prot · G709147 · 1983-12-31 00:00:00 — Något som enligt min mening också har kommitbort i den här debatten och som varken eller ha tänkt på är att de selektiva insatserna och stödåtgärderna i NybyUddeholm och Bofors-Kilstaverken har ställt regeringen mot väggen, i Och medatt en konkurs var alternativet i bägge dessa företag. Det var naturligtvisdetta som skapade en närmast omöjlig situation, där man inte kunde ge ens ettUtet finger för att få fill stånd en bra förhandlirigsuppgörelse. I den delentycker jag regeringen måste ha ett erkännande för att den har gjort ett brajobb. Underlaget finns väl dokumenterat i proposition och betänkande, om nu Lars-OveHagberg vill ta del av vad som står där i dess helhet. Strukturförändringarinom specialstålsindustrin, m. m. 124 (vpk) replik: Det måste, vad jag förstår, vara besvärande för att fåett sådant stöd av i denna fråga. Den samlade bedömning som SivertAndersson refererar fill utgår ju från en utpressningssituation via konkurshos de intressenter inom storfinansen som finns med. Det var entvångssituation. Men vilka slutsatser drar då ,näringsutskottet och kanske i förlängningen fackföreningsrörelsen ochregeringen av detta massiva motstånd från storfinansen? Tänker man göra någontingåt det? Så långt jag förstått regeringens politik satsar man i den ekonomiskapolitiken på dessa s. k. hästar. Men då får vi finna oss i fortsatta sådana härutpressningssituationer, där nedläggningar sker med regeringens ochstatsmakternas medverkan. Men kanske drar någon annanslutsats. Vi får höra! Närdet gäller den referensgrupp som suttit i är ägarmakten ganskaavslöjande. Vad vill göra åt det? Man har suttit i en sådanförhandlingposition att det direkt berörda inte fått del av slutresultatetförrän det kommit till allmänhetens kännedom. Det är ganska anmärkningsvärt ochganska avslöjande för vad makten finns i dagens samhälle. Desturkturförhandlingar som refererade till och där dessamänniskor nu får dra det tyngsta lasset blir svåra. Hade förutsättningarna fördessa förhandUngar inte blivit bättre om man avvaktat en plan och kunnat pressafram av ägarna vad de egentligen syftar till . Jag vill fråga omSivert och utskottet har några andra utgångspunkter. Jagtycker att de verkliga vinnarna i detta fall - och jag undrar om SivertAndersson kan instämma i den uppfattningen - egentligen är de bådafinanskometerna som dragit sig ur med sitt kapital och sina företag, nämligenJan och . Hela den här affären luktar ju av attstorfinansen inom stålindustrin har utnyttjat sin makt. Regeringen har intekunnat hålla emot. Det är de arbetande och Bergslagen som får bära helabördan av dessa svåra strukturförhandlingar. Jag tycker att det är verkligtbeklagligt att en arbetarregering och en fackföreningsrörelses ledning ställersig bakom detta. 125 () replik: De verkliga vinnarna i den här affären är naturligtvis de människor somgenom denna uppgörelse kommer att få behålla sina jobb. Förlorarna blirnaturligtvis de som inte kommer att få plats i den nya organisationen, nyaAvesta. Det är alldeles klart att det finns människor som drabbas av dennauppgörelse, här precis som i alla andra sammanhang där en hårt sargad och svårtanträtt industrigren måste rekonstmeras. Attägarkonstmktionen blev som den blev hänger enligt mitt förmenande och enligt defackliga organisationernas uppfattning samman med den linje som regeringen drevi förhandlingarna, nämligen att det skulle finnas en ny huvudägare vid det härföretaget som tog ansvaret för verksamheten . Det är enförhandlingsuppgörelse som man verkligen kunnat leva upp till. Defidigare planerna föll just på det faktum att det inte fanns någon ägare medett huvudansvar för verksamheten. Det var ingen som ville ta det övergripandeansvaret. En sådan konstmkfion skulle alltså i alla avseenden ha varit mycketsämre. För att nå en uppgörelse där man fick de ägarförhållanden som det varrimligt att ställa krav på kom två av ägargrupperna