prot · G709133 · 1983-12-31 00:00:00 — Vi anser attdet är oundgängligen nödvändigt att ge regeringen till känna attinventeringsarbetet måste fullföljas. Socialdemokraterna har i reservation 1hänvisat till att man genom riksskogstaxeringen i väsentlig grad kan tillgodosede behov som föreligger. Detta är inte tillräckligt, och därför är dettillfredsställande att utskottets majoritet ställt sig bakom etttillkännagivande till regeringen, att inventeringsarbetet måste få de resursersom erfordras. Vi har från funnit det så angeläget att få dettatillkännagivande att vi i detta betänkande släppt vårt direkta yrkande omytterligare anslag. Det är ju angeläget att inventeringsarbetet omgåendekommer i gång i full styrka. Vårt krav på ytterligare anslag kvarstår, och anslagetkommer att behandlas i samband med forskningspropositionen. Vi hoppas då att övrigapartier kommer att ställa sig bakom kravet på ytterligare 10 milj. kr. Det ärnaturligtvis så, att för att kunna genomföra ett tillfredsställandeinventeringsarbete behöver man också resurser för att täcka kostnaderna. I detta sammanhang kan det även vara angeläget att säganågra ord om principerna för miljöavgifter. Inom anser vi attmiljöavgifter är nödvändiga för att komma till rätta med miljöproblemen. Detsom då - som jag finner det - skiljer oss från socialdemokraterna är attmiljöavgifterna i socialdemokratisk tappning ofta blir en skatt vilken somhelst. Miljöavgifterna får alltså förstärka budgeten. Enligt vår uppfattningskall miljöavgifterna återgå till insatser för att förbättra vår miljö. Ett typiskt exempel på detta förfaringssätt är detaktuella anslaget till åtgärder mot försurningen. Det framgår även av denreviderade finansplanen att den försurningsavgift som tas ut är högre än detanslag på 85 milj. kr. som föreslås till åtgärder mot försurningen. Flera motioner tar upp behovet av en kommission som tarfram handlingsprogram i kampen mot försurningen. För , som i sinmotion tagit upp behovet av en rad konkreta åtgärder, är det naturligt attställa sig bakom detta yrkande. Det är i och för sig ingen anmärkning, när manställer detta yrkande, mot den grupp av generaldirektörer som regeringen utsettatt samordna arbetet. Försurningen, luftföroreningarna och hotet mot våra skogarär så alarmerande att en parlamentarisk kommission borde tillsättas. Till denkan, förutom parlamentarikerna, också knytas representanter från näringslivetoch de centrala verk som ansvarar för dessa frågor. Kampen mot försurningenmåste bli en nafionell angelägenhet, inte endast en fråga om samordning mellanberörda ämbetsverk. En kommission borde ges möjlighet att lämna förslag somgäller åtgärder inom det egna landet, men också förslag till internationellainsatser. Jag yrkarbifall till reservation nr 3. Till de åtgärder som innebär att vi själva kan förbättrarådande förhållanden hör skärpning av kraven vid förbränningar. Folkpartiethar år drivit kravet på skärpta reningskrav vid eldning med kol..Detär därför tillfredsställande att det nu kommit en proposition om kolet. Vikonstaterar dock att genom dröjsmålet gått förlorade när det gällerreningen av utsläppen. Ett annat område som alltmer har uppmärksammats gällerreningen av bilarnas avgaser. Kväveföreningarna betyder mer än man hade trottfidigare i samband med försurningen, vid sidan orh svavlet. Jordbruksutskottetredovisar i detta betänkande några motioner som tar upp bilavgasproblema-fiken.Folkpartimotionen, som redovisar konkreta krav, har dock inte tagits med. Dettaanser jag vara beklagligt. Det är ju så, att man kan reservera sig i fråga omkompensation för försurningsskador och i fråga om bilavgasernas skadeverkningaroch skriva vackra ord i ett betänkande. Det betydelsefulla i miljösammanhangenär emellertid om man kan stå för sin uppfattning när det gäller behovet avskärpta krav. Vi menar att bilavgaserna har en så storbetydelse för luftföroreningarna, och då också för försurningen, att riksdagennu bör uttala sig för skärpta krav. Vi tror att