prot · G70955 · 1983-12-31 00:00:00 — F. ö. utnyttjasinvesteringsfonderna sparsamt inom lantbrukskooperationen - den del av näringslivetsom jag bäst känner till - eftersom några stora vinster som kan avsättas ejfinns. Föredragandenanser att vinstdelningsskatt ej behöver bli så betungande för kooperationen. kan ju alltid minska underlaget för skatten genom att höjapriset på medlemmarnas produkter, alternativt sänka priset på medlemmens inköp. Därmedmotsäger finansministern sig själv på det grövsta. I ena stunden behövslöntagarfonderna för att förstärka kapitalbildningen. I andra stunden antydsatt skatten inte blir så farlig om konsolideringen sänks. Argumentetatt bara föreningarna försämrar sin kapitalbildning så bhr skatten inte såkännbar har en direkt destruktiv innebörd. Risken är nämligen att detta är vadsom kommer att ske. I så fall kan föreningarnas finansiella ställning komma attförsämras så att hela verksamheten äventyras på litet sikt. Återigen finns detanledning att tänka på att det resultat som vinstdelningsskatten tas från i enkooperativ förening till fullo utgör en konsohdering. Därför innebär varjekrona som betalas i vinstdelningsskatt en försämrad kapitalbildning. Även omskatten återförs i form av förlagsinsatser blir det en försämrad konsolidering,eftersom räntan på dessa blir mycket hög. Sammanfattningsvis vill jag konstatera att även trogna socialdemokratersom har någon insikt i hur kooperativa föreningar arbetar inser att inget av desyften man vill uppnå med löntagarfonderna är relevant för kooperativaföreningar. Iän högre grad än för aktiebolag innebär vinstdelningsskatten en försämradkapitalförsörjning för kooperationen. 9 (): Jag var inte med 1928 under det s. k. kosackvalet, när bonden skulle bhav med sin ko, barnen skulle förvildas och människorna över huvud taget skullehamna i något slags situafion av öststatsmodell. Men när jag hade funderatlitet kring den debatt som har förevarit, som den förs ute i samhället frånvisst håll, får jag intrycket att det är ungefär samma diskussion som den somförekom när man målade upp hotbilder. Vi som har vuxit upp i ettsocialdemokratiskt vet naturligtvis att den bilden inte stämmer med verkligheten.Det finns inget tvång, det är inga fackpampar som styr verksamheter osv. IBohuslän finns det en mängd små företag som bedriver en fin verksamhet. Vi varnågra riksdagsledamöter som under den plenifria veckan var ute och diskuterademed företrädare för småföretagen, och på intet av dem tog man upp fonderna. Detycker inte om löntagarfonder, men de är naturligtvis medvetna om att det ärnågonfing som inte berör dem speciellt mycket, utan det var andra problem deville diskutera med oss. Det visar att den bild somde borgerliga målar upp inte är någonting annat än ett led i kampanjen motarbetarrörelsen. Jag vill påstå att den kampanjen tyder på ett förakt mot dendemokrati som vi har i vårt land, eftersom de människor som representerar sinakamrater i olika sammanhang är valda. Jag utgår dock ifrån att de borgerligaväl ändå ställer upp på den representafiva demokratin. Detfinns många argument för löntagarfonder. Ett exempel kan jag nämna som vikänner väl till hemma i , nämligen en företeelse som fanns på Tjörntidigare. Där fanns några bröder som tyckte att det var vikfigt att man skallbestämma själv här i livet, vilket ledde till att 100-tals miljoner frånskattebetalarna, från de människor som bidrar till produkfionen, spelades bortoch seglades bort, bl. a. till . Idet sammanhanget har det inte hörts någon kritik från företrädare förborgerligheten. Det verkar som om man på det hållet accepterade att ett fåtalskall styra utvecklingen och med hjälp av olika tricks komma undan deskyldigheter vi har i samhället. Medutgångspunkt i att vi har levt i ett socialdemokratiskt ,med undantag nu , tycker jag att den bild som harmålats upp av borgerliga företrädare inte stämmer med den verklighet sommänniskorna upplever. Vi kan se på läktaren här att intresset inte ärsärskilt stort, trots de kampanjer som bedrivits. Jagtror att får bara löntagarfonderna verka, så upptäcker människorna att den bildsom borgarna målat upp av arbetarrörelsen som ett hot mot frihet och demokratiär lika felaktig den här gången som den allfid varit förut. Det är naturligtvistvärtom - det är arbetarrörelsen som står för en utveckling av demokratin. 