prot · G7096 · 1983-12-31 00:00:00 — De här försäkringsfrågorna är enkla att lösa så länge detrör sig om kollektivavtalsbundna arbetsplatser. Men vi behöver ju använda ossockså av andra än sådana arbetsplatser, och då blir det ganska krångligt. Om staten eller tar på sig ansvaret skulledet innebära att man drar på sig en ganska hög kostnad för det relativt ringaantal ungdomar som finns på arbetsplatser utanför dem som är kollektivavtalsbundna.Detta gör naturligtvis att man tvekar något inför en sådan lösning och vill seom det kan finnas andra lösningar som inte skulle innebära så höga kostnaderför dessa få elever. Jag vet att tidigare regeringar har brottats med den härfrågan, och vi har inom och lagt nedett omfattande arbete på att lösa den. Men tyvärr kvarstår endast möjlighetenatt teckna en frivillig AMF-försäkring. Jag kan hålla med om att detta inte är helt tillfredsställande,men vi skall också ha klart för oss att det ytterst är skolstyrelserna i resp.kommuner som har att bedöma det försäkringsskydd som presenteras för dem. Det kommer kanske också att finnas andra sätt att lösaförsäkringsfrågan. Jag menar att sista ordet inte är sagt, utan vi skallfortsätta att arbeta med den här frågan. 15LARZ (): Jag tar fasta på det sista iutbildningsministerns svar, som ändå var positivt. Jag är medveten om att dentyp av lösningar som jag skisserat kostar en del pengar, men vi skulle ju fåandra vinster på köpet genom dem. Vi skulle t. ex. få alla ungdomar försäkradevid alla tillfällen där det kan råda viss tveksamhet, alla de tillfällendär vi har ungdomar ute i praktik på arbetsplatser och på annat sätt, där deutanför skolan deltar i verksamheter där det inte är självklart atttillgängliga försäkringsformer är tillräckliga. Än en gång: Jag tar fasta på det sista som utbildningsministernsade, att hon är beredd att pröva också andra former än dem som står tillbuds. Överläggningen var härmed avslutad. 10 §Svar på fråga 1983/84:19 om reglerna för intagning till gymnasieskolan har frågat mig om regeringenavser att föreslå några förändringar i bestämmelserna om intagning tillgymnasieskolan i syfte att förbättra och underlätta situationen i grundskolanssista årskurs. Intagningen till gymnasieskolan baseras fr. o. m. förraåret på höstterminsbetyget för de elever som söker direkt från . Denya reglerna föregicks av en långvarig utprövning och utvärdering. Erfarenheterna är i stort sett positiva, men man har ändå kunnat konstatera vissaproblem, särskilt i skolor som inte deltagit i den tidigare försöksverksamheten.Det är givetvis angeläget att försöka undanröja dessa problem.Skolöverstyrelsen (SÖ) har också vidtagit aktivtstödjande insatser för att förbättra systemet. Jag har bl. a. erfarit att SÖ idagarna distribuerar ett nytt servicematerial innehållande exempel på hur man iolika skolor har lagt upp skolarbetet i årskurs 9 med hänsyn till höstterminsintagningen.Dessa insatser måste givetvis ges möjlighet att få genomslag innan regeringenär beredd att ta ställning till eventuella förändringar. Jag vill dock tillägga att gymnasieutredningen i sittprincipbetänkande har lagt fram förslag som berör övergången från grundskolantill gymnasieskolan. Vissa av dessa förslag och även synpunkter som framkommitunder remissbehandlingen av betänkandet, visar på möjligheten att knyta verksamhetenunder vårterminen i årskurs 9 närmare till den inledande perioden igymnasieskolan. Beredningen av gymnasieutredningens förslag pågår, och jagavser att i det sammanhanget återkomma till de berörda problemen kringhöstterminsintagningen. 