prot · G70957 · 1983-12-31 00:00:00 — Länsstyrelserna skall i stället vid behov förordna om strandskyddsområde. I en annan moderat motion anförs andra skäl. Där sägs attfritidsbosättning skulle hålla stränderna rena från oönskad vegetation ochdärmed vara ett positivt inslag i naturrhiljön. Utskottet anser för sin del inte att utvecklingen under denära som det generella strandskyddet har varit i kraft ger stöd för enåtergång till fidigare gällande system. Tvärtom tycks dispensmöjligheterna påsina håll tillämpasmer generöst än lagsfiftningen avsett. Utskottet avstyrker därför de moderatamotionerna. ' I övriga reservafioner tas upp frågor som också tidigarehar behandlats i . Vpk återkommer i reservation 3 med sitt krav pågrundlagsskydd för nationalparker. I folkpartireservationen 4 föreslås en radåtgärder för ett bättre skydd mot exploatering av det svenska fjällområdet.Utskottet har vid åtskilliga tillfällen understrukit fjällområdenas storabetydelse ur naturvårds-och rekreafionssynpunkt. Det pågår också, vilketutskottet hänvisar till, mycket omfattande utrednings- och planeringsarbetesåväl på riksnivå - av främst - som på länsnivå. beräknas fjällutredning bli klar,och de objekt som nämns i folkpartireservationen finns med i det sammanhanget.Först när utredningen är klar får regering och riksdag det underlag som ärnödvändigt för prövning av frågan om skyddet av fjällregionen. Det innebär,, att utskottet inte avvisar de förslag som lägger frami sin motion. Jag har stor förståelse för innehållet i den, men utskottet anseratt man måste ge sig till tåls med eventuella initiativ tills utredningarna ärklara. Med denmotiveringen avstyrks förslagen i reservation. Skyddet av våra nationalparker är väl förankrat ifolkopinionen, och det är inte, , bara en utskottsmajoritet somuttalar sig om skyddet för fjällregionen. har påutskottets förslag enhälligt uttalat sig mycket starkt för att nationalparkernabevaras intakta. Ett grundlagsskydd, som vpk föreslår - om det nu är möjligtatt införa -påverkar inte dessa förhållanden i någon riktning. I reservation 6 anför folkparfiets ledamot i utskottet, iganska allmänna ordalag, att våtmarkerna måste ägnas större intresse änhittills. Utskottet hänvisar till de inventeringar som pågår både inaturvårdsverkets regi och i länen. Dessa inventeringar skall ge det underlagsom är nödvändigt för en bedömning av våtmarkernas betydelse och skyddsvärde iförhållande till andra intressen, bl. a. torvtäkt och skogsproduktion.Otvivelaktigt är vissa våtmarker av stor betydelse för den ekologiska balanseni naturen. Därom finns inga delade meningar. Den sista reservationen, nr7, också den från ,tar upp behovet av regler om naturvårdshänsyn i olika näringar. Det ligger nuett sådant förslag från regeringen på bord när det gällerjordbruket. Från socialdemokraternas sida välkomnar vi folkpartietsintresse för dessa frågor. När innehade postensom jordbruksminister behövdes inga sådana regler. Det kan vi läsa i hansförslag till lag om skötsel av jordbruksmark, som behandlades av riksdagen1979. Krav har rests på en översyn av motsvarande föreskrifter iskogsvårdslagen, men utskottet har inte funnit några skäl för att skärpa dessa.Däremot - det är en åsikt som jag inte minst har personligen - behövs sannolikten ökad information bland skogsägare och dem som arbetar i skogen för att fåett ökat genomslag av föreskrifterna i det praktiska skogsbruket. När det gäller förslaget till hänsynsregler iminerallagstiftningen finner utskottet inte något behov av ytterligare föreskrifter om hänsyn till Naturvård m. m. naturvårdenseller miljövårdens intressen i samband med mineralhanteringen. Det finns i dagredan ett hyggligt stöd i nuvarande lagregler för att hävda dessa intressen. Med det anförda vill jag yrka avslag påsamtliga reservationer och fillstyrka utskottets hemställan. 