prot · G70911 · 1983-12-31 00:00:00 — Att riktat allvarligkritik mot skattefriheten medförde endast att man för skams skull gjordelagstiftningen provisorisk . Jag skulle nästan kunna våga minsista skjorta på att lagen kommer att förlängas . De här relaterade exemplen talar sitt tydliga språk om attLO har ett mycket stort inflytande över regeringspolitiken - något som skadarpolitikernas trovärdighet och säkerligen också regeringspartiet. Jag har bara talat om lindringar i beskattningen,och tillsammantagna är dessa som en droppe i havet mot alla de skattehöjningarsom vi begåvats med under det sistförflutna året. Genom devalveringen förrahösten skulle de svenska företagen åter få vind i seglen, och hjulen skullebörja rulla i svensk industri. Förvisso fick exportföretagen en välkommen ochnödvändig skjuts framåt, men när man så här tittar på detsammanlagda resultatet för svensk företagsamhet blir ändå det dominerandeintrycket alla de nya pålagor som lagts på näringslivet i form av avgifter och skatter. har arbetsgivaravgiften varit högreän året innan, och kom det dessutom en tillfälliglöneavgift på . Skattekredittiden har minskat ganska avsevärt föruppbörden av arbetsgivaravgifter, källskatt och mervärdeskatt vartill kommerett högre uttag vid B-skatteuppbörden. Härigenom ökar företagensräntekostnader, och likviditeten försämras. Fr. o. m. innevarande år har skatterna på förmögenhet, arvoch gåva höjts, vilket inte bara allvarligt försvårar generationsskiften ifamiljeföretagen utan också ökar kraven på att ta ut medel ur företagen föratt betala den årliga förmögenhetsskatten. I rättvisans namn skall tilläggasatt den sittande regeringen inte tagit bort den positiva regel som infördesunder borgerligt styre och som innebär att små och medelstora företag blottskall beskattas för av förmögenbetsvärdet. Vi har begåvats med en tillfällig vinstskatt föraktiebolag för i storleksordningen av den beslutadeutdelningen, och i väntan på fonderna lades ett förslag om permanentvinstdelningsavgift fr. o. m. lär väl någon sådan knappast behövas, dåvi av allt att döma kommer att drabbas av kollektiva fackföreningsfonder frånsamma år. Av övriga skatter som kommit till eller höjts kan nämnasenergiskatt och beredskapsavgift för oljeprodukter, där skatten höjts, samthyreshusavgift, som är en helt ny beskattning, fast den kallas för avgift. Den stora skattereformens kvittningsförbud mellan olikaförvärvskällor är självfallet också till nackdel för näringslivet liksom högrerestavgifter och likaledes högre räntenivåer på exportkrediter med statligtstöd. SHIO-Familjeföretagen har räknat ut att de nya skatter ochpålagor som lagts på näringslivet och som jag här i huvudsak har redogjort förkommer att kosta de små och medelstora företagen minst 7-8 miljarder kronorunder det närmaste året. Till allt det här uppräknade kommer ytterligareskattehöjningar, där den tyngsta delen självfallet är momshöjningen i januari.Andra vägar att minska sparviljan har varit slopandet av skattereduktionen påaktieutdelningar och minskade förmåner i det så populära värdesäkralönsparandet. De sammanlagda skatteökningarna under det år somsocialdemokraterna innehaft regeringsmakten uppgår till inte mindre än 13miljarder kronor. Det verkar som om partiet under sina utanförregeringen sysslat med att gräva extra djupa startgropar för att sedan, närmakten väl återtagits, sätta full fart och rasera de årens skattelindringar. Som ett brev på posten har skatteskärpningarna följts avkrav på fler och skärpta kontroller, som säkerligen inte är effektiva nog attstoppa de verkliga skattebrottslingarna men som ytterst negativt berör massorav vanliga hederliga människor som inte har minsta tanke på att undanhålla ettenda öre i skatt. Som exempel på hur kontrollsamhället vuxit kan nämnasskärpningen av generalklausulen mot skatteflykt och den mångomtalade s. k.angiverilagen. Hos många människor sprider sig uppfattningen att det nuhar gått för långt, att statens önskan att kontrollera har