, beroendepä att vi har få börsnoterade företag. Vimoderater lovar, tvärtemot de fromma förhoppningar som framförs i densocialdemokratiska tidskriften , att gång på gång återkomma till frågan omviristdelning och till hela problemet med s. k. löntagarfonder. För är detnågon fråga som skall behålla en stark värdeladdning fram till nästa val, så ärdet just frågan om löntagarfonder. Jag yrkarbifall till reservationerna 1, 2, 5 och 6. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 28 (): Det har kanske till leda upprepats, men måste ändå få sägas av ocksåmig: Det riksdagsbeslut som socialdemokraterna och kommunisternai dag kommer att ställa sig bakom betyder överförande av äganderätt överproduktionsmedel till staten med stöd av beskattning. Förslagetinnebär i korthet att medel tvångsvis överförs fräri våra sveriska företag tillstatsägda löntagarfonder. Dessa medel skall därefter användas för inköp avaktier i olika bolag. i ett större sammanhang tvingas företagen attfinansiera sin egen socialisering. Dettaskall lyfta ur den ekonomiska krisen, menar socialdemokrater såväl iregering och riksdag som regionalt och kanske även lokalt. Men jag vill uppmanaalla dessa att hellre se pä och uppmuntra småföretagen. Just fick jagstatistik som visar att det i mitt hemlän, , skapades4 997 nya arbetstillfällen i små och växande företag. Det är någonting sombehöver uppmuntras och stödjas ytterligare. Kritikriktas mot oss som talar om löntagarfonderna som fackföreningsfonder. Men avvilken anledning ger vi dessa fonder namnet fackföreningsfonder? Jo, därföratt det är i fackföreningamas toppskikt idén om denna typ av fonder har väcktsoch sedermera varmt omhuldats. Dessutom kommer fondstyrelsemas beslut att i höggrad vara fackligt påverkbara. På många håll inom fackliga organisationer påbasplanet har vi tyckt illa om idén. Anledningen till detta är attmålsättningen ursprungligen var - och jag tror att den är det även denna dag -att utöva makt över produktionsmedlen från facklig toppnivå. Idén är sprungen urtanken att i den bästa av alla världar är samhällsägandet, det kollektivaägandet, genomfört fullt ut. Somfrisinnad och liberal känner man en instinktiv motvilja när man märker attpolitiska beslut planeras och genomförs med socialismen som grundtanke och mål.Vi som är emot den typ av löntagarfonder som socialdemokrater och kommunisternu avser genomföra kritiseras ofta, så även i dessa dagars debatt,för att hetsa mot facket. Det är fel att påstå något sådant. Jag anser däremotatt mitt fack, som är anslutet till TCO, skall ägna sig åt frågor som de flestamedlemmar finner viktiga och centrala, nämligen lönevillkor, trygghetsfrågoroch allmänna anställningsvillkor. Ifrågan om att överföra medel tvångsvis från svenska företag till statsägdafonder är facket spUttrat. Min reaktion när jag lyssnade på vad som sades i det avseendet är att man måste sitta pä en väldigt hög nivå iTCO-kansliet för att inte begripa det. Har man suttit iett lärarrum, rest tillsammans med eller varit på fackliga kurser tillsammansmed TCO-anslutna lärare, så vet man att vi inte är överens i den här frågan. Detär fel att tvinga svensk fackföreningsrörelse att ta ansvar i ett ekonomisktsystem för samhällsförändring, där uppfattningarna inom de centralaorganisationerria och även lokalt är så splittrade som i löntagarfondsfrågan. Riksdagsbeslutetdenna dag kan ytterligare öka de motsättningar som redan finns mellan skildafackliga organisationer i värt land. Det är olyckligt. Ettnoggrant studium av remissyttraridena, som i sammanställningen - en hel bok -omfattar över 200 sidor, ger vid handen att väldigt många remissvar andastveksamhet och klart motstånd mot införandet av löntagarfonder av den nuföreslagna typen. Negativareaktioner framförs från löntagarhåll, från försäkringsbolag som t. ex.Folksam; talar om negativa effekter, skriver bl. a. att förslaget är samhällsekonomiskt oförsvarligt.Kommerskollegium skriver i sitt remissyttrande att