10 HANS iRöstånga (fp): har jag varit TCO-ansluten. Jag vill därför redovisa någraomröstningar som ägt rum bland TCO-tjänstemän på arbetsplatser runt om ilandet. Jag skall definitivt icke måla upp någon hotbild utan i mycket torrasiffror redovisa fakta. Idet lilla Jubels Bygghandel i med 21 har alla röstande sagtnej till löntagarfonder. Idet multinafionellaSKF med 1 200 har sagt klari nej tillkollektiva fonder. vill ha fonderna. Det spelar ingen rollvilken ägarkategori företagen tillhör. I det utlandsägda 3MSvenska AB sade nej. I hyresgäströrelsensBorohus sade nej. I konsumentkooperationensSvenska Rayon sade nej. I skogskooperationensVänerskog, Skövderegionen, sade nej. I jordbrukskooperationensKalmar Läns Slakteri sade nej. I det statliga Uddcomb iKarlskrona sade nej. I det fackföreningsägdaBPA sade av tjänstemännen i nej. Det spelar ingen rollvilken bransch företagen tillhör. I verkstadsföretaget L MEricsson i sade nej. I förpackningsföretagetTetra i sade nej. 1försäkringsbolaget sade nej. Iläkemedelsföretaget i sade nej. Ibilfabriken i sade nej. ISkaraborgsbanken sade nej. I möbeltillverkarföretagetUlferts i sade nej. Iskogsindustrin Billerud i sade nej. ITändsticksbolaget sade nej. Uppräkningen kan göras hur lång som helst. Tjänstemännen vill inte ha kollektiva löntagarfonder. Detta är faktasom socialdemokrater och kommunister bör känna till innan vi gårtill votering och de, mot en massiv folkopinion, inför de kollektivalöntagarfonderna i . 11ANN-CATHRINE (); Mycket har sagts i fonddebatten under alla deår löntagarfonder debatterats, och mycket har sagts i debatten här i kammaren.Skälet till detta är givetvis att få frågor väckt så mycket ovilja, misstro ochmotstånd hos svenska folket, i näringslivet och hos politiker. Att socialdemokraterna nu skall genomdrivafonderna trots detta motstånd hos svenska folket vittnar om total okänslighet iregeringen. Jag skall i mitt anförande dels erinra om några avresultaten i den enda specialenkät som är gjord angående företagarnas syn pålöntagarfonderna, dels beröra hur fonderna kan slå mot av Sverigesbefolkning, nämligen kvinnorna. Socialdemokraterna har när de talat om fonderna ofta sagtatt fonderna behövs för företagens skull. Vilka kan bedöma detta bäst om inteföretagarna själva? IMU frågade ett representativt urval urstatistiska centralbyråns företagarregister, där alla privata företag i landetingår. Här har medtagits de företag som inte är börsnoterade ochsom har minst två anställda. Företagarna tillfrågades om hur hotfulla de ansåg olikaföreteelser vara, hur problematiska de ansåg löneutvecklingen, inflationen,ränteläget, löntagarfonderna, strejkerna m. m. vara . ansåg löntagarfonderna vara ett mycket stort ellerett ganska stort hot. Som hot nr 2 kom inflationen. Det skall observeras attlöntagarfonder angavs som ett mycket stort hot av av företagarna. En annan fråga var varför de ogillar regeringenslöntagarfondsförslag. Var tredje företagare gav uttryck för följande omdömen:"Ohederligt, oetiskt, lömskt, ovärdigt i vår demokrati, bedrägligt. "Man sade också: "En smygpolitik. De går bakom ryggen på svenskafolket." En liknande kommentar var: "Ett olustigt sätt att successivtvänja folk vid tanken på fonder. Sedan sitter ju alla plötsligt med skägget ibrevlådan." I IMU-undersökningen visade det sig att drygt hälften avlandets företagare ,56 7c, hade planer på att investera. Av dessa skulle 32 %minska sina investeringar om löntagarfonderna infördes. Hurpåverkas då nyföretagandet av löntagarfonder? av företagarna ansåg attnyföretagandet skulle påverkas negativt. I företag med 50-200 