att lämna den härspecialstålsindustrin. Jag tror faktiskt att det var mycket lyckligt, eftersomgrupperingarna på flera sätt klart och entydigt visat att rnan var beredd attrösta sig ur specialstålsindustrin så att säga med fötterna. Manhar på olika sätt försökt dra sig ur, och jag tror därför att uppgörelsen kommeratt innebära bättre möjligheter till framtida utveckling av specialstålsindustrin. Strukturförändringarinom specialstålsindustrin, m.m. Andrevice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 126 HANS iHallstahammar (vpk): Inget stål utan malm. Det är en gammal beprövad sanning, som gällerfortfarande. Hur man än diskuterar alternativ till malmbaserad produktion,kommer också skrotet en gång från malmen, och därför måste slutsatsen bli attsvensk stålindustri måste vara malmbaserad. Föratt den skall kunna vara det och för att malmbaseringen skall kunna ökagentemot dagens situation, när man står inför osäkra förhåUanden i fråga omtillgången på skrot, måste det fattas vissa framtidsinriktade strategiskabeslut. Situationen beträffande skrotet redogörs det för på ett förtjänstfulltsätt i den motion som utvecklas, befria stålindustrin från en delav det skrotberoende som den nu har hamnat i. Iinledningen till betänkandet berörs uppförandet av en järnsvampsanläggning iStockholm. Jag vet att det inte skall beslutas om den saken här , men jagmåste ändå säga att en lokaUsering till strider mot alla vedertagnabegrepp och också mot de övergripande näringspolitiska mål som bmkar ställasupp av olika samhällsorgan. För min del kan jag inte se annat än att om detuppförs två verk, måste det ena hamna i malmfälten och det andra i Bergslagen,där yrkeskunnande, tradition och råvaror finns. Närdet gäller de nya teknikerna för malmbaserade reduktionsprocesser har vi frånvpk motionerat om statliga initiativ för att få i gångpilotanläggningar i lämplig skala, så att den nya teknik eller de nya teknikersom anses vara bärkraftiga kan utvecklas till kommersiell drift. Men oavsettregering eller riksdagsmajoritet har våra förslag bemötts mycketljumt och avvisats. Förklaringentill det gemensamma svala intresset för den nya tekniken från borgare ochsocialdemokrater måste vara att man innerst inne accepterar stålkapitaletsnedläggningsfilosofi, som innebär minskad produkfion. Då behövs inga nyaanläggningar, så länge de gamla kan vara i bruk - det är ju rimliga ekonomiskaförhåUanden. Såblir det när marknadskrafterna styr även forskning och utveckling. Projekt somskulle få samhällsekonomisk betydelse och ge svensk stålindu- Strukturförändringarinom specialstålsindustrin, m. m. stri en fördel kanske intealls blir av utan hamnar i stället i andra länder och utvecklas av någon medmer kapital och med större framsynthet. Medhänvisning fill den debatt som fördes angående energipolitikenfinns det också utifrån de synpunkterna anledning att beröra de nyaråjärnsprocesserna. Om de håller vad de lovat - och det får man ju veta ompilotanläggningar kommer till stånd - kan de medverka i ett aktivtenergisparande inom industrin. Jagmåste hävda med stor skärpa att det är just sådana utvecklingar som är avbetydelse, om man skall komma bort från den fälla som håller på att gillras avstorfirians och moderater, där vi skall stå inför valet mellan kärnkraft ochkol eller utbyggnad av de sista orörda älvama. Avgaser från anläggningar kananvändas för elproduktion, vilket är viktigt när det gäller att ersättakärnkraftsel. Omde nya processerna håller vad de lovar- och det får vi som sagt veta om dedrivs fram till en punkt där man får se dem i verklig drift - är de ocksålönsamma vid en betydligt lägre årsproduktion än de traditionella masugnarna.Det innebär att de också kan användas för att ersätta anläggningar som i i en decentraliserad industristruktur och kanske i någon mån hjälpa fillatt restaurera det sargade Bergslagen. Detkrävs alltså en tids- och åtgärdsplan för att skapa en svensk ståUndustri somhar