prot · G70942 · 1983-12-31 00:00:00 — Det är inte precis på den punkten vipolemiserar, utan där är vi överens. Men jag vill ändå påminna om att det finnsalternativa förslag som är inriktade också mot det enskilda näringslivet och somger möjlighet att slussa ut ungdomarna i verksamheter som i sin tur leder tillstadigvarande jobb. Sedanberättade arbetsmarknadsministern om förmedlingsverksamheteris inriktning, ochdet lät både sympatiskt och riktigt. Att en och samma förmedlare skall hållasig till samma sökande är en bra och riktig tanke. Det lät nästan som om detvore en folkpartistisk husläkare vi talade om. Jag hoppas att försöket blir framgångsrikt,för också det bygger på en riktig tanke. Vidareär att notera att arbetsmarknadsministern förklarar att de enskildaberedskapsarbetena blir kvar. Hon gör det inte med någon sur min utan säger sigtvärtom vara både nöjd och glad. Heder åt en arbetsmarknadsminister som kanvara så fri från prestige! När säger att förslaget säkerligen inte ärfullkomligt, vill jag helhjärtat instämma i detta. Förslaget är högstofullkomligt i sin huvuddel, och det finns anledning att återkomma medrevisioner om antar ursprungsförslaget. 53 (vpk) replik: Arbetsmarknadsministern var glad öververkstadsindustrins prognos. Det skulle bli fler anställda. Men skallhon vräka dh subvenfioner via rekryteringsbidrag hur som helst. Jag tycker inteden politiken är särskilt konsekvent. Detta varen fundering över den hällningslösa politik man bedriver. Arbetsmarknadsministern slår sig för sitt bröst när detgäller avtalsuppgörelsen och säger: Kom ihåg att i arbetsmarknadens parteringick låga avtal. Någon omfördelning i samhället är som sagt intesocialdemokratins adelsmärke längre. Sedan något om huvudprincipen för ungdomslag. Vi kannaturligtvis diskutera de enskilda reglerna, men huvudprincipen måste vara attlagen skall vara rekryteringskälla till nya och fasta jobb. Om man inte har denprincipen, då blir de en förvaringsplats, . Regeringen vill inte på något sätt ha fasta jobb i denoffentliga sektorn och kan inte ge kommunerna pengar till 35 000 jobb i det härläget. Då blir ju resultatet av dessa ungdomslag en förvaringsplats som ledertill ny arbetslöshet . Det är en ny form av anställning, som introduceras påallvar. Detta måste arbetarrörelsen fundera över. Det skall finnas enreservarmé som på något sätt står till arbetsmarknadens förfogande, som man nuförsöker laborera med. Det är i högsta grad ofillfredsställande. Enligt mina rapporter från dem som arbetar i kommunernasäger framför allt tjänstemännen; har vi ganska små projekt och litet attjobba med. Risken är att kommunerna kommer att ta befintliga beredskapsarbetenoch göra om dem till ungdomslagsplatser. Därmed säger man att 20-24-åringarnafår det trångt. Men då får vi väl en ny ungdomslag för äldre från regeringen.Problemet är att det finns för få jobb. Vi kan inte med konstlade medel klaraav detta. Jag tycker att hela frågan om ungdomslag, som den ärformulerad från regeringen, är förhastad. Visserligen kan man säga att journalister är ute medförhastade uppgifter, men i dagens förväntar man sig att regeringen skallsäga ja till Örebromodellen i någon form. Örebromodellen, kombinerad med fastajobb pä den offentliga sektorn, vore en mycket bra lösning. Jag skulle vilja fråga arbetsmarknadsministern om det intevore bättre att ta det litet lugnare och satsa ordentligt på den s. k.Örebromodellen i stället. Särskilda sysselsättningsåtgärder m. 54Arbetsmarknadsminister : Fru talman! När det gällerÖrebromodellen vill jag säga att kommun har fill arbetsmarknadsstyrelsenkommit in med förslag till åtgärder Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. som de vill genomföra och som de vill ha ett extrastatsbidrag för - och en del justeringar av reglerna. Arbetsmarknadsstyrelsenhar behandlat detta och skrivit till regeringen, men det är först i denna veckasom vi har fått förslaget. Därför kan jag inte svara på detta ännu, eftersomjag inte har sett detaljerna. Självfallet kommer vi att så fort som möjligtbehandla förslaget. Jag kan dessutom säga att det inte bara är somintresserar sig för olika försöksverksamheter. fick vidirekt fill departementet förslag från om försöksverksamhet.Företrädare för har varit uppe på arbetsmarknadsdepartementetoch diskuterat igenom problemen. Man har kommit fram till att i rätt storutsträckning kan man nog klara en del av förslagen genom en kombinafion avberedskapsarbete och arbetsmarknadsutbildning. hade inteuppmärksammat att detta blev en ny möjlighet. Därför skall man nu funderavidare över sin situation och skall sedan återkomma fill departementet. Man