prot · G70935 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:35 1 § Justerades protokollet för den 21 innevarande månad. 2 § Svar på fråga 1983/84:146 om viss av anordnad informationsträff för utländska journalister har ställt följande fråga till mig: "Avser utrikesministern all vidta åtgärder för ättmotverka de skador på anseende utomlands som utrikesdepartementetvållat med sin informationsträff för utländska journalister den 8november?" För att få något perspektiv på denna mediahändelse måsteförst konstateras, att erbjuder UD:s pressrum de utländskakorrespondenterna i service, däribland olika slag av pressmöten, isyfte att underiätla deras kontakter i vårt land. Det var inom ramen för denna av korrespondenternaefterfrågade och uppskattade mötesverksamhet som del nu aktuella mötet hölls. fråga (barnomhändertagande) som ivrigt diskuterats inom och utom Sverige-mest uppseendeväckande i den västtyska tidningen under rubriken(Barnkoncentrationsläger iSverige), erbjöds en bred och allsidig information av såväl företrädare för denofficiella socialpolitiken som en av systemels främsta kritiker. På uppmaning av några korrespondenter deltog dessutom -utan att vara inbjudna - ytterligare ett par personer aktivt iinformationsmötet. Därmed förändrades mötets karaktär på ett drastiskt sätt. Publiciteten i blev omfattande. I utländsk pressväckte däremot mötet föga uppmärksamhet enligt de rapporter vi fåttin. Presskomr mentarerna handlade mestadels om att skulle ha känt sigsårat över den ensidiga publiciteten kring barnomhänderlagandel. All påstå att mötet som sådant skulle ha skadat Sverigesanseende utomlands är en klar överdrift. Om viss av anordnad informationsträffför utländska journa-lister Anf.2 (): Jag tackarutrikesministern för svaret. Min fråga föranleddes av den negativa reaktionen på utrikesdepartementetsinformationskonferens för utländska journalister den 8 noveinber. Jag är inteute efter att diskutera den sakfråga som konferensen behandlade -socialamyndigheters tvångsomhändertagande av barn. Min kritik gäller UD:s sätt attbehandla företrädare för den utländska presskåren i . Att de utländska journalisterna själva känner sig kränktagår inte att ta miste på. I flera uttalanden för svenska massmedia har dettalats om en unik aktion som blev ett unikt fiasko. En korrespondent förholländsk och belgisk radio och TV kallade informationsträffen för "ettfantastiskt självmål, publicistiskt sett, och totalt onödigt". Värre ändå är naturligtvis att dessa journalisterverkligen fått någonting att rapportera hem. Det är tyvärr ganska sällan detskrivs artiklar om i världspressen, och när det nu händer så blirintrycket negativt. Frågan är om det skulle ha gått att tänka ut något bättresätt att med så små medel fördärva Sverigebilden utomlands. Utrikesministern tror inte att händelsen har skadat vårtanseende i andra länder. Men jag är rädd för att vi inte har sett slutet än.Det inträffade kommer sannolikt alt färga den rapportering som dessakorrespondenter bedriver i fortsättningen. Jag invänder inte mot att UD förser utländska journalistermed underlag och bakgrundsmaterial. Tvärtom är det angeläget att så sker. Mendenna service får inte förenas med tillrättavisningar och påpekanden, som gårut på att inte beskrivs på ett tillräckligt fördelaktigt sätt i andraländers press. Vi måste respektera alt företeelser i kan bedömaskritiskt utomlands, och att utländska korrespondenter har sin fulla frihet attbeskriva den svenska verkligheten som de själva ser den. Det inträffade är så anmärkningsvärt att det finns skälatt ställa frågan vem som kom på idén att genomföra informationsmötet. Var detpressrädet och nyulnämnde presschefen ined ambassadörs ställning ,med tidigare hemvist inom TCO:s informationsavdelning? 