förslaget kan få negativinverkan pä utvecklingen av den internationella konkurrensförmågan. Det färnegativ effekt ur exportsynpunkt. Kammarrätteni skriver: Väsentliga frågor har lämnats outredda eller getts enofullständig belysning. Förslaget har ingenting med delning av vinsten mellanägare och anställda att göra. Mängdennegativa remissyttranden är överväldigande. Trots detta genomdrivs förslaget omkollektiva löntagarfonder av socialdemokrater och kommunister. Det ärförvånansvärt och beklagligt. Slutligenvill jag erinra mot att vi aktiva i frikyrkorörelse, nykterhetsrörelse,idrottsrörelse och annan ideell verksamhet skall vara med om att av vårainsamlade medel genom den särskilda tilläggspensionsavgiften lämna pengar tillde fem fondstyrelserna. Isamband med fick vi från sida i gång en utredning.Det var nödvändigt att inte bara LO kunde visa på utredningar om konsekvensernaav överförandet av produktionsmedlen i samhällets och fackets ägo. Att sedanregeringsförslaget inte har tagit intryck av kritik från skilda politiskapartier eller remissinstanser är beklagligt. Folkpartietslinje är att anställda skall få ökat inflytande på sina arbetsplatser, och viär för vinstdelning med individuella andelar i företagsanknutna fonder. Påskilda sätt söker vi påverka till en utveckling i den riktningen. Jag yrkar avslag på löntagarfondsförslaget och bifall tillreservationerna 1, 2, 5 och 6 i finansutskottets betänkande nr 20. Anf.29 (): Så har vi nu kommit till den tidpunkt då riksdag skall beslutaom införande av löntagarfonder. Detta beslut innebär att vi socialdemokratergår vidare i arbetet för en väl utbyggd och fungerande demokrati. Ingenaktie- eller företagsägare kan få sitt företag - stort eller litet - attfungera om inte de olika personalgruppema inom företaget eller i samhället iövrigt fullgör sina arbetsuppgifter. Som löntagare är man en viktig kugge iföretagens funktion. Varför fär dä han eller hon inte vara med i företagensbeslutsorganisation som delägare genom löntagarfonderna? Svaretär klart både från de borgerliga partierna och från de olikaarbetsgivarorganisationerna. De anställda blir starka i en kollektivorganisation, och med löntagarfonder kommer löntagarna in pä områden därkapitalägarnas revirtärikande är större äri ute i riaturen. Motståndarnahar lagt ut för att vilseleda folk och samlatarvliga argument och för hetskampanjer, som saknar motstycke i svensk politiskhistoria. Lätmig i debattens bara peka på en del motioner, exempelvis fräncenterpartiet. Där beskrivs effekterna av den höjda ATP-avgiften på ettfelaktigt sätt. Fördet första: Löntagarfondsavgiften till ATP påstås vara , vilket är 150 %högre än det riktiga - . Om denna felaktiga uppgift är avsiktlig ellerbottnar i okunnighet får vara osagt. Fördet andra: Avgiftema kan inte både avräknas från löneökningen och läggas tilldensamma. Om avgifterna avräknas från löneutrymmet, leder det till att detkommunala beskattningsunderlaget bUr lägre än vad det annars skulle ha blivit.Dä kan man inte, som gör, hävda att kommunemas lönekostnaderökar med avgifternas storlek. Någralägger för att summera kostnaden för en region ihop kostnader förskattebortfallet med kostnader för avgiftshöjningen. Detta innebär att centernräknar kostnaderna två gånger. IKalmar län har givit ut en informationsskrift som säger att Ölandskulle dräneras på 62 milj. kr. på grund av löntagarfonderna. Om denna summaskulle vara korrekt, skulle varje ölänning tjäna mellan 450 000 och 500 000 kr.per år. Jag tror inte någon på har den inkomsten, vare sig som löntagare,egen företagare eller jordbrakare. Omall denna felaktiga information är avsiktlig eller ej låter jag vara osagt äveni detta stycke. Tillsist vill jag säga att löntagarfonderna är ett viktigt steg i den demokratiskaprocessen i ett modernt samhälle, där alla skall ha rätt och skyldighet attdelta i beslutsprocessen inom samhällets olika delar, både på arbetet och påfritiden. Jag yrkar bifall till finansutskottets