äralltså på flera ställen i färd med att diskutera olika alternativ. Jag vill sedan säga att jag naturligtvis håller medLars-Ove om att vår strävan måste vara att skapa jobb på den öppnaarbetsmarknaden, inom både den enskilda sektorn och den offentliga. Men vi vetalla att det kommer att ta tid för oss att komma till rätta med alla de problemsom vi har. Tills vi har gjort det behöver vi arbetsmarknadspolitiska insatserav olika slag. Vi behöver förnya arbetsmarknadspolitiken, och det är vi ifärd med att göra. Förslagen om rekryteringsplatser, om ungdomslag, omkombination av arbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbete är exempel påsådan förnyelse. Ett annat exempel är det bidrag till fasta anställningar somkommuner och landsfing har fått möjlighet att söka genom detbeslut som fattades i . Vi kan nu konstatera att det tycks blimellan 5 000 och 5 500 jobb av denna satsning. säger apropå det som jag berättade att jaghörde i Lunchekot att det väl vore bekvämt att luta sig bakåt i fåtöljen ochrulla tummarna. Jag måste säga till att jag inte riktigt är dentypen av människa. Som jag sade klart och tydligt i mitt inledningsanförandekan vi visserligen se positiva tendenser - och dem skall vi vara glada åt, AlfWennerfors, och inte se litet surmulet på. Det är inte och migsom det gäller utan människor i hela landet, arbetslösa och sådana som om viinte hade dessa tendenser kunde riskera att bli arbetslösa. Men vi har ocksåmånga problem och en hög arbetslöshet, och därför fordras ytterligare insatser.Men vill inte riktigt hänga med i det sammanhanget. politik i de förslag som diskuteras och iandra förslag som framförs i moderata motioner skulle inte innebära en sänkningav arbetslösheten utan raka motsatsen; en kraftig ökning av arbetslöshetenfill följd av nej till arbetsmarknadspolitiska insatser, tillföljd av ytterligare indragningar av pengar fill kommunerna osv. sade vidare att han inte allsinkompetensförklarade de fackliga organisationerna och arbetsmarknadens parteri övrigt. Men när använder formuleringar av det slag som fanns ihans inlednings- anförande - där han sade att arbetsmarknadens parterförhandlade oss ut ur marknaden - måste jag nog säga att han har tagit tillganska kraftigt. Vad som skulle fordras för att inkompetensförklara SAF utöveratt man förhandlar landet ut ur marknaden vet jag inte. Vi håller på att få ett högt kostnadsläge på grund avlöntagarfonderna, säger . Löntagarfonderna föreslås blifinansierade från två olika håll: dels genom en vinstdelningsavgift, som träderin först sedan företagen har räknat sig till godo ett fribelopp i form avavsättningar till investeringsfonder och annat, dels genom en höjning avarbetsgivaravgifterna. För tydhghetens skull vill jag påminna det som han uppenbarligen har glömt, nämligen att det gäller . Jag tror att , om han funderar allvarligt pådetta, liksom jag måste säga sig att det för att vi skall kunna klara enavtalsrörelse som ger det resultat som behövs för landet och försysselsättningen måste finnas moment av ansvarstagande och vilja till insatserockså från arbetsgivarnas och från näringshvets sida. Till det somarbetstagarna kräver hör att de stora vinster som har gjorts i det svenskanäringslivet används på det sätt som är det bästa för landetoch för löntagarna gemensamt. Löntagarfonderna är en av flera åtgärder sommåste till för detta. Jag tror att det kommer att visa sig att löntagarfondernasinverkan på kostnadsläget inte blir en höjning. De ger i ställetförutsättningar för en stabihsering. a. upp frågan om diskussioner medkommunförbunden. Han sade att han hade frågat på om vi hade haft kontakter på sedvanligt sätt, som hansade. är det ju så att det under de borgeriiga åren inte alltid togskontakter på detta sedvanliga sätt. Det hände ganska attkontakterna togs partivägen, hksom det har skett . Jag kan hålla med om attdet är önskvärt att man försöker ta kontakt även med kommunförbunden somsådana. fanns det inte tid i det här sammanhanget. Vår strävan var att görainsatser mot arbetslösheten och våren, och därför hade vi intedenna möjlighet till de diskussioner som jag i och för sig gärna skulle ha settoch som jag naturligtvis inte alls på något sätt principiellt har något emot.Jag vill säga att vi inte heller på något sätt har fördolt att de diskussionervi förde med företrädare för och togs medsocialdemokrater som sitter i ledningen för dessa förbund. Det redovisade jagpå den presskonferens vi höll om regeringens sysselsättningspaket. Jag skulle vilja ta upp ett par aspekter i anslutning tillvad sade. Han frågar sig hur mycket tid och ork arbetsförmedlarnakommer att ha för att syssla med ungdomarna i ungdomslagen. Jag vet, precis somElver , att arbetsförmedlarna är mycket hårt ansträngda. Å andra sidantror jag att arbetsförmedlarna kommer att ha förutsättningar för och en mycketstark vilja att göra insatser här. Vi har ett arbete på gång inomarbetsmarknadsstyrelsen som syftar till en effektivisering av verksamheten, meden intern kampanj för att försöka få bort en hel del av onödig pappersexercisoch i stället få tid just för arbete bland de arbetslösa. Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. (A U) Dessutomtror jag att arbetsförmedlarna kan arbeta litet mer i lugn och ro, när de vetatt ungdomarna har ett arbete . Då kan arbetsförmedlarna fortsättaatt planera för en mera långsiktig lösning. När det gäller förslag om ungdomslag inom denenskilda sektorn ber jag att få återkomma, eftersom jäg nu ser att den rödalampan lyser. 55 () replik: När jag talar om parterna och inte nämner varesig eller arbetstagarorganisationerna är detta inte sagtsom någon nyhet. Så har jag uttryckt mig . Jag vill påminna om att detta begreppockså innefattar oss själva. Vi är ju arbetsgivarpart. Vi är huvudmän för 500000 statstjänstemän, så vi har minsann delansvar i detta. Uttrycket inkompetensförklaring är ett uttryck somAnna-Greta har använt och inte jag. Löntagarfondssystemet innebär en kostnadshöjning förarbetslivet och näringslivet, det är helt klart. , som tidigare hänvisade till vadVerkstadsföreningen hade att säga i , har dock kunnat ta del avden rapport som gav oss. Enligt enundersökning som hade gjort visade det sig att det förslagsom nu föreligger skulle innebära en kostnadshöjning per anställd och månad på200 kr. i en mängd företag inom verkstadsindustrin. Löntagarfonderna medföralltså en kostnadshöjning. 1984 är den avgift som hänger ihop medlöntagarfondssystemet . Men vad blir den ,1986, osv?. Dessvärre är vidjupt oroade för att det i fortsättningen skall bli stora kostnadshöjningar försvenskt näringsliv. När det sedan gäller sambandet mellan lönebildning ochsysselsättning har inte mycket att säga. Jag tycker attlandets arbetsmarknadsminister skulle ta tillfället i akt och tala om dettasamband när vi nu står inför en ny avtalsrörelse. Det säger är att parterna skall tasitt ansvar. Det är vad vi har sagt . Ändå har utvecklingen när detgäller lönebildningen inneburit försämringar på en hel del områden. Det gällericke minst vår sysselsättning. Då borde man kanske ägna detta litet meruppmärksamhet än att enbart säga att parterna skall ta sitt ansvar, att det härär fråga om ett ansvarstagande. Anf.56 () replik: Beträffande den onödiga pappersexercisen ochdess eventuella försvinnande är det att hälsa med tillfredsställelse attarbetsmarknadsministern talade i de termer som hon gjorde. Men jag tror attden av mig nämnda oro som kunde finnas när det gäller arbetsförmedlarnasmöjligheter att ta hand om den ålderskategori som ungdomslagen är avsedda attomfatta består, just därför att förmedlarna har en så pressande uppgift idagens svåra sade i sin kommentar till replikerna skall sträva efter att skaffa jobb på den öppna marknaden. Jag undrar då,med utgångspunkt i våra förslag, varför man stänger ute det enskildanäringslivet. sade arbetsmarknadsministern att hon skulle kommenterafolkpartisynpunkterna i nästa inlägg. Jag beklagar det, eftersom detta är minsista replik. Jag får hoppas att hon på denna punkt ger en så konstruktivkommentar att jag inte skulle ha behövt utnyttja en ytterligare replik. talade om förnyelsen av arbetslivet.Bra, arbetsmarknadsministern! Men jag tycker att förnyelsen något har kommitav sig. I den proposition som har presenterats saknas ändå mycket av det somvi hade hoppats att den skulle innehålla, nämligen just åtgärder för förnyelse. Låt mig avsluta med att säga att arbetslöshetenskonsekvenser för individerna har belysts i ett forskningsprojekt. I projektetsrapport påvisas det mycket starka sambandet mellan arbetslöshet ochsjukdomstillstånd. När vi nu konstaterar att arbetslösheten är den högsta somvi har haft i modern tid är det så allvarligt och för ungdomen direktalarmerande att ingen möjlighet får lämnas oprövad. Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. 57LARS-OVE (vpk) replik: Återhållsamhet i avtalsrörelsen innebär förregeringen tydligen låga löner. Det är arbetarna som skall hålla igen helatiden. Förslaget om rekryteringsplatser är - helt och hållet - ensubventionering till företagen. Dessutom har man inte någon som helst plan,utan man hoppas bara att företagen skall anställa, eller åtminstone utnyttjabidraget . Detta kan väl inte vara någon form av planering fränregeringen