prot · G709155 · 1983-12-31 00:00:00 — Från utskottets sida säger man att en grundläggandeprincip i arbetsmiljölagstiftningen är samverkan mellan parterna. Men det ärutan tvivel så att man i dessa frågor är hänvisad till medbestämmande, somutgår från samma principer. Det är ändå så att om man skall ta till varaarbetsmiljön, har man bara att välja på att stödja de arbetandes krav på en godarbetsmiljö eller att ställa sig bakom arbetsköparnas krav på en striktlönsamhet. Det är vad som står till buds . Det finns inga genvägar idagens samhälle - man måste välja sida. Utskottsmajoriteten väljer kapitaletssida. Det härhar naturligtvis att göra med vårt krav på att fackföreningarna A rbetsmiljöfrågor, m. m. A rbetsmiljöfrågor, m. m. själva skall få avgöra när ett arbete skall avbrytas ochnär det skall återupptas. Fackföreningarna skall alltså ha beslutanderätt vadavser riskbedömningen i det sammanhanget. När man stiftat en ramlag som denna visar det sig attarbetarskyddsstyrelsen inte kunnat få fram något dokument beträffande denverkliga maktfaktor som ändå utgjorde en så stor del när lagstiftningen antogs,nämligen de psykosociala effekterna. Där har man bara fått fram ett stympatdokument, som är rådgivande. Vem bromsade detta? Ja, det gjorde naturligtvisSvenska arbetsgivareföreningen, som lade in hela sin arsenal för att stoppa ettdokument som skulle ha kunnat tillfredsställa kraven på en bra arbetsmiljö. Stora brister finns också i den nuvaranderamlagstiftningen med dess högtidliga och fina målsättning. Kan denförverkligas genom arbetarskyddsstyrelsen? Vi anser i en reservation att manmåste utvärdera ramlagens effekter. Har den fyllt syftet och nåttmålsättningarna? Vi anser inte det. a. har den inte nått målsättningen närdet gäller föreskriftsarbetet. Och när det gäller makten, det partssammansattaorganet arbetarskyddsstyrelsen, så sitter en part både på makten iföretagen, på kapitalet, och i arbetarskyddsstyrelsen. Utifrån samverkan kanman stoppa t. ex. föreskrifter som skulle kunna rädda människors liv ochhälsa. Dessutom bör föreskrifterna komma fram i ett betydligt snabbare tempo.Lagens målsättningar och konsekvenser avslöjas när man ser på dearbetshandikappades situation. I 2 kap., Arbetsmiljöns beskaffenhet, 1 § står: "Arbetsmiljön skall vara tillfredsställande medhänsyn till arbetets natur och den sociala och tekniska utvecklingen isamhället. Arbetsförhållandena skall anpassas till människansförutsättningar i fysiskt och psykiskt avseende. Det skaU eftersträvas attarbetet anordnas så, att arbetstagare själv kan påverka sinarbetssituation." Hur är verkligheten? Den handikappade stängs ute frånarbetslivet på grund av att arbetsmiljön inte är anpassad till denhandikappades situation. Det är därför vi i av och till får diskuteralönebidrag för att de handikappade över huvud taget skall komma in påarbetsmarknaden. Det skulle minst behövas att de fackliga organisationerna hadekvalificerad majoritet i arbetarskyddsstyrelsen. Det var också ett krav somLandsorganisationen drev i remissvaren när det gällde den här lagstiftningen. Det kanske allra viktigaste problemet och det som är ennormmätare i lagstiftningen är gränsvärdena. Där bestäms till stor del denormer som avgör om arbetsmiljön kommer att vara bra eller inte. Den störstabristen är här att man sätter gränsvärden som man egentligen vet kommer attmedföra skador. Man har inga säkra säkerhetsmarginaler. Här kommer ocksåförhandlingarna med om gränsvärden in. Rådandepraxis är att väga samman lägsta kända skadenivå med tekniska och ekonomiskabedömningar. Vi kräver att denna praxis bryts och att uttaladesäkerhetsmarginaler till lägsta skadenivå tillämpas och redovisas. Svaret på vår motion på s. 28 i betänkandet är egentligen ettGoddag-yxskaft. Man hänvisar till tidigare behandling som innebar samma svar. Man tror inom socialutskottet - och det är ett typisktdrag som gäller politiker - på byråkraternas möjligheter att bedöma frågornariktigt. Man besvarar inte vår fråga där vi menar