med den ökade förståelse som uppkommit i för dessa problem skulleen allmän övergång till renare avgaser underlättas, om gick före ochfattade ett beslut om skärpta krav. Allmänna uttalanden i frågan har enligt minuppfattning mindre värde. har också aktualiserat de frågeställningar somhör samman med jord- och skogsbrukets egen andel i försurningsprocessen. Vi harinte reserverat oss mot utskottets ställningstagande men kan konstatera attjord-och skogsbrukets egen roll därvidlag måste bevakas. I detta sammanhanghänvisar jag till den speciella proposition om miljöavgifter på gödselmedel somskall behandlas här i sinom tid. Det märkliga i det sammanhanget är vad jagtidigare anfört om miljöavgifter. Avgifterna på gödselmedel anses tydligen varaavsedda att förstärka statskassan - inte att vara avgifter som akfivt skallanvändas för att motverka miljöproblemen. Det måste bli en styrning avmiljöavgifterna mot akfiva insatser inom de områden som berörs - och i det härfallet insatser för att motverka försurningen. De får inte bli en allmän skatt. har i sin motion aktualiserat behovet avalternativa fällningskemikalier för kommunala reningsverk. Aluminiumföreningarhar bevisligen medfört utfällningar som förorsakat omfattande fiskdöd, bl. a. isjön . Att få fram alternativa fällningskemikalier är en angelägenuppgift, och utskottet borde ha ställt sig bakom vårt yrkande. Jag yrkarbifall till reservation 6. I utskottets betänkande tas en rad regionala motioner upp.Eric Hägelmark har aktualiserat behovet av åtgärdsprogram för län.Jag har i det sammanhanget i ett av mina särskilda yttranden framhållit attvårt önskemål om ett högre inventeringsanslag skulle ge en bättre grund för detarbete som skall utföras i . De internationella initiativen, herr talman, är mycketangelägna. Lika angelägna är dock åtgärder inom det egna landet. Närstatsministern uttalar-sig om förhållandena i är det inget fel. Vi bördock komma ihåg att det finns oerhöi-t mycket att göra i vårt eget land.Dessutom får vi inte glömma att staterna i också är mycket storaförorenare. I dessa stater finns inte den naturliga folkopinion som vi i dedemokratiska länderna, nödvändigt nog, har som miljöbevakare. För dessa länderär initiativ från utomstående regeringar nödvändiga. Jag hoppas att det ocksåkommer regeringsuttalanden om föroreningsproblemen i . har i reservation 8 begärt skärpta internationellainitiativ. Reservationen är bra, och jag hade i och för sig mycket väl kunnatställa mig bakom den. Jag vill i sammanhanget också hänvisa till att denkommission som vi föreslår i reservation 3 aktualiserar ett handlingsprogramsom tar upp internationella initiativ. Sammantaget, herr talman, kan konstateras attförsurningsfrågorna, som har tagits upp vid årets , väckt mångariksdagsledamöters intresse. Motionerna är många. I betänkandet visas intresse för försurningsfrågorna. Somjag uppfattar det skiljer det sig dock i engagemanget och i hur långt man villgå. vidare i fråga om resurser och krav på åtgärder.Folkpartiet har en klar ambition. Vi menar att resurser måste ställas tillförfogande, att miljöavgifterna skall användas till åtgärder mot försurningen,att vi får vara beredda att skärpa kraven i det egna landet, och att Sverigemåste ha det internationella initiativet i kampen mot försurningen. Med detta, herr talman, yrkar jag än en gång bifall tillreservationerna 3 och 6. Med de delvis kritiska kommentarer som jag har anförtoch som också framgår av de tre särskilda yttrandena yrkar jag i övrigt bifalltill utskottets hemställan. Idetta anförande instämde och (båda fp). 