21 HANS ()replik: talade om att moderatasamlingspartiet m. fl. hade begärt en översyn av problemen när det gällerallemansrätten i avsikt att privatisera marken. Innebörden i var något i den stilen. Jag kan inte förstå, när jag ser i vårapapper, att vi någonstans har talat om en inskränkning av allemansrätten. Detstår inte ett dugg om detta. Vi har i stället begärt en översyn, och man kansäga att den kommer att innebära att allemansrätten skall anpassas tillutvecklingen, så att den behåller det värde som den har - men som denhåller på att mista genom att allemansrätten, framför allt i närheten av destora tätorterna, utnyttjas till en förslitning av naturen. Det är alltså intealls fråga om en privatisering utan tvärtom ett bibehållande av allemansrättensinnebörd. Jag vet inte om , när han talar om privatisering, tänker på en viss återhållsamhet imarknadsföringen. Det är det enda som jag kan hitta i vår reservation sommöjligen skulle kunna tolkas på det viset. Men det är inte alls fråga om enåterhållsamhet med marknadsföringen i betydelsen att man skulle inskränkaallemansrätten, utan det är som sagt en återhållsamhet när det gällerutvidgningen - en utvidgning som medför risk för att dess väsentliga värdenkommer att försvinna. Anf.22 () replik: Jag är i och för sig inte så förtjust i deåterblickar som ständigt görs i debatter här i kammaren. Men eftersom JanFransson nu har tagit upp en sådan fråga vill jag bara nämna att det var EricEnlund, den folkpartistiske jordbruksministern, som gav ochlantbruksstyrelsen i uppdrag att lägga fram förslag till hänsynsregler. Det ärdessa förslag som ligger till grund för den proposition som föreligger. Meddet vill jag lämna historien och i stället se framåt. Det är också så, , att det inte räcker med atttala vackert om behovet av skydd för fjällen. Det räcker inte med att hänvisatill kommande utredningar, för det händer så mycket under fiden. Exempel pådetta är vad som har hänt med fjällskogarna. Det måste alltså göras klarauttalanden från . När det gäller vår syn på nationalparkerna bemötte inteJan så mycket vad vi anfört, utan han hänvisade bara till att det ären återkommande diskussion. Det kommer det att vara tills dessa parker en gånginrättas. Men är det så, , att tillskapandet av nya nationalparkerhar försvårats genom att dessa 10 milj. kr., som tidigare fanns med somöverföring från domänfonden, har tagits bort och inte finns med heller i denproposition som kommer? 23 JOHNANDERSSON (vpk) replik; Trots den utskottsskrivning som hänvisar till,där det står att i princip varje ingrepp av nu ifrågasatt karaktär i ennationalpark strider mot syftet med tillkomst, så tror jag inteatt här i kammaren kan garantera att inga nya ingrepp kommer attgöras i våra nationalparker. Manskulle också kunna ställa följande fråga till : Om det nu råderstor enighet om syftet med våra nationalparker - och att de skall skyddas förframtiden - varför har då detta hänt med ? Det kanväl inte vara nödvändigt att jag upprepar, från mitt inledningsanförande,historien om vad som har hänt med ? Det finns ju inga garantierför att inte liknande ingrepp kommer att göras också . Eller kan JanFransson nu garantera att det skydd som finns kommer att sätta stopp för varjeingrepp som kan tänkas i framfiden i våra nationalparker? 24 () replik: undrade varifrån jag hade fått påståendet attmoderaterna vill göra inskränkningar i allemansrätten. Jo, i den gemensammamotionen från och , som har legat till grund för utskottetsbehandling av frågan om allemansrätten, står det ordagrant så här: "Inomområden utsatta för starkt utnyttjande kan allemansrätten behövainskränkas." Det var bl. a. detta jag syftade på. BådeHans Wachtmeister och jag vet att man med hjälp av naturvårdslagen också kangöra inskränkningar i allemansrätten för allmänheten, om värdefullanaturmiljöer hotas av exempelvis förslitning. Jagförstår att inte är särskilt förtjust över att jag göråterblickar. De borgerliga partierna har inte så mycket att yvas över från i regeringsställning när det gäller miljövården. Jag skall erkänna attdet gjordes ansatser under den korta folkpartistiska