att man skall ha uttaladesäkerhetsmarginaler. Utskottet överlåter med öppna ögon åt byråkratin och åtarbetarskyddsstyrelsen att förhandla i samverkan. Det är inga regelrättaförhandlingar; man skall ju samverka och då komma överens. Vi vet attkapitalet i regel därmed kommer att stå för de tekniska och ekonomiskaövervägandena. Därför har vi de gränsvärden och den arbetsmiljö vi kanskeförtjänar. Jag vill emellertid också poängtera att en stor och starkopinion inom fackföreningsrörelsen naturligtvis har förbättrat situationen. Detskulle vara betydligt sämre om inte många aktiva skyddsombud och fackföreningarhade gjort sina röster hörda. Det finns också, herr talman, flera andra viktiga områdendär vi har reserverat oss. Jag skall peka på frågan om bullerbekämpningen. Detär en typiskt konjunkturen fråga där man egentligen inte vill gå till bottenmed det hela och sätta en bestämd gräns för vad som är högsta tillåtna nivå. En annan fråga av stor betydelse ärdieseldriften. Detfinns indikationer på och vi har belägg för att den är farlig. Därför borde manverkligen göra något åt dieseldriften, framför allt när det gäller arbeten sompågår i slutna utrymmen. Även här tassar men emellertid omkring med tekniskaoch ekonomiska termer och gör egentligen inte något. Därför skjuts frågan framår . Man påstår att det inte finns några säkra belägg för skadligheten.Det har varit utskottets linje . I stället borde man kraftfulltsäga att det måste bli ett slut och att frågan måste lösas inom ett eller ettpar år. Det har emellertid inte utskottet gjort. En av de nya, stora riskerna inom arbetsmiljöområdet ärnaturligtvis elektroniken som kommer framöver. Vi har därför föreslagit endatamiljö-kommisson. Hela det problemet kommer att ta upp.Jag vill bara här framhålla att hela problemet med den snabba omställning i densvenska industrin som pågår kommer att skapa nya problem med farligarbetsmiljö. Då gäller det att vara försiktig. Dé föreskrifter som ges måstevara framsynta. Om de skall grundas på vetenskapliga belägg förutsätts ju attskadan redan skett. Man måste se till de risker som finns. En fråga som vi länge har diskuterat i ärasbestanvändningen. Vi i vpk har reserverat oss för bifall till motion 1615 avSivert , som är vice ordförande i . Inom Metall känner man vältill asbest. Motionären föreslår att det bör tillsättas en arbetsgrupp som fårtill uppgift att lägga fram förslag om ett slutgiltigt stopp förasbestanvändningen i . Detta är också ett område där frågan gäller enavvägning mellan kapitalintressen och en bra arbetsmiljö. Det skulle behövas ensådan här arbetsgrupp för att rensa upp de sista resterna. I motionerna 320 och 1208 krävs att regeringen skall läggaförslag om förbud mot användningen av asbesthaltiga bromsbelägg och andraasbesthal-tiga friktionselement. I motion 1208 föreslås också att regeringenskall hemställa om förbud mot att saluföra asbesthaltiga bromsbelägg. Någotförbud mot handel med asbesthaltiga bromsbelägg föreligger inte . A rbetsmiljöfrågor, m. m. Utskottetrefererar arbetarskyddsstyrelsens framställning till produktkont-rollnämnden.Men det deklarerar inte någon stark yiljeinriktning om att åtgärderna skallgenomföras, noterar jag, och detta tycker jag är en svaghet i skrivningen. Utskottet ger också regeringen till känna att det vill attförbud mot asbesthaltiga bromsbelägg i nya bilar införs, och det tycker jag ärbra. Men utskottet föreslår inte något definitivt förbud i sin hemställan. Hurgår det med de fordon som fortfarande står utanför detta? Det gäller tyngrefordon -lastbilar och bussar. är det verkligen dags att sätta en tidsgränsför när de asbesthaltiga bromsbeläggen och de asbesthaltiga friktionselementenpå andra områden skall vara ersatta med annat material. Det förbud och den dispensgivning som vi har måsteskärpas, och därför yrkar jag bifall till motionerna 320 och 1208. Jag vill beröra några reservationer till. Detgäller forskningen, som naturligtvis behöver stärkas från arbetarklassenssynpunkt. Det gäller