prot · G709135 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag är en av många som gratulerar finansministern till attha haft chansen att uppleva en så kraftig internationell konjunkturuppgång iett läge när han också har fått fullfölja effekten av devalveringen hösten 1981med ytterligare en mycket stor devalvering . Men några grundläggandeförändringar i den ekonomiska politiken har ju inte företagits avsocialdemokraterna i regeringsställning. Summan av det hela är alltså att vi faktiskt har problempå grund av ett högt skattetryck. Jag vill upprepa frågan till finansministern:Hur skall skatteomläggning finansieras? Skall det ske, som man harsagt, genom höjda arbetsgivaravgifter, innebär det att arbetsgivaravgifternaden stiger någonstans i storleksordningen 2-2,. Hur rimmardetta med regeringens och finansministerns inflationsmål, särskilt med hänsyntill de bekymmer finnansministern har för löneavtalen? Överläggningen var härmed avslutad. Beskattningen av ideella fö ren ingår 11 § Föredrogs och hänvisades 1983/84:2899till skatteutskottet 1983/84:2900till kulturutskottet 1983/84:2901-2903till skatteutskottet 1983/84:2904-2911till socialförsäkringsutskottet 1983/84:2912-2915till skatteutskottet 12 §Beskattningen av ideella föreningar Föredrogs skatteutskottetsbetänkande /84:38 om beskattningen av ideella föreningar. Anf..32 (): Vi som står bakom motion 1473, som behandlasi skatteutskottets betänkande 38, anser att vi har blivit mycket vältillgodosedda av utskottet. Särskilt glädjande är det att utskottsbetänkandetär enhälligt. Jag skulle emellertid vilja ställa en kort fråga tillutskottets företrädare. Avsikten med den översyn som skall ske är väl attden skall genomföras så effektivt och snabbt som möjligt? Det är viktigt att deideella föreningarna tidigt får veta vad som kommer att gälla framöver. 33 (): Som framgår av utskottets betänkande harfinansministern i ett frågesvar här gett uttryck för denuppfattningen att ideellt arbete bör åtnjuta skattefrihet. Den uppfattningendelas av skatteutskottet. rymmer dessa frågor mycket av gränsdragningsproblem ochspänner också över ett brett område, som framgår av ett tiotal motioner somväckts i ämnet. Även om dessa frågor redan är föremål för uppmärksamhetsåväl i som hos kom vi vid utskottsbehandlingenfram till att det behövs en översyn av skattereglerna. Det är närmast fråga omen teknisk översyn. Jag delar uppfattning att den börbedrivas skyndsamt så att man får fram ett snabbt resultat. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. 13 § Föredrogs betänkande 1983/84:39Tullen för omsmält stålskrot och vissa trädgårdsprodukter 1983/84:17Besiktning och underhåll av skyddsrum (prop. 1983/84:113) 1983/84:18Tilläggsbudget III till statsbudgeten för /84 (prop. 1983/84:125delvis) 1983/84:24 Anslag till ochvissa andra institut m. m. 1983/84:100 delvis) Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. 1983/84:30om sparande och 1983/84:34om ändringar i myntserien, m.m. (prop. 1983/84:130). Finansutskottetsbetänkanden 30 och 34 behandlas i tur och ordning. Votering äger rum i ettsammanhang efter avslutad debatt. Först upptas alltså finansutskottetsbetänkande 30 om sparande. 35HUGO HEGELAND (m): har behandlat några motionerom sparande, och det är ett område som särskilt ligger moderata samlingspartietom hjärtat. Vi är alla medvetna om att sparandet i vårt land äralldeles för litet. Redan i föregående års betänkande 1982/83:31 skrevfinansutskottet att utskottet anser det utomordentligt angeläget att åtgärdervidtas för att öka sparandet i samhället. Den brist på sparande och produktivainvesteringar som kännetecknar den svenska ekonomin leder till att denekonomiska tillväxten blir alltför låg och att sysselsättningen hotas. Därförmåste sparandet öka och det borde, enligt utskottet, främst ske genom attminska det statliga budgetunderskottet, men också genom att öka hushållenssparande. Detta är ett väsentligt inslag i den ekonomiska politiken, framhölldå finansutskottets majoritet. upprepar