80JOHN (vpk): Förbränningen av de fossila bränslena kol ocholja förorenar vår luft med koldioxid, svaveldioxid, kväveoxider, tungmetalleroch andra ämnen. Resultatet av detta är försurning av mark och vatten. Det harman länge haft kännedom om, men det är först som problemets viddoch omfattning stått klart. Försurningen beskrivs i många drastiska ordalag, bl. a.som vårt största miljöproblem nu och . Med tanke på de olikalarmrapporter som ständigt läggs fram finns det fog för de drastiska ordvalen.Till detta kan läggas att frågan om en framfid för människor, djur och växterytterst är beroende av huruvida de nödvändiga åtgärderna nu vidtas mot denpågående försurningen. Man hör ofta att mycket kring försurningsproblematiken ärhöljt i dunkel och att mera forskning måste till. Men faran med att vänta påolika forskningsresultat är att det kan vara för sent att vidta åtgärder närdessa resultat kommer. Självklart behövs mera forskning. Men så mycket vet viändå att det är föroreningar och utsläpp från olika pågående verksamheter somär orsaken till det problem som kan betraktas som det största. Vi kanalltså redan nu vidta olika åtgärder. Det var sjöarna som gav de första varningssignalerna omden pågående försurningen, eftersom dessa har ett sämre skydd mot försurning änbåde mark och grundvatten. Försurningen av sjöar och vattendrag utgör även etthälsoproblem, eftersom den satt fart på slumrande depåer av metaller i mark ochsediment. anser resultatet överraskande, när manundersökt gäddor från 400 sjöar, spridda över hela landet. De högsta halternaav kvicksilver hittades inte i gäddor från sydvästra , där försurningengått längst, utan i materialet från nedre Norrlands skogssjöar. Vad som ärmycket oroande är att anser att antalet svartlistade sjöarbara speglar hur många som analyserats. Vi har därför dragit den slutsatsen atten mer omfattande undersökning av våra vattendrag omgående måste startas. Detmåste ur folkhälsosynpunkt anses högst otillfredsställande om det anses finnastusentals sjöar med höga kvicksilverhalter i fisk, och att dessa inte harundersökts. har också vår skog drabbats. Detär bara de första rapporterna om skogsskador i ochandra länder på kontinenten nådde oss. För del var skogsdöden ännu ettavlägset hot. Det visas inte minst av den uppfattning som redovisas 1982 irapporten och . Där heter det bl. a.; "I i inga tydliga indikationer eller bevis varken för ökadeller minskad skogsproduktion som ett resultat av den sura nederbördensverkningar på skogsmarken och dess bördighet." har det hänt saker väldigt snabbt. sedanfick vi veta - genom undersökningar som gjorts i - att skogsmarken isödra är dubbelt så sur som . kom de förstarapporterna om försurningsskadad skog från . kommer rapporter omskadad skog även från . Hur har vi då på oss? Ja, det vet vi egentligeninte, men allt tyder på att det brinner i knutarna. Vi ser mycket allvarligt på de rapporter som framläggs omskador på skog, och därför har vi ansett det angeläget att i etttillkännagivande tiU regeringen framhålla det nödvändiga i att den inventeringoch kartläggning som redan påbörjats resp. planeras i anslutning tillriksskogstaxeringen förs vidare och fullföljs. Enligt vår uppfattningär det här en mycket angelägen åtgärd, och jag har mycket svårt att förstå attsocialdemokraterna blir så upprörda över att försäkrar sig om attarbetet fullföljs över hela landet, att detta fått en reservafion från derassida fill följd. Jag vill inte tro att det är ointresse från deras sida, utanatt reservationen är ett olycksfall i arbetet. Gödslingen, både av jordbruks- och skogsmark, bidrar ocksåtill försurningen. Enligt gjorda beräkningar beror ca en femtedel avförsurningen på ökad användning av surgörande gödselmedel. görs försök attmotverka detta med kalkning, men det finns ett stort ackumulerat behovatt komma till rätta enbart med gödselförsurningen av åkermarken. Det finnsnumera också forskare som anser att en del av skogsdöden kan orsakas avavdunstning från jordbruksmark, där träden inte drabbas genom markens försurning,utan trädkronorna skadas direkt. I fråga om skogsmarken har vissa åtgärder redan vidtagits,men vi anser det gjorda inte vara tillräckligt. När det gäller skogsgödslinghandlar det inte enbart om försurning, utan även andra skador kan uppstå.Verkningarna av en intensiv gödsling av skogsmark är inte tillräckligtutforskade. Vi anser därför att åtminstone den