prot · G709157 · 1983-12-31 00:00:00 — Såvitt jag har förstått harutvecklingen vad gäller förmögenheterna och industrins kapital lett till enUkviditet som vi haft. Men denna används inte på ett riktigtsätt för en nationell utveckling i vårt land. Detbehövs alltså en total förändring av fördelningspolitiken i värt land. MarianneStålberg har först gjort de riktiga iakttagelserna - hon kan då inte bara talaom knappa resurser för regionalpolitiskt stöd. Detär vidare positivt med t. ex. initiativ. Jag vill dock påpeka att dehar sin begränsning när den övergripande strukturen är felaktig. Ytterligareen viktig fråga som jag vill ta upp gäller helt riktigapåpekande att investeringarna i industrin inte med nuvarande UtveckUng gernågra fler jobb och att motsvarande gäller inom den offentliga " sektorn.Vilka åtgärder skall då vidtas i fortsättningen, ? 11 () repUk: anförde en hel del synpunkter på länsanslaget. Jag saderedan i mitt huvudanförande att det är som skall beröra den frågan. Jagförstår att han också kommer att kommentera de i det avseendet framfördasynpunkterna, men jag vill ändå bara säga att det inte aUs är så, att vimisstror de regionala representanterna. Tvärtom tycker jag att vi genom att gedem fler och fler arbetsuppgifter har bevisat att vi har stor tilltro till dem. var förvånad över att jag talade så mycket om lokala projekt ochlokala initiativ. I mitt parti har vi länge talat om vikten av att ta till varalokala resurser och initiativ. Vi har t. o. m. skrivit om detta i många av våraprogram, som jag skulle kunna överlämna till . Det är alltsåinte fråga om något inträffat uppvaknande. Närdet gäller glesbygdsstödet sade jag tidigare, att vi skall avvakta denregionalpolitiska utredningen, som håller på att studera den frågan. Dessutomhar decentraliseringsdelegationen fått i uppdrag att lägga fram förslagtill förändringar av glesbygdsstödet. fortsatte att hävda att fört en aktiv regionalpoUtik. Men vihär i kammaren och svenska folket i övrigt måste då ställa frågan: Vad leddedenna aktiva regionalpoUtik till? Jagär själv ledamot av den regionalpolitiska utredningen och har alltså mycketnära kontakt med den. Jag lovar verkligen att se till att de signaler somkommit fram här framförs till utredningen. Vi kommer sedan att väga dem motandra förslag som väckts. Glesbygdsstödetinfördes , och var en av de förstaförsökskommunerna, med en total satsning under 1970-talets början.Glesbygdsstödet har också utvecklats , och det är inte egendomligtatt exempelvis kombinationssysselsättningar har gett jobb. kan få samma svar som , eftersom han tog upp ungefärsamma frågor som hon. Lars-OveHagberg säger att hela landet borde vara ett stödområde, eftersom det råderstor arbetslöshet över hela landet. Det senare håller jag med om. Det framhölljag också tidigare. Men vi måste försöka fastställa vilka områden som har enmera långsiktig problembild och vilka som har en mera kortsiktig sådan. Jagtror att och jag är överens om att det är de tidigare utpekadestödområdena som fortfarande har det besvärligt. 12 ()replik: sade att det är som skall beröra detsammanhållna länsanslaget. Jag är medveten om det, men jag tänkte att det ändåkunde vara av ett visst intresse att få någon synpunkt från den ledandetalesmannen för den socialdemokratiska utskottsgmppen. Som ges det dock även möjlighet till en kommentar från industriministern.Så har kanske skett av personlig omtanke om - varav hjärtatinte är fuUt är det som bekant svårt att tala övertygande om. Industriministernmed sin humanitära inställning och sin stora sakkunskap på området skullekanske kunna rycka in till undsättning. Innan industriministernhar gjort det får jag notera det faktum att kvar efter de hittillsvarandesocialdemokratiska inläggen står att socialdemokraterna är mästare pä attadministrera kortsiktiga insatser. De ökar anslaget med hundratals miljoner. Mende är icke kapabla att administrera i det långsiktiga perspektivet. Industriministernoch, självfallet, har ju möjlighet att vederlägga