finansutskottets majoritet detta. Sparandeti samhället måste enligt utskottets mening öka kraftigt under återstoden av1980-talet, om vi skall komma till rätta med obalansen i ekonomin. Av särskildbetydelse är att det statliga budgetunderskottet begränsas. Vi var inne pådetta med finansministern, som några kanske erinrarsig. Det är angeläget att även hushållssparandet stimuleras.Den främsta drivkraften bakom hushållssparandet är ju den enskildes behov avatt skapa ekonomisk trygghet och skydd för ekonomiska påfrestningar. ser tyvärr prognoserna för hushållssparandetsutveckling inte så ljusa ut. räknar faktiskt med attsparkvoten, den del av hushållens disponibla inkomster som sparas, skall minskamed . Det är allvarligt om man inte kan bryta den trend somfinns enligt prognos och åtminstone åstadkomma enstabilisering så att nedgången upphör. egna prognosmakare har en meraoptimistisk läggning, och vi hörde finansministern säga att han ju är kändför att vara optimist. Det slår också igenom i detta avseende. Inomfinansdepartementet tror man att hushållssparandet kommer att vara plus minusnoll, så att vi skulle slippa denna negativa utveckling. Bakom den negativautvecklingen ligger ju att hushållens konsumtion väntas öka med mer än vad dedisponibla inkomsterna ökar. Då blir det inget över för sparande, utan man tarav sina likvida tillgångar. Men även i kompletteringspropositionen, herr talman, ärregeringen inne på att man måste vidta särskilda åtgärder. Man talar just omdet exceptionellt låga sparandet och säger att det är rimligt att antaatt hushållen inte fortsätter att minska sitt sparande. Detta antagande göralltså , men den uppfattningen delar intekonjunkturinstitutet, som väl kan sägas vara litet mer expertbetonat och mindrepolitiskt betonat i sina prognoser. Man hoppas från sida att det nyligenintroducerade allemanssparandet verksamt skall bidra fill att hushållen inteminskar sitt sparande, och även finansutskottets majoritet tror ju attallemanssparandet skall ha positiva verkningar. Men när det gällerallemanssparandet rör det sig faktiskt, herr talman, mycket mer om enomflyttning mellan olika konton än i det tidigare skattefondssparandet, som viinom moderata samlingspartiet vill ha återinfört. Där var det nämligen fråga omatt man sparade en del av sin lön - . maximalt och 7 200 kr.per år kunde man då få avsätta i skattefondssparandet. Men detta harolyckligtvis avskaffats, och i stället har vi fått allemanssparandet. Därinräknas emellertid allting som man sätter in. Man behöver inte ens ha eninkomst för att komma i åtnjutande av de fördelar som erbjuds. Detta betyderatt många människor bara kommer att flytta över sitt sparkapital från vissabankräkningar till allemanssparandet, som ger - det är ju inte dåligt.Detta sparsystem kostar f. ö. staten på de belopp som sätts in. Förvarje krona som sparas skall staten således betala . Det är den räntastaten i realiteten betalar för att kapital skall flyttas över från befintligakonton till allemanssparande. Nysparandet kommer med andra ord inte att bli särskiltstort genom denna sparform. Detta är i varje fall vår prognos, och det ärdärför vi är kritiska mot allemanssparandet och vill ha en återgång tillskattefondssparandet. Det var ju något dyrare men ledde å andra sidan verkligeni betydande utsträckning till ett nysparande, som sedan gick till investeringarinom näringslivet. Vi har flera punkter på vårt program. Först och främst ärvi för en mycket aktiv förmögenhetspolitik, därför att vi anser det nödvändigtatt stimulera främst hushållen att öka sitt sparande och minska sin konsumtion.Men det räckertyvärr inte att hushållssparandet ökar för att man skall kunna balansera detstora underskottet i statsbudgeten; detta beräknas nu ligga på ca 70 miljarder.Man hoppas att allemanssparandet skall ge 15 miljarder. Jag tror att man härvidräknar kraftigt i överkant. Bankväsendet skulle sedan ge 5 miljarder. När detgäller återstoden utgår man från att näringslivet skall fortsätta att teckna