överskridit gränsenför vad medborgarna är beredda att acceptera. Ingen skall inbilla sig attkontrollsamhället kommer att minska så länge som socialdemokraterna sitterkvar vid makten. Vi kommer att få fler och fler dataregister och fler och flersamkörningar av dessa register. Skatterna kommer nämligen ytterligare att höjas, vilket isin tur reser krav på nya kontrollåtgärder. Flera nya skatter och skattehöjningar har aviserats, ochdet skulle naturligtvis vara synnerligen intressant att från regeringspartietsföreträdare få veta vad vi därvidlag har att vänta oss . Att döma avnärvaron från regeringshåll i kammaren har jag inga större förhoppningaratt få besked . Det har talats om båtskatt som skulle utgå efter båtenslängd eller dess försäkringsvärde. Vi har över 800 000 fritidsbåtar i ,och även om inte mer än kanske hälften av dessa är stora nog för att beskattas,blir det en gigantisk kontrollapparat. Det är inte alls säkert att det blir såmånga miljoner i statskassan, särskilt inte om man går på modellen skatt efterförsäkringsvärdet, då dessa försäkringar kan ske utomlands. Men ettbåtskatteverk blir det väl med en massa nya arbetstillfällen. meddelade massmedia att regeringen avsågatt halvera inflationsskyddet av skatteskalorna. Efter den underbara nattensuppgörelse begränsades ju inflationsskyddet till och skulle nu såledesförväntas bli blott . Av den uppgörelsen återstår nu inte mycket mer änbegränsningen av underskottsavdragen. I dagens tidningar talas det om ensmåhusskatt på av taxeringsvärdet, en ytterligare pålaga på redan hårtpressade villaägare. Det har vidare talats om ytterligare höjdförmögenhetsskatt, omsättningsskatt på aktiehandel och enproduktionsfaktorsskatt på fastighetsförvaltning, arrenden och företagensvinstandel till sina anställda, varjämte socialavgifter också skulle utgå pålön till anställda som redan uppnått pensionsåldern. När debatten om regeringens svek mot pensionärerna i formav utebliven värdesäkring av pensionerna rasar som hårdast, förefaller det somom socialdemokraterna tänkte utsätta sig för en ny svekdebatt genom att införaett slags straffskatt på pensionärernas arbete. Enligt det förslag som tagits fram av finansdepartementetskall arbetsgivarna betala en 20-procentig avgift för de anställda som fyllt65 år, och samma avgift skall i form av egenavgift erläggas av egenföretagare isamma åldersgrupp. har socialavgifter alltid uttagits för att täckautgående förmåner. tänker man vända upp och ner på den principen genom attta ut en avgift -läs skatt - som inte medför några utgående förmåner. k. företagsanknutna vinstdelningssystemet också skall beläggas med motsvarandeskatt har naturligtvis tillkommit för att stoppa allt som kan tänkas varanegativt för de kollektiva fackföreningsfonderna. Det har också talats om att regeringen tänker höjabensinskatten för att finansiera nästa steg i marginalskattesänkningen.Finansieringen av det steget har redan skett genom den skattehöjning som detminskade inflafions-skyddet innebär, och det är självfallet oacceptabelt attlägga ytterligare bördor på den redan prövade bilismen. När skall socialdemokraterna upptäcka att det inte går attständigt höja skattetrycket och tro att det kommer att strömma in nyainkomster i statskassan? Man bortser helt från den psykologiska faktorn. Dentar sig uttryck i att människorna minskar sin arbetsinsats, sitt initiativtagandeoch risktagande, och det får hela samhällsekonomin att stagnera. I stället behöver vi ett helt nytt tänkande, ettskattesystem som gynnar och inte missgynnar arbete och sparande.Skattelagstiftningen får inte som nu ständigtkompliceras, vilket inte bara innebär stora svårigheter för den enskilde utanockså leder till ett slutligen helt motbjudande kontrollsamhälle. Under den borgerliga regeringstiden inriktades politikenpå att sänka vårt helt orimliga skattetryck. Socialdemokraterna har helt väntpå den inriktningen, och vi är nu på väg in i ett oacceptabelthögskattesamhälle. En eventuell borgerlig regering