17 (): Jag tackar för svaret, som jag anser varatill fyllest, men jag kan inte riktigt hålla med om att resultatet anses varapositivt. har, som utbildningsministernsäger, eleverna i årskurs 9 i högstadiet som sökt för intagning tillgymnasieskolan intagits på höstterminsbetygen. Redan efter första intagningenmärktes stora nackdelar, eftersom eleverna inte hadetillräcklig motivation för något större engagemang i skolarbetet. Detta harutmynnat i slöhet, slapphet och i många fall otillåten frånvaro. Rapporter och brev kommer från ganska många kommunerdär samråd har skett och synpunkter har lämnats av representanter för eleveroch personal. Höstterminen har upplevts som mycket hektisk. Anhopningen av provhar inte kunnat undvikas. Situationen har också förvärrats av attprao-perioderna är förlagda till höstterminen i årskurs 9. Intentionerna iläroplanen är säkert bra, men om det inte fungerar som man tänkt, vad gör mandå? Det är ju inte meningen att eleverna skall behöva lida och uppleva entristess därför att det praktiskt är bättre med detta intagningssystem. Om reglerna för intagning till gymnasieskolan Om dataregistreringen av vissa gymnnasieelevér Givetvis kommer också lärarna i kläm, eftersom det ärmycket svårare att få ut något av vårterminen med den ambition som lärarna hari sitt arbete. Jag hoppas att utbildningsministern följer detta arbeteoch gör de ändringar som eventuellt behövs med tanke på elevernas bästa ochinte bara med tanke på det praktiska. Överläggningen var härmed avslutad. 11 §Svar på fråga 1983/84:20 om dataregistreringen av vissa gymnasieelever har frågat mig om jag avser attvidta åtgärder för att stoppa dataregistrering, där enskilda elever kanidentifieras. Inledningsvis vill jag erinra om att frågan om skydd förden personliga integriteten i samband med dataregistrering är en generell frågasom regeringen f. n. ägnar stor uppmärksamhet. Enligt 2 § i datalagen (1973:289) skall den som vill skapapersonregister på ADB-medium ansöka hos datainspektionen om tillstånd fördetta. Tillståndsprövningen avser frågan om otillbörligt intrång i deregistrerades personliga integritet. Prövningen resulterar i anvisningar om huruppgifterna i registren får bearbetas och i vilken omfattning de får spridasoch användas. Enligt vad jag erfarit har ochlänsskolnämnderna i samarbete med statskontoret genomfört ett projektom datorstöd för den statliga skoladministrationen och därvid utarbetat enADB-strategi samt en handlingsplan . På grundval av dettaarbete kommer rutiner till skydd för integritet att fastställas förden statliga skoladministrationen. Jag gör därför bedömningen att någraåtgärder från min sida i detta avseende inte nu behövs. Med hänsyn till deaktuella frågornas känsliga art kommer jag emellertid att följa utvecklingenmed uppmärksamhet. 19 (): Jag tackar även för svaret på den här frågan.Jag anser det dock vara litet för övergripande och finner dessutom att det intehandlar så särskilt mycket om det som inträffat. De källor som jag haft när jag ställde denna fråga, somjag anser mycket ångelägen, är och rektor vid ett avGöteborgs gymnasier, vilken jag haft samtal med. Enligt uppgift har man i fyralän fått i uppdrag av att begära in upplysningar frånsamtliga elever som hoppar av av gymnasiet. Det sägs attavhopparna är ett stort problem. Myndigheterna vill följa utvecklingen och vetavad avbrotten beror på, för att sedan kunna föreslå åtgärder som minskarantalet avbrott. Om man nu hade stannat där och nöjt sig med att ta reda påorsakerna, hade allt varit gott och väl. Det är fullt förståeligt att man villfå ordning på detta ochframför allt att man vill ge eleverna all hjälp som de behöver inför ett sådanthär beslut. Det är också helt klart att de många avhoppen lägger stora hinder ivägen för det planeringsarbete som måste bedrivas i skolan. Men det som gjordeatt rektorerna i reagerade var den blankett som fanns med och somskulle fyllas i med namn och personnummer. Den skulle sedan dataföras ochfinnas tillgänglig vid senare tillfällen. Den skulle alltså kunna följa elevenframöver och eventuellt verka som en svartlistning av eleven vid sökande avarbete eller vid tillfällen när eleven kunde tänka sig att ta upp studiernaigen. efter den starka reaktionenfrån rektorerna i tog länsskolnämnden i och läntillbaka kravet på ifyllande av namn och personnummer och erkände att man, somdet sades, gjort en lapsus. Vad som hänt i de övriga