s. k. omdrevsgödslingen bordeförbjudas. Försurningen drabbar också grundvattnet och därmeddricksvattnet. Det är de grävda brunnarna som drabbas i första hand, men detfinns tecken som tyder på att även borrade brunnar drabbas. I landets tätortersker vattenförsörjningen kollektivt genom vattenverk, och vid dessa verk tasprover och vissa möjligheter finns också att behandla konsumtionsvattnet så attdet blir tjänligt för konsumtion. Dessa möjligheter finns inte i glesbygden,där dricksvattnet måste tas från lokala brunnar. Vi ser det som ett mycketskäligt krav, att de människor som bor utanför tätorterna får samma möjlighetertill engodtagbar kvalitet på sitt dricksvatten som de som bor i tätorterna. Det härkan man åtgärda genom en kontroll av vattenkvaliteten utanför våra tätorter,och det måste ske utan oskäliga kostnader för de berörda människorna. Vi vet också att bilavgaserna spelar en roll iförsurningsproblematiken och därför är en dominerande miljöfråga. Vi har i ensärskild motion till årets riksdag, som inte behandlas , aktualiserat fråganom överföring av långväga lastbilstransporter till järnväg. Trafiken svarar förca av kväveoxidutsläppen och för av svavelutsläppen. Den tungatrafiken, och då främst lastbilarna, svarar för stora delar av såväl kväveoxid-som svavelutsläpp. Även om åtgärder nu förbereds mot utsläppen från personbilar,återstår då att åtgärda kväveoxidutsläpp från den tunga trafiken. Utsläppenfrån en enda tung lastbil per kilometer är 10-15 gånger större än från enpersonbil. Det finns inte heller möjligheter att på något avgörande sätt minskakväveoxidutsläppen från denna tunga trafik genom avgasrening. Gjordaberäkningar visar att utsläppen från bilarna gör större skada än alla svenskaindustriutsläpp tillsammans. bedyrar alla sin vilja att göra allt för att åtgärdadet problem som vi nu diskuterar. Därför skulle jag vilja ställa följande frågatill mina meddebattörer , , : Det äf fullt möjligt att överföra en stor del av de tungatransporterna på landsväg till järnväg och därmed minska kväveoxidutsläppenmycket kraffigt. Är ni beredda att medverka fill en sådan åtgärd? Den frågankan besvaras med ja eller nej. Jag är medveten om att det blir ett ingrepp i den s. k.fria företagsamheten, att det blir en medveten styrning av trafiken, men de.ssatunga transporter på landsväg kan ju liknas vid en miljöfarlig verksamhet.Uttalar man sin vilja att vidta åtgärder för att förhindra miljöförstöring,borde man kunna ställa upp bakom en sådan åtgärd som att kraftigt minska utsläppenfrån bilarna. Jag vill ha ett klart besked i den här frågan. Försurningens problem är i hög grad internationellt, ochproblemets lösning måste således bli internationell. I den svenska studieninför om försurningen av miljön redogörs för olikaländers nedfall från egna utsläppskällor. Frågan kan då ställas: Har Sverigenågon möjlighet att påverka den utvecklingen? Ja, det goda har skogsdöden iEuropa fört med sig att trycket på polifikerna har ökat. har gjort mycketi den här frågan, det skall inte förnekas, men vi måste mycket aktivt fortsättaatt verka bland övriga länder för att de försurande utsläppen på ett planeratsätt minskas. Enligt vår mening måste regeringen ta nya internationellainitiativ. Vi anser att initiativ bör tas till en ny internationell konferens,där man även bör aktualisera ett åtgärdsprogram för hela . I ett sådantåtgärdsprogram skulle en internationell miljöavgift kunna diskuteras, vilkenskulle kunna användas till åtgärder för att minska utsläppen.. Jag har mycket summariskt berört vår motionom ett åtgärdsprogram mot försurningshotet. Vi påstår inte att det häråtgärdspro- grammet löser det stora försurningsproblemet, men vi anserdet vara ett värdefullt bidrag i kampen mot försurningen. I betänkandet om åtgärder mot försurningen behandlas inte mindreän 21 motioner. Med några undantag har dessa motioner yrkanden som i storutsträckning tillgodoses i det åtgärdsprograrn som vi har föreslagit och somåterfinns i reservation nr 4. Detta innebär vid den kommande voteringen attvårt ställningstagande när det gäller vissa reservationer inte beror på att viskulle vara motståndare till de förslag som där förs fram, utan att vi anseratt dessa förslag ryms i det åtgärdsprogram som vi har föreslagit. Med detta vill jag yrka bifall till reservationnr 4 och i övrigt till utskottets hemställan. 