detta idebatten . I handUng - och det kommer ju att bli beslut - ärdet helt uppenbart att det förhåller sig pä följande sätt. I det kortaperspektivet: mästare. I det länga perspektivet: oförmåga. Sammantaget är dettadet intryck man får av socialdemokraternas praktiska agerande. Anf.13 () replik: Jag blev litet förvånad när jag hörde inlägg. Honreagerar mot att jag talade om lokala initiativ och vikten av dessa. MarianneStålberg säger då att man frän socialdemokraternas sida länge haft sammauppfattning. Hon erbjöd mig program som visade detta. Jag är tacksam för deterbjudandet. Men jag behöver faktiskt inte några program. Det är verklighetenjag talar om. Avdet betänkande som vi nu behandlar framgår ju att socialdemokraterna iutskottet inte har ställt sig bakom önskemålet om ökade möjligheter till lokalainitiativ, som en höjning av länsanslaget skulle innebära. Men MarianneStålberg sade att hon inte skall kommentera den frågan. Därför skall jag inteytterligare hårdra den saken. Det är, som sagt, verkligheten jag talar om ochinte några program. Vidaresade att det inte hände någonting under de icke-sociaUstiskaregeringsåren. Men det var faktiskt så, och det finns det siffror på, att underde åren var industriutvecklingen bättre i en stor del av stödområdet än den varför riket som helhet. Det tycker jag är ett bra betyg på den regionalpolitiksom fördes . När det gäller regionalpolitiken var det en heltannan aktivitet och ett helt annat engagemang då än det f. n. är. Återigen vill jag säga att det är nästa budgetårsregionalpolitik som vi nu diskuterar, inte några allmänna fraser om framtiden. 14 ()repUk: Det finns en väsentlig skärningspunkt i. fråga om det här betänkandet.Det gäller just länsanslaget - ett anslag som av alla talas väl om, även avsocialdemokraternas talesman i utskottet. Men detta anslag är snart förverkat,och det kommer nödrop från olika håll. situationen har och andra socialdemokrater gjort någotsom, naturligtvis, är helt legitimt och riktigt. Man har nämligen yrkat på enförstärkning. Men så händer det märkliga att kör över sitteget förslag och yrkar avslag på det, som hon säger att det är frågaom ett mycket förnämligt regionalpolitiskt verktyg. Att det fattas pengar tyckshon ha glömt. En partikamrat skall f. ö. ge det svar som ge. Det är naturligtvis en mycket sofistikerad Jag kan förstå det politiska dilemma som socialdemokraterna råkati. Sedan säger att vi redan talat om mycketav de allmänna målen. Vi har t. o. m. skrivit om den saken, säger hon. Återigenutmynnar hennes tal i en hyllning tiU glesbygdsstödet. Jag tror ändå, fru talman, att vi här i i detkorta perspektivet får försöka - låt vara att en regionalpolitisk utredningkommer att ta upp de mera framtidsinriktade frågorna - att arbeta pä enförstärkning och en förbättring inom nu gäUande ramar och med hänsyn till demöjligheter vi har. Då räcker det inte att bara tala väl om vad man viU. Dåborde vi också vara med och göra någonting. 15 (vpk) replik: När det gäller stödområdesindelningen ochreservation 25 vill jag bara peka på att den reservationen ger uttryck för debehov som verkligen finns i landet. I reservationen nämns några områden i vårtland. Men naturligtvis borde egentligen hela vårt land utgöra ett stödområde,med tanke på läget internationellt sett. Jag uppfattade det så, att i sitt förstainlägg avsåg att uppehålla sig vid reservation 4. Vad det gäller är denregionalpolitiska kommittén och det förslag som den skall lägga fram. MarianneStålberg talade om att det skulle vara en sammanhållenregionalpolitik, som har anknytning till andra områden, att det skulle varasamlade utvecklingsprogram, att det- naturligtvis, om det skall vara någonkonsekvens i det hela - skulle vara en samhällelig styrning i.fråga omavgörande investeringar och att finansieringen egentligen skulle ske genomkapitalbildning på annat sätt än som sker. Det betyder en helt annaninriktning av regionalpolitiken: Som jag förstår är det en väldig motsättning mellansocialdemokraternas