prot · G70964 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:64 1 § Kompletteringsval till utskott Socialdemokratiska riksdagsgruppen har som suppleant ilag- och försvarsutskotten under ledighet anmält hansersättare . Talmannen förklarade vald till suppleant i lagutskottet Ulla-Briti Carisson (s) suppleant i försvarsutskottet Ulla-Briti Carisson (s) 2 § Justerades protokollet för den 12innevarande månad. 3 § Upplästes följande inkomnaskrivelse: Härmed begär jag att bli entledigad från uppdraget somledamot av svenska delegation. den 19 januari 1984Ulf Adelsohn Kammaren biföll denna framställning. Om ett utvecklingsområde för bioteknik i sydvästraStockholmsregionen 4 §Svar på interpellation 1983/84:72 om ett utvecklingsområde för bioteknik isydvästra har frågat mig om regeringen ärberedd att medverka till tillkomsten av ett utvecklingsområde för bioteknik isydvästra - kommunerna , , ochSödertälje. I första hand skulle regeringens medverkan gå ut på att lokaliserautbildning och forskning till denna region från ochTekniska högskolan. Den fråga det gäller är viktig. Det finns, sominterpellanten framhåller, flera exempel på att ett nära samarbete mellanforskning och industriellt utvecklingsarbete kan ge mycket hög avkastning. ISverige har under det senaste årtiondet en lång rad initiativ tagits för attstärka kontakter och samverkan mellan högskolans forskning och industrinsutvecklingsarbete och produktion. Vi har sålunda nu ett trettiotal s. k.kollektiva forskningsinstitut som finansieras gemensamt av staten och berördabranscher. Industrin finansierar ett antal s. k. adjungerade professorer som pådeltid medverkar i högskolans forskarutbildning. Det finns sedan några årtillbaka en försöksverksamhet som innebär att högskoleforskare lånas ut tillföretag. har en rad forskarbyar, teknik- ochinnovationscentra vuxit upp i anslutning till högskolor i olika delar avlandet. Vi har t. ex. forskarbyn i , tekniskt utvecklingscentrum iLinköping och innovationscentrum vid i . ILuleå har den tekniska högskolan alltsedan sin tillkomst bedrivit ett aktivtsamarbete med regionens näringsliv. Vi har rätt att knyta stora förhoppningar till dennaverksamhet. 1 flertalet fall har den emellertid ännu pågått så pass kort tidatt vi inte kan göra en utvärdering och dra säkra slutsatser. Det vore naturligtvis utomordentligt värdefullt om detskulle gå att bygga upp ett framgångsrikt utvecklingsområde i den sydvästradelen av med hänsyn till den regionala obalans som råder iregionen. På denna punkt delar jag helt interpellantens inställning. När det gäller den mera konkreta fråga som riktas tillregeringen vill jag framhålla följande. Initiativet fill forskarbyar och innovationscentrakommer vanligen från myndigheter, företag och forskningsinstitutioner i denberörda regionen. Och det måste bygga på en noggrann kartläggning och värderingav tillgängliga resurser. I huvudsak är det ju fråga om att mer effektivtutnyttja den kompetens som redan finns. Ett arbete av detta slag är också på gång. Inom Stockholmsläns landsting har initiativ tagits fill en utredning om förutsättningarna föratt skapa en forskarby som bygger pä bl. a. forskningsresurserna vid Huddingesjukhus. Frågan behandlas f. n. i en politiskt sammansatt beredning. Innanpågående utredning och beredning slutförts är det för tidigt att uttala sig omen eventuell statlig medverkan. 3 PÄRGRANSTEDT (c): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min interpellation. Jag uppfattar svaret som positivt,även om det inte innehåller några direkta löften. Av tradition har en tätposition, i synnerhet setti förhållande till vårt lands storlek, när det gäller teknisk utveckling ochforskning. Denna framskjutna ställning, som länge har haft, har ocksåhaft mycket stor betydelse för vår industriella position på världsmarknaden.Vår industriella framtid beror mycket på om vi kan bibehålla denna tätpositionnär det gäller teknisk utveckling och forskning. Det innebär naturligtvis inteatt vi blint