81 () replik: ställde en fråga till ossangående överförande av transporter från väg till järnväg för att därigenomminska de försurande utsläppen. Mitt svar är ett klart ja - vi vill gärnamedverka till det. Det är inte mer än någon vecka sedan vi diskuteradejärnvägsfrågorna i . Vad som är helt avgörande för om denna övergångär möjlig är hur vi bygger upp vårt järnvägsnät och vilken service - medturtäthet och annat - som vi erbjuder. I den förra debatten talade jag ombibehållande av järnvägar, även de mindre bandelarna. Jag sade i detsammanhanget att det är viktigt att slå vakt om järnvägen, och att man skall försökafå över stora delar av biltransporterna till järnväg för att därigenom minskautsläppen. 82 () replik: Jag delar naturligtvis uppfattningen att detär angeläget att så mycket transporter som möjligt går på järnväg. I Norrlandmåste dock en mycket stor del av godstransporterna gå med bil även ifortsättningen. Det är därför mycket viktigt att vi får igenom de skärptakraven på rening av bilarnas avgaser. Jag tror att och jag harsamma uppfattning i det fallet. 83 HANS () replik; vet mycket väl att vi i dethär huset är kluvna. Vi har våra personliga åsikter, och vi har såsom talesmänför vårt parti i utskotten att framföra partiets åsikter. Om vill veta vad jagtycker i den här frågan kan han komma till de föreläsningsföreningar där jagibland brukar medverka. Då får han absolut klart för sig vilken ståndpunkt jagstår på. När det gäller att framföra partiets åsikter anser jag mig förhindrad atthär tala å dess vägnar. Partiets svar kommer att ges i vanlig ordning i annatsammanhang. 84JOHN (vpk) replik: Jag kan bl. a. hänvisa till motionangående försurningen för att belysa problemet med kväveoxidutsläppen frånbilarna. Där visas att utsläppen har ökat från 260 000 tontill Som LarsErnestam säger kan vi rena avgaserna. Tyvärr går det inte att rena avgasernafrån dieselfordonen. Dessa står för den stora delen av avgaserna. Dagens teknikklarar inte detta. Jagkonstaterar att det enbart är som ger ett klart besked om attcenterpartiet är berett att medverka till åtgärder som gör att vi minskar dentunga landsvägsburna trafiken till fördel för järnvägstrafik och kanske ocksåför sjöfart. Äveni kan vi använda järnväg. Från till har vijärnväg och landsväg parallellt. Det finns ingen anledning att lägga nermiljoner och åter på att underhålla landsvägar, som slits neroerhört mycket av den tunga trafiken. Det är mycket bättre att de transporternasker på järnväg eller med sjöfart. Medkännedom om inställning när det gäller miljöfrågorna kanskejag får beklaga att han i den här frågan liksom i många andra frågor inte kanframföra sitt parfis uppfattning utan endast får deklarera sin personligauppfattning. Jag var nog medveten om att jag inte skulle kunna få moderaternaatt ställa upp för en medveten styrning av trafikpolitiken. Menarman verkligen allvar då man säger att det här är ett av de största, kanske detallra största, av de problem vi har här i landet och i världen i övrigt i frågaom miljön, så måste man enligt min uppfattning verka för en förnuftigtransportpoUtik. Detta fordrar styrning och ingripanden, men har man viljan attvidta åtgärder måste den i ett sådant fall stå över de andra intressen som kankomma i kläm. 85 () replik: Jag vill litet grand komplettera det sade när det gällerdieselavgaserna. Hade läst litet vidare i motion, somhan började på, hade han kommit fram till att vi från sida ocksåkräver att man vidtar åtgärder när det gäller dieselavgaserna. Det börjar kommafram teknik också på detta område. Man har dessutom möjligheten att köra påmetanol, som det också