'Var det kanskeutrikesministern själv? Eller var det till äventyrs statsminister ,som inte kan ha varit nöjd med den stort uppslagna intervjun i , därupphovet till hela historien tycks ha legat? ställer frågan vem som kom påidén att denna presskonferens skulle hållas. Jag vet inte hur det har gått tilli de föregående regeringarna, men i den nuvarande är det pressbyrån själv somfattar sådana här beslut. Jag har inget som helst intresse av att bestämma vadpressbyrån skall informera om - och statsministern har det naturligtvis i ännumindre utsträckning. Denna konferens fick ett egendomligt förlopp genom att människorsom inte alls var inbjudna till den infann sig och, mycket högröstat, framfördesina meningar, så att det mer eller mindre uppstod ett gräl vid konferensen.Det var, omjag har förstått saken rätt. företrädare för den s. k. StiftelsenFamiljekampanjen. Det är en organisation vars främsta syfte tycks vara att debiologiska föräldrarna skall slippa all insyn och inblandning i sinbarnuppfostran. Stiftelsens juridiske rådgivare framhåller: Nekar en familj attta kontakt med socialvården skall det respekteras, även om socialvården anseratt barnet far illa. Detta är en uppfattning som de politiska partierna iSverige och allmänheten inte har. Det var det som man ville klargöra vid dennapresskonferens. Jag känner mig inte säker på att det är lämpligt att enstatlig myndighet ordnar en diskussion. Det är tänkbart att vi i fortsättningenskall lämna en rent saklig information, utan att, pä det.sätt som skedde här,ge företrädare för olika åsiktsriktningar tillfälle tillmeningsbrytning. Om vi.ss av anordnadittforma-tionsträffför utländska journalister 4 (): De omdömen som jag tidigare återgav i mitt anförandehärrör frän utländska journalister, som var missnöjda med mötet. De pekadesärskilt på att de kände sig påverkade i en viss riktning av mötesarrangörerna.Och det var inte i den riktning som de nämnda objudna gästerna för sin delville styra mötet. Jag tror att det ligger en hel del i vad utrikesministernsade som avslutning, nämligen att man kanske inte skall ladda upp för sådanahär sammandrabbningar. Men det är viktigt alt man inte så mycket oroar sig föratt det på informationsmöten av denna typ kommer företrädare förintressegrupper i , för de kan ändå nå fram till dessa journalister. Jagtror i stället att man skall eftersträva alt den information som lämnas frånutrikesdepartementet är rent saklig. Informationen får inte innebära att mangär i något slags försvarsställning och närmast kräver av dem som rapporterarom förhållandena i att deras rapportering skall ske på ett visst sättoch att de ständigt skall betona att de lösningar som har åstadkommitär de bästa. En sådan uppläggning motverkar sitt syfte. Jag är rädd för att detär denna effekt som kom ut av informationskonferensen . Jag är som sagt också rädd för att vi ännu inte har settslutet pä dess verkningar. Här kan komma en efterhörd som påverkarrapporteringen i helt andra frågor från det politiska livet i . har framhållit att de utländskapressreaktionerna hade ett visst innehåll, och det var kritiskt. Men är detriktigt att inte nämna alt del också finns många utländska journalister sombåde i utländsk och i svensk press har försvarat denna presskonferens? missleder kammaren om han framställer saken så att det bara harriktats kritik mot presskonferensen. 6 (): Det är utan tvivel på det viset att den dominerande delenav debatten efteråt från de utländska journalisternas sida har varit kritiskmot Om åtgärder med anledning av vissa rapporterade brott motde mänskUga rättighetertia i Sedan har enstaka företrädare för den utländska journalistkåren ställtupp till försvar. Men jag har fattat det så att de mera har försvarat denpraxis som har rått, nämligen alt man utan försök till påtryckningar skallbetjäna de utländska journalisterna med underlagsmaterial och bakgrundsinformation.Alt vi skall fortsätta med det är alldeles självklart. Men det beståendeintrycket efter vad som har varit är att man försökte tafram en pekpinne. Den har alltså träffat fel, och journalisterna har slagitbakut. Påståendet från att det här hargjorts försök till påtryckningar har en sanningshalt som ligger på samma nivåsom innehållet i den artikel som skildrar den svenska barnavården somkoncentrationsläger. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på fråga 1983/84:157 om åtgärder med anledning avvissa rapporterade brott mot de mänskliga rättigheterna i Mot bakgrund av en rapport från AmnestyInternational rörande som publicerats har mig om vilka åtgärder regeringen vidtagit för att uttrycka sinallvariiga oro över de fortgående brotten mot de mänskliga rättigheterna iIran. Virgin har vidare ställt frågan om tagit några initiativ i för de mänskliga rättigheterna i samma syfte. Den följer noga händelseutvecklingen iIran i vad avser mänskliga rättigheter. I ett interpellationssvar i riksdagenden rörande behandlingen av Bahai-religiösa i hade jaganledning att närmare redogöra för regeringens inställning i dessa frågor. Jag vill här nämna alt vi företagit enframställning i rörande politiska fångar. har vidaretillsammans med andra västeuropeiska länder gjort framställningar till förmånför bahaierna i . Kränkningar av de mänskliga rättigheterna har ocksåberörts i andra bilaterala sammanhang. Det kan härutöver tilläggas, att bl. a.Iran berörts i del svenska anförandet inför FN:s kommission för demänskliga rättigheterna. FN:s sammanträder varje årunder . är f. n. inte medlem i kommissionen, utan deltar somobservatör. Delta begränsar i viss mån våra möjligheter att inom kommissionensram ta egna initiativ rörande situationen i enskilda länder. Frågor om brottmot de mänskliga rätligheterna behandlas emellertid också i FN:sgeneralförsamling och i andra fora i FN-systemet. I regeringsdeklarationen vid utrikesdebatten i imars framhöll jag all kommer alt fortsätta att verka för attregelsystemet till skyddför de mänskliga rättigheterna förstärks. Jag vill också framhålla alt Sverigetagit initiativ till och aktivt deltar i utarbetandet av en konvention mottortyr. Vi skall självfallet också fortsätta vår kamp mot dödsstraffet och motde avrättningar ulan rättegång och dom som äger rum på olika håll i världen. 9 (): Jag lackar utrikesministern för svaret. Frågan om de mänskliga rättigheterna i har tidigaredebatterats i vid ett flertal tillfällen. Det finns trots dettaenligt min mening starka skäl att åter la upp problemet. FN:s generalsekreterare har i en utförlig rapport från den22 februari fill FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna med alltydlighet visat att allvarliga överträdelser mot den internationellakonventionen om de mänskliga rättigheterna förekommer i stor omfattning iIran. Rapporten talar om brott mot artikel 6, som handlar om rätlen till liv. Iländer som inte avskaffat dödsstraffet skall sådant straff utdömas endast förde allvarligaste brotten och endast av en kompetent domstol. Enligt färska Amnestyrapporter överstiger antaletavrättade betydligt den officella siffran på 5 000 personer på grund av attpolitiska fångar avrättas i hemlighet. Andra källor bekräftar dessa uppgifter.. Dödsstraff utmäts i för en rad förhållanden ellerhandlingar, t. ex. medlemskap i en oppositionsgrupp, drogförsäljning, samarbetemed sionis-ter, äktenskapsbrott och homosexualitet, som ligger långt från vadman normalt kan kalla "de allvarligaste brotten". Det finns t. o. m.starka skäl att tro alt barn och havande kvinnor återfinns bland offren. Brott mot artikel 7, som bl. a. handlar om förbud mottortyr, förekommer också i stor utsträckning. Nära 2 000 fall från februari1979 till tas upp i generalsekreterarens rapport. Den redovisar 250fall av prygel. I över 1 000 fall har offren slagits, och i över 500 fall harde utsatts för psykisk tortyr, hot m. m. Amnestyrapporlen i årtalar om ännu råare tortyr. I sitt försvar inför generalsekreteraren har Irantillbakavisat alla anklagelser, och i stället redovisar man en utförligsammanställning över alla de offer som omkommit eller skadats i bombexplosionereller andra terroraktioner i , utförda av motståndsgrupper. Det är en långlista som speglar mänga tragedier. Ändå har man en känsla av att varje sådanaktion möts med hänsynslösa