tre länen vet jag inte.Enligt uppgift som jag fått ville man i stället ha ett fingerat nummerpå resp. elev, vars identitet endast skolan i fråga skulle känna till. Dettainnebär att det skulle vara helt möjligt, den dag när man vill ha reda på vemsom är människan bakom numret, att ta kontakt med skolledningen och få vetavilken eleven var. Jag kan inte förstå att det skulle vara nödvändigt mednågon som helst registrering. I övrigt anser jag syftet med aktionen vara bra.Kan jag få ett löfte av utbildningsministern att hon studerar den nu påbörjadeundersöka ningen och ser till att den fungerar på ett riktigt sätt? Om dataregistreringen av vissa gymnnasieelevér 20Utbildningsminister : Herr talman! Den förra frågan av KenthSkårvik handlade om de problem som förekommer i övergången mellan grundskolaoch gymnasieskola. Att den statliga skoladministrationen följer upp dessaproblem genom enkäter och undersökningar tycker jag är mycket viktigt. Sedanhar vi naturligtvis alltid rätt att ha åsikter om det sätt som det här sker på.Det är inte en uppgift för mig att detaljstyra hur myndigheterna sköter det.Vad gäller integriteten i datasammanhang vill jag säga att det ju finnssärskilda myndigheter som bevakar den. Beträffande den aktuellaundersökningen vill jag bara upplysa om att, enligt vad SÖ har talat om förmig, den planerade bearbetningen över huvud taget inte kommer att läggas upp pågrundval av personnummer. Jag vill också säga att om länsskolnämnderna hadeönskat hålla kvar vid detta, är det ändå inte självklart att de fått göra det.En sådan uppläggning av en undersökning kräver nämligen medgivande avdatainspektionen. 21 (): Jag sade i mitt anförande att också jagtycker att den här undersökningen är mycket bra. Det är mycket viktigt att manfår göra sådana här undersökningar. Men det är alltså inte nödvändigt att degörs på grundval av dataregistrering. Jag vet också att man senare tagit tillbaka detta ocherkänt att man har skickat ut en blankett som var felaktig. Jag tycker att detär en väldig lapsus Om statsbidraget till de enskilda' skolorna att enlänsskolnämnd gör en sådan sak utan att ha fått datainspektionens godkännande,alltså utan att veta att man gör det på ett riktigt sätt. Det är till för attskydda eleverna i detta sammanhang. Men jag är tacksam för det besked jag harfått i frågan och hoppas att detta inte skall upprepas. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på fråga 1983/84:9 om statsbidraget till deenskilda skolorna har frågat mig när regeringenavser att fatta beslut i frågan om statsbidrag till fristående skolor. Regeringen fattade förra torsdagenbeslut om statsbidrag till sammanlagt 17 fristående skolor. 23KERSTIN (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaretoch tillägga att om man alltid fick så positivt svar på sina frågor vore detett sant nöje att vara riksdagsman. Jag skall bara tillägga ett par ord om de skolor som nufått statsbidrag; det är något fler än SÖ föreslog. De internationella skolorna har en särskild uppgift attfylla, vilket kommer hela landet till godo, inte så mycket genom någon särskildpedagogik men därför att människor med god språkutbildning är en väsentlignationalekonomisk tillgång som vi inte kan vara utan. Vad de kristna skolorna beträffar kan jag för min del barayttra mig om katolska skola i , som jag har sett. Jag vet t.ex. hur den klarar problem med invandrarbarn så att man inte märker att detöver huvud taget är några problem. Barnens och föräldrarnas lojalitet medskolan och med systrarna, som i sitt arbete över huvud taget inte känner någratidsbegränsningar, visar sig bl. a. i att skolan är ren, snygg och oskadad påett sätt som många vanliga skolor kunde djupt avundas dem. Waldorfskolorna har som bekant verkliga, nydanandepedagogiska grepp, som inte inskränker sig till ommöbleringar i kursplanereller extralektioner i estetiska ämnen utan går djupt in i lärarnas sätt attuppfatta och organisera sitt arbete och få betalt för det. Skall denobligatoriska