pågår försök med. Jaghåller med om att ett viktigt sätt är att eliminera behovet att köra så mångalånga transporter med bil och i stället gå över till järnväg. Men helt kommervi inte bort från landsvägstransporter, och då är det viktigt att inte släppadieselbiten utan även där få fram renare alternativ. Anf.86 () replik: Jag vill bara mycket kort till säga att jag äroptimistisk och tror att den tekniska utvecklingen kommer att möjliggöra ocksårening av dieselavgaser. Anf.87 HANS () replik: Om inskränker sin fråga till att gälla om jag är villigatt ställa upp för en förnuftig trafikpolitik, säger jag utan vidare ja. 7Riksdagens protokoll 1983/84:133-134 Nr 133 Anf. 88 (vpk) replik: och jag tycks vara ganska så överens. ställermig emellerfid litet tvivlande till att man har kommit så värst långt på väg närdet gäller att rena dieselavgaserna. Åtgärder mot 'är ändå på det sättet, , att man inte löser problemet försurningen enbartgenom att rena avgaserna. Det finns ju också andra problem då det gäller den tunga trafiken.Vi tycker det är helt felaktigt att den tunga trafiken skall gå på landsväg,när det finns både sjöfart och järnväg. Alla skäl talar alltså för att överföratrafiken till dessa två trafiksätt - inte enbart försurningen och de skador somutsläppen från bilarna medför. Sedan får jag tacka för att hankommer att ställa upp när motionen om överföring av den tunga trafiken tilljärnväg kommer att behandlas här i kammaren. 89 (): Försurningen är ett gränslöst miljöhot. är ett speciellt hårtdrabbat land, därför att av de försurande svavelnedfallen kommer frånutsläpp i andra länder och därför att vår jordmån är särskilt utsatt. Men närdet gäller luftföroreningar på grund av kväveutsläpp kommer en betydligt störredel från svenska källor, bl. a., som har sagts här tidigare, från bilarnasavgaser. Och inget enskilt land förorenar egentligen vårt land mer än Sverigesjälvt gör. flesta motioner som behandlas i detta betänkande tar man främst upp skadornapå skog och sjöar som orsak till insatser mot försurningen. I den moderatautskottsmotionen reses t.o. m. direkta krav på ersättning till skogsägarna förförsurningsskador. Jagvill påpeka att försurningen också innebär allvarliga risker för människorshälsa. Det bör inte förtigas i debatten. Riskerna uppstår dels direkt genomluftföroreningar som påverkar främst känsliga personer, dels indirekt genom atttungmetaller fälls ut i dricksvattnet. Till följd av bl. a. surt regn ochkonstgödsel, som innehåller kadmium, ökar kadmiumhalten i marken. Detta kadmiumöverförs sedan fill växterna. Denna effekt är betydligt mindre uppmärksammadmen egentligen mycket farligare . Såväli skogen som i lantbruket har mer intensiva odlingsmetoder skapat en obalans iden naturliga försurningsprocessen. Det är bl. a. detta som har försvagat dennaturliga motståndskraften mot utifrån kommande nedfall. Jag tror att man skallpåminna sig det. Idet aktuella betänkandet behandlar vi budget underpunkt H 12 Åtgärder mot försurningen och de fristående motioner från i januarisom rör sig kring detta tema. Eftersom frågan om svenska gränsvärden för utsläppvid kolförbränning tas upp i en energiproposition som kommer attbehandlas i kammaren skall inte den frågan diskuteras . Jag skall härendast uppehålla mig vid de delar av mofionerna och betänkandet som gällerinternationella åtgärder. kommer att beröra frågorna ominhemska krav och åtgärder. Som jag sade tidigare ärSverige på grund av sitt geografiska läge och sina geologiska förutsättningarmycket starkt hotat av luftburna föroreningar från den europeiska kontinenten.Ända har vi i vårt land varit aktiva i den internafionellaförsurningsdebatten. Både 1972 och 1982 har frågan diskuterats på storainternationella konferenser här i . 1974medverkade vi från svensk sida aktivt i iitarbetandet av en nordiskmiljövårdskonvention om att vi skulle ta ömsesidig hänsyn över gränserna iNorden. Denna konvention användes när det gällde att få till stånd mindresvavelutsläpp över .