konkurrenskraft, inte , utan . Dethar talats mycket om att inte skall vara företagsledare. Det harutvecklats ett slags demagogi i dessa frågor. Men det är ingen som menar attriksdagen skall sättas i företagsledningars ställe när det gäller detaljregleringoch vad som sker och stundligen i industrin. Men det förblir enindustripoiitisk fråga i vidare mening efter vUka riktningar svenskstålindustri skall utvecklas. Vihar erfarenhet av storfinans. Vi har erfarenhet av hur man river ned helabygder, hur man avstår att utveckla ny teknik, hur man rationaliserar ochavskedar. Det är det alternativ som finns fill en styrd ekonomisk-politiskUtveckUng i fråga om ny processteknik och ståUndustri i vårt land. Det är intesvårt att göra det valet för min del. Föratt återknyta litet tiU Bergslagen måste jag nämna några ord om den uppgörelsepå storfinansens villkor som den socialdemokratiska regeringen har gjort ochsom får sådant utmärkt beröm av . Den innebär,' hur man än serpå den, att Bergslagen töms på resurser och kunnande än en gång, genomavskedanden och nedläggningar. I de alternativ som diskuteras inom deberörda stålbolagen har man för del redan i utgångsläget tydligenutgått från förutsättningen att metallurgin skall läggas ned. Det är undersådana ytterst svåra förhållanden som människor skall hantera sin egen bygdsoch sin egen anställnings vara eller inte vara. Och det är en helt orimligsituation. Här borde finnas en övergripande samhällsekonomisk planering, somgaranterar liv och arbete åt människor i dessa bygder. Att hänvisa tillägaransvaret eller eller andra kapitalister är helt poänglöstenligt mitt sätt att se. Det är anmärkningsvärt att socialdemokratin efter 90års kamp fortfarande bygger sitt politiska handian- de på en förväntadvälvilja och på förnuft ifrån storfinansen. Åtminstone enligt förstamaj-talenstår ni i strid med dessa krafter, men i den praktiska politiken litar ni pådem. Närdet gäller den framtida inriktningen av stålindustrin skriver utskottetsmajoritet av socialdemokrater och borgare att man inte kan ställa sig bakom attsvensk industri skall styras och planeras på det sätt som vpk-motionen förutsätter.Det innebär i klartext (och mot bakgrund av regeringens handlande) att mananser att svensk stålindustri i stället skaU styras och planeras påstorfinansens villkor. För vem är det annars som styr? Inte är det den svenskaregeringen, som lägger sig platt för dessa krafter. Strukturförändringarinom specialstålsindustrin, m. m. 127 (); I det betänkande som debatteras föreslås dels statlig medverkan förrekonstruktion inom vissa företag i branschen rostfritt stål, dels vissaförändringar av villkoren för s. k. villkorslån, dels statliga insatser för attfrämja näringslivets utveckling inom Bergslagen. Dedelar av vårt land som detta betänkande berör har drabbats mycket hårt avarbetslösheten. Här finns kommuner som toppar arbetslöshetsstatistiken. Jagkan nämna en sådan kommun som , som har en betydligt högre arbetslöshetän motsvarande kommuner i . Icke minst är ungdomsarbetslöshetenbesvärande. Proposition157 föreslår insatser, men de insatserna kommer att endast marginellt berörasysselsättningssituationen. Vadförst gäller förhandlingarna med berörda företag angående rekonstruktionen avstålföretagen och de avtal som redovisas i bilagor till proposifionen har vifrån sida ingen annan uppfattning än att de förefaller välgenomförda och ger möjlighet till framtida utveckling inom den berördabranschen. Insatserna från de enskilda företagen och från statens sida i denfinansiella rekonstmkfionen synes oss väl avvägd. Det är också positivt att deberörda företagen avser att satsa 125 milj. kr. för utvecklingsinsatser iBergslagsområdet. Vi kan från vårt håll således biträda förslagen i propositioneni detta avseende. Dessutomföreslås bemyndiga regeringen att besluta om eventuella framtidaförändringar i villkoren för lån med villkorlig återbetalningsskyldighet,bortsett från