företagshälsovården, där utskottet i det betänkande som nubehandlas inte föreslår företagshälsovård åt alla. Vi deklarerar ireservationen vår viljeinriktning, nämligen att man - 1985 - skall hagenomfört företagshälsovård åt alla. Som slutsats av detta, herr talman, vill jag åter hävdaatt det finns stor risk för att den framtida arbetsmiljön kommer att bU sämre,om vi inte ser upp och skärper vår lagstiftning. Den ramlagstiftning som vi hari dag kommer bara att ge utrymme för förhandlingar. Kapitalets makt kommer attbli allt starkare. Om vi inte har en mer preciserad lagstiftning och därmed kanutvärdera den ramlagstiftning vi har på ett riktigt sätt, är jag rädd för attutvecklingen i den svenska ekonomin kommer att leda till en tillbakagång inomarbetsmiljöområdet till en lägre nivå än f.n. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 35KJELL (): Vi har kunnat glädja oss åt en ganska storenighet om vikten av en god arbetsmiljö i det svenska samhället. När vi förnågra år sedan antog den nya arbetsmiljölagen skedde det ganska samstämmigtinom . Det är bra. Det är en grundförutsättning, menar vi, attarbetsmiljöarbetet bedrivs i samverkan mellan olika parter.. Det samarbetet ärviktigt ute i landet. Det betänkande som vi nu behandlar berör anslagen tillarbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionen. Vi kan glädja oss åt attyrkesinspektionen, som är fältorganisationen i tillsynsarbetet, har fått ettextra påslag på sin budget. Vi tillstyrker regeringens förslag i anslagsdelen. Det har kommit ett stort antal motioner i detta ärende,och vi har inte mindre än 25 reservationer. Många av samma innebörd har vibehandlat åtskilliga gånger i denna kammare, som mycketriktigt sade. Jag skall återkomma till reservationerna. Detär ett par saker som är nya . har tidigare, på förslag frånsocialutskottet, uttalat sig mycket starkt mot användning av asbest ifriktionselement, bromsbelägg och annat. Vi skärper oss nu ännu litet mer. Vimenar att det emellertid inte går att införa ett totalt förbud mot användningav asbest. Det skulle endast få till följd att det blev en rad dispensansökningar,som måste behandlas. Detta skulle medföra en så stor arbetsbelastning att detinte vore någon mening med ett sådant beslut. Därför säger vi nu att där detfinns substitut för asbest skall det användas. Det har också frånarbetarskyddsstyrelsen gått ut ett meddelande om detta tillyrkesinspektionsnämnderna, vilket klargör att nämnderna skall se till att dettaförfaringssätt tillämpas. Men det går inte att göra på detta sätt när detgäller tunga fordon. Vi har inte det erforderliga materialet . Det går intei fråga om vissa packningar, och det går inte för vissa andra friktionselement.Där är det alltså ingen mening med att ha ett förbud. Däremotföreslår socialutskottet att uttala att regeringen bör undersökamöjligheterna för ett förbud mot försäljning av nytillverkade bilar medasbestbelägg och därefter återkomma med förslag. Detta vill vi ge regeringentill känna. Enannan sak som vi också vill ge regeringen tiU känna är vår uppfattning när detgäller villkoren för medicinsk kontroll för dem som utsätts för asbesthaltigtdamm. Vi menar att det inte bara skall vara de som ,exempelvis halva arbetsdagen året runt, har arbetat med asbest som skall hamöjlighet att genomgå den undersökningen, utan alla som är i behov av en sådanundersökning, exempelvis reparatörer ute på våra bilverkstäder, skall hamöjlighet till en kostnadsfri kontroll så att inte asbesthalterna påverkarindividen. Detta vill vi också ge regeringen till känna. Här övergår jag till reservationerna. har tvåreservationer, och är med på den ena. Vpk har 22 reservationer. sade att han ser positivt på att arbetsmiljöarbetet blir effektivt.Det är vad statsrådet har uttalat i propositionen, det är vad arbetarskyddsstyrelseni plenum har lagt fast - organisationen skall effektiviseras. Likaså skallarbetet med de farliga arbetsmiljöerna prioriteras. I ett läge där vi avstatsfinansiella och andra skäl har begränsade