anställda trorhela av företagsledarna att fonderna skulle verka negativt förnyföretagandet. Vilkaeffekter får då löntagarfonderna på företagarna själva? av företagarnauppger att de allvarligt skulle överväga att sluta som företagare om fondernainförs. Inomden betydelsefulla gruppen medelstora företag skulle mer än varannanföretagsledare, , allvarligt överväga att sluta. Detär fullständigt obegripligt att regeringen vill genomföra löntagarfonderna motnäringslivets vilja. Det visar på en total okänslighet och oförståelse förföretagens situation och för hur viktig framtidstron är för det svenskanäringslivet. Värt lands företagare har sagt ifrån, och de har varnat förkonsekvenserna. Regeringen vill inte lyssna och vill inte bry sig om. Eller harman "baxat fonderna hit" mot sin innersta önskan? Jag tycker attKjell-Olof är skyldig oss en förklaring. kunde allasvenskar se vilken kraftfull markering företagare gjorde mot fonderna,men inte bara företagare utan även många andra fondmotståndare deltog, ävensocialdemokrater. - Även detta står att läsa i dagens Stockholms-Tidningen. Myckethar sagts här i kammaren, herr talman, om fonderna, men ingenting har sagts omlöntagarfondernas inverkan på kvinnornas situation. Fondfråganär självfallet ingen jämställdhetsfråga. Jag vill dock påstå att det störstahotet mot inflytande och arbetstillfällen för kvinnorna finns ifrågor som ej brukar benämnas jämställdhetsfrågor. Könsneutrala frågor drabbarkvinnor och män olika, eftersom vårt samhälle ser ut som det gör. IFondsverige kommer de fackliga organisationerna, de fackliga ledarna, attsnabbt ta makten över näringslivet och därmed över mycket annat i vårtsamhälle. I de fackliga organisationerna har kvinnorna mycket få ledarposter,få förtroendeuppdrag. Kvinnornas inflytande i facket är minimalt. Jag är räddför att kvinnornas inflytande kommer att minska i Fondsverige. Hur mångakvinnor kommer att vara med om att fatta avgörande beslut i facket och ifondstyrelserna? I de politiska partierna däremot finns numera en inbyggd ochmycket medveten strävan efter ökad kvinnorepresentation - även om det gåralldeles för långsamt. Kvinnornahar också skaffat sig alltmer ansvar och inflytande inäringslivet, särskilt när det gäller småföretagandet. Kvinnorna har stått förnyföretagandet när det gäller småföretagandet. Men när fonderna genomförs blirföretagandet och nyföretagandet dyrare och krångligare. Trenden att startaeget, som i så hög grad finns hos kvinnorna , kommer att vika. DenIMU-undersökning jag redogjort för tidigare bekräftar detta. avföretagsledarna tror att fonderna inverkar negativt på nyföretagandet, och 93 %av företagarna ser fonderna som ett hot. finns en mycket stor grupp kvinnor knutna, tillSHIO-Familjeföretagen - bl. a. - och till många andra förbund.Gruppen kvinnliga småföretagare växer - var fjärde Nr 55 småföretagare ärkvinna. Alla känner de hotet frånfonderna, alla säger de kraftigt och entydigt nej. Defruktar för framtiden, för fördyringar för sina företag, att bli uppköpta, attbli utsatta för påtryckningar, att inte kunna få utgifter och inkomster att gåihop. Ofta har de sina barn engagerade i företaget, och de är rädda att inteklara generationsväxlingen. Enkvinnlig småföretagare sade till mig: "Här sitter en massa politiker ochadministratörer och vet inte vad det är att försöka vara lönsam, att få dethela att gä runt - det är på det sättet som löntagarfondsförslag kan kommafram." Självfalletdrabbas både kvinnliga och manliga småföretagare. Men jag ser med särskild oroatt det område där kvinnorna håller på att få fotfäste kommer att drabbasmycket hårt. Det kommer att försvåra för kvinnorna, som äntligen - om än förlångsamt - håller på att bryta sig fram och skaffa sig inflytande inäringslivet. Enannan väg till inflytande i näringslivet går via aktiesparande ochakfiefondssparande. Hundratusentals kvinnor har börjat spara iakfiesparfonder. Skattefondssparandet har medfört åtminstone 380 000 nyaakfiesparare