regeringsperioden, men mannådde inte särskilt långt. Den socialdemokratiska regeringen fullföljer nu vadden dåvarande regeringen inte mäktade. LarsErnestam säger vidare att det inte räcker med vackra ord. Menar verkligen LarsErnestam och på allvar att skall fatta stora och viktigabeslut om våra fjällområden innan har presenterat denfjällutredning som har pågått under åtskilliga år? Utredningen kommer ocksåatt omfatta en översikthg plan över hur våra fjällregioner skall skyddas. Detkan inte vara och mening att skallhantera frågan på det sättet. Självfallet kan ingen, och således varken JohnAndersson eller jag, ställa några garanfier för framtiden. Men jag litar på attett enhälligt riksdagsbeslut står sig lika bra som en formell hantering i formav ett grundlagsskydd. 25 LARSERNESTAM (fp) replik: Jag är inte på något sätt rädd för att tala om vad som har hänt undergångna år. Vad som emellertid förvånar mig är att socialdemokraterna Naturvård m. m. har såsvårt att förklara sin egen politik, att de gång på gång måste hänvisa till vadsom skedde . Då det gäller den aktuella frågan så redovisade jag i mittanförande att detta initiativ togs under den borgerliga regeringstiden. Jag fick vidare frågan om skall göra uttalandenunder pågående utredning. Ja, ibland måste den göra det, t. ex. när hotet motfjällskogarna är så akut som det är . Jag fick inget svar på min fråga om socialdemokraternasinställning till vården av våra nationalparker. Motioner i detta ämne haråterkommit under en följd av år. Vad som har hänt är att 10 milj. kr. förändamålet har borttagits ur budgeten. 26 () replik: Studera vad som egentligen hände under de sexborgerliga regeringsåren på miljövårdens område! De borgerliga partierna har,som jag sade fidigare, inte särskilt mycket att yvas över. Det var stagnationoch motvind för miljövården under dessa år. får den socialdemokratiskaregeringen återuppta det reformarbete som var så framgångsrikt fram fill år1976. har själv fidigare i debatten nämnt att flera intressantapropositioner i ämnet är på gång. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 27STINA (): Som redan sagts här , är allemansrättenen omistlig del av vårt kulturarv. Denna rätt, som är en sedvanerätt, förutsätteratt den som utnyttjar den också tar ansvar för att skada inte uppkommer. har emellertid antalet uppenbaralagöverträdelser i samband med utnyttjande av allemansrätten ökat på ettoroväckande sätt. Detta är alltså anledningen till att motion 1982/83:794skrevs av fyra riksdagsledamöter från . Mest oroväckande har deskogsbränder varit som orsakats av slarv med öppen eld. a. har urnaturvårdssynpunkt värdefulla öar helt förstörts. Nedskräpningen i skog ochmark vållar också olägenheter och kostnader, framför allt kring vandrings- ochkanotleder. Listan över överträdelser kan göras lång. Riskerna ärstora att man hamnar i en situation med skarpa intressemotsättningar inteenbart, vill jag påstå, mellan markägare och dem som utnyttjar allemansrättenutan också gentemot dem som vill värna om vår fauna och flora. Denna utveckling är ingen önskvärd utveckling utan enolycklig sådan. Därför är det angeläget att vi på alla sätt värnar om den unikatillgång som den svenska allemansrätten är. Men då gäller också att vi kanutnyttja den rätt. Med allemansrätten följer också en skyldighet. citerade en mening ur vår motion; "Inomområden utsatta för starkt utnyttjande kan allemansrätten behövainskränkas." Jag vill då fortsätta på det stycket; "Så kan ske genomföreskrift vid bildande av nationalpark,naturreservat eller naturvårdsområde. Dessa förordnanden kräver emellertid ettmycket omständligt förfarande." Jag understryker det sistnämnda. Det vi nuvill få till stånd är alltså en översyn. När vi nu föreslår en översyn av utnyttjandet avallemansrätten är informationen en viktig del som behöver ses över. Det är heltklart att informationen varit otillräcklig, inte minst till deutländska gäster som söker sig ut i vår svenska natur. Det förslag som förts fram i motionen sammanfaller tillstora delar med reservation nr 1, och jag yrkar, herr talman, bifall tillreservation 1 vid betänkande 18. 