ekonomiska tillgångar är detsjälvklart att vi skall prioritera arbetet med de farligaste miljöerna ochskyddet för de mest utsatta individerna. Det råder inga delade meningar härom. Mennär föreslår att man på lång sikt skall dra ned anslagen tilltillsynsverksamheten kan inte utskottsmajoriteten vara med. Vi säger nej tilldetta förslag. Vi tror att det också framöver behövs rejäla anslag förtillsynen av arbetsmiljön för att den skall kunna vara så bra som möjligt. tog i samband med att han talade om reservation upp fråganom barndaghemmen. Låt mig bara till det säga att arbetarskyddsstyrelsen vid ettpar tillfällen har fattat beslut som f. n. väntar på fastställande avregeringen. Man skall se på villkoren vid barndaghemmen. Jag vill inte gärnagå längre in i det resonemanget här och . Att man skallavbyråkratisera där det går, därom råder inga delade Arbetsrniljöfrågor, m. m. 4Riksdagens protokoll 1983/84:155 Nr 155 meningar, och det sker i storomfattning inom arbetarskyddsverket. Fredaeenden ' säger också i propositionen attanslagskonstruktionen skall ses över för 25mai 1984 att effektiviteten uteiverksamheten på det sättet skall ökas. Men om man vill : gå så långt i detta arbete som och eventuellt vill göra - m. m. Arbetsmiliöfrågor '* "'" normerna, försämra föreskrifterna och därmed försämra arbetsmiljön -då är utskottsmajoriteten inte med. Men uppfattningen att man skall prioriterainom verksamheten och effektivisera den delar vi helt. Vpk har 22 reservationer. sade att man år efter årkommer tillbaka. Jag är den förste att understryka det. Det anförande Hagberghöll , har vi hört . Han har intemärkt att fattat beslut i många av de frågor han står här och talarom. Han har inte lagt märke till den utveckling som skett på föreskriftsområdetoch andra områden under dessa år, utan han fortsätter i de gamla hjulspären. Vad vi kan notera är att vpk här har en annan grundsyn änvi när det gäller arbetarskydds- och arbetsmiljöarbetet. Vpk menar att dettaarbete skall ske i konfrontation mellan arbetare och arbetsgivare. Vi däremotanser att om vi skall nä det bästa resultatet, så måste vi samverka. En godarbetsmiljö och strävan att fä bort så mycket som möjligt av ohälsa ocholycksfall pä arbetsplatserna måste vara en gemensam angelägenhet för alla påarbetsplatsen. Där skiljer vi oss, och där lönar det sig nog inte att vi i dagförsöker övertyga varandra - det har vi försökt göra så tidigare.Vi ser inte saken på samma sätt. Vi menar att genom samverkansarbete får den lokalaarbetarskyddsorganisationen en god effektivitet. Tillsynen av verksamhetenankommer på yrkesinspektionen och arbetarskyddsstyrelsen. Men basen för ettgott arbetarskyddsarbete har vi ute i företagen och det lokala arbetarskyddet.En god hjälp vid detta arbete har det lokala arbetarskyddet i en väl utbyggdföretagshälsovård, och detta har utskottet och understrukit vid fleratillfällen. säger att vi skall ha facklig vetorätt i fråga omlöneformerna. Utskottet anser att även detta är en fråga som de fackligaorganisationerna bör klara upp förhandlingsvägen - den vanligaförhandlingsordningen bör gälla. Undantag kan behöva göras för arbete medsprängämnen och annat, och arbetarskyddsstyrelsen har möjlighet att, om såanses angeläget, ta över detta. Föreskrifter skaU komma snabbare, säger , och efterlyserföreskrifter när det gäller buller. Jag kan tala om att ett förslag till nyaföreskrifter när det gäller buller just nu remissbehandlas. De nyaföreskrifterna skall träda i kraft . Jag hänvisar till utskottets betänkande ochtill flera tidigare års debatter i detta ämne här i . Jag yrkar bifalltill socialutskottets hemställan i betänkandet 1983/84:29 på alla pimkter ochavslag på samtliga reservationer och de motioner som det här har yrkats bifalltill. 