på mindre än , varav hälften är kvinnor. Detta har skapatett intresse för aktier och gett en kunskap som många kvinnor tidigare intehaft. Aktiefondssparandet har fått verklig förankring hos kvinnorna. Närnu regeringen vill avskaffa denna framgångsrika form för spridning av aktier,innebär det att man försvårar för kvinnor att på detta sätt skaffa sigekonomiskt oberoende, trygghet och ökat inflytande. Viavinstskatten kombinerad med löneskatt skall företagen finansiera ensocialisering av de svenska företagen. Detta innebär att svårigheterna påarbetsmarknaden kommer att öka. Fondförslaget är självfallet könsneutralt. Menmed den könsuppdelade arbetsmarknad vi har kommer kvinnorna att känna avsvårigheterna särskilt mycket. Kvinnorna har särskilda svårigheter påarbetsmarknaden. Detta att exempelvis sist anställd först får gå vidnedskärning drabbar ofta kvinnor. De har dessutom ofta arbeten som det ärlättare att avskeda ifrån, både i näringslivet och i den offentliga sektorn. Fondsystemetmedför ökade kostnader för den offentliga sektorn - enligt vissa beräkningarmed . En stor del av de anställda i offentlig sektor ärkvinnor - i . När den offentliga sektorn får ökadekostnader påverkas självfallet kvinnornas situafion. Besparingarinom den offenthga sektorn är helt nödvändiga liksom effektivisering ochprivatisering. Det är självklart. Men att dessutom öka kostnaderna genom attinföra ett löntagarfondssystem med löneskatt och vinstskatt är barockt. Ettfritt och lönsamt näringsliv utan löntagarfonder är bästa garantin för fillväxtoch trygg sysselsättning för både kvinnor och män. Det är ett näringsliv somsköts av företagare och inte styrs av fackföreningsfunktionärer och politiker.Ett sådant näringsliv är också en förutsättning för ökat inflytande förkvinnorna. De politiskakvinnoförbunden har inte ansetts värda att få löntagarfondsförslagetpå remiss, trots att fonderna kommer att drabba kvinnorna alldeles specieflt.Jag har därför här i kammaren velat påvisa hur fonderna påverkar kvinnorssituation och framföra moderata kvinnors absoluta motstånd mot kollekfivalöntagarfonder. Jag yrkar bifall till de moderata reservationerna i finansutskottets betänkande 20. I detta anförande instämde , , och (alla m). 12BERTIL (): Debatten om löntagarfonder har pågått i dettaland i snart fio år. vill socialdemokraterna försöka att få den svenska att släppa igenom detta fondförslag, mendet kommer inte att gå. Hela förfarandet kring fonderna har varit anmärkningsvärt.Man lämnar ut förslag på remiss under semestertid och kräver attremissinstanserna skall handla mycket snabbt. Många remissinstanser, om inte deflesta, har klagat över den korta remisstid som har stått till förfogande. Denhar varit så kort, att en av vårt lands största fackorganisationer inte hannfråga sina medlemmar, utan fick lämna ett "jaså" till svar, trots attvi vet att medlemmarna säger nej till fonder. Det gör vi också. Jag tänker visa den svenska och framför allt densocialdemokratiska regeringen hur fonderna kommer att påverka några av deföretag som finns i . Först vill jag påpeka att det är mycket svårt att göraberäkningar utifrån offenfligt material. Den offenthga årsredovisningen skiljersig från företagens deklaration. Därför kan mina siffror vara avvikande iförhållande till andra. Ett av de mest betydelsefulla företagen i ärBiUerudskoncernen. Som ni alla vet är Billerud tillverkare av bl. a.förpackningsmaterial och förpackningar. Vi skall här intressera oss förmoderbolaget i koncernen. De siffror och värden som jag kommer att redovisa rörendast moderbolaget. Billerud har en personalstyrka på 4 500 personer iVärmlands län. Företaget är en betydelsefull arbetsgivare för många kommuner ilänet. Billeruds investeringar i fasta anläggningar uppgick till ettbelopp av 277,5 milj. kr. Enligt de beräkningar som har gjorts siffrorskulle få betala 18,5 milj. kr. Enligt enprognos blir vinstskatten 50 milj. kr. För varje anställd kommerkostnaden att öka med