skall anamma all tänkbar ny teknik bara därför att den är ny, mendet är viktigt att vi bedriver en avancerad forskning, så att vi får valfrihetoch får möjlighet att välja den bästa tekniken på olika områden för framtiden.Det är också viktigt att vi genom att ha en egen avancerad forskning undvikeratt bli beroende av utlandet i alltför hög grad. Biotekniken och forskning som ligger nära den kommer medall sannolikhet att få en oerhört stor betydelse för den framtida industriellautvecklingen. Såvitt jag förstår råder det inga delade meningar på den punkten.Det framgår av budgetpropositionen att regeringen har uppmärksammat detta, ochjag gissar att det kommer mera om just det forskningsområdet i denforskningsproposition som är aviserad till . Det är också helt klart att det är mycket viktigt med enbra samverkan mellan stat och industri. Det är staten som har större delen avgrundforskningsresurserna; det är industrin som skall se till att de resultatsom man når fram till också kommer att tillämpas i verkligheten. Man har godaerfarenheter, både i och utomlands, av samverkan mellan samhälletsforskningsinstitutioner och industrin. Detta redovisas också ganska utförligt idet svar som jag har fått. Det är alltså helt klart att vi behöver en sådan samverkanockså på det biotekniska området, på en eller flera platser i landet. Varför då just sydvästsektorn i , varförjust det område som omfattar , , Salems och Södertäljekommuner? Det finns egentligen två skäl till att jag har vejat lyfta; framdetta område i övervägandena om var man skall kunna göra en satsning påsamarbete mellan industri och forskning på bioteknikpmrådet. I är utbildning och. forskning väldigtstarkt koncentrerade. Det mesta av dessa verksamheter finns i ett litet,begränsat område i norra eller nordöstra hörnet av , med avläggarei de närrriast angränsande kommunerna. Det är framför allt i de centrala ochnorra delarna av som denna verksamhet finns. I denna region,lika väl som i andra, är det stor anledning att försöka åstadkomma engeografisk decentralisering av den högre utbildningen och forskningen. Den södra delen av , inte minst densydvästra, är ur många synpunkter en missgynnad del av regionen. Om ett utvecklingsområde för bioteknik i sydvästraStockholmsregionen Om ett utvecklingsområde för bioteknik i sydvästraStockholmsregionen avstatliga arbetstillfällen, vilka också över lag är koncentrerade till decentrala och norra delarna äv regionen. Denna obalans, framför allt på sysselsättningsområdet, harockså effekter när det gäller ekonomi, social service och sociala förhållandenöver huvud taget. Vi har fått en region i obalans, en ganska segregerad region,där människorna är ekonomiskt och socialt välmående i vissa delar medan de hardet betydligt besvärligare i andra. Det är en synvinkel. Det bör vara ettsamhälleligt intresse att satsa på utveckling i de södra delarna av Stockholmslän, inte minst på denna typ av verksamheter, som det är mycket ont om. Det finns också en annan synvinkel, som kanske trots alltbör väga ännu tyngre. Det är att det just i denna del av finnsen bas att bygga vidare på. Det finns redan verksamheter som gör att det bordevara relativt lätt att bygga upp ett centrum för teknikutveckling när detgäller bioteknik och näraligggande områden. En del av denna bas är Huddingesjukhus, som är ett av landets största sjukhus och bl. a. forskningssjukhus. Enannan del utgör den industri som finns. Jag tänker då på och ,som redan bedriver en mycket avancerad forskning på näraliggande områden ochsom dessutom har den direkta knytningen till produktionen. Man skulle med andra ord kunna slå två flugor i en smäll:dels ge en utvecklingsimpuls fill en region som mycket väl behöver en sådan,dels utnyttja den bas på forsknings- och industrisidan som redan finns. Som framgår av min interpellation och avinterpellationssvaret har i visat intresse för dennasatsning. Men statens medverkan är också viktig. Det gäller för oss att varaberedda att decentralisera