36 () replik: Det är verkligen inte så, , attvi vill ta bort bestämmelser som är viktiga ur arbetarskyddssynpunkt. sade själv att det råder stor enighet i de grundläggande frågorna närdet gäller att skapa så säkra arbetsmiljöer som möjligt. Att vi trycker pålitet grand när det gäller avbyråkratiseringén av arbetarskyddet beror på attvi har uppfattningen att man ofta kanske inte tillräckligt prioriterar just deallvarligaste problemen och de arbetsplatser där riskerna är störst, utan haren mer slentrianmässig tillsyn, som i vissa fall kanske skulle kunna minskas.De resurser som därmed kan friställas skulle kunna satsas på mer angelägnaområden. Vi, liksom alla andra, kommer även i fortsättningen attställa upp på de åtgärder som är nödvändiga för att människorna skall kunnafullgöra sitt arbete på ett effektivt sätt utan risker för hälsan. A rbetsmiljöfrågor, m. m. 37LARS-OVE (vpk) replik: Att vi har olika grundsyn kan vi ju slå fast.Jag kan också slå fast att vi menar att konfrontation är någontingsom finns i dagens verklighet. och övriga i utskottet blundar förden konfrontation som förekommer. Vi har inga snälla arbetsgivare här i landet,och inte heller i vår omvärld, som bestämmer en hel del om vår arbetsmiljö. Ta t. ex. den psykosociala arbetsmiljön, som var en storfråga när vi behandlade arbetsmiljölagstiftningen. Vad har det blivit av detta?Ingenting! Vem är det som varit så snäll och i samverkan bromsat verksamhetenoch fått fram de menlösa föreskrifterna på det området? Jo, de som KjellNilsson tror inte kommer att ta någon konfrontation! Det är det som är poängeni det hela, . Jag påminner om detta än en gång; det är gamlahjulspår socialdemokraterna kör.i. Vi har fått gehör för många av de krav som vi från börjanställt -1, ex. om skyddsombud och om asbest. Men kampen slutar jii inte där,utan den fortsätter - det sade jag från början! Det har visat sig att manständigt måste fortsätta att föra dén, därför att det i verkligheten sker enkonfrontation mellan en god arbetsmiljö och kapitalintressena. Så är det närdet gäller asbest. Vad jag kräver - och vad som krävs i motionerna - är attregeringen lägger fram ett förslag om förbud mot användningen av asbest ochsätter stopp för handeln, om inte produktkontrollnämnden gör det. Det finns enlokal , förtvivlan över att så inte sker. Man behöver inte införa ettomedelbart stopp. Man kan t. ex., för en gångs skull, säga att användningen avoch handeln med asbest skall vara borta inom ett eller tväår; då har man enmålsättning. Vid mina kontakter med skyddsombud som ambitiöst arbetarmed det här på olika ställen har det visat sig att just så måste man i det härläget gå till väga - det finns så pass mycket motstånd. Jag hoppas att regeringen framöver kanske har bättreförstånd än socialutskottets ledamöter, vilka - som sagt - brukar vara de sistaatt acceptera förbättringar. Arbetsrniljöfrågor, m. m. Så några ord när det gäller tilltron till fackligvetorätt mot prestationslöner och när det gäller arbetsmiljön, dvs.arbetsförhållandena. säger att man skall överlämna den saken tillMBL-förhandlingar. Utvärderingen av medbestämmandelagen visar - det borde KjellNilsson veta - att när de fackliga organisationerna attackerar maktfrågor ochfrågor om produktionsinriktning är det stopp. Därför - det vill jag upplysaKjell om - driver arbetsköparna i årets avtalsrörelse stenhårt kravetpå ökade prestationslöner och resultatlöner, vilket kommer att försämraarbetsmiljön. Detsammaär förhållandet när det gäller gränsvärdena. Det är samma motstånd och sammaförhållanden som gör att vi inte kan ha effektiva och långtgåendesäkerhetsmarginaler när vi framöver sätter gränsvärdena. Anf.38 () replik: säger att vi är överens om en prioritering ochavbyråkratisering. Det har jag ju också sagt; när det gäller detta finns detinga delade meningar. Det är givet att verksamheten skall vara så effektiv sommöjligt. Det är självklart att verksamheten i första hand skall inriktas på defarligaste miljöerna. Mensä har jag inte tolkat reservation 1. Jag har tolkat den sä, att ni långsiktigtvill minska anslagen till arbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionerna. Detär det vi går emot. Qm jag har tolkat det fel är jag tacksam. Men i så fall kanjag inte