skuldväxlar.Men även detta är vi kritiska till, för nu håller ju företagen på att öka sinainvesteringar, och det betyder att deras köp av skuldväxlar minskar. Det bliralltså ett sparandebortfall som antagligen måste finansieras av bankväsendet.Detta kommer att bädda för framtida inflation. Vi vill som sagt ha en aktiv förmögenhetspolitik. Främstaskälet är att man därigenom får den enskilde att öka sitt eget sparande och kan lita till enskilda sparmedel som tryggar den framtida utvecklingen.Ansvaret för den framtida tryggheten läggs härigenom på de enskilda hushållen.Detta bör kombineras med olika typer av självrisk - något som jag föreslagit iolika sammanhang. Vi vill även att man skall stimulera försäkringssparandet. Med det anförda yrkar jag bifall tillreservationerna 1, 3, 4, 7 och 8 i finansutskottets betänkande nr 30. 36ROLF RÄMGÅRD (c): I finansutskottets betänkande 1983/84:30behandlas flera motioner om sparande. Jag kan konstatera att vi från centernssida är utomordentligt oroade över det låga hushållssparande som vi har haftunder ett flertal år, vilket kan få förödande konsekvenser, i synnerhetsom finansministern här har sagt att industrins investeringar enligt prognoserkommer att öka med uppåt . Det skulle innebära att industrin förutom sitteget kapital måste få tillgodogöra sig ett kapital från sparmedel. konstaterar att sparandet i det svenskasamhället sjunkit kraftigt . Minskningen av detoffentliga sparandet har främst sin orsak i det statliga budgetunderskottet.Sparandet i företagssektorn har visserligen varit relativt bra - på sina hållmycket bra -. Men vad som är mycket oroande och som påsikt kan komma att få stora återverkningar på vår ekonomi är att hushållenssparande minskat så drastiskt . Hushållens sparkvot - dvs. hushållssparandet ställt i relationtill hushållens disponibla inkomster - sjönk sålunda från 1980 fill 0,0 %är 1983. har en ännu lägre siffra, men jag håller mig tillfinansdepartementets siffra på . I den reviderade finansplanen, som regeringen lämnadepå bord, ligger hushållens sparkvot kvar på samma låga nivå som iprognosen , dvs. Sammantaget har den bedömningen gjorts i denreviderade nationalbudgeten, att hushållen använder det reala utrymme somberäknas uppkomma till ökad konsumtion, så det disponibla löneutrymmet kommerman att helt konsumera plus eventuellt också de sparmedel man har. Den privatakonsumtionen skulle därmed öka . Konjunkturinstitutethar också i sin bedömning antagit en fortsatt minskning av sparandet under1984. Det är utifrån dessa utgångspunkter, herr talman, mycketanmärkningsvärt att regeringen tagit bort det tidigare så framgångsrikaskatte- och aktiefondssparandet. Det var också ett sätt att breddaaktieägandet. Det resulterade i sin tur i att näringslivet tillfördesriskvilligt kapital. Vi har från den borgerliga sidan i finansutskottet i enreservation till utskottets betänkande menat, att det är nödvändigt att i någonform återinföra detta aktiefondssparande för att höja hushållens sparkvot. Utskottsmajoritetenanser att i och med att regeringen har infört det s.k. allemanssparandet,skulle detta till fullo kompensera bortfallet av det sparande somskattefondssparandet utgjort tidigare. På kort sikt kan kanske detta varafallet, men sparandet måste vara långsiktigt om det skall få någon inverkan pådels budgetunderskottet, dels ränteläget. Från sida har vi föreslagit att ettsparsystem med s.k. privata investeringskonton skall införas. Det är f. ö. inteförsta gången som vi tar upp frågan om privata investeringskonton i riksdagen.Förra året hade vi ett liknande förslag. Sparsystemet skulle utformas så, attinsättningar på kontot berättigar till en skattereduktion av insattbelopp. Endast ett ökat sparande skulle berättiga till skattereduktion, tillskillnad från beslutat allemanssparande. Vissa begränsningar av högstamöjliga insättningsbelopp bör införas. Skattereduktionen skulle kvarstå sålänge inget uttag görs från kontot. När medlen sedan lyfts, skall det åliggaifrågavarande kreditinstitut