val får ettenormt arbetsfält för att bringa ner skattetrycket till en mera rimlig nivå. 76LENNART (): Får jag börja med en fråga till KnutWachtmeister. Han häri sitt anförande använt orden kollektivafackföreningsfonder. Det skulle vara intressant att av fåveta vad som menas med kollektiva fackföreningsfonder, så att man får klarhet ide begrepp som används. När man lyssnar på borgerliga företrädare i denallmänpolitiska debatten är det någonting som är gemensamt för alla. Man fårintrycket att över huvud taget inte haft något ansvar förlandets politik. Men faktum är att de svårigheter som den socialdemokratiskaregeringen upplever och har att brottas med under en lång rad av år framöver ären följd av den politik som bedrivits under sex borgerliga år. Det är underdessa som vårt land har fått de enorma underskotten, som de borgerligapartierna naturligtvis får ta sitt ansvar för. Men man får som sagt i den härdebatten intrycket att de borgerliga över huvud taget inte suttit iregeringskansliet eller varit med och medverkat till någonting. Allting somsker och som har skett är socialdemokratins fel. Sedan några ord om den borgerliga synen och ideologin.Knut menade att det var fackliga påtryckningar som styrde densocialdemokratiska regeringen. Han nämnde ett par beslut som fattats här iriksdagen och som gällde rätten till avdrag för fackföreningsavgifter ochfackliga stipendier. De borgerliga partierna tycker att en fackföreningsmedleminte skall få dra av några hundralappar för sin medlemsavgift och att en medlemsom åker på en kurs, arrangerad av en facklig organisation, inte skall få ettstipendium utan att betala skatt för det. Men han säger ingenting om konjaktill kaffet hos direktörerna på eller om fina middagar. Han sägeratt vi har alltför höga skatter på förmögenheter, aktier osv. Detta präglar litet av den syn som deborgerliga har på de vanliga människorna ute i produktionen, vilka betalar sinfackliga avgift och kanske får några hundralappars avdrag. Det är dessamänniskor man angriper. Man angriper inte de orättvisor som finns i samhället iövrigt, utan det är de små människorna, de som har det hårda jobbet, de somåker på en kurs och får ett litet stipendium som skall angripas. Det är två frågor som jag tycker är viktiga och somframöver måste tas upp i den socialdemokratiska politiken. Det allra viktigaste måste vara att komma till rätta medsysselsättningsfrågorna. I det sammanhängt handlar det också om att vi måstebedriva en Vi har sett vad av borgerligt regeringsinnehav harinneburit. Vår ekonomiska handlingsfrihet har urholkats, vilket leder till desvårigheter som vi har och som vi kommer att få uppleva . Som sagt: Det allra viktigaste framöver är att vi måsteklara sysselsättningen och klara en rättvis fördelning av det som vi skapar. Det är länge sedan kårhusockupationen och studentrevoltenägde rum i det här landet, . Det var då olikabokstavspartier dök upp i debatten, med eller utan r. sitter sammamänniskor på andra platser med andra namn, under rubriken , i förlag osv. Man demonstrerar med företagens pengar och sägeratt det är de största demonstrationer som har ägt rum här i landet . Närvi då talar om att arbetarrörelsen första maj har åtskilligt många flermänniskor som demonstrerar säger man: Det är ju en uppoffring av direktörernaatt stiga upp så , kl. 4 eller 5, åka till ochkomma hem . Det tar man som intäkt för att det är en storuppoffring som görs och att det är fantastiskt att man kan samla så mycketfolk. Om det kunde bli så - det vore fint, men jag tror inte attdet händer - att de här direktörerna och företagarna gav de anställda ledigtoch lät dem på företagens bekostnad åka till någon dag för attdemonstrera för löntagarfonder, skulle den demonstration som man hade den 4oktober blekna vid en jämförelse när det gäller antalet deltagare - det är jaghelt övertygad om. I en fid av ekonomiska svårigheter, inte minst under denborgerliga perioden, har marknadskrafternas oförmåga att lösa problemen isamhället visat