28 (); Det råder inga delade meningar om behovet avett väl fungerande strandskydd. Däremot tycker jag, efter att ha åhört JanFranssons inlägg här, att det verkar vara delade meningar i den principiellafrågan om samhällets ställning och styrning kontra enskilt ägande och frihetför enskilda att planera och utveckla sina liv. Den frihetsdiskussion somstatsrådet försökte starta tycks inte ha trängt ut ens i detegna partiet. Det finns, herr talman, stora områden i landet, främst iinlandsområdena, där inte någon konflikt föreligger mellan det rörligafriluftslivet och bebyggelsen. Därför ifrågasätter moderata samlingspartiet omdet varit rationellt att göra strandskyddet generellt och att överlåta åtlänsstyrelserna att medge dispens för vissa områden. De fidigare reglerna, som innebar att länsstyrelsernaförordnade om strandskydd inom de områden där detta ansågs erforderligt, varbetydligt smidigare och mindre byråkratiska än de nuvarande. Vi bör därföråtergå till fidigare gällande regler, och bör hos regeringen begäraförslag om ändring i naturvårdslagens bestämmelser om strandskydd. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 5. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter behandlingen avjordbruksutskottets betänkande 19.) Kammaren övergår nu till att debattera jordbruksutskottetsbetänkande 19 om jakt- och viltvård. 30JOHN (vpk); Det är inte första gången som utskott ochkammare behandlar nu aktuell motion om utarrenderingen av jaktmark, och detkommer inte heller att bli den sista gången, det kan jag på stående fot Jag kommer nämligen att ständigt återkomma i den här frågan, tills denhar fått en acceptabel lösning. Jag vill också inledningsvis, för att undanröja eventuellamissförstånd, deklarera att visst finns det markägare, bl. a. skogsbolag, sominsett värdet av att den lokala befolkningen samt anställda fått möjlighet attutöva jakt på rimliga villkor. Därför skall ingen skugga falla på dessamarkägare. Tyvärr är verkligheten på många håll en annan. Deekonomiska intressena gör sig alltmer gällande i den svenska jakten, tillnackdel för både viltet och jägarna. Det finns markägare som vill, eller somförleds till att vilja, utnyttja den fina viltkonjunkturen i mer försin egen än för jaktens huvudsyfte. Skall spekulationsintressen fåtränga undan seriösa jägare från jaktmarker som de innehaft i många årtiondenoch som de med stor möda och stora uppoffringar sökt vårda på bästa sätt? Ja,detta kommer att bli allt vanligare, om den nuvarande utvecklingen fårfortsätta. Man behöver inte söka med ljus och lykta för att hittaexempel på den oroande utveckhngen. 1 årets första nummer av Svensk Jakt finnsen artikel med rubriken i hage. Det är ett exempel frånnordvästra , nämligen Långsjöhöjdens jaktvårdsområde, som omfattardrygt skogsmark. Följande vill jag citera direkt ur artikeln: "Lejonparten av marken ägs av Fryksände församling.Torsby kommun äger , resten av marken ägs av tio små markägare. En avdem är . Han har jagat älg på marken . Det har varit enbillig jakt. har också älgtillgången varit god. Men till höstens älgjakt blev och hans jaktkamraterav med större delen av sin jaktmark. krävde att få delajaktvårdsområdet i två sektioner - en östlig och en västlig. 