att inbetala reduktionen till statsverket. Systemetbör även omfatta sparande i aktiesparfonder. skulle det också vara möjligt att införa reglersom medger att de sparade medlen utan skattekonsekvenser kan överföras tillannat produktivt sparande, såsom direktägda aktier, obligationer, skattkammarväxlar,bostad, eget företag m. m. De på detta sätt överförda sparmedlen skulle sedanbeskattas vid ett realiserande av den produktiva investeringen. Ett genomförande av vårt förslag om privatainvesteringskonton skulle få betydande samhällsekonomiska effekter. Förslagetskulle leda till en kraftig ökning av sparandet, vilket är nödvändigt just idagens läge, inte minst mot bakgrund av den investeringsvåg som man nu beräknarskall komma. Det är beklagligt att vi från inte fått gehör fördetta förslag i utskottet. Anmärkningsvärt är att de andra borgerliga partiernaså halvhjärtat har slutit upp kring de privata investeringskontona, som utgören bra utgångspunkt för den enskilda människans frihet och möjlighet att byggaupp en privat ekonomi, som så starkt betonar. Här har de haftmöjlighet att haka på den praktiska väg som de privata investeringskontonautgör för att realisera ett effektivt sparande, som utgör en bragrund för den enskilda människans möjligheter att bygga upp en privat ekonomi. Jag yrkar bifall till reservationerna 2, 3, 5 och 6. 37PAUL (): I finansutskottets betänkande 30 behandlasåtta motioner, som alla handlar om sparande, och behandlingen i utskottet harockså lett till att vi har fått åtta reservationer i ärendet. Låt mig emellertid först slå fast att det inte råder någradelade meningar, vare sig i finansutskottet eller, föreställer jag mig, här ikammaren, om nödvändigheten av att på olika sätt stimulera sparandet. Vad vidäremot kan vara oense om och diskutera är på vilket sätt man skall stimulerasparandet och hur en sådan stimulans skall gå till. Vad det handlar om är om viskall ha sparstimulanser som upplevs som rättvisa av de breda lagren sparare ilandet, eller sparformer som endast kan utnyttjas av ett fåtal som har en sågod ekonomi att de kan låsa in sina pengar för en mycket . Utskottet har för sin del konstaterat att sparandet i vårtsamhälle tyvärr har sjunkit mycket kraftigt det , och dettahar även konstaterat här. Men vi har också försökt finna orsakernatill denna negativa utveckling. Vi konstaterar att det är den markanta nedgångeni det offentliga sparandet som ligger bakom, och detta är i sin tur orsakat avdet stora statliga budgetunderskottet. Jag föreställer mig att ingen av deherrar som har stått här i talarstolen kan svära sig fri från ansvar för detstora underskott som statens budget f. n. har. finns det emellertid vissa tecken som tyder på att detkan bli en förbättring på detta område. Vi kan förbättra den offentligasektorns sparande. I den kompletteringsproposition som har lagts på riksdagensbord räknar man med att budgetunderskottet kommer att sjunka med ca 13miljarder kronor. Det är första gången sombudgetunderskottet sjunker. hade vi som bekant enhöjning av budgetunderskottet med drygt 10 miljarder, ibland 15miljarder kronor. Utskottet konstaterar också att nedgången i det offentligasparandet inte har kunnat uppvägas av en motsvarande ökning i den privatasektorn. Vi är i utskottet, som här också har sagts, ense om att det ärangeläget att vi kraftigt ökar det enskilda sparandet för attkomma till rätta med obalanserna i vår ekonomi. Som jag tidigare framhöll ärdet då särskilt betydelsefullt att de statliga budgetunderskotten kanbegränsas. med detta måste vi också på ett meningsfullt sättstimulera hushållens sparande. Det främsta hotet mot sparandet är som bekant inflationen,oavsett om sparandet sker i enskild eller offentlig sektor. har densocialdemokrafiska regeringen vidtagit kraftfulla åtgärder för att så långt möjligtkomma till rätta med inflationen i svensk ekonomi. Även om utfallet av åretslönerörelse blir sådant att vi kanske inte fullt ut klarar fyraprocentsmålet,vågar jag ändå hävda att den nuvarande