politiska retorik i det här sammanhanget och det konkretahandlandet. Då kan jag också förstå att i den här debatteninte behandlar länsanslagen, något som hon kanske ändå agerat ganska kraftigtför tidigare. Det är typiskt för den politiska konsekvensen i detta läge överlämnar den delen. Jag skulle vilja säga attskärningspunkten beträffande det här betänkandet går mellan de partier som iolika grad tror på marknadskrafternas välsignelse och det parti som tror på endemokratisk planering av svenskt näringsliv och samhälle. Det är ju egentligenså att regionalpolitiken helt underordnas marknadskrafternas styrning. På denpunkten går den huvudsakliga skiljelinjen i dagens debatt. 16MARIANNE () replik: Till och vill jagge samma svar: Utgifter måste finansieras. Det är någonting som jag har vetatsedan barnsben. fortsätter att hävda att regionalpolitikenskulle ha varit betydligt bättre under de borgerliga åren. Jag tyckeregentligen det är litet olustigt att ständigtbehöva prata om vad som har gjorts då och då-det är ju Nr 157 det som skall händaframöver som är det viktiga. Men jag skulle ändå vilja Tisdaeen den säga: Det regionalpolitiskaanslaget har inte minskat under den socialdemo- 29 mai 1984 kratiska regeringens tid,. tio årssocialdemokratisk regionalpolitik med att konstatera att statenResionaloolitiken hade satsat 33 miljarder pä län ochbidrag för regional utjämning, varav 20 miljarder hade gått till skogslänen.Resultatet summerade tidningen: "Pengarna har inneburit bättre spridningav befolknings- och sysselsättningsökningarna, dämpad storstadstillväxt,stoppad avfolkning i skogslänen och en ökning av industrisysselsättningen inorr." Det var alltså som konstaterade detta. Däremotvar det en avveckling som drabbade samtliga skogslän under de borgerligaregeringsåren. t. ex. miste över 5 000 industrijobb, VärmlandUkaså. förlorade 3 200 industrijobb, 2 600,Västernorriand drygt 2 000, 1 300 och 774 jobb. Desiffrorna talar för sig själva. Förste vice talmannen anmälde att ,och anhållit att till protokollet få antecknat attde inte ägde rätt till ytterligare repUker. Anf.17 (): Jag skall uppehålla mig vid anslaget Regionala utvecklingsinsatser,länsstyrelsernas sarnlade anslag. De.borgerliga partierna och vpk har i utskottet föreslagit en förstärkning avanslaget med 100 milj .kr. Socialdemokraterna medger i sin reservation attanslaget, som tillkom under den borgerliga regeringen, har inneburit eneffektivisering av det regionalpolitiska arbetet. försöker socialdemokraternai reservationen förklara varför man säger nej till en förstärkning av en åtgärdsom visat sig vara positiv för regionerna. Ireservation 16 sägs att efter 1982 har det skapats bättre förutsättningar föratt regionalpolitiken skall kunna bedrivas på ett framgångsrikt sätt. Vidarepåstår man att den djupa ekonomiska krisen har kunnat vändas, att produktionoch sysselsättning har fått en kraftig stimulans. Detta är sannerligen enskönmålning av verkligheten. Socialdemokraterna använder i reservationen denbegynnande högkonjunkturen för att dölja hur det verkligen förhåller sig,vilken ekonomisk obalans som råder och hur den har förvärrats. Detallvarligaste är att det blir ännu svårare att komma till rätta medbalansproblemen i en kommande lågkonjunktur. Arbetslösheten har inte .minskat, utan den har tvärtom ökat, trots de insatser som gjorts pä detarbetsmarknadspolitiska området. Detta kan således inte vara ett skäl för attsäga nej till en förstärkning av länsanslaget. Dendebatt som har förts här i kammaren tidigare om att föra över medel från Sysselsättningsskapande åtgärder till länsanslaget är i och för sig mycket intressant. I reservationen säger socialdemokraterna att anslaget Sysselsätt- 31 ningsskapande åtgärder äravsett att ge mera tillfälliga sysselsättningstillskott och därför inte ärutbytbart. Mendet måste väl ändå vara en fördel om statliga insatser kan bidra till beståendesysselsättning i stället för till enbart tillfälliga jobb. Fördelen medlänsanslaget är att det har visat sig ge en varaktig sysselsättning, och dettakan dessutom ske förhållandevis snabbt, eftersom handläggningen decentraliseras.Många län har färdiga projekt som väntar, och som kan genomföras till en lägrekostnad än de insatser som sker genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Länsstyrelsensanslag har också den fördelen - enUgt den fördelningsprincip som gäller i dag- att den största delen av stödet går till de län som bäst behöver det för attkompensera de regionala olikheterna. Vi har i vårt förslag skapat budgetutrymmeför denna satsning genom olika besparingar, och därmed har vi också förstärktdet regionala inflytandet på bekostnad av det centrala, vilket vi anser vara eninriktning som vi skall sträva efter. sade i sitt anförande att inte hade så mycket till översför regionalpolitik, eftersom vi pmtat på anslagen. Av den anledningen skulleförstärkningen av länsanslaget vara en framgång för och folkpartiet.Men det förhåller sig inte så att mer pengar till länen är detsamma som bättreregionalpolitik. Det handlar mer om hur pengarna används. Eftersomvi har en ekonomisk obalans i vårt land; måste vi satsa på åtgärder som gereffekt och spara på andra. Vi har inga andra pengar att fördela. Vi har därförprioriterat länsanslaget och prioriterat sänkning av arbetsgivaravgiften. Sammainriktning hade vi förta året här i kammaren. Länsstyrelseanslaget är det endaanslag som vi har ökat, både nu och då. Men har vi klarat att finansieraen större ökning. Det är inte och , men vi äreniga med dem om att det är ett bra förslag. Glesbygdslänenär utpräglade småföretagarlän, och småföretagen kommer att utgöranäringslivsbasen även . De regionalpolitiska stödformerna är inteanpassade till små företag. Regelsystemet är stelbent, byråkratiskt ochsvåröverskådligt. Det bUr därför också svåråtkomligt för mindre företag. Minförhoppning är att den regionalpolitiska utredningen skall föreslå förändringarsom ger enklare och mer flexibla regler med möjUgheter till lokal anpassning.Med ett förstärkt länsanslag finns det större möjligheter till en bättreanpassning till de förhållanden och behov som råder i länen. Den samhällsekonomiskaeffekten av ett fåtal nya arbetstillfällen i glesbygden är stor, eftersom detmånga gånger är den marginal som behövs för att bibehålla servicen och utnyttjaandra befintliga resurser. Jag noterar att har exakt sammauppfattning som jag när det gäller länsanslaget, och hon tog också just dettaexempel. Men vi skall komma ihåg att de insatser som vi diskuterar endastär några av de åtgärder som påverkar möjligheterna för människor som bor, ochvill bo, i glesbygd. Det gäller också att undanröja hinder för bosättning ocharbete i glesbygden. Många andra politiska områden berörs också, vilket äventagits upp av och andra talare. Den välfärdsmodell som växt framhar egentligen anpassatstill tätortsbefolkningen, varför den ibland har drabbat Nr 157 glesbygdsmänniskornapå ett negativt sätt. T' H H En uppluckring av de olikasektorsgränserna i länen måste ske för att man g q. skall kunna få en bättresamordning för tillvaratagande av de gemensamma _ I enjämtländsk flerpartimotion har vi påpekat defta och . , ,.,., föreslagit en fnareanvändning av regionalpohtiska medel. Det tar tid aU anpassa verksamheten tilleU nyft arbetssätt. I har man arbetat för attfinna en lämplig metod. Man har också kommit en bra bit på väg. I motionen harvi föreslagit att länet skall få starta försöksverksamhet. Trots aft vi harmotionerat om detta i tre är hänvisar utskottet till det resultat som förväntasatt man skall uppnå genom en samordnad länsförvaltning i , där enförsöksverksamhet har påbörjats. Av denna anledning är det naturligtvisinte meningsfullt att här i kammaren yrka bifall till motionen, men jag harändå velat göra dessa påpekanden. Härmed yrkar jag bifall till de moderata reservationerna och i övrigttUl utskottets förslag. Anf.18 () replik: sade att det inte är och folkpartietsförtjänst att länsanslaget förhoppningsvis kommer att höjas med 100 milj. kr.Jag undrar det jag. Så sent som gick ju emot tankenatt högre länsanslag skulle ge bättre effekt än sysselsättningsfrämjandeåtgärder. har ändrat sig, vilket vi tycker är bra. Därför finnsdet ingen anledning att klandra , tvärtom. Vi är glada över attmoderaterna har kunnat biträda våra motionsyrkanden. Jag vill också erinra omatt yrkande i motionen om länsanslaget gällde 21 milj. kr. kr., som vi nu har kunnat enas om. Anf.19 () repUk: Fm talman! Det är riktigt att vi har anvisatolika sätt för finansieringen. Anslaget på 21 milj. kr. var, som jag påpekadetidigare, det enda anslag som höjdes, därför att vi klarade finansieringen. Vihar sparat när det gäller alla andra anslag, vilket också visar hur starkt vihar prioriterat den här saken. När vi senare kunde finna finansieringsmöjligheterför en ökning av anslaget, var ju allting bra. Men vi visade alltså en annanfinansieringsväg än gjorde i sin motion. Resultatet har emellertidblivit detsamma. Anf.20 () replik: säger att har sparat när det gäller allaandra anslag än det ifrågavarande. Det var ju just detta som jag sade i mittförsta anförande: har en annan inställning till regionalpoUtiken änmittenpartierna. Beträffande samtUga alla andra anslag har moderaternaföreslagit anslagsprutningar, men i detta fall har de gått med på en höjningmed 100 milj. kr. Dä är vi alltså helt överens om att vi har oUka inställningnär det gäller regionalpolitiken. 3Riksdagens protokoll 1983/84:157-158 21INGRID () replik: Jag vill bara säga till attjag besvarat detta i talarstolen. Förste vice talmannen anmälde attKarin anhållit att till protokollet få antecknat att hon inte ägderätt till ytterligare replik. 22GUSTAV (): Av de prognoser som harlämnat framgår att sysselsättningsutvecklingen i samtliga län väntas blisvagare under återstoden av än . Detta är främstberoende på att ökningen av den offentliga sektorn inte kommer att ske i sammatakt som . Den sektor som skulle få den största tiUväxten är denprivata tjänste- och servicesektorn. Denna sektor är mera ojämnt fördelad överlandet än den offentliga sektorn. Den privata tjänste- och servicesektorn harredan i dag en stark koncentration till storstadslänen. Framför allt gäller detde mest expanderande delarna av denna näringsgren. I utskottets betänkande framhålls att det mellan åren 1980och 1981 skedde ett trendbrott. Befolkningsomflyttningen, som under denoffentliga sektorns expansion hade gett skogslänen ett visstinflyttningsöverskott, vändes nu till ett utflyttningsöverskott. Den stora sysselsättningstillväxt inom den offentligasektorn som skedde var mera jämnt fördelad över landet. Närden offentliga sektorn genom medvetna politiska åtgärderslutade att växa, minskade drastiskt möjligheteriia att fördelaarbetstillfällena. Den svaga utvecklingen inom industrin innebar samtidigtatt några omlokaliseringar av betydelse inte var möjliga. Man fick försökainrikta sig på att inom regionen utveckla den befintliga industrin. Länsstyrelsernas prognoser tyder således på att det finnsrisker för att den regionala balansen försämras genom att den kraftigastexpanderande sektorn blir den privata tjänste- ochservicesektorn. Denna sektor är, som jag framhöll, koncentrerad tillstorstäderna och kommer , med dess hårda marknadsanpassning, inteatt få någon nämnvärt annan inriktning. De nuvarande regionalpolitiska medlenär i huvudsak inriktade på industrin. Det måste därför vara angeläget attutveckla nya metoder för att kunna påverka även denna sektors lokalisering.Detta torde vara en uppgift för bl. a. den regionalpolitiska utredningen. En framgångsrik regionalpolitik förutsätter att alla samhällssektorermedverkar. Den svaga ekonomiska utvecklingen under de borgerliga regeringsårenmedförde därför att de regionalpolitiska medlen ficken starkt begränsad effekt.Omläggningen av den ekonomiska politiken i samband med regeringsskiftet 1982har gett helt andra möjligheter att bedriva en mera framgångsrikregionalpolitik. Regeringens ekonomiska politik har i förening med deninternationella konjunkturuppgången medfört en kraftig ökning av vår export,ökad industriproduktion ochökade industriinvesteringar. Som en följd av detta Nr 157 har kapacitetsutnyttjandet i industrin ökat, och en begynnande sysselsätt- Tisdagenden ningsökning skapar bättre förutsättningar för att angripa deregionalpolitiska 29 mai 1984 problemen. Deregionalpolitiska problemen under återstoden av kommer Regionalpolitiken ingalunda att vara små. Tvärtom.. Omstruktureringen av vårindustri komnier att fortsätta i oförminskad takt. Även om nettoförändringarnaförefaller ganska måttliga kommer bruttoförändringarna att vara stora. Det ärju dessa förändringar som berör de anställda, olika orter etc. ERUhar beräknat att av antalet verksamma företag kommer nästan hälften aftha blivit nedlagda 1990j medan av de verksamma företagen antasvara nyetablerade . Föratt möta dessa stora omställningar kommer det att krävas betydandesamhällsinsatser på många områden. Regeringens proposition om bl. "industriell tillväxt och förnyelse" får ses som ett led i dennasträvan. Lät mig utifrån dessa övergripande synpunkter gå över till utskottetsställningstagande och reservationerna i anslutning härtill. Påsamma sätt nu som när vi behandlade regionalpolitiken kan jagkonstatera att de borgerliga partierna inte har någon enhetlig linje iregionalpolitiken, något som också präglade deras politik under regeringsårenoch som gett oss ett sämre utgångsläge för regionalpolitiken än det vi hade1976. Nedsättningenav socialavgifterna i utgör ett gott exempel på denna briständesamstämmighet. vill kraftigt minska nedsättningen avsocialavgifterna, medan vill öka nedsättningarna och dessutom utvidgadem till även andra län. har ett eget förslag, där man ivissa-delar också överträffar i fråga om nedsättning avsocialavgifterna. Närdet gäller kustkommunerna är de borgerliga partierna kritiska mot iiedsättningen.Man hävdar att dessa kommuner gynnas i förhållande till inlandskommunerna. Jagtror att detta är en felsyn. Först skall sägas att de regionalpoUtiskainsatserna är större i inlandskommunerna, dels genom stödområdesindelningen,dels genom den socialdemokratiska regeringens s.k. Norrbottensproposition förraåret. HelaNorrbotten har nytta av att.vi bygger upp några starka centra i länet. Om viskulle handla så att dessa kustkommuner skulle få större svårigheter än ,skulle detta bli till nackdel för hela länet. Erfarenheten från allregionalpolitisk verksamhet talar för att varje län måste få några utvecklingsbaracentra som stödjepunkter för den fortsatta inomregionala verksamheten. Enmedveten försvagning av kustkommunerna skulle . öka utflyttningen från länet. Det vet dé borgerliga partierna från sina egna regeringsår, när man försökte tillämpa sina teorier. fick kommun en utflyttning. Socialdemokraternas uppfattning i utskottet är att öm avgiftsnedsättningen utformas som de borgerliga par tierna föreslår blir den mindre effektiv. Utskottet avstyrker motionerna i 35 denna delmed vad jag här anfört. Erfarenheterna frän nuvarande system är otillräckliga föratt redan nu ta ställning till eventuella förändringar. Den regionalpolitiskautredningen har också till uppgift att analysera olika regionalpolitiskastödformer, bl. a. de differentierade arbetsgivaravgifterna. Likaså harindustriverket fått uppdraget att utvärdera nedsättningarna avsocialavgifterna i . Utskottet anser att man inte bör föregriparesultaten av dessa utredningar. När det gäller anslaget till regionala utvecklingsinsatserföreslår utskottsmajoriteten en höjning med 100 milj. kr. Hur man skallfinansiera denna anslagsökning framgår inte av utskottsmajoritetens förslag. Visocialdemokrater i utskottet har reserverat oss i detta avsnitt. , som säger sig alltid vara noga med att hatäckning för sina utgifter, har tydligen frångått sina ofta deklareradeprinciper. Såvitt vi kan bedöma har man endast finansierat 25 milj. kr. av de100 milj. kr. som förhöjningen kostar. De övriga partierna har inte föreslagitnågra kostnadstäckningar.