sig. riktas attackerna mot arbetarrörelsen och dessföreträdare. Vi är medvetna om att det inte är några nyheter idebatten. fyller , och somfackföreningsrörelsen har kämpat för bättre villkor åt de många människorna harvi varit vana vid en hat- och hetspropaganda mot de människor som försöker göraen insats för sina kamrater ute på arbetsplatserna. Man försöker i olika former misstänkliggörafackföreningsrörelsen. Det får man väl göra - det är vi vana vid, det har vivarit med om . Dagens ämne när det gäller hets- ochhatpropagandan är löntagarfonderna, och det finns mycket att säga om detta. Mendet hela handlar inte om sakfrågan, utan det handlar om personangrepp, ommänniskor som inte företräder folket, om öststatssystem, om fackpampar och omatt löntagarna i det här landet vill störta allting i fördärvet. Låt migbara, herr talman, ge några få exempel på hur debatten bedrivs. I kan man läsa, att om någonicke-socialistisk person överväger att acceptera att sitta med i någonlöntagarfonds styrelse, måste han vara på det klara med att han kommer att haförverkat sitt förtroende inom näringslivet och de icke-socialisfiskapartierna. Det är egentligen ingenfing annat än ett yrkesförbud, som vi inte ärvana vid i det här landet. fick jag en tidning från ,som är ett gemensamt organ för näringslivet i . Där skriver man omOlof och hans tal i samband med öppnande den 4oktober: "Det var en ynkligt darrande man som vid Riksdagenshögtidliga öppnande försökte svepa sig i retorik, demagogiska halvsanningar ochrent skitprat men som vid en analys framstod i en nakenhet som inte ens enutplundrad socialdemokratisk pensionär kunde undgå att inse." I annonser målar man ut som den som skall taöver företagen i det här landet, och dessa exempel är bara en liten del avpropagandan från näringslivet och de borgerliga parfierna . Här handlardet som sagt inte om sakfrågor, utan om att måla upp spökbilder, så attmänniskor blir skrämda att tro att socialdemokratin står för något slagsöststatssystem, där människorna får uppleva ofrihet osv. Historien visar attdetta slags angrepp är något man arbetar med inom de reaktionära grupperna isamhället. I går sade att socialdemokratin lever i endrömvärld och att vi blickar tillbaka på hur det var förr i världen.Högerkrafterna drömmer om att pressa tillbaka löntagarna, om att sänka deraslöner, om att avskaffa trygghetslagar osv. Medlet man använder för attförverkliga det man drömmer om inom borgerligheten och inom näringslivet - attsänka lönerna, att se till så att ungdomar inte får betalt efter insats osv. -är att måla upp hotbilder för allmänheten. Man glömmer vilka det egentligen ärsom bygger upp - och som har byggt upp - företagen och det här samhället. Vad är egentligen utan arbetare vid det löpandebandet? Vad är utan människor som sätter ihop kylskåpen och de olikaköksmaskinerna, och vad är egentligen ASEA utan människor som arbetar ute iproduktionen? Vad tänker egentligen arbetarna på vid ochFagersta, där en del av ägargruppen befinner sig i när familjefejderrasar om makten? Vad tänker arbetarna på Monark när musikdirektörer bollar medaktier och spelar med människornas trygghet? Vad tänkte de anställda på ,i mitt hemlän, om Johanssongruppen, som seglade iväg med sin lustjakt tillVäsfindien? - inte var det på öststatssystem. Finns det för resten någon borgerlig företrädare här somkan tala om för mig om det finns löntagarfonder i något öststatsland? Jag trorinte det. Nej, arbetarna på företagen i det här landet tänker intepå några fackpampar, utan de tänker på hur de skall kunna klara sin trygghetoch framtidens jobb och på hur deras barn kommer att få det . Mantänker naturligtvis på den brist på inflytande man har över sin dagligaverksamhet, där man ser hur det bollas med människornas trygghet på det sättsom vi har fått prov på . Hela utvecklingen visar att det behövs en breddning avägandet i samhället, som medför att andra intressen än spekulation ochkupongklippande kan komma med i bilden. Om man skall diskutera utifrån det förslag som ha. 