regeringen har gjort betydligt mer föratt bekämpa inflationen än vad som gjordes under regeringsåren . Vi har, som de tidigare talarna har erinrat om, fått en nysparform, som har trätt i kraft - det s.k. allemanssparandet. Dennasparform fick en flygande start. Redan från början samlade den 1,8 miljonerkonton. mycketfler än vad skattefondssparandet någonsin uppnådde under sina år. Attallemanssparandet har fått denna anslutning måste tyda på att man har lyckatsfånga in nya grupper av sparare. Allemanssparandet gör på det sättet verkligenskäl för namnet. Att de insatta medlen inte - som fallet var iskattefondssparandet - är låsta för av utan att spararna kan fåut sina pengar om de skulle behöva dem tror jag har lockat många sparare medlitet svagare ekonomi. De vågar ställa upp i sparandet när de nu vet att de kankomma åt pengarna om de behöver dem. Mot denna bakgrund har inte finansutskottets majoritetfunnit någon anledning att föreslå ett återinförande av skattefondssparandet,som de borgerliga har yrkat på. Det är för resten den enda punkt där denborgerliga minoriteten i finansutskottet är ense. I övrigt har de borgerligapartierna framfört mer disparata förslag. Jag hörde att Hligo Hegeland sade att allemanssparandetkommer att bli dyrt. Det skulle kosta staten per sparad krona. Jag harinte direkt kontrollerat den uppgiften-det är möjligt att den är riktig-men detfinns då anledning att erinra om att skattefondssparandet när det var i kraftkostade nästan per sparad krona. Det rör sig alltså om betydandeskillnader i kostnaderna för staten. Det var bl. a. därför attskattefondssparandet blev så dyrt som det inte fanns möjligheter att fortsättamed den sparformen, särskilt som den vände sig till endast vissa personer isamhället - dem som hade så god ekonomi att de kunde binda sina pengar för enlång tid. Från majoritetens sida yrkar vi avslag på de motioner ochden reservation som gäller ett återinförande av tidigare sparformer. Vi tyckeratt man nu skall ge allemanssparandet en rimlig chans att verka under en längretid, så att vi får se hur det fungerar. Lyckas vi genom allemanssparandet, ochandra sparformer, dessutom pressa ned inflationen och fortsättningsvis minskabudgetunderskotten, har vi de instrument som behövs för att i framtidenavsevärt förbättra sparandet i . Då det gäller motion 588 av m.fl. anserutskottet att det finns uppenbara, goda skäl för att stimulera till ökad turismi . Det semesterchecksystem som motionärerna förordar kan, som utskottetser det, ge vidgade möjligheter till rekreation och avkoppling för dem somannars inte har råd med det traditionella utbudet. Dåförmånsbeskattningskommit-tén torde komma att uppmärksamma motionärernasförslag finner vi det inte nu påkallat med någon särskild åtgärd frånriksdagens sida i detta avseende, även om utskottet har en mycket positivinställning till idén som sådan. Jag yrkar bifall till hemställan ifinansutskottets betänkande i alla dess delar och avslag på reservationerna. 38HUGO HEGELAND (m) replik: Jag vill först nämna för att vigivetvis inte är negativa till privata investeringskonton. Denna replik får bara avse anförande. 40 () replik: Beträffande allemanssparandet ochskattefondssparandet är det riktigt att skattefondssparandet var dyrare, menatt uppge att det skulle kosta per sparad krona är att ta en mycketgrovt tillhuggen siffra. Vi har aldrig sett några verkligt preciseradeberäkningar av detta, utan man har bara använt denna siffra i debatten, och jagskulle gärna vilja veta hur man har kommit fram till den. Det är stor skillnad mellan skattefondssparandet ochallemanssparandet. Som det står i utskottets majoritetsskrivning ärallemanssparandet en sparform som har "tillskapats som gör det möjligt förhushållen att erhålla en skattebefriad avkastning utan krav på vare sig långabindningstider eller regelbundenhet i sparandet". Det ställs inga som helstkrav, och det är klart att ersättningen då blir lägre. Dessutom blir det ensparform som verkligen gynnar alla kapitalister, dem som