hemställan i betänkande1983/84:20. Anf.30 (rii): Jag skall be att i korthet få återge några siffror som belyser hur hårtavgifterna till de s. k. löntagarfondema kommer att slå mot den kommunalaekonomin. Mitteget hemlän, , får tjäna som exempel. Kommunerna i kommer nuatt tvingas betala in mer än 6,7 milj. kr. i ökade ATP-avgifter tillfonderna. Beräkningen är baserad pä innevarande års siffror. Inbetalningarnablir inte mindre under vart och ett av . Landstingeti kommer för sin del att tvingas betala 5 milj. kr. århgen i dessaökade avgifter. För de statligt anställda i kommer fondavgiften attkosta över 2,5 milj. kr. Dekommunala avgifterna skall de facto betalas av oss värmlänningar i egenskap avskattebetalare. Det är ju så man måste räkna när man ser på den kommunalaekonomin. Av näringslivet i skall fonderna kräva en ännu störretribut. Inte mindre än 34,5 milj. kr. kommer att tas ut från dessavärmländska företag - stora som små. Egenföretagarna finns också med i bilden.De skall tvingas vara med och betala dessa avgifter för att LO och dessmaktelit skall bli härskare över näringslivet. Tillsammans kommer ,enbart till följd av ökade ATP-avgifter, att pungslås på 48,8 milj. kr. i fondavgifterunder ett enda år, räknat på årets lönesummor. Förkommunemas del tillkommer att skatteintäkterna minskar genomfondfinansieringen. Det kommer att kosta 14,6 milj. kr. Ovanpåallt detta kommer så vinstdelningsskatten som företagen skall tvingas betala intill fonderna för att de själva skall bh konfiskerade av facket, konfiskerademed egna pengar som tas ifrån dem och som starkt försämrar deras möjlighetertill investeringar - satsningar som skulle kunna ge nya sysselsättningstillfällen. skulle avtvingas 50 milj. kr. eller kanskedrygt detta belopp för att få vara med och finansiera dessa fonder, som kanskekommer att inrikta sig på att skaffa makten över detta företag. Jagskall i detta stycke i övrigt be att få hänvisa till , som jag helt instämmer i. Han gav flera exempel pä vilkenåderlåtning som kommer att ske i bl. a. värmländska företag, och jag skallirite ta tid med att göra den uppräkningeri. Härkommer företagen att drabbas, stora som små, medelstora företag och ävenegenföretagare. Vinstdelningsskatten kommer att slå hårt, det har vikonstaterat, och i detta fall kommer heller inte de små företagen, som ärtillväxtföretag och som sköts bra, att skonas. Denna del av näringslivet i vårtland, som vi kallar för småföretagsamheten, har ju en omvittnat stor betydelse- inte minst för sysselsättningen. Så även i dåliga tider. Jagskall be att nu få offentliggöra en alldeles färsk siffemppgift - en nyhet, omni så vill - som illustrerar den stora betydelse som företag med mindre än 200 anställda har i bl. Jag skall ange de värmländska siffrorna. - som kanbetecknas som ett krisår då väldigt många människor blev arbetslösa - var det iföretag med mindre än 200 anställda som det stora antalet nyanställningarskedde. Inte mindre än 4 221 personer fick anställning är 1981 i mindre ochmedelstora företag med upp till 200 anställda i . I större företag iVärmland begränsade sig nyanställningarna till 539 personer. Företagarförbundethar tagit fram dessa uppgifter ur SCB:s statistik. Blirdet bättre då vi får löntagarfonder eller tvingas att acceptera det beslut somnu de socialdemokratiska riksdagsledamöterna, med kommunisternas hjälp, skallpåtvinga landet? Det riksdagsbeslut som förestår äregentligen någonting helt enastående. En överväldigande majoritet av svenskafolket är emot dessa fonder. Det framgår klart av de opinionsundersökningar somhar gjorts, och det är många. av väljarna säger ja tillfonderna, alltså en ringa minoritet av det stora antalet väljare. Att dågenomdriva ett beslut kan inte sägas vara demokratiskt. Det tyder snarare på detmotsatta. Den representativa demokratin räcker inte som täckmantel för detövergrepp på folkviljan som socialdemokraterna tillsammans med kommunisterriastrax skall göra sig skyldiga till.