skolan lära sig något av den, får den ändra på mycket i sigsjälv. Waldorfskolorna är en tillgång för helasamhället, dels genom att de gratis ställer upp som studiematerial för alla delärare och lärarkandidater som köar för att få komma dit och se och höra, delsgenom att de sänder ut årskullar - låt vara att de är små - med elever som haruppfostrats och utbildats till att bli hela människor. Det är inte ettprivilegium för de eleverna, utan det är något som hela samhället kommer att haglädje av under hela deras liv. Jag tackar som sagt statsrådet föratt dessa skolor har fått en chans att Nr 6 överleva, även om deras elever fortfarande kostar samhället avsevärt mindre Torsdaeen den än vad elever i den vanliga skolan kostar. Jag vill bara till säga att jagi och för sig gärna skulle föra ett långtgående resonemang om olikapedagogikers och skolors förtjänster och eventuella svagheter. Men med hänsyntill kammarens ansträngda tidsschema skall jag be att få göra det i annatsammanhang. Omändrade regler för lotteritillstånd 25KERSTIN (): Detta erbjudande tar jag med tacksamhet emot. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på fråga 1983/84:22 om ändrade regler förlotteritillstånd har frågat mig om jag villmedverka till att lotterier får anordnas till förmån för svenskt hantverk ochkonsthantverk. Jag vill först erinra om att en grundtanke bakom både dentidigare och den nu gällande lotteriregleringen är att behållningen avlotterier bör gå till ideella ändamål eller tillfalla det allmänna. Föreningarsom har till huvudsakligt ändamål att tillgodose exempelvis medlemmarnasekonomiska eller därmed jämförbara intressen bör därför uteslutas frånmöjligheten att anordna lotterier. Frågan om t. ex. hantverksföreningar ochkonstnärsgillen skall få anordna lotterier kan knappast besvaras generellt,utan det får lösas från fall till fall med beaktande bl. a. av verksamhetenskaraktär. Sammanslutningar av denna art har emellertid en sådanallmännyttig inriktning att de bör komma i fråga som lotterianordnare. 27 (): Jag tackar för svaret. Jag skall börja medatt läsa högt ur dagens nummer av tidningen , som inte bör vara obekantför en socialdemokratisk kulturminister. Där står att 25 personer och en gruppdelar på de . som just delat ut tillhantverkare och konsthantverkare. Den som läser vidare i texten finner attpengarna har gått till bl. a. en konservator för praktikarbete på ettkonstmuseum, till en keramiker för vidareutveckling och experiment medkeramiska bilder, till en textilkonstnär för vidareutveckling inom batikteknikenoch till en annan för studier av gamla textila tekniker och material samt målare för att gå en kurs i gamla yrkesmetoder. Min fråga var föranledd av att statens lotterinämndnyligen har vägrat att för anordnalotterier, vilkas Om ändrade regler för lotteritillstånd behållning delas ut som stöd åt svenskt hantverk ochkonsthantverk samt för att möjliggöra teknisk utbildning. Man har åberopat föreningens stadgar. De skrevs - ochspeglar alltså i sig ett stycke kulturhistoria, som bör intresserakulturministern. Där står bl. Föreningens ändamål är att främja den inhemska industrienoch konstfliten. För attvinna detta ändamål, vill föreningen bl. 1) uppmuntra gottoch förtjänstfullt arbete genom att på lämpligt sätt giva utmärkelser åt sådanaindustrialster, som av sakkunniga förklaras därav förtjänta; 2) uppmuntra hågenför tekniska kunskapers inhämtande ." Jag skall inte läsa vidare, men jag rekommenderarföreningens trevliga stadgar till studium. Föreningen följer inte slaviskt sina stadgar. Manägnar sig åt att köpa upp svenska konsthantverksprodukter, lotta ut dem och gestipendier för behållningen. På det sättet stöder man svenskt konsthantverktrefaldigt, men ändå har tillståndsmyndigheten genom en bokstavstolkning avföreningens anrika stadgar och utan att se till dagens situation ansett attändamålet inte är allmännyttigt. Dess värre har liknande avslag drabbat föreningari och . har också vägrat ett annat historisktlotteri i tillstånd. Jag känner igen svaret från den proposition som skrevs avden dåvarande folkpartistiske handelsministern . Där står "frånfall till fall". Då vill jag fråga kulturministern: statsrådet attdet är det faktiska ändamålet och verkligheten som skall utgöra grunden förtillstånd från fall till fall eller är det rena formalia? Självfallet är det de faktiskaförhållandena och icke formalia som avgör prövningen av tillstånd. 