repressalier, som i sin tur föder bitterhet, hatoch nya våldsdåd. Våldsspiralen trappas därigenom upp. Vilka åtgärder kan då vidta? Vi måste självfalletom och om igen påtala brott mot de mänskliga rättigheterna. Det kan aldrig varafel, även om man har en medlarroll i kriget mellan och , att påtalabrott mot den internationella rättsordningen. Handel mellan länder är enligt min uppfattning ett sättatt långsamt åstadkomma förändringar i positiv riktning när det gäller dessaproblem. Handelspolitisk isolering har snarare en tendens att förstärkaproblemen. Det är däremot viktigt alt handelsdelegationer med officiellställning, som Om åtgärder med anledning av vissa rapporterade brott motde mänskliga rättigheterna i Omden politiska situationen i besökerIran, med skärpa protesterar mot brotten mot de mänskliga rättigheterna. Annarskan lätt det intrycket skapas, att vi indirekt ger dessa brott vår sanktion. bör också verka i FN:s kommission förde mänskligarättigheterna, stödja undersökningar och aktivt bidra till att missförhållandenpåtalas. Vi måste göra allt som står i vår makt föratt få de fortgående allvarliga brotten mot de mänskliga rättigheterna attupphöra i . Det är viktigt alt regeringens åtgärder redovisas inför detsvenska folket. Här tycker jag att bristerna är påtagliga. I frågan om tortyr, grymma straff och framförallt dödsstraff utgår jag från att det inte finns några delade meningar här ikammaren. Dådet sedan gäller att framföra vår kritik mot detta harvi först frågan om hur vi skall gå till väga när vi gör detta generellt. Somjag nämnde framför vi kritiken här i kammaren och i FN:s kommission för demänskliga rättigheterna. Vi kan också göra det direkt till vederböranderegering. 1 fråga om enskilda fall som vi görs uppmärksamma pä genomt. ex. är det ofta mera praktiskt att använda s. k. tystdiplomati. Det har vi också gjort. Vi tror nämligen att del då inte blirprestigeladdat för landet i fråga att visa nåd mot den som hotas av t. ex. ettdödsstraff. 11 (): Det jag tycker man kan kritisera regeringenför i det här fallet är att den svenska profilen när det gäller att påtalabrott mot de mänskliga rättigheterna i ligger påfallande lågt. Jag kan ioch för sig acceptera att det med hänsyn till alt har en medlarroll ikriget mellan och kan finnas skäl att sä att säga vara försiktig, menjag tycker ändå att de här allvarliga brotten måste påtalas vid lämpligttillfälle. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på fråga 1983/84:158 om den politiska situationeni 12Utrikesminister : Herr talman! har ställtföljande fråga till mig: Anser utrikesministern att skeendet i vittnarom en demokratisk samhällsutveckling under beaktande av de mänskligarättigheterna, vilket är ett av de svenska biståndsmålen? Del är blev självständigt.Efter allmänna och fria val bildades då en regering av de två största partiernasamt med representanter för den vita befolkningen. Ett parlament och rättsligainstitutioner upprättades i enlighet med en konstitution som hade utarbetats av deviktigaste politiska krafterna i landet. Premiärminister inledde en s.k. försoningspolitik mellan de olika grupperingarna. Jag anser att denna försoningspolitik i stort sett består.De i konstitutionen föreskrivna demokratiska institutionerna är ocksåfortfarande intakta. Vi har haft anledning uttryckaSveriges stora respekt och sympati för dessa förhållanden, i synnerhet motbakgrund av den mycket långa och bittra befrielsekamp som föregicksjälvständigheten. Skeendet i måste också bedömas i ljuset avutvecklingen i hela södra . Sédån självständigheten harZimbabwes mäktiga granne ökat sin militära och ekonomiskadestabilisering av grannländerna inkl. . Denna grundläggande bedömning får inte dölja att detfunnits oroväckande inslag i utvecklingen i . Jag har tidigare här iriksdagen redovisat hur regeringen funnit anledning att uttrycka sin oro överutvecklingen i . Vad beträffar de av nämnda personernakan konstateras att de efter myndigheternas prövning sedermera utanhinder tillåtits resa