forsknings- och utvecklingsverksamhet från decentralt belägna institutionerna till detta område för att kunna bygga upp ettsådant här centrum. Det kan beröra och Tekniskahögskolan. Det kanske, också kan beröra statens bakteriologiska laboratoriumoch FOA - det får fortsatt utredningsverksamhet visa. 1 budgetprospositionen föreslås en påbyggnadskurs ibioteknik med förläggning till och . Jag har inget att invända motdetta, även om jag tycker att denna kurs kanske skulle kunna finnas också iUmeå. Man borde, i ett längre perspektiv, kunna tänka sig en sådan utbildningockså i ett eventuellt framtida biötekniskt centrum någonstans i den sydvästradelen av . säger statsrådet att regeringen intebör ta initiafiv på detta område, utan att man skall avvakta regionalainitiafiv från berörda institutioner, myndigheter osv. I och för sig tycker jaginte att det finns någonfing som hindrar att också regeringen tar initiativ närdet gäller denna typ av verksamhet, men frågan är ju redan väckt. Det finns ett betydande regionalt intresse. Vad som är angeläget är att man har enpositiv inställning från regeringens sida. Jag tolkar svaret som att det finns en sådan positivinställning, även om det på slutet sägs att det är för tidigt att uttala sig omeventuell statlig medverkan i detta projekt. Jag skulle naturligtvis vara gladom jag här kunde få bekräftat att eventuella framställningar frånregionala organ om stathg medverkani alla fall kommer att prövas på ett positivt sätt, utifrån den förutsättningenatt staten om möjligt skall försöka hjälpa till. Jag har inte så mycket att tillägga medanledning av inlägg. Jag vill betona att frånbörjan gällde sjukvårdsutrustning och sedan har utvecklats till att ocksåomfatta bioteknik. Jag hälsar med tillfredsställelse den politiska enighetsom nu råder när det gäller att satsa på bioteknik. Tyvärr förlorade Sverigetidigare därför att det fanns tveksamhet, och vi förlorade även endel forskare, kanske bl. a. på grund av denna tveksamhet från politiskt håll.Men är enigheten betydande, och vi ser de stora möjligheter som dettainnebär för svensk forskning och svensk industri. Eftersom vi grälar om såmånga andra saker är det bra att vi är eniga på denna punkt, att vi över huvudtaget har en betydande enighet om svensk forskningspolitik. Det vore också bra om vi t. ex. mellan socialdemokraternaoch kunde få till stånd ett samarbete när det gäller en bättre regionalbalans i . Obalansen är besvärande i fråga om både ekonomi ochsysselsättning, och det är söder- och sydvästkommunerna som när det gällerbostadsprogrammet har fått bära en tung börda och som inte på samma sätt har fåtttillgång till arbetsplatser. Kunde det i ett sådant här avseende etableras enpolifiskt stabil majoritet i för åtgärder för att åstadkommaen bättre regional balans, tror jag att det skulle vara en fördel. Mitt svar skall alltså tolkas på det sätt som PärGranstedt var inne på i slutet av sitt anförande, dvs. i positiv anda. Vi ärfrån statsmakternas sida intresserade av att stödja sådana projekt som kanförsvaras på ett sakligt och förnuftigt sätt och som det föreligger goda skälför. Det finns andra regioner i landet som är ute efter liknande projekt, menkan man presentera goda sakliga skäl finns det från statens sida enprincipiellt positiv inställning, såsom jag har redovisat i mitt svar. Om ett utvecklingsområde för bioteknik i sydvästraStockholmsregionen 5 (); Först en liten kommentar till den tveksamhetnär det gäller bioteknik som statsrådet tycker sig ha förmärkt. Jag vetinte riktigt vad han syftar på - om det möjligen är debatten om genteknik. 