läsa innantill. Det är väl på den punkten ni har reserverat er -annars hade ni väl inte skrivit reservationen? Där är vi alltså inte överens. Jag tror inte det lönar sig att vi försöker övertygavarandra om vilken metod som är bäst. Fackföreningsrörelsen i stort, utskottetoch en stor majoritet i denna kammare har varit eniga om att vi bäst nårresultat och bäst minskar arbetsmiljöriskerna, olycksfall och ohälsa, om viarbetar i gemenskap och gör det här till någonting som man verkligen samarbetarom. Sä sker på de allra flesta ställen. Det är självklart att det finns undantag.Men då har vi möjligheter - vilket är unikt i världen -att via skyddsombudenstänga arbetsplatsen. Vi kan alltså stoppa verksamheten vid sådanaarbetsplatser. Det menar vi är rätt väg att gå, och den vägen vill vi ocksåfortsätta på. Jag kan inte dela Hagbergsuppfattning att socialutskottet eller denna kammares värderadeledamöter är motsträviga när det gäller att skapa en god Vi gör det i den takt det är tekniskt möjligt att genomföra det. 39 () replik: I ett kärvt statsfinansiellt läge måste vi självfallet försöka anpassaverksamheten pä alla områden. Men får man en effektivare verksamhet, är detuppenbart att man också i viss mån kan rninska utgifterna. Vi menar att detta meden viss anpassning inte skall behöva gå ut över de angelägna åtgärder sombehöver vidtas. Vi har i utskottet också skrivit att det inte finns någonanledning att förutsätta att besparingsarbetet inte skall fortgå. Men vi anserav erfarenhet att det aUtid finns risk för att besparingsar- betet inte fortgår, om man inte driver pä. Vi vill absolutinte medverka till att besparingsåtgärderna minskar tryggheten för de anställda.Men vi anser att ambitionen att alltid se till så att pengarna används på detmest effektiva sättet är angelägen för oss alla. Jag tror inte att det skallbehöva gå ut över säkerheten. 40 (vpk) replik: Det är ganska avslöjande att ,som är representant för det socialdemokratiska partiet i denna riksdag och somför utskottets talan, visar en sådan oerhörd tro på gemenskapen i arbetsmiljöarbetet.Han säger att fackföreningsrörelsen i stort skulle vara väldigt överens. Detröjer en fantastisk brist på kontakt med verkligheten. Tala med skyddsombuden,de som arbetar med dessa frågor. De möter ständigt motstånd. Inte är det frågaom någon generös gemenskap. Det är kraften, kunskapen och inlevelsen hos skyddsombudenoch fackföreningarna som skapar framgångarna. Den kraften vill vi utveckla istället för att tro på den gemenskap som i de många fall som jag har pekat påhar försämrat arbetsmiljön. Det är verkligheten . avslöjade sig litet, när han sade att viskall anpassa oss till verkligheten där det är tekniskt möjligt. Ja, men vembestämmer i vilken takt det är tekniskt möjligt? När det gällde t. ex. asbestvar vi från början ensamma i denna riksdag om att kräva förbud. oss och ville inte ha något förbud. Vi fick det emellertid tillsist, , fast vi var ensamma från början. råder det samma motstånd mot de sista resterna.Alltså måste vi sätta kraft bakom orden, när vi vill någonting. Utskottet är alltförmjukt när det gäller att driva fram ett totalförbud mot asbestanvändning, t.ex. i bromsband och andra friktionselement. Se på fackförbundspressen, t. ex. . Den ena personen efter den andra som är engagerad i hälsofrågoroch arbetsmiljö visar på att det behövs krafttag och investeringar i dagensläge. Inte minst dagens rapport om ohälsans klasstrappa borde göra KjellNilsson som socialdemokrat och övriga socialdemokrater i utskottet Utetbetänksamma beträffande vilken takt och inriktning vi har på dagensarbetsmiljöarbete. Arbetsmiljö frågor, m. m. 41KJELL () replik: Jag kan inte tolka er på annat sätt, IngvarEriksson, än att ni vill långsiktigt minska anslaget tillarbetarskyddsstyrelsen. Det står så i reservationen. Det kommer att innebäraatt man får sämre resurser för den verksamhet som man skall bedriva. Även omman effektiviserar verksamheten, är det nog inte möjligt att säga attdet vore lämpligt.