utomlands och återvända. Vad beträffar biskop han arresterats i enlighet med lagen om undantagstillstånd, anklagad förförberedelser till omstörtande verksamhet. Utredning pågår och uppges bli klarinnan den lagstadgade fristen löpt ut. Vad beträffar de lokala valen har uppenbarligen demilitära säkerhetsstyrkornas närvaro i vissa utsatta delar av landet medförtvad som kan betecknas som otillbörliga påtryckningar. Detär min uppfattning att utvecklingen sedd i sin helhetinte varit sådan att det funnits anledning med hänsyn till den svenskabiståndspolitikens mål att ändra vårt utvecklingssamarbete med . Värtnära samarbete med lägger en god grund för ett pågående konstruktivtmeningsutbyte om t. ex. den svenska uppfattningen vad gäller mänskligarättigheter. Om den politiska situationen i 13STEN (): Jag ber att få tacka utrikesministernförsvaret. Dess innehåll finner jag dock avspegla en väl överslätande attityd. har att tackla ett antal svära problem. Landet ärdrabbat av en nu tvåårig torrperiod, som närmast får liknas vid ennaturkatastrof. Försörjningssituationen är bekymmersam. Ännu av torkaskulle innebära all dagens undernäring övergår till öppen svält i stora delarav landet. Den ekonomiska situationen inger också bekymmer.Jordbrukspolitikens "resettlement"-projekt har tappat fart ochdärtill lett till produktionsminskning. Industrin kämpar motdriftsinskränkningar och t. o. m. nedläggningar. Den en gång inkomstbringandeturismen har sjunkit tillbaka, och hotellnäringen har svårigheter attöverleva. Stigande priser kan ej kompenseras ens för minimiinkomsttagarna. En förutsättning för att ta sig ur de uppkomnasvårigheterna är att står sammansvetsat i én inre enighet.Förhoppningarna om att en sådan skulle uppstå var stora under förstaår, med den försonings- Om den poUliska situationen i politikhan då förde. är emellertid motsättningarna istigande. Orsakerna är främst två: klart uttalade vilja att skapa enenpartislat och gamla stammotsättningar mellan shona- och ndebelefolken. Försök till sammanslagning av de båda partierna ochZapu har ej haft någon framgång. Båda har sin klara slamförankring.Zanus pågående etablering i sker med metoder som är långt ifråndemokratiska. Redan i min fråga till utrikesministern har jag påtalat hurlokala val förrättas genom öppen omröstning. Var och en måste ställa upp sigbakom sin kandidat. Den 5:e brigadens ohyggliga övergrepp mot civilbefolkningeni är ett annat påtagligt exempel på hur regeringen med våldvill skrämma till underkastelse. Läget i präglas av att befolkningen kännerosäkerhet och skräck. Rättsotryggheten för enskilda politiker är klartdemonstrerad. Ingetdera vittnar om att utvecklingen i är på väg i enriktning som leder till pluralism och demokrati. bör medverka till att bryta den hotfullautveckling som synes pågå i . Vilka åtgärder kan utrikesministern sesom lämpliga för ett svenskt agerande i denna riktning? Självfallet är val som inte sker i hemlighetotillfredsställande från demokratisk utgångspunkt, och det måste vi alltidframhålla i diskussioner med . Ännu mindre kan det accepteras attmilitär uppträder hotfullt för att få de röstande att röra sig i en vissriktning. Del går inte att förneka att det förekommer brister i Zimbabwesdemokrati, och vi har också pekat på sådana. Men vi har inte intagit enutslätande attityd, och vi har inte funnit att det skulle vara skäl att låtadet som förekommit påverka vårt bistånd. Vårt bistånd är långsiktigt inriktat. Det ger oss enkontakt med som skapar en möjlighet till ett förtroendefulltsamarbete, där vi också kan bidra till en demokratisk utveckling. 