29 (): I så fall undrar jag om kulturministern anseratt anslag för stipendier till konsthantverkare i allmänhet, om man bortserfrån fall till fall, är ett allmännyttigt ändamål? Det lotteri som åberopas har ett överklagningsärendeliggande i . Jag får möjlighet att lämna svar på den ställdafrågan i samband med beslutet i det ärendet. 31 (): Jag tror och hoppas att statsrådet att fler än jag är intresserade av att han ser positivt på dettaöverklagningsärende och ger malmöbor, göteborgare och stockholmare möjlighetatt fullfölja ett, traditionsrikt lotteri. Överläggningen var härmed avslutad. Om ett svenskt klassikerbibliotek 14 § Svar på fråga 1983/84:43 om ett svensktklassikerbibliotek har frågat mig om detförbereds några initiativ för att t. ex. genom ett svenskt klassikerbiblioteksäkra tillgången på och distributionen av våra klassiker till allmänheten. Bidrag till klassisk litteratur ingår som en särskildstödordning i det statliga utgivningsstödet. För innevarande budgetår har 2,2milj. anvisats till utgivning av klassiker. Bidraget utgår främst somförhandsstöd till utgivningen och till en mindre del som lagerstöd. Därutöveranvisas under en annan särskild post under utgivningsstödet f. n. till utgivning av . möjligheter att främja förlagens utgivning avklassiker är alltså relativt stora. Utgivningsstöd förutsätter dock vilja ochinitiativ från förlagens sida. bokutredning (U 1982:02) skall enligt sinadirektiv (Dir. 1981:76) överväga behovet av framtida stödinsatser påbokutgivningens område. Jag utgår från att utredningen i sitt slutbetänkandevåren behandlar även frågan om stöd till klassikerutgivning. Regeringenavser att lägga fram sina ställningstaganden till utredningens förslag i enlitteratur- och bibliotekspoli-tisk proposition . 33 (vpk): Jag tackar för svaret påfrågan. Jag finner grundtonen i hans svar mycket positiv. Det här är inget alldeles nytt problem, men detaktualiserades på nytt när vi skulle fira 100-årsminnet av HjalmarBergmans födelse. åren av våra största svenska författare, mendet visade sig då att det var praktiskt taget omöjligt att hitta hans böcker iden vanliga bokhandeln. De bokhandlare som hade någon tillgång till Bergmansböcker hade tre fyra volymer, medan hans produktion är mycket rik. gäller det inte bara , utan också andrasvenska klassiker inom litteraturen. Jag har inte kunnat göra någon fullständigundersökning av läget ute i bokhandeln, men jag har gjort vissa stickprov. Omman bortser från en del lysande undantag - det finns faktiskt också sådana -var läget mera skrämmande än jag hade trott. Klassikerna fattas i huvudsak påhyllorna i dagens svenska bokhandel. Däremot dräller det som Om ett svenskt klassikerbibliotek bekant av översatta bestsellerromaner. Varför är det då viktigt att våra klassiker finnstillgängliga? Jo, det är viktigt därför att vi måste försvara det svenskaspråket. Därvid spelar boken, som fyller , en utomordentligtbetydelsefull roll. Vi har en skyldighet att föra vidare vårt svenska kulturarvtill ungdomen, men hur skall nya generafioner kunna läsa de svenskaklassikerna, om man inte kan få tag i dem i bokhandeln? Andra länder, t. ex. , och , hardet bättre ställt på det här området, och när det gäller den ryska litteraturenfinns det en riklig tillgång till klassikerna. finns det stödformer, som har nämnt,men ändå har vi det här läget. Då tycker jag att man måste göra någonting mera,för det är tydligt att nuvarande stödsystem för utgivning av klassiker inte ärtillräckligt - det fungerar inte. Det finns problem både vad gällerproduktionen