inte har någonarbetsinkomst. Skattefondssparandet gällde ju avsättning från intjänadeinkomster, löneinkomster. Här kan man alltså bara flytta över sparandet mellanolika konton utan att ha några arbetsinkomster. Man kan utnyttjaallemanssparandet och få ränta, och man kan sedan ta ut pengarna närman vill - visserligen med viss reduktion. Vi vill att man i första hand satsar på att ge denenskilde möjligheter att bygga upp ett eget sparande, ett eget finansielltkapital. Därmed ökar han inte bara sitt oberoende av tillvarons mångaekonomiska risker utan gör sig också mera oberoende av bidrag ochtransfereringar från det allmänna - vi slipper alltså denna rundgång, som vihar i så stor utsträckning. Det är därför vi vill vidta alla åtgärder som iförsta hand stimulerar det enskilda sparandet. Men vi erkänner att en minskningav det stora sparandeunderskottet också kräver en minskning av det statligautgiftsöverskottet. Det var mycket intressant, herr talman, att under den s. k.remissdebatten kom aldrig sparandet upp i någon enda mening somjag hörde. Den ende som därefter har tagit till orda är ingen mindre än förrefinansministern , som i sin artikel i ett par dagarefteråt just påpekade vikten av att vi ökar sparandet, och där är vi helteniga. Även om ett ökat hushållssparande inte är tillräckligt föratt eliminera sparandeunderskottet i den offentliga sektorn är det av olikaskäl mycket angeläget att satsa på ett ökat hushållssparande. Man har gjortvissa studier inom - som vi så ofta och så gärna åberopar - därman har visat att länder med litet hushållssparande också har lågt totaltsparande. Närmare studier visar just detta att förutsättningarna för att deolika samhällssektorerna skall öka sitt sparande är att hushållssparandet intaren strategisk ställning. Därför vill vi vidta alla åtgärder som uppmuntrar ettsådant sparande. 41ROLF RÄMGÅRD (c) replik: uppehöll sig mycket vid hurviktigt det är att få i gång det offentliga sparandet, som hör ihop med detstora budgetunderskottet. Man kan hålla med om att det är en viktig faktor.Men det är inte bara det offentliga sparandet som måste in i bilden, utanhushållssparandet måste ses i högsta grad som ett komplement till och välsynkroniserat med det offentliga sparandet, inte minst för att komma till rättamed budgetunderskottet och den upplåning som behövs för att klara dettabudgetunderskott som vi har inom landet. Det är nödvändigt att vi får tillstånd ett effektivt hushållssparande, så att vi kan komma ifrån den storautlandsupplåning vi har . Men då måste man faktiskt göra någontingradikalt. Då får man inte, som gjorde i sitt inledningsanförande,betrakta de förslag som lagts fram av vissa motionärer som mer eller mindredesperata. Efter vad jag förstår hänsyftade bl. a. på vårt förslagom privata investeringskonton. Allemanssparandet är en viktig faktor när det gäller attunderlätta hushållssparandet, sade . Men det handlar ju i stortsett om en omflyttning av pengar. är det diskutabelt om det är braatt inte ha medlen låsta. Om man har dem helt obundna vet man inte om det gåratt åstadkomma ett effektivt sparande. Att binda sparmedlen är viktigt i synnerhet för dem somskall spara till en bostad. Bostadssektorn med sin omfattande upplåning har imångt och mycket undergrävt landets ekonomi. Människor har inte sparat till sinbostad i tillräckligt hög grad. Därför är det viktigt att återinförastimulanserna för bostadssparandet. Just sparandet till en bostad utgör en avgrundpelarna i en bra ekonomi. Det är här vårt förslag om privata investeringskontonkommer in i bilden. Även i mitt anförande i förra årets debatt tog jag uppdetta. Då liksom nu konstaterar finansutskottet att ett sådant system skullekosta så mycket pengar. Om man ser kortsiktigt på detta, kan man naturligtviskomma fram till att den likvida effekten på statsbudgeten blir stor, men dennominella ökning av budgetunderskottet som förslaget kortsiktigt skulle medförauppvägs ju av att man skulle få in motsvarande belopp i skatteintäkter tillstaten.