prot · G709111 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:111 A nslag inom jordbruksdepartementetsverksamhetsområde Förhandlingarnaleddes av tredje vice talmannen. 16§ Anslag inom verksamhetsområde Föredrogs jordbruksutskottets betänkande 1983/84:25om statsbudgeten för /85 såvitt avser jordbruksdepartementetsverksamhetsområde (prop. 1983/84:100 delvis). Anf.131 TREDJE VICE TALMANNEN: I fråga om detta betänkande hålls gemensamöverläggning för samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningen fåryrkanden framställas beträffande samtliga punkter i betänkandet. 132 (): När vi skall ta ställning till den del av budgetpropositionensom rör jordbruk, skogsbmk, fiske, trädgårdsnäring m. m., så sker detta i en iolika avseenden mycket intressant situation för näringarnas och konsumenternasvidkommande. Låtmig därför inleda den här debatten med att uttala tillfredsställelse och rentav en gratulation till de parter som just lyckats klara avförhandlingarna om ett nytt jordbraksavtal. Jag tycker faktiskt att det ärmycket positivt att man har lyckats slutföra dessa förhandlingar. Om vi på siktskall kunna klara ekonomiska och andra problem, är det samarbete,förståelse och hänsyn vi behöver i stället för uppslitande strider. Vemsom skaU betygsätta resultatet av ett avtal lämnar jag därhän, men om deansvariga på båda sidor om förhandUngsbordet har ansett sig kunna göra upp,vill jag gärna uttrycka förhoppningen att det kan ske till gagn för bådekonsumenterna och näringen. Detär naturligtvis särskilt glädjande att ett avtal har kunnat träffas då oroninom jordbrukarkåren varit så stor, i och med att vi i besparingspropositionenoch i andra sammanhang hade fått signaler om nya och stora hade man ju framför sig ett nytt förhandlingssystemmed fria förhandlingar. Mot denna bakgrund var oron naturligtvis befogad, mendet är som sagt glädjande att detta har klarats upp för det närmaste året.Många svåra problem återstår dock självfallet. sitter mittuppe i ett mycket intensivt arbete för att försöka formulera granderna ochprinciperna . Vadgäller det som för dagen Ugger på vårt bord, skall jag fortsätta med attkommentera ett par andra aktuella saker som är positiva. Jagbörjar då med något som många människor kanske tycker är marginellt men som fördem som sysslar med det och är fängslade och hängivna är mycket väsentligt. Jagavser det som budgetpropositionen innehåller beträffande samhällets framtidaengagemang inom hästaveln och avelskontrollen och vad som kommer att hända medWången i Jämtiand. Förstvill jag då gärna göra den kommentaren, att man i sådana här sammanhang skullekunna tänka sig att de politiska partierna hade valt att hysa långtgåendeförväntningar och skriva reservationer med hårda krav och driva dessa med krafti kammaren. Det hade kanske ändå inte kunnat leda till något. Jagvill uttala min tillfredsställelse över att utskottet i dess helhet i det härfallet i stället har samlat sig till formuleringar och skrivningar som iriksdagssammanhang är mycket långtgående och innebär ganska klarabeställningar. Jag tycker att det är viktigt att tala om att jag förstår är orolig för vad som skall hända med det älskade Wången i . Jagförstår att man tycker att det känns hårt och att man upplever sig utiämnadtill egna finansieringsformer. Mot den bakgranden vill jag citera ur deskrivningar som utskottet menar skall tolkas mycket seriöst ochäven följas upp. Vi skriver där; "Utskottet, som instämmer i kommitténs uttalande,anser att den kunskap och erfarenhet rörande hästavelns villkor som ärrepresenterad inom våra hästavelsorganisationer för att nyssnämnda målskall kunna uppfyllas." Men man fortsätter sedan: "Enligt utskottetsmening får det förutsättas att avvecklingen" - av det statiiga stödet -"sker i en takt som ej försvårar för organisationerna att vidmakthålla ettavelsarbete av minst samma kvalitet som f. n. och på ett sätt som medgervederbörligt hänsynstagande till samtiiga deltagande avelsföreningarsintressen, alltså såväl varmblods- som kallblodsavelns. Självfallet krävs attverksamheten i övergångsskedet inte ges alltför snäva ramar." Detär en för riksdagsspråket ovanligt tydlig skrivning, som följs upp i yrkandetdär man säger att man godkänner vad som förordats i propositionen "samtmed anledning av motionerna 1983/84:1847 och 1983/84:2333 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört". Jag har redan citerat vadutskottet anför. Vidaresäger man att vi tidigare i utskottet har understrukit angelägenheten av attdraghästarnas betydelse inom skogsbruket uppmärksammas. "Utskottet harockså framhållit att hingstuppfödningsan-stalten Wångendärvidlag har en angelägen uppgift att fylla. Utskottet har alltjämt sammauppfattning. Det är därför utskottets starka förhoppning att anstalten även under dennya stiftelsens ledning skall kunna fullgöra sin viktiga uppgift,- Motbakgrund av detta och vad ovan anförts och med hänsyn jämväl till denpositiva inställning till verksamheten vid hingstupp-födningsanstalten tidigare gett uttryck åt förutsätter utskottet att regeringen ochberörda myndigheter följer utvecklingen med uppmärksamhet och vidtar deåtgärder som kan visa sig behövas för att verksamheten vid anstalten skall fåden avsedda inriktningen." Jaghar tillåtit mig att citera detta för att jag tycker att det är viktigaformuleringar. Det är glädjande att ett enhälligt utskott, och förhoppningsvisredan i afton en enhällig riksdag, står bakom dessa beställningar. Detfanns i budgetpropositionen också ett förslag om att man skulle ta utytterligare 15 miljoner i veterinäravgifter för djurvård. Där har vi iutskottet haft en majoritet som har sagt att de 15 miljonerna kan man inte taut. Det har då minoriteten gått emot i sin reservation nr 20. Jag vill givetvishär tala för utskottets hemställan, och jag hoppas att skaU kunnabesluta i enlighet med majoritetens förslag om dessa 15 miljoner. Sedanskall jag bara i enkelhet kommentera några andra punkter som här ärpresenterade och litet principiellt beröra sambandet mellan dem ireservationerna 2 och 3 och i någon mån även i reservation 4. Det gällermarkförvärv för jordbrukets rationalisering. Där anser vi för del attsamma rörliga kredit som , nämligen 150 miljoner, bör ställas tiUförfogande för sådana förvärv. Den bör också användas för att kunna kompletteraicke fullständiga jordbruk med åker eller skog. Det bör ge möjlighet att i ökadutsträckning uppmuntra det kombinerade jord- och skogsbruket. Det är i störstaenkelhet vad som sägs i reservationerna 2,3 och 4. Närdet gäller reservation 5 skulle jag för del vilja säga att vinaturligtvis är väldigt besvikna över förslaget, att man i en situation när vii vårt land har ett mycket högt ränteläge - det är betungande inte minst för denyetablerade jordbrukarna - vid nyetablering i fortsättningen skall ta utytterligare i kreditgarantiavgift. Det vänder vi oss mot i reservation 5. Jagber, herr talman, att få yrka bifall till de reservationer jag har nämnt ochtill de reservationer i övrigt som mitt namn finns med på och som i debattenhär ytterligare kommer att kommenteras av mina utskottskamrater från . Iövrigt ber jag att få yrka bifall till utskottets hemställan. 133 iLjung (m): Det relativt omfattande betänkande från jordbruksutskottet som vi nubehandlar gäller vårt avsnitt i budgetpropositionen. Vi har inom den moderatagruppen gjort en sådan ärendeuppdelning att jag kommer att behandla i förstahand de frågor som döljer sigbakom reservationerna 1 och 3 samtmajoritetsskrivningen beträffande veterinärorganisationen. Tillsammansmed folkpartisterna har vi moderater i reservation nr 1 upprepat vårt tidigarekrav när det gäller investeringsförbud i lantbraket. Vi anser inte att ettsådant tjänar något syfte för jordbruket. Det är ingen hemlighet föross reservanter att vi har en överskottsproduk- 8Riksdagens protokoll 1983/84:110-111 tion, speciellt påanimaliesidan, som är ekonomiskt besvärande för jordbruket. Vi anser ändå attdet är till mera skada än nytta för denna bransch att nödgas dras med förbudet.Under de förhållanden som råder kan inte jordbruket utvecklas,effektiviseras och bli en bättre näring. Underde år som vi nu haft investeringsförbud har vi dessutom kunnat iaktta attinvesteringarna varit förhållandevis höga. Det beror på att dispenser hargivits i icke helt obetydUg omfattning. Med detta ger jag uttryckför vår principiella syn på den typ av ingrepp som det här är fråga om. Såmycket värre är denna åtgärd som ryktet gör gällande att dispenserna är rent avonödigt generösa. Det innebär då att vi bara har fått ytterligare regleringar,och att besluten om investeringar - kanske nog så viktiga sådana - flyttatsfrån bondens eget hem till lantbruksnämndens sammanträdesrum i residensstaden.Det är en ordning som vi inte vill ställa oss bakom. Jag yrkar med detta bifalltill reservation 1. Ireservation 3 behandlas markförvärv för jordbrukets rationalisering. Undernågra år har lantbruksstyrelsen disponerat en rörlig kredit för förvärv av markfrån i första hand skogsbolagen. Det är mark som i skogskrisens skugga harutbjudits till försäljning. har på så sätt frigjorts och i många fallblivit ett värdefullt tillskott till den övriga mark som lantbruksverketdisponerar för rationaliseringsändamål. Denna speciella mark som inköpts frånskogsbolagen skall enligt regeringens mening dock i första hand hembjudas tilldomänverket. Detta är ett förhållande som vi inte kan acceptera. Domänverketsinnehav av mark har enligt vår mening inget egenvärde, vilket inte betyder attinte domänverket som regel är en god förvaltare av statens mark. Men att, somdet nu är fråga om, av principiella skäl tillföra domänverket mer markmotsätter vi oss. Vihar i en motion, som dock inte behandlats i detta sammanhang utan remitteratstill näringsutskottet, mera ingående utvecklat vår syn på domänverketsverksamhet och markinnehav. Då vi nu deltar i debatten på denna punkt gör videt mera med stöd av en motion från , i vilken framförs i huvudsaksamma uppfattning. Videlar alltså uppfattning att domänverket i stället för atttillföras mer mark skall ställa sitt markinnehav till förfogande för den merakontinuerligt pågående strukturförbättring som äger rum inom den privatasektorn. Många enskilda jord- och skogsbrakares otillräckliga markinnehav kanmed en sådan markförstärkning göras till bra och bärkraftiga enheter. I denmotion som jag åberopade och som behandlas i näringsutskottet har videssutom föreslagit att domänverket skall åläggas att genomföra viss utförsäljningav sitt jordbruksinnehav. Detta bör ske i takt med att löpandejordbruksarrenden går ut, och marken bör naturligtvis i första hand utbjudastill de nuvarande arrendatorerna. Detta får vi återkomma till när ettbetänkande från näringsutskottet föreligger. Jag vill också säga några ord om den del av utskottsbetänkandet somhandlar om djurens hälso- och sjukvård. I den frågan har vi för ovanlighetensskull fått ett omvänt majoritetsförhållande. tema i utskottet ståralltså för reservation 20. Iett förslag från djurhälsoutredningen framfördes attdistriktsveterinärkåren borde utökas och därmed ges rimligare arbetsförhållanden.I rådande ekonomiska läge förutsatte utredningen att några ytterligarebudgetmedel för verksamheten inte var att vänta, varför den utökning avveterinärkåren som föreslogs skulle finansieras av djurägarna. Härom varutredningen enig. Däremot rådde delade meningar beträffande sättet att ta utdjurägarnas bidrag till den tänkta finansieringen. Ett av förslagen innebar atten djursjukvårdsavgift skulle betalas till veterinären vid besöket. För attundvika ett sådant uppbördsförfarande, som veterinärkåren tyckte uppriktigtilla om, förespråkade jag ett system med differentierade arvodes- och lönedelari veterinärernas lönesättning. Det innebar att vi i ersättningen tillveterinärerna skulle få en förskjutning från nuvarande 50/50-basis mot t. ex.en 40-procentig lönedel och en 60-procentig arvodesdel. En sådan omfördelningskulle ge utrymme för att med budgetmedel bestrida de nya tjänster som då varaktuella. Riksdagenvalde som bekant systemet med djursjukvårdsavgift. Detta innebär attveterinären vid ett sjukbesök hos en djurägare nu har att utöver arvode samtersättning för resa och eventuell medicin ta ut djursjukvårdsavgiften. Vidbeslutstillfället bedömdes denna uppgå till ett belopp i storleksordningen5-10 kr. Redan vid systemets ikraftträdande hade emellertid beloppet ökat, så att25 kr. skulle tas ut för djur inom animalieproduktionen och . Av naturliga skäl var det endast veterinärer inomdistriktsveterinärorganisationen som omfattades av detta beslut.Privatpraktiserande veterinärer hade inte denna uppbördsskyldighet. Dendjursjukvårdsavgift som har föreslagits skulle bli så betydande att denskuUe finansiera ca 30 milj. kr. Utslaget på samtligasjukbesök skulle beloppet bli ca . Differentierat på de olikadjurägarka-tegorierna skuUe beloppet sannoUkt bli 50 resp. . Dennahöjning, herr talman, är enligt vår mening ett klart avsteg från riksdagensbeslut om att djurägarna skulle finansiera viss förstärkning avdistriktsveterinärkåren. Djursjukvårdsavgifterna har i stället kommit att bliett instrument för jordbraksministern att göra en omfördelning av veterinärkostnadernamellan djurägarna och staten. Jordbruksministerns förslag innebär således,vilket också klart utsågs i propositionen, att djurägarna i fortsättningen fårta en större andel av dessa kostnader. Vi är inte nu beredda att accepteradetta. Det utsätter enligt vår mening hela distriktsveterinärorganisationenför en stor påfrestning. Man kan rent av frukta att denna organisation på sikt- kanske inte alls på så lång sikt - bryts sönder. Verksamheten kommer i såfall i de djurtäta områdena i landet att, naturligtvis ganska förnämligt,ombesörjas av de privatpraktiserande veterinärerna. Denna utveckling är för dedjurtäta områdena i och för sig inte att beklaga, då den förmodligen blirbilligare för djurägarna, men den innebär dess värre - och det är vi inteberedda att acceptera - att de djursvaga och mer glest befolkade delarna avvårt land löper risk att få klart otillfredsställande och framför allt dyrareveterinära tjänster. Förden skull är vi i moderata samlingspartiet inte beredda att vara med på ensådan förändring, mera betingad av omfördelningsskäl, som vi nu står inför. Vimenar att en sådan omfördelning av kostnadsansvaret, som naturligtvis kandiskuteras ur besparingssynpunkt, måste föregås av en ordentligt diskussion. Omen sådan diskussion leder fram till att en förändring bör komma till stånd,skall man fatta ett principbeslut om den nya inriktning somdistriktsveterinärorganisationen då ställs inför och om hur vi skall lösafrågan om veterinärvård i . Jagvill inte undanhålla kammaren att jag ändå tycker att detta skulle vara enfelaktig utveckling, då distriktsveterinärorganisationen med den utformningden haft har varit billig för samhället, inneburit rimliga kostnader fördjurägarna och framför allt varit utomordentUgt väl fungerande. Jag har någongång tidigare påstått här i kammaren att om ohälsa skulle vara för handen, ärdet säkrare att vara so eller ko i vårt land än att vara människa. Humanvårdenhar faktiskt ingenting att ge som förebild för en bättre djurhälsovård. För denskull är det enligt min mening klart att vi skall vara aktsamma om dendistriktsveterinärorganisation vi har. Från majoritetens sida har vi i dettasammanhang framfört att distriktsveterinärorganisationen också detta budgetårbör tillföras ett i förhållande till regeringens förslag med 15 milj. kr.uppräknat anslag samt att sättet för avgiftsuttaget bör bli föremål för enöversyn i lantbruksstyrelsen och att organisationen bör ges den inriktning somvi har uttalat oss för. Jag yrkar pådenna punkt bifall till utskottets hemställan. Detfinns en punkt i betänkandet som tidigare berörts av och somgäller en nyordning beträffande hästaveln och hingstuppfödningsanstal-tenWången. Jag tycker att det är tillfredsställande att utskottet har kunnat enasom en gemensam skrivning och varit överens om att den nya organisationen, som ioch för sig kanske för hästfolket ter sig som en något äventyrlig nyordning,ändå i de väsentliga delarna, så långt vi kan bedöma, leder till atthästaveisarbetet tryggas. Kan sådan uppgörelse nås beträffande ATG:s ekonomiskaengagemang, tror vi att man inom en paraplyorganisation för avelsföreningarnakommer att finna att de nya tingens ordning blir till fördel för hästaveln ochäven därmed kommer att vara beredd att arbeta för denna ordning. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan, och jag vill uttala ensärskild tillfredsställelse över att utskottet har varit enigt på den sistnämnda punkten. 134 (): Jag kommer i detta anförande att uppehålla mig vid de budgetfrågor somberör jord, skog och fiske, medan min partikamrat skaU ta uppfrågor med anknytning till miljöavsnitten. Huvudmåletför en samlad livsmedelspoUtik och därmed också för jordbrukspoUtiken skallvara att trygga Uvsmedelsförsörjning såväl i fredstid som underavspärrning och krig. hävdar att näringslivet i stort skall grundaspå enskilt ägande och enskild företagsamhet. synsätt gäller givetvisockså som en grundläggande förutsättning för jordbruksnäringen. Folkpartietmenar att det är viktigt att odlingsbygderna hålls befolkade ävenfortsättningsvis och därmed levande och möjliga att utnyttja för turism ochrekreation. Jordbruket och skogsbruket har en mycket stor betydelse för attupprätthålla den regionala balansen i landet. För en god landskapsvård är ettaktivt jordbruk nödvändigt. Enskiltägda familjejordbruk bör även fortsättningsvis vara den dominerandebmkningsformen. Antalet arrendatorer växer. Det ställer stora krav på en riktigavvägning mellan trygghet och rättvisa i förhållandet mellan ägare avjordbruks- och skogsbruksfastigheter och de aktiva jordbrakare som arrenderarmarken. Ettregeringsförslag har lagts på bord. Även om förslaget kommer att ihuvudsak behandlas i annat utskott än jordbruksutskottet, är frågorna av viktäven ur de synpunkter som jordbruksutskottet har att hävda. Jordförstöring,vind- och vattenerosion är stora hot mot den odlingsbara marken på många håll ivärlden. Vetskapen om dessa förhållanden måste också vägas in vid vår behandlingav frågan om hur mycket av nu odlad areal som skall hävdas . Det härär en fråga som livsmedelskommitté säkerligen har anledning attfundera över. Ivår debatt om överskottsproblem för svenskt jordbruk måste vi akta oss för attförtränga att en stor del av världens befolkning svälter. Brist pånäringsriktig föda orsakar stor barnadödlighet i tredje världen. Jag anser attvårt globala ansvar i livsmedelsförsörjningen är större än vad vårt landsstorlek och befolkningstal egentligen skulle ge anledning till. Vårt jordbrukoch våra jordbrukare tillhör de främsta i världen i vad gäller effektivitet,och vårt ansvar är därför mycket stort när det gäller världenslivsmedelsförsörjning. Vårsamhällsekonomi är i olag. Lönsamheten i svenskt jordbruk har gått ner. Många,särskilt yngre, jordbrukare kämpar en ojämn kamp med stegrade kostnader ochsjunkande priser på sina produkter. Det finns en gräns för ökning av den egnaarbetsinsatsen. Produktionsökning är heller ingen vettig lösning . Idetta läge är det av vikt att på skilda sätt göra insatser för att rationellaoch framtidsinriktade jordbraksföretag inte skall slås ut. Densjunkande lönsamheten har bl. a. lett till att investeringsverksamheten inomjordbraksnäringen gått ner kraftigt. Trots detta vill regeringen attbyggförbudet för djurstallar skall förlängas. Ireservation 1 yrkar vi på att lagen om förbud mot nybyggnad av djurstallarskall upphävas. Jag yrkar bifall till denna reservation. Närdet gäller den rörliga kredit som lantbruksstyrelsen disponeratför större förvärv av mark från domänverket och större skogsbolag, harfolkpartiet inget att erinra mot att beloppet sänks. Vi menar dock att sådaninlöst mark bör av lantbruksstyrelsen i första hand erbjudas enskila jordbraks-och skogsbraksägare för förstärkning av enskilda bruknings-enheter. Jag yrkarbifall till reservation 3. I reservation 7 beträffande Främjande av trädgårdsnäringenframhålls vikten av att denna energikrävande näring ges stöd, så att man kanfinna nya vägar till besparingar och utveckling. Vi anser det rimligt att enviss del av de kollektiva medlen från handelsgödselavgiften går till projektför främjande av trädgårdsnäringen. Jag yrkarhärmed bifall till denna reservation. har motsatt sig höjningen avskogsvårdsavgiften, som tas upp i skatteutskottets betänkande. I vår motion harvi ansett det vara av vikt att skogsvården finge arbetsro. Med tanke på denmassiva kritik som tidigare beskattnings- och tvångsförslag från regeringenssida har mött är det förvånansvärt att jordbruksministern inte för gott haravskrivit planerna på sådana åtgärder. I budgetpropositionen antyds det attsådana fortsättningsvis kan bli aktuella. I reservation 10 tar vi upp frågan omsamråd mellan regeringen och berörda myndigheter samt skogsnäringen. Det är enangelägenhet som kan stödja. Jag yrkarbifall till reservation 10. Jag yrkar också bifall till reservation 11. I reservation 17 går emot jordbruksministernsförslag om avbemanning och försäljning av forskningsfartyget . Utskottetsmajoritet följer departementets förslag. Vi menar att det innebär enoförsvarlig sänkning av ambitionsnivån när det gäller undersökningar till havs.Det är också vad anser, och vi har funnit anledning att följafiskeristyrelsen i detta avseende. En försäljning av Thetis bör inte få ledatill en försämring av den naturvetenskapliga havsforskningen. Jag yrkarsåledes bifall till reservation 17. När det gäller lån till fiskerinäringen yrkar jag bifalltill reservation 18. I densamma hänvisas till att taket för enskilt lån legatstilla . Med hänvisningar till prishöjningar som ägt ram och medbeaktande av det lånebehov som uppenbarligen finns är det befogat att något ökautrymmet för lån till fiskerinäringen. Vid införandet av handelsgödselavgiften föratsattes attåterbäringen av avgiftsmedel skulle ske till de näringar som låg utanförjordbruksprisregleringen, bl. a. trädgårdsnäringen. Av den anledningen yrkar jag avslag på regeringens förslagatt livsmedelsverkets kostnader för pesticidkontroll skulle finansieras via denämnda handelsgödselavgifterna, vilket innebär bifall till reservation 19. Djursjukvårdsavgiften har varit uppe till behandling härtidigare och även diskuterats tidigare i kvällens debatt. Storleken av dennaavgift har varit ett stort och viktigt debattämne i jordbraksutskottet . Jag anser att det är mycket väsentUgt att vi i jordbraksutskottetkunde få majoritet för att begränsa höjningen av djursjukvårdsavgiften. Det ärnämligen av stor betydelse för en fortsatt utveckling av distriktsveterinärverksamhetenoch den förebyggande djursjukvården. riksdagsbeslut om organisationoch finansiering av djurens hälso- och sjukvård innebar en ökad finansieringfrån djurägarnas sida. Men avgiftshöjningar måste vara av en storleksordningsom inte drastiskt förändrar verksamhetens utform- ning ellerinverkar menligt på verksamheten, i det här fallet den förebyggandedjursjukvården. Det förekommer ganska alarmerande uppgifter om att djurägareväntar än tidigare med att söka veterinärhjälp, att nödslakt ellersanitetsslakt ökat och att den förebyggande vården kanhända åsidosätts. Viskall vara medvetna om att tillgången till goda livsmedel till rimUga priserockså är avhängig av en god djurvård i djurstallarna. Det är ett stortsamhällsintresse att distriktsveterinärorganisationen fungerar tillfredsställande. Djursjukvårdsavgiftens storlek för /84,alltså innevarande budgetår, beräknades med utgångspunkt i ett antagande om attantalet förrättningar skulle bli ca en miljon . Mot bakgrund averfarenheterna beräknas antalet förrättningar nu till endast ca520000. En kraftig höjning av djursjukvårdsavgiften krävs då, enligtregeringens bedömning. Risken med regeringens förslag är att antaletförrättningar ytterligare går ned.