15 (): Jag noterar att utrikesministern i sitt svarsäger att del funnits oroväckande inslag i utvecklingen i . Av deuppgifter man får från utvecklingen får man väl klart konstalera att det finnsinslag som inger stark oro, inte minst ur rent demokratisk synpunkt när detgäller formerna för val. Det finns en mängd rapporter om hur militär ställerupp människor för att tvinga dem att inta en viss ståndpunkt, att man skrämmerbybor så att de inte vågar gå till vallokalen osv. Men jag finner också en förståelse hos utrikesministernför att vi från svensk sida bör fortsätta våra ansträngningar och vid allamöjliga tillfällen påtala det olämpliga i denna utveckling och därmed hjälpatill att vända den. Jag har inte haft för avsikt att föreslå att vi skall drain bislåndsmedel e. d.. menSverige måste ändå som biståndsland slå vakt om ett av sina grundläggande måli detta sammanhang, nämligen en demokratisk utveckling. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på fråga 1983/84:134 om en färjeförbindelsemellan och Langesund i har frågat kommunikationsministerCurt om han kan tänka sig medverka till alt en färjeförbindelse mellanStrömstad och Langesund i kommer i gång. Frågan haröverlämnats till mig för besvarande. Skälet till all frågan överlämnats till mig är attöppnande av en sådan färjeförbindelse bl. a. sammanhänger med tullens möjlighetatt ställa resurser till förfogande för tullkontroll och tullklarering. Det ären fråga som handläggs av generaltullstyrelsen, som även har avslagitframställningen om färjeförbindelsen. Enligt vad jag erfarit har också norskatullen avvisat motsvarande framställning. Besvär över generaltullslyrelsensbeslut har inkommit till regeringen, där regionalekonomiska ochsysselsättningspolitiska effekter anges som skäl till att färjeförbindelsenbör få upprättas. Ärendet är således under beredning inom . 17 (): Jag tackar för svaret. Jag hoppas altberedningen av ärendet kommer att ge ett positivt resultat. Frågan om färjeförbindelse mellan i norraBohuslän och Langesund i är en viktig angelägenhet för ossbohuslänningar, och kanske speciellt även för turister från södra och västraSverige. Men färjeförbindelsen är också viktig för olika sorlersgodstransporter. Även skulle givetvis ha stora fördelar av dennafärjeförbindelse till . Ett nybildat bolag, med enbart svenskt intresse, harplanerat att öppna denna trafik. Finansieringen är enligt uppgift helt klar.Färjan finns att tillgå så fort besked ges. Hamnanläggningarna både i Strömstadoch i Langesund är klara och väntar på trafik. Men både svensk och norsk tull säger nej med motiveringenatt man saknar resurser. Det kan jag i och för sig förstå i dessa knappa tider.Men detta är en angelägenhet som vår svenska regering nu måste lösa på ettsnabbt sätt. Kan den svenska tullen säga ja, tror jag att löser problemetockså. Denna fråga lämpar sig perfekt för att lösa i samförstånd mellan svenskaoch norska regeringar. Men det är bråttom. Färjeförbindelsen är viktig.därför att det inte finnsnågon liknande trafik i detta område förut. Våra svenska turister som skallfärdas till norska fjällen får här en mycket snabb förbindelse. Många norrmänskulle med glädje se denna färjeförbindelse bli verklighet, med tanke på turismoch de fördelakti- Om en färjeförbindelse mellan och Langesund iNorge Om betalningen av uppskjuten realisationsvinstskatt gainköpsbesök man kan göra i just . Transportföretagen hälsar leden medglädje - en genväg för billigare och snabbare transporter. borde medglädje se att biltrafiken minskar på den smala och krokiga förbindelsen överSvinesund. Men framför allt ger färjeförbindelsen och norraBohuslän ca 60 nya arbetstillfällen. Dessa är nödvändiga för detta område, ochdet borde ligga helt i den intresse att se tillatl dessaarbetstillfällen skapas. Det kan kosta något att komma i gäng, men det skullege oss svenskar oändligt mycket mer tillbaka. Vi har hört att frågan är under beredning. Därför villjag fråga finansministern: Hur kan det tänkas ta innan vi får besked? Jag kan svara alt vi skall behandla ärendetså skyndsamt det bara går. Men vi måste givetvis - det förutsåg också KenthSkårvik - ha kontakter med det norska och höra desssynpunkter i frågan. Det gör att det måhända tar än om vienbart skall utgå från svenska intressen i detta sammanhang. Det anser jag inteatt vi kan göra. 19 (): Jag tycker att finansministerns uttalande ivarje fall andas en viss optimism.