mer än , utifrån beräkningen . Ytterligare ett företag skall redovisas för attåskådliggöra de negativa verkningar löntagarfonderna får. ABKarlstads Mekaniska Werkstad - vi ser även i det här fallet på moderbolaget - är iVärmlands län en betydande arbetsgivare. Företaget gav 1982 sysselsättning åtca 1 100 personer i länet och investerade 5 miljoner i fasta anläggningar.Resultatet före bokslutsdispositioner och skatt var 3,2 milj. kr. 1982betalade Karistads Mekaniska Werkstad 5,9 milj. kr. i skatt till stat ochkommun. Dettaföretag skulle ha fått betala . i vinstskatt, om vi hade haftfonderna . Det är av investerat kapital i fasta anläggningarunder . WestraWermlands Sparbank, som är en lönsam och bra bank, skulle ha fått enskatteökning på , om vi hade haft fonder . Det belopp som banken skulleha betalat är . Införandet av kollektiva löntagarfonder motverkar investeringsviljan inäringslivet över lag och inte minst i det värmländska. Detta har klarlagts vidkontakter med företagare. Landsting och kommuner förlorar skatteunderlag osv.Jag kan inte finna annat än att vi i har lika litet - kanskemindre - att vinna på löntagarfonder än man har i andra län. Jagskulle här ha tagit upp frågan om de kooperativa föreningarna, men tiden ärknapp, och berörde den frågan i sitt anförande. Det kaninte vara riktigt att, därest löntagarfondsförslaget drivs igenom, dekooperativa föreningarna skall jämföras med andra företag. De verkar inte allspå samma grunder. För att vinna tid kan jag instämma i vad på den punkten. Meddetta, herr talman, vill jag yrka bifall till reservationerna 1,2,5 och 6 iutskottets betänkande. 13 (): har väl något politiskt förslag blivit så utdömt avfolkopinionen som det om löntagarfonderna. Vi har sett en mängdopinionsundersökningar som visat att svenska folket vill ha ett brett enskiltägande men inte centrala kollektiva fonder. Vi har sett företagarnas stora 4oktober-manifestation, till vilken många andra grupper anslöt sig. Och vi harsett hur upprörda medlemmar i en rad fackförbund har anordnatarbetsplatsomröstningar, där utfallet blivit en protest mot vad socialdemokraterna,stod för i fondfrågan. Deflesta av oss torde instämma i att de fackliga organisationerna har ett stortinflytande över politiken och att det främst är LO som har drivit påfondfrågan. Men tidigare var det även TCO och dess förbund som drev på. Om defackliga organisationerna är sä starka inom politiken, är det utomordenfiigtviktigt att de också fungerar demokratiskt. Jag vill därför belysa brister idet fackliga systemet, som uppenbarat sig inom TCO i löntagarfondsfrågan. Dethar sagts att det är lättare att införa demokrati än att behålla detdemokratiska systemet vitalt. Demokratin måste ständigt vårdas, och man måstevara uppmärksam pä tendenser som betyder att ledarna inte längre tar hänsyn tiU medlemmarnasgrundläggande värderingar. Iett representativt system får de valda ledarna stora möjligheter att ta uppfrågor som de själva känner mycket för. De får också stora möjligheter attutnyttja organisationens tidningar, kurser m. m. för att främja sina syften.Det är ingen kritik mot fackföreningsrörelsen som sådan att jag nu slår fastatt dess ledare har en stor makt gentemot medlemmarna. Denna makt förstärks avatt korrigeringsinstrument för ledarnas maktutövning saknas. Inom de centralafackliga organisationerna existerar inte allmänna folkliga val, som vi har inompolitiken, där representanterna över kan finna att de inte blivitåtervalda. De centrala fackliga representanterna sitter mer eller mindre pålivstid, eftersom facket inte tillämpar allmänna direkta val av sina högstaledare. Denna makt innebär ett särskilt ansvar för de högsta ledarna att aktivtsöka pejla medlemsopinionen. Någonsådan systematisk pejhng av de vanliga medlemmarnas värdering förekommer dock imycket ringa omfattning inom fackföreningsrörelsen. Därigenom tappar de högstaledarna lätt kontakten med medlemmarna. Det skapar risker för ett system, därhögsta