1 en annons i bjöds jakten på den östliga sektionen ut pä anbud. Det högsta anbudet kom från , gästgivare iVägsjöfors. inklusive moms var han beredd att betala. Och därmedfick han jakträtten mark och rätten att skjuta 16 älgar." Av artikeln framgår också att jägarna genom mångårigjaktvård åstadkommit en bra älgstam; nu ställs de utanför. På det här områdethar man också en troféavgift som saknar motstycke. För varje tagg över åtta tarnämligen markägaren ut en troféavgift motsvarande . Den somskjuter en 24-taggare blir skyldig Fryksände kyrka 16 000 kr.Det här är ytterligare ett bevis på det riktiga i ett av motionens krav,nämligen att anbudsförfarande vid utarrendering av jakt bör förbjudas. En annan avart som tycks öka alltmer är förskottsbetalningav tilldelad avskjutning. Hur ett sådant förfaringssätt, att i förskott tabetalt per djur, är förenligt med en god viltvård är svårt att förstå. Att i förskott ta betalt för djuren är i många avseendenett stort problem. Det fick jag verkligen erfara när jag hade tillfälle attnärvara vid jaktvårdskretsens möte under helguppehållet. Kretsen, som omsluterhela kommunen, behandlade avskjutningen vid höstens jakt. Företagnaflyginventeringar visade att det var nödvändigt med en större avskjutning föratt en acceptabel vinterstam skulle ernås. är det ju på det sättet, att även inom en begränsad delav landet som en kommun utgör varierar älgstammens storlek mellan olika områdenoch mellan olika år. Det fanns ett förslag om en väl tilltagen tilldelning, ochatt det då skulle ankomma på de olika jaktlagen att lokalt bedöma hur stor delav tilldelningen som skulle utnyttjas. Detta visade sig inte vara gångbart närett skogsbolag tar ut fällningsavgiften i förskott och domänverket tar ut endel av avgiften i förskott. Följden skulle för en del av jaktlagen bli att mantvingades betala för älgar som inte kan skjutas eller också att man heltförstör älgstammen, som tydligen har skett på en del håll. På ett område iVästerbotten - ett område som haft en mycket bra älgstam - kunde man nu vidhöstens inventering konstatera att det inte fanns en enda älg på området,fastän området är stort. Enligt min och många andras mening måste den här påtaladeoroande utvecklingen stoppas. Det är mycket märkligt att jakt- ochviltvårdsberedningen anser domänverkets system vara lämpligt. Där tillämpas juen grundavgift för varje tilldelat djur, sedan en fällningsavgift och därtillen troféavgift. Dessutom kan tilläggas att man varit prisledande på dettaområde. Utskottsmajoriteten är mycket kallsinnig till att åtgärdervidtas och hänvisar till jakt- och viltvårdsberedningen, vilken i sin turavvisar tanken på någon form av allmän priskontroll i fråga omjakträttsupplåtelser. Beredningen anser att en åtgärd som bör prövas är att viajägarorganisatio-nerna söka få till stånd en allmän tillämpning av ettstandardiserat prissättningssystem. Som ett svar på dessa tankegångar vill jagcitera vad , , säger angående denjakt i hage som jag inledningsvis nämnde. Han säger: "Det ärinte mycket vi kan göra mot den här utvecklingen. Det finns fler jägare än detfinns marker för och det finns alltid de som är beredda att betala vad somhelst - särskilt om vi öppnar jakten för jägare på kontinenten." Helt klart är att prisutvecklingen på jaktensområde och de ekonomiska intressen som där gör sig gällande inte står iöverensstämmelse med en rikfig viltvård och jaktens huvudsyfte. Därför är detnödvändigt att åtgärder vidtas, om möjlighet skall ges att leva upp till demålsättningar som anges i jaktlagen. Jag vill därför yrka bifall tillreservationen i betänkandet. 31HANS (): Eftersom riksdagsordningen inte medger avger sitt anförande i skriftlig form, nödgas jag be kammaren om ursäkt föratt ni måste höra på min "solklara" stämma ett litet tag till. Den socialdemokrafiska riksdagsmannen ofta -som kanske ännu några av denna kammares ledamöter kommer ihåg -att jakten inte borde behöva tyngas av en massa jakttider och detaljeradejaktstadgor, eftersom varje jägare skulle ha sådan utbildning och sådanansvarskänsla att regleringar helt enkelt vore onödiga. Han var emellertidrealist nog att förstå att vägen till detta Utopia vore så knagglig att denknappast torde kunna leda oss till målet. Vi finge därför, menade han, finna oss i enhel del bestämmelser, men vi måste ge akt på att dessa då blev regler, skrivnaav jägare för jägare; byråkrater måste hållas kort. Vi måste, som Sköldinsefterträdare som ordförande i uttrycktedet, sätta älgstängsel kring kanslihuset, eftersom de som befolkade dennainstitution bara i undantagsfall och mera slumpvis begrep någonfing om jaktensproblem. Vi har som bekant haft en jakt- och viltvårdsberedning,som belyst en stor del av jaktens problem. Vi vet ännu inte hur den propositionkommer att se ut som blir följden av utredningen, men det är inte för sent attvia protokollet från dagens debatt skicka propositionsförfattarna några ord medpå vägen. 