1 såfall vill jag bara göra den kommentaren, att det naturligtvis är mycketviktigt, om man kommer in på forskningsområden som reser etiska problem, överväger dem väldigt noga innan man stövlar åstad och börjar vidtaåtgärder. Just genmanipulationen, som har en viktig anknytning tillbiotekniken, skapar givetvis en del etiska problem som vi måste överväga så attvi inte raserar gränser som vi sedan får svårt att återskapa när vi upptäckeratt de är vikfiga. Jag kan inte föreställa mig annat än att också den nuvaranderegeringen menar att man måste ta etiska problem på mycket stort allvar inomforskningen. Jag villpåminna om den debatt som har avkastat konkreta resultat Om följderna för barn och ungdom av regeringenssparförslag inomforskarkåren när det gäller just etiska normer för forskningsverksamhet ochsom innebär att man skall undvika forskning som på ett eller annat sätt kanvara skadlig för människa och miljö. Jag förutsätter att den enighet som IngvarCarlsson talar om också gäller detta synsätt. efterlyste en enighet mellansocialdemokraterna och i arbetet för regional balans iStorstockholmsområdet, och en sådan enighet vågar jag utan vidare utlova. Dettaär någonting som vi har kämpat för . Så länge jag tillhört den härkammaren har jag i olika omgångar påtalat denna obalans och krävt åtgärder föratt få en bättre fördelning av de statliga arbetsfillfällena i regionen. Närjag första gången tog upp frågan med ett socialdemokratiskt statsråd mötte jagingen större förståelse, men jag hoppas att uttalande nu innebäratt den socialdemokratiska regeringen verkligen är beredd att jobba aktivt föratt få en bättre fördelning av statliga arbetsplatser i län.Eftersom jag återkommer till denna fråga motionsvägen ser jag fram mot enposifiv behandling av en sådan motion. noterar jag med tillfredsställelse attinterpellationssvaret får tolkas så, att regeringen har en posifiv attityd filltankarna på en satsning i sydvästregionen inom det biotekniska området och att,om man kan komma fram till vettiga förslag, dessa kommer att positivt prövas avregeringen. Det gör att jag med ganska stor tillförsikt ser fram mot att vi såsmåningom får en sådan här utveckling i sydvästregionen. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 1983/84:64 om följderna förbarn och ungdom av regeringens sparförslag 6 Utbildningsminister : Herrtalman! har i en interpellation ställt följande frågortill statsministern: Hur ser regeringen påkonsekvenserna för barn och ungdom av genomförda och planerade nedskärningar av de offentliga utgifterna? På vilka sätt fullföljer regeringenden i regeringsdeklarationen angivna uppgiften att slå vakt om goda sociala ochkulturella uppväxtvillkor för barnen? Inhämtar regeringen vid sinpropositionsskrivning fortlöpande råd från barn- och ? Interpellationenhar överlämnats till mig för besvarande. Barn och ungdom i vårt land växer upp i en välfärdsom var ouppnåelig för deras föräldrar. Därmed är inte sagt att dagens socialaoch kulturella uppväxtvillkor i vårt land är så goda som vi skulle önska.Skillnaderna i uppväxtmiljö och levnadsvillkor är fortfarande stora mellanolika grupper av barn och ungdomar. Orsakerna härtill är många. Arbetslöshet, dålig ekonomi, diskriminerande miljöer och en ofta hänsynslöskommersialism bildar ett sammansatt mönster. Om man skall komma till rätta meddessa problem krävs medvetna åtgärder över ett brett register i samhällsarbetetoch på flera olika nivåer. För regeringen har det framstått som nödvändigt atti det dagliga samhällsarbetet ta hänsyn till barns och ungas behov mer allmäntän vad som skett. Detta var vårt motiv för att tillsätta en särskildbarn- och ungdomsdelegation. Jag kan försäkra C.-H. att regeringen är mycketangelägen om att det förs en seriös diskussion om barns och ungdomars villkor.Debatten gagnas emellertid inte av en så onyanserad svartmålning av hur barnoch ungdomar har det som den som presenteras i interpellafionen. För barn och ungdom i vårt land måste det vara en fråga avstor vikt att samhällsekonomin är i balans. Detta är en förutsättning för attvi skall kunna hävda den fulla sysselsättningen och välfärdssamhället. Ett övergripande mål för regeringens arbete är därför attfå bukt med de stora underskott i svensk ekonomi som vi ärvde av de borgerligaregeringarna. Som redovisats i finansplanen har vi kommit längre än väntat iden långa marschen tillbaka till en samhällsekonomi, präglad av ökadproduktion, minskad arbetslöshet och lägre budgetunderskott. Det är regeringensbestämda uppfattning att vi därigenom också kan skapa större förutsättningarför insatser som kan förbättra situationen även för barn och ungdomar. Enminskad eller långsammare tillväxt av statsskulden innebär också en mindreskuldbörda för den uppväxande generafionen. 