'lämnats över till lagrådet när det gäller löntagarfonder, kan man konstateraatt det finns en fjärde AP-fond som inte är någonting annat änlöntagarnas pengar. De som skall förvalta löntagarnas pengar i den fjärdeAP-fonden är människor som bl. a. finns i näringslivet. Om jag inte minns felsitter bl. med i fjärde för att setill att den här fondens pengar används så bra som möjligt. Förhoppningsvis ärdessa människor kunniga och kan förvalta de här pengarna på ett riktigt sätt. Det är ingenting annat än detta det handlar om när manbygger ut systemet med fem nya fonder. Man skall försöka bredda ägandet isamhället, och de här pengarna skall användas för att skapa trygghet och enbättre framtid. Det handlar alltså inte om att några fackpampar skallsitta och styra - vad man nu menar med fackpampar. Som jag ser det är det frågaom människor som har fått förtroendet av sina kamrater att företräda dem iolika sammanhang. Det blir alltså inga fackpampar som skall sitta och styra.Det är något fult i borgerlighetens ögon att vara vald på demokratiska vägar.Men om man får styra och ställa därför att man har en massa pengar - då är detnågot fint. Det speglar något av den ideologi som präglar borgerligheten. Löntagarfonder innebär inte attfackföreningsmänniskor skall styra företagen, utan företagen skall styras av demänniskor som kan se till att skapa trygghet för andra. Och om vi över huvudtaget skall kunna klara framtidens pensioner måste självfallet de anställda fådel av vinsterna. Tanken är att avkastningen från de fonder som skapas skallanvändas för att ge möjlighet för oss som en gång blir pensionärer att allskunna få en pension. 77 () replik: Jag hade inte tänkt förlänga den härdebatten, men jag fick en direkt fråga av , som undrade vad jagmenade med kollektiva fackföreningsfonder. barn har många namn. använde ordet löntagarfonder. sade att de bordekallas trygghetsfonder. Jag kallar dem kollektiva fackföreningsfonder -kollektiva därför att de är kollektiva och inte enskilda, fackföreningsfonderdärför att det blir facket som kommer att styra och inte den enskilde. Därförkallar jag alltså fonderna kollektiva löntagarfonder. 78KJELL () replik: Jag hade egentligen inte heller tänkt ge någonreplik, men jag tycker att det som sade verkade litet konstigt.Jag talade fakfiskt om skatter, och jag uppehöll mig nästan uteslutande vidskatteuppgörelsen och de höjda skatterna. Det hade varit bättre om hade gett ettsvar på frågan hur man nu kommer att handla, om man kommer att stå fast vidskatteöverenskommelsen eller inte. När det gäller mycket av det som här sadeförmodar jag att han inte riktigt tror på det själv. Jag tänker inte gå in päkonjak och sådana saker. Skriver man replikerna innan man går hit och innan manhar lyssnat till vad debattörerna säger kan man komma litet snett. Men en sak tänker jag gå i svaromål emot, nämligen detkolossalt enkelriktade resonemanget om att allt elände i började 1976när regimskiftet skedde. Det är oerhört märkligt att framträdande socialde- mokraterinte har i minnet den goda utvecklingen , som började brytasnär de socialistiska experimenten startade, då man talade om den socialistiskaskördetiden. Det är märkligt att ni har glömt bort oljekriserna. Bara densenaste kostade som folkhushåll extra föroljeinköp. Hela Volvos produktion gick åt för att betala detta - och då varändå inte omkostnaderna betalda. Det är också märkligt om ni inte har hört talas om denkostnadsexplosion som skedde 1974 och 1975 och som fick till resultat attsvensk industri knäade. Det är konstigt att ni aldrig har sett på konsekvensernaav den skattepolitik som jag talade om att ni förde ochsom resulterade i höjda inkomstskatter - långt mer än lönerna ökade - ochväsentligt höjda arbetsgivaravgifter. Detta medförde en kostnadsnivå förföretagen som de sedan inte kunde klara av. Och vad fick det för följder? Jo, ni talar väldigt mycketom att budgetunderskottet uppstod under borgerliga regeringar. Budgetunderskottetuppstod