1 en moderat motion har problemen vid älgjakt längs allmänväg tagits upp. Dessa är, såvitt jag kan se, typfall för sådana frågor sommåste lösas av jägarorganisafionerna själva, med utgångspunkt i just vad jaginledningsvis anförde om jägarens ansvar. Att i lagtext fastställa bestämmelserom skjutfält, förbjudna skjutriktningar osv. torde vara helt otänkbart ochomöjligt. 1 motionen efterlyses också särskilda skyltar med varning förpågående älgjakt. Det må vara riktigt att sådana skyltar inte finns i den avtrafiksäkerhetsverket godkända , men om kammarens ledamöter iälgjaktstider styr sina steg söderut, exempelvis till , får de segott om skyltar med just denna innebörd att älgjakt pågår, skyltar som eftervarje drev flyttas fill nya, aktuella platser. Smålandsjägarna har alltså idetta avseende visat så gott omdöme, att några bestämmelser utöver vad jakt-och viltvårdsberedningen föreslagit knappast torde behövas. Det hela är somsagt en angelägenhet för jägarorganisationerna själva. Jag yrkar därför bifalltill utskottets förslag i detta avseende. Vad så beträffar jakten på sädgås har yrkat påförbud mot att därvid använda hagelammunition, under hänvisning till den enligthans mening oacceptabelt höga skadskjutningsfrekvensen som följer med densortens jakt. Jag håller i detta avseende helt med ; det är alldelesför många skadskjutningar - om det är beroende på att jägarna på grund avfåglarnas storlek bedömer hastighet och/eller avstånd fel må vara osagt. Jaktenmed lämpliga kulvapen har en klar fördel: antingen skjuter man träff, och dåligger fågeln där, eller också skjuter man bom, och då står jägaren där medsnopen min. Skadskjutningar med kulammunition förekommer helt enkelt inte närdet gäller gäss. Vi måste emellertid beakta flera faktorer i detta fall. Gåsjakten utövas mestadels i flack och öppen terräng meddåliga kulfång, och något annat alternativ till hagel än kula torde intefinnas, med allt vad därmed följer av risker. Det finns utmärkta kulvapenhärför, t. ex. Sako 7 x 33, en finsk bössa med ganska brant kulbana och alltsåväl lämpad för jakt just i sådan här öppen terräng. Men med denverklighetsfrämmande inställning som präglar och i någonmån också lagutskottets handläggning av vapenfrågor torde den gåsjägare somvill skaffa sig ett sådant vapen tvingas göra sig av med ett annat braallroundvapen - så verkar tyvärr en "fullbelagd" vapengarderob. Ochgåsjägaren står där utan möjlighet att genom jakt kompensera sig åtminstone delvis för vintergässensbetningsskador. Vet vi f. ö. om det är svenska jägare som vållat dekonstaterade skadorna? Mig veterligt finns ingen utredning som klart binder ossvid det brottet. Medandra ord: Alltför många frågor är än sä länge obesvarade för att ligga tillgrund för ett beslut. Jag yrkar därför bifall till utskottets yrkandebeträffande p. Jagsympatiserar till stora delar med reservation ommarkupplåtelser men yrkar ändå avslag på den och bifall till utskottets förslagi p. Vad säger om anbudsförfarandets prisupptrissandeegenskaper är bara alltför sant. Det är vardagsmat för oss i attläsa hur pastorat och andra inrättningar i annonser agnar krokarna medgrannskap till det eller det godset, där greven alltid har skött jakten så braatt vilttillgången även på småmarkerna intill är påfallande god. har PaulLestander kanske inte sä stor erfarenhet av grevar, för de lär ju ha tagit slutuppe i och , norr om lapplinan, men jag tror att vi isakfrågan är ganska överens. Orsaken till att jag ändå inte gått med honomhgger i att prisbildningsmekanismen inte alltid är av ondo, även om jagerkänner att mina bedömningar kan vara motstridiga.