1 den ekonomiska pohfiken måste ingå en stramfinanspolitik. Konsekvenserna härav kan inte något område eller någon grupphelt undgå. vill jag säga att det visst finns anledning att varavaksam på hur de nedskärningar vi f. n. tvingas göra i de offentliga utgifternapåverkar förhållandena för just barn och ungdomar. Regeringens politik går utpå att fördela bördorna rättvist. Särskild hänsyn måste tas till de svaga, somhar svårare än andra att göra sina röster hörda. svepande kritik av densocialdemokratiska barnomsorgspolitiken är orättfärdig och i många avseenden felaktig.Låt mig bara erinra om att den socialdemokratiska regeringen eftervalet föreslog att riva upp det beslut om minskade statsbidrag tillkommunernas barnomsorg som den borgerliga regeringen och riksdagsmajoritetengenomdrivit. Det nya statsbidrag som har antagits av innebärmera pengar till barnomsorgen. Den borgerliga regeringens förslag innebardäremot nära 600 milj.kr. mindre i bidrag. Detta bidragssystem tycks dessapartier också hålla fast vid. Daghemsköerna växer inte som C.-H. Deminskar faktiskt, som förtroendet för den kommunala barnomsorgenökar. En jämförelse av barnomsorgsundersökningarna 1980 och 1982/83 visar attytterligare 37000 förskolebarn fått plats i den kommunalabarnomsorgen. a. detta har lett till att nyefterfrågan av kommunalbarnomsorg för förskolebarn har minskat från 137 000 platser till 88 000platser . Utbyggnaden fortsätter också. Om följderna för barn och ungdom av regeringenssparförslag Om följderna för barn och ungdom av regeringenssparförslag kommunernasplaner ökar antalet platser i samhällets barnomsorg med närmare 1984. 1 motsats till vad C.-H. påstår i sininterpellation har regeringen också tagit itu med innehållet i förskolansverksamhet. Detta var f. ö. en fråga som vi från socialdemokratisk sida ägnadebetydande uppmärksamhet även före valet. I enlighet med våra tidigaremotionskrav har inom ramen för statsbidragssystemet 30 milj. kr. avsatts förförsök och utvecklingsarbete. Socialministern har tillsatt en arbetsgrupp medrepresentanter för bl. a. kommunerna och de fackliga organisationerna som hartill uppgift att se över barnomsorgens utveckling ikvalitativt och kvantitativt avseende. Målfrågorna skall i det sammanhangetuppmärksammas särskilt. har redovisat ett förslag tillpedagogiskt program för förskolan som f. n. är ute på remiss. harregeringen uppdragit till universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) att förnyautbildningarna av förskollärare och fritidspedagoger. På skolans område ger C.-H. exempel pä vad hankallar "utarmning". Några exempel på positiva satsningar har han dockinte fått plats med i interpellationen. Jag vill därför påminna om satsningarsom gjorts, t. ex. för att förbättra skolsituationen förelever på lågstadiet, för att skapa fler utbildningsalternativ för handikappadebarn och ungdomar och för att förstärka kommunernas uppföljningsansvar förungdomar som inte går i gymnasieskolan. Vad sedan gäller den minskning av statsbidraget tillvikarier i som fattade beslut om innehållerinterpellationen märkliga påståenden om att kommuner inte kommer att ha råd attanlita vikarier under en lärares första . Vad det handlar om är att det i vissa lägen kan varatveksamt att i sätta in en korttidsvikarie. I stället kan det varabättre att låta t. ex. andra lärare i arbetslaget ta hand om undervisningen.Skolstyrelsen får rätt att utfärda generella riktlinjer för hur undervisningenskall upprätthållas under en lärares . Några fårdet således inte vara fråga om. Principen att inte genast sätta inkorttidsvikarie utan i stället låta lärarna i arbetslaget ansvara förundervisningen presenterades redan i budgetpropositionen (prop. 1981/82; 100, bil. 12, s. 211). Alla politiska partier var då eniga omdet rimliga i principen, även C.