och när det gäller distributionen av böckerna. Jag har ställt mig den tanken, om inte skapandet av ettspeciellt svenskt klassikerbibliotek, som självfallet borde finnas hos allabokhandlare, skulle vara en möjlighet att lösa dén här frågan. Jag vill gärnaupprepa den frågan och höra mera privata mening, sedan hanförut läst upp det officiella svaret. Jag har sett det som min uppgift att som svarpå fråga redovisa vilka insatser staten faktiskt görför klassikerutgivningen och vilka möjligheter det finns för förlagen att fåstöd för den utgivning som man ser angelägen. Jag kan däremot knappast gå utoch som ansvarigt statsråd ge anvisningar till förlagen om hur de bör göra. Menjag skulle ändå gärna vilja uttrycka en reflexion i form av en fråga. Det kanman göra mot bakgrund av jubileumsåret för . En rad olika aktiviteter sätts i gång runt om i landet.Teatrarna spelar pjäser. Biblioteken uppmärksammar HjalmarBergman som författare. Riksutställningar ordnar en vandringsutställning. Radiooch TV är också med. I det läget upptäcker vi att möjligen förlagen ochbokhandeln förhåller sig ganska passiva. Då måste man fråga sig vad det berorpå. Beror det på en bristande vilja från förlagens eller bokhandelnssida? Har vi ett felaktigt utformat klassikerstöd? Kanske de stödformer vi harinte är lämpliga? Sådana saker har vi anledning att pröva när vi nu gårigenom bokbranschens problem. Tillgängligheten i bokhandeln är nämligen dålig även därdet finns hyggligt i lager. En koll i en bokhandel visade att man barahade en titel av i handeln, och det är icke tillfredsställande. 35CARL-HENRIK (vpk): Det kan ju inte ha kommit som någon storöverraskning för vare sig bokförlagen eller bokhandeln att hundraårsminnet avHjalmar födelse infaller just på ett bestämt datum. Det har manfaktiskt vetat rätt länge och kunde vidtagit sina förberedelser. Det faktum att det är praktiskt taget omöjligt för vanligasvenska medborgare att få tag i böcker i den vanligabokhandeln tycker jag - jag väjer inte för ordet - är en kulturskandal. Det gäller, som jag förut påpekat - och det vet ocksåBengt -inte bara böcker, utan också våra andrasvenska klassiker. Det borde först och främst göras en ordentligundersökning. har tittat i bokhandeln, och jag har varit inågra bokaffärer. Men jag skulle vilja vädja till en stor tidning eller en stortidskrift som har resurser att göra en ordentlig undersökning av det faktiskaläget. Kanske kan den sittande bokutredningen göra det för att få en brabakgrund till sina förslag. Jag tar emellertid fasta på vad sagt här.Jag märker att han har en mycket positiv inställning till denna fråga. Jaghoppas att bokutredningen och regeringens förslag till beslut skallbidra till en lösning av denna fråga, som vi verkligen inte har råd attförsumma. Överläggningenvar härmed avslutad. 15 § Svar på fråga 1983/84:12 om begränsning avteleverkets monopolställning 36 Kommunikationsminister : Herr talman!Björn har frågat mig om jag är beredd att medverka till en begränsning avteleverkets nuvarande monopolställning i de fall där de tekniska möjligheternaså medger. Enligt min mening är det bra att en klar avgränsning avteleverkets monopolområde har genomförts. Jag anser också attmonopolavgränsningen bör anpassas till den tekniska utvecklingen. Detta fårdock inte leda till att ställning och ansvar förändras. Televerkethar ett sammanhållande systemansvar på telekommunikationsområdet även omverket inte för all slags kommunikation har ensamrätt på helakommunikationskedjan. Dessutom måste andra än rent affärsmässiga bedömningarbeaktas. Ett krav som ställs på grundtjänster är således av social-och regionalpolitisk natur. Det innebär att tjänsterna skall vara tillgängligai hela landet till enhetliga taxor. Om inskränkningar i den nu gällandemonopolavgränsningen skulle aktualiseras på grund av den tekniska utvecklingenmåste man därför göra en noggrann prövning av effekterna. 8 protokoll 1983/84:1-6 37BJÖRN (): Jag tackar kommunikationsministern för svaret.