faktiskt som konsekvens av den politik som jag har talat om. Detsom hände var att skatteinkomsterna från de våldsamma ökningarna 19741975 gickin i statskassan och förbättrade läget tillfälligt. Men sedan blev det såmycket värre, när företagen stod där och inte kunde klara sig. 79LENNART () repHk: Låt mig till säga att när jaganmäler mig till en allmänpolitisk debatt går jag inte och frågar om vad jag får lov att prata om. När det är en allmänpolitisk debatthar man - det utgår jag ifrån - friheten att själv avgöra vad man vill ta upp.Jag hade inte tänkt prata om skatteproblematiken. ställde en fråga om skatteuppgörelsen.Kjell borde då också vara medveten om att skatteuppgörelsen byggde påförutsättningen att skattesänkningen skulle finansieras. Regeringen har bjuditin de båda mittenpartierna till att diskutera hur man skall kunna täckakostnaderna. Det är vad det handlar om - sedan får vi naturligtvis se vaddet leder till. Men förutsättningen för skatteuppgörelsen - det var ävenmittenpartierna, i varje fall då, införstådda med - var att den skullefinansieras. har naturligtvis rätt i att vi har upplevten hel del problem i samband med oljekrisen. Men vad jag i mitt inlägg beskrevsom det gemensamma draget för de borgerliga talarna var att de glömde av heladen period som de borgerliga själva suttit i regeringsställning, . talade också om tiden . Men debudgetar som var ansvarig för gick ihop. När man hade utgiftersåg man också till att man fick inkomster. Detta har slagit helt fel under denborgerliga perioden, och det kommer vi att få brottas med . Det är klart att har rätt i att oljekrisenställt till en hel del problem för oss. Men vad jag pekade på var att deborgerliga glömmer av att de regerat och att det är dä vi fått deallra största problemen. KnutWachtmeister sade att han kallar fonderna för fackföreningsfonder därför att facket skall styra. Vad skall facket styra i delöntagarfonder som har presenterats? Löntagarfonderna skall ha en styrelsesom placerar pengar i olika företag. Det är inga fackföreningar som skall sittai dessa styrelser- det skall vara människor som har kunskaper ochlöntagarintressen. Det handlar inte om LO:s eller några andra ledare, utan dethandlar om människor som har löntagarintressen. Jag utgår ifrån att de ärmedlemmar i någon fackförening - jag hoppas att inte harnågonting emot att det finns fackföreningar här i landet. Det är en egendomlig inriktning på resonemangen när mantalar om fackföreningsfonder och inte är medveten om vad det egentligen handlarom. 80 () replik: Jag skall fatta mig kort. Självfallet har jag inte någontingemot att det finns fackföreningar -naturligtvis inte. Men jag tror inte att detinflytande som facket kommer att ha i dessa fonders styrelser säkert leder tilldet allra bästa resultatet. Vi kan bara se hur det gick när fackföreningsägdaBPA skulle konkurrera med andra företag som leddes av professionella styrelser! 81KJELL () replik: Låt mig först säga att det vore mig fjärranatt diktera vad skall säga här i kammaren. Det är en av debärande idéerna i det parti jag tillhör - -, det är en av debärande liberala idéerna att varje människa här i landet säger det han vill. säger att Strängs budgetar gick ihop. Ja,det gjorde de därför att skatterna höjdes mycket kraftigt . Vi hade ettsystem som egentligen var underbart, ett önskesystem för en finansminister, därinflafionen ständigt höjde skatten och gav staten större inkomster varje år.Detta gick ju bra ända tills vi kom till den gräns där företagens avkastningsförmågaöverskreds, och när vi inte längre kunde klara av konkurrensen från omvärlden.Då var det slut, och vi fick påbörja en annan politik. Då gick det inte längreså lätt att få ihop budgetarna, och det tror jag nog att socialdemokraternakommer underfund med framöver. Det budgetunderskott som vi har haft att dras med, och somsocialdemokraterna också har att dras med, växte fram strukturellt heltnaturligt beroende på den utveckling som vi hade i vårt land.