de förändringar som gäller avtalen med de nu aktuella specialstålsföretagen.Detta är ett förslag som vi inte kan acceptera från sida.Riksdagen har i samband med utfästelsen om sådana lån beslutat om vissa villkorför återbetalningsskyldighet. Om det skulle visa sig nödvändigt medförändringar i dessa villkor på grund av omständigheter som inte kanförutses, bör det ankomma på att fatta sådana beslut. Närdet sedan gäller särskilda utvecklingsinsatser i Bergslagen föreslås ett anslagpå 25 milj. kr. för /85. Dessa medel skall komplettera de 125miljoner som näringslivet ställt till förfogande. Jag skulle vilja göra detkonstaterandet att regeringspartiet gjort ett stort nummer av dessa 25miljoner. 25 miljoner är med tanke på de behov som finns i det här området Strukturförändringar inom specialstålsindustrin, m. m. en droppei havet. Den uppsökande verksamhet som medlen skall användas fill omfattarenbart sådant som de regionala utvecklingsfonderna redan gör. Vi anser inte attytterUgare medel för samma typ av insatser nu bör ställas fill förfogande. Istället anser vi från vårt håll att den föreslagna summan bör användas på ettannorlunda sätt. Vi föreslår att på grund av det extraordinära läget iBergslagen, inte minst ungdomsarbetslösheten, skall bidrag tilllärlingsutbildning utgå , under detandra och under det tredje året. Vi räknar med att många ungdomar kanges en värdefull yrkesutbildning genom sådana insatser. Vi har tidigare anvisatmedel för statsbidrag till lärlingsutbildning , 50 resp. . Denytterligare medelstilldelning som krävs för det nu föreslagna höjdastatsbidraget blir därför ytterst begränsad. De resterande medlen av dessa 25 miljoner bör användas,enligt vårt sätt att se ,till att göra det möjligt för arbetslösa ungdomar attstarta egna företag med bibehållen arbetslöshetsersättning. Jag tror att det ärytterst viktigt ur ekonomiska synpunkter att man ger dessa ungdomar en tryggekonomisk situation då de bygger upp sina företag. Enligt nu gällande regler kan arbetslöshetsersättning inteutgå om personen i fråga påbörjar en verksamhet med att starta eget företag. Vianser att det kan finnas skäl att pröva om inte undantag från denna regel kangöras för att ge en viss ekonomisk trygghet i samband med egna initiativ föratt lösa sysselsättningsproblem. Vi tycker att regeringen borde ha fått iuppdrag att lägga fram förslag som möjliggör försöksverksamhet i Bergslagen avdet slag som vi förordar. Med det anförda yrkar jag bifaU till reservationerna 5 och 6. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1 (strukturuppgörelse inom sektorn rostfritt stål) Utskottets hemställan bifölls med 290 röster mot 16 förreservation 1 av . Mom. 2 (ny specialstålskommission) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 2 avOswald - bifölls med acklamation. Mom. 3 (ny stålpolitik) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 3 avOswald - bifölls med acklamation. Mom. 4 (rekonstruktion av AB Bofors-Kilsta) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 4 avOswald - bifölls med acklamation. Mom. 5 (framtida ändringarav villkor för villkorslån) Utskottetshemställan bifölls med 172 röster mot 134 för reservation 5 av . Mom.6 (avveckling av industristödspolitiken) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 6 av m. fl. - biföllsmed acklamation. Anslagtill gymnasiala skolor m. m. Mom.7 (framtida utveckling av gruv- och stålindustrin) Utskottetshemställan bifölls med 291 röster mot 16 för reservation 7 av OswaldSöderqvist. Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 8 av - bifölls medacklamation. Mom. 9 Utskottets hemställan bifölls. Mom.10 (nya råjärnsprocesser) Utskottetshemställan bifölls med 291 röster mot 16 för reservation 9 av OswaldSöderqvist. 22§ Anslag till gymnasiala skolor m. m. Föredrogs utbildningsutskottets betänkande1983/84:19 om anslag till gymnasiala skolor m. m. 1983/84:100 delvis och1983/84:116 delvis). Anf,128 : I fråga om detta betänkande hålls gemensamöverläggning för samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningen fåryrkanden framställas beträffande samtliga punkter i betänkandet. 