ledningen utformar förslag, som sedan mer eller mindre genomgående drivsnedåt i organisationen i stället för att förslag uppstår hos medlemmarna ochdrivs uppåt. Jagvill nu upprepa, att de synpunkter jag här anlägger inte innebär någonantifacklig kritik i betydelsen att den fackliga rörelsen inte skulle behövas.Tvärtom behövs den, och den gör sin största nytta om den beaktar demokratinskrav. I annat fall tappar folk respekten för samhällsdebatten, och detta skullet. o. m. kunna innebära en fara för demokratin. I löntagarfondsfrågan har detförekommit metoder som inte hör hemma i demokratin, och det är viktigt attpåvisa detta. Jagvill här referera vad som hänt i löntagarfondsfrågan inom tretjänstemannaförbund: , , , , samt . Fördessa tre gällde, att löntagarfondsfrågan hade aktualiserats från toppen, frånTCO. diskuterades den där, och TCO hade gått ut med ett stortantal skrifter och kurser som allt tydligare tog ställning för övergripandekollektivt ägda och fackligt styrda fonder. Samtidigthade fondfrågan blivit ett stort diskussionsämne i poUtiken. Statligautredningar hade lagt fram rapporter och de politiska partierna tagitställning. Den politiskt intresserade allmänheten var informerad. Intensiteteni debatten ökade i och med . Detvar under detta års sommar som hade stämma påFörestå. Inför denna stämma hade förbundet centralt utgett material ifondfrågan som var inriktat på kollektiva fonder. Medlemmarna hade visat mycketsvagt intresse, eftersom de betraktade frågan primärt som allmänpolitisk ochinte facklig. Men inte desto mindre hade FTF:s ledning lojalt slutit upp pä detcentrala TCO:s linje. Vad innebar då denna linje, som fastslog ett antalvillkor för löntagarfonder? Jo, enligt TCO:s egen högste fondutredare, direktörKarl-Erik , måste den leda till kollekfiva löntagarfonder, om man drogkonsekvenserna av resonemanget. Redanföre 1982 hade det uppstått stor oro i medlemsleden. Vid en av destörsta arbetsplatserna, försäkringsbolaget , hadefackföreningsledningen uppmanat medlemmarna att komma med förslag som kunde ökadet allmänna intresset för fackligt arbete. En medlem föreslog då att manskulle ta upp löntagarfondsfrågan, där alltså FTF centralt redan anslutit sigtill TCO-linjen. Menden fackhga ledningen vid utdömde detta förslag med motiveringen attfrågan var pohtisk och alltså inte borde behandlas i en fackförening.Innebörden kan sägas vara att på central nivå får politiska frågor gärnabehandlas, men vanliga medlemmar skall inte ta del i detta. Vidsamma tidpunkt lyckades en FTF-medlem vid genomdriva enarbetsplatsomröstning inom hela detta stora företag, vars resultat blev att majoritet av medlemmarna avvisade fackligt styrda kollektiva fonder. VidSkandia gjordes då en förundersökning av opinionen inom fem avdelningar iföretaget, som visade att avvisade kollektiva löntagarfonder. Denenskilde medlemmen vid , som jag nämnde, begärde då att få sända utinformation om opinionen till FTF:s stämmodeltagare, men de fackliga ledarnavägrade det. Då gjorde han ett eget flygblad om saken och delade ut det tilldelegaterna på Förestå. Resultatet av detta försök att "tränga igenomorganisationens filter" blev att , med en rösts övervikt vidsluten votering, beslöt att göra en medlemsenkät om löntagarfonder inom helaförbundet. Utfalletav enkäten blev lika tydligt som i de allmänna opinionsundersökningarna: 73 %av de röstande avvisade kollektiva löntagarfonder. var förkollektiva fonder. ordförande blev den förste förbundsordförandesom kunde anmäla till TCO att förbundet, med stöd av en konkretmedlemsomröstning, icke accepterade idén om kollektiva löntagarfonder. Tidigarehade FTF gått med på TCO:s centrala linje, i ovetskap om att avmedlemmarna ville stödja den. Men med hjälp av ett sällan utnyttjatkontrollinstrument - medlemsomröstning- hade FTF;s ledning fått denna viktigainformation. Och orsaken till detta var enskilda medlemmars enträgna arbete föratt få fram till ledningen vad medlemmarna verkligen tyckte.