-H. Som jag inledningsvis nämnde har regeringensedan hösten 1982 till sitt förfogande en särskild barn- och ungdomsdelegation.Denna delegation består av ett antal ledamöter med bred erfarenhet av barn- ochungdomsfrågor. Inom delegationen har en rad viktiga diskussioner förts, vilkaspelat stor roll för utformningen av konkreta förslag från regeringens sida.Under det år som gått har delegationen också initierat en fördjupad debatt omviktiga områden, bl. a. genom att anordna träffar och seminarier. Dessa hargällt t. ex. barns hälsa, risk för utslagning i den obligatoriska skolan,videovåldet, det lokala föreningslivets engagemang i närmiljön samt barnsinflytande, ansvar och delaktighet i skolan. har mångaintressanta synpunkter och uppslag kommit fram som förts vidare till de berördadepartementen. Delegationen har också varit direkt rådgivande till regeringen ibarn- och ungdomsfrågor. Låt mig ge några exempel på aktuella insatser. Regeringen tillsatte en särskild arbetsgruppunder barn- och för att fördela medel till projekt somskapar meningsfulla arbeten genom att ta fasta på ungdomars egna initiativ.Arbetsgruppen disponerar 20 milj. kr. Samhället har, senast genom beslut idecember 1983 om ungdomslag, tagit ett ökat ansvar för ungdomarna upp till 20år. Intagningen till gymnasieskolan nästa läsår föreslås i budgetpropositionenligga på högre nivå än tidigare, och nya regler skall införas för att ge16-17-åringar förtur till utbildningsplats. tillsatte regeringen en arbetsgrupp förutvecklingsarbete vid fritidsgårdar. Bidrag utgår till verksamheten ur allmännaarvsfonden med 30 milj. kr. Detta ärtillsammans med de 30 milj. kr. som avsatts för en verksamhet under världsungdomsåret1985 den största satsning på att förbättra barns och ungdomars fritid somnågonsin gjorts med arvsfondsmedel. I årets budgetproposition är ett genomgående tema inomutbildningsdepartementets ansvarsområde en förstärkning av kulturens roll iskolan. En särskild satsning görs på ämnet svenska, och litteraturens roll ibåde grund-och gymnasieskola betonas. Speciella medel avsätts för satsningar påbarnkultur. , Rikskonserter och Riksutställningar får sammanlagt 3milj. för utvecklingsarbete i skolorna med konst, musik och teater.Bidraget till de fria teater-, dans- och musikgrupperna höjs med 2,6 milj. kr.framför allt för att öka teaterverksamheten bland barn och ungdom. Under huvudtitel höjs anslagentill idrott kraftigt. Regeringen understryker särskilt att intensifieradeåtgärder bör sättas in, bl. a. för att aktivera fler ungdomar i verksamheten. Det jag nu redogjort för är några exempel på hurregeringen fullföljer den i regeringsförklaringen angivna uppgiften att slåvakt om goda, sociala och kulturella uppväxtvillkor för barn och ungdom. Om följderna för barn och ungdom av regeringenssparförslag 7CARL-HENRIK (vpk): Vi tyckte att det var bra när den nyasocialdemokratiska regeringen tillkallade en särskild barn- ochungdomsdelegation. Beslutet hade föregåtts av några satser i regeringsförklaringen,där framhöll "att en viktig uppgift för den nya regeringen bliratt även i tider av ekonomisk kris slå vakt om goda sociala och kulturellauppväxtvillkor för barn och ungdomar". Barn- och ungdomsdelegationenskulle samordna regeringens insatser och stå under statsministerns direktaledning. Beslutet var bra därför att många barn och ungdomar har det mycketsvårt i dagens samhälle. Särskilda insatser behövs till deras värn. Syftet med min interpellation var; såsom framgår av de treställda frågorna, att få till stånd en diskussion om hur regeringen avser attfullfölja de uppgifter som ställdes upp i regeringsdeklarationen när det gälleratt slå vakt Om följderna för barn och ungdom av regeringenssparförslag om godasociala och kulturella uppväxtvillkor för barn och ungdom.