129 (); betänkande nr 19 omfattar inte mindre än 72hemställanspunkter, 42 reservationer och 2 särskilda yttranden. Det är därföromöjligt att med den talartid som står mig till buds beröra ens samtliga dereservationer, som vi moderater fogat till betänkandet. Jag är ändå rädd, herrtalman, för att jag kommer att överskrida min talartid något. Jag kommer därföratt i mitt anförande uppehålla mig vid de frågor jag finner principielltviktiga. Först,herr talman, vill jag beröra principerna för intagning i gymnasieskolan. Vimoderater delar föredragande statsrådets uppfattning att gymnasieskolan är endel av ungdomsskolan och att utbildning oftast är det enda reellasysselsättningsalternativet efter genomgången grund- Anslagtill gymnasiala skolor m. m. skola.Sökande under bör därför ges företräde vid intagning tillgrundskoleanknutna studievägar. Eftersom gymnnasieskolan dimensioneras på ennivå som ligger avsevärt av antalet 16-åringar kommer det också iframtiden att finnas utrymme för äldre studerande. Dessa har dessutom möjlighetatt få utbildning inom den kommunala vuxenutbildningen, där ett avinträdeskraven är att man lägst skall vara . Vikan dock i övrigt inte acceptera propositionens förslag till urvalsgrunder. Viavvisar förslaget vad avser särbehandling av sökande med tidigare minst tvååriggymnasial utbildning. Ett bifall till propositionens förslag i detta avseendeskapar verkligen återvändsgränder i systemet. Så länge vi inte kan erbjuda ensökande utbildning enligt hans eller hennes förstahandsval, måste en generellrätt finnas att på nytt kunna tas in i gymnasieskolan. Den utökning avgymnasieskolans dimensionering som vi föreslår bör göra det ' lättare atterbjuda även dessa plats. Vimoderater kan heller inte acceptera de övriga förändringarna i regelsystemetför intagning till gymnasieskolan. De s. k. kompletterande urvalsgrunderna bort. Man skapar inte bättre jämställdhet eller större rättvisa iintagningen genom att premiera för underrepresenterat kön, upprepad ansökaneller arbetslivserfarenhet. Intagning i gymnasieskolan skall ske enbart pågrundval av betyg. Detär glädjande, herr talman, att regeringen och utskottets majoritet äntligenfått upp ögonen för lärlingsutbildningens stora betydelse och att man nuföreslår att den skall bli ett reguljärt inslag i gymnasieskolans utbildningsutbud.Trots alla de fördelar försöksverksamheten med lärlingsutbildning påvisatenvisas man dock med att vilja betrakta den som enbart ett komplement till denövriga gymnasieutbildningen. Man föreslår också den försvagningen i systemetsom innebär att det tredje året - den s. k. färdigutbildningen - icke skallvara statsbidragsberättigat. Vianser att den reguljära gymnasiala lärlingsutbildningen är en utbildningformsom är likvärdig med övrig gymnasial utbildning. Den skall därför kunna varaett alternativ till Unjer och specialkurser i gymnasieskolan. Vidare börstatsbidrag även fortsättningsvis utgå till nuvarande slag av färdigutbildning.Härigenom möjliggörs en treårig utbildning bl. a. i udda yrken. Vi finner inteskäl att ytterligare diskutera regeringens förslag till förändringar avnuvarande lärlingsutbildning, eftersom vi sedan mer än ett år tillbakaföreslagit genomförandet av ett nytt lärlingssystem. Skälen till att vi villförändra och öka insatserna för lärlingsutbildning är bl. a: följande: Erfarenheternaav den gymnasiala lärlingsutbildningen i talar entydigt för attungdomar med denna utbildningsbakgrund har lättare än andra att få arbete efteravslutad utbildning. Förhållandena i andra länder med lärUngsutbildning ärlikartade. Attungdomar som genomgått lärlingsutbildning har en bättre position påarbetsmarknaden är inte överraskande. Lärlingsutbildning ger en direkt inblicki arbetslivet på ett sätt som skolan ensam aldrig kan åstadkomma. Denna inblickgäller självklart först och främst själva yrkesskolningen, därverklighetsanknytningen bidrar till engagemang och inlevelse hos lärUng-arna. Inblicken gäller emellertid även arbetsrutiner ocharbetsmoral. Erfarenheter av också denna sida av arbetslivet ökar ungamänniskors självförtroende och konkurrenskraft på arbetsmarknaden och bidrartiU att bryta ner den tveksamhet många företagare känner inför oerfarenarbetskraft. Åtskilligakommuner står inför behovet av omfattande moderniseringar av denmaskinella utmstningen i gymnasieskolan. Skall den gymnasialayrkesutbildningen ha några möjligheter att godtagbart förbereda den ungagenerationen för yrkeslivet är en modem maskinell utrustning nödvändig. Det ärdärför också ekonomiskt klokt att genom lärlingsutbildning dra nytta av denutrustning företagen förfogar över. Knappa offentliga utbildningsresurser kandärigenom satsas på andra angelägna områden. Viföreslår mot denna bakgrund att lärlingsutbildningen utökas till en högstväsentlig andel av den gymnasiala yrkesutbildningen. Lärlingstiden bör varierasmellan två och , beroende på utbildningens art och krav. Större delen avutbildningstiden förläggs till företag eller andra lämpliga arbetsplatserutanför skolan. Under en till bör eleven få undervisning igymnasieskolan. LärUngsutbildningen består av undervisning i allmänna ämnen,fackteori och arbetsteknik. LärUngarnaskall ha rätt att genomgå mer än en utbildning och då få tillgodoräkna sig dedelar av föregående lärUngsutbildning som är av betydelse för nästa utbildning.Delar av en lärUngsutbildning skall också kunna tillgodoräknas, om lärlingenvill fortsätta med andra gymnasiestudier. Eleverna skall få betyg och bevisöver genomgången utbildning. Företagoch andra arbetsgivare som engageras i lärlingsutbildning hararabetsgivaransvar för lärlingarna. Anpassningar inom ramen för rådandelagstiftning måste ske. Om det visar sig nödvändigt måste én särskildförsäkringsform för lärlingar skapas, innehållande regler avseende sjukförsäkring,arbetsskador och liknande. Lärlingamaslön bör sättas med utgångspunkt från att de befinner sig under utbildning ochatt fiden på arbetsplatsen inledningsvis i huvudsak kommer att användas förinlärning. Lönen bör höjas successivt under utbildningstidens gång i takt medatt den produktiva arbetsinsatsen ökar. Lönenoch de sociala kostnaderna betalas i sin helhet av arbetsgivaren. Detoffentliga står för de utbildningskostnader som belastar gymnasieskolan -inkl.kostnaderna för de yrkeslärare som kan komma att bli verksamma i företagen samtför administrationen. Enskildaföretag som vill inrätta lärlingsplatser skall godkännas. Företagen måstekunna bistå med lämpliga handledare. Arbets- och utbildningsförhållandena iövrigt skall svara mot fastställda krav. Några andra villkor för godkännande -t. ex. att företagen omfattas av kollektivavtal - skall inte uppställas. Viär medvetna om att en lärlingsreform av den här omfattningen kräver tid och attdet är riödvändigt att ett antal återstående frågor får sin belysning ochlösning. bör därför uppdra åt regeringen att penetrera deåterstående spörsmålen. Regeringen bör redovisa sina åtgärder för isådan tid att lärlingssystemet kan introduceras fr. o. m. läsåret Anslagtill gymnasiala skolor m. m. 8Riksdagens prolokoll 1983/84:146-147 Anslagtill gymnasiala skolor m. m. 1985/86.Vi föreslår också att ett lönebidragsbaserat lärlingssystem upprättas förungdomar mellan med minst sex månaders sammanhängande arbetslöshetoch bristande eller obefintlig yrkesutbildning. För att placera dessa iyrkesutbildning som lärlingar hos arbetsgivare som ställer sig till förfogandebör lönekostnadstäckning med 75 resp. 50 och för en treårig lärlingsutbildningerbjudas. Medel för 1 000 ungdomar bör anslås för /85. Jagvill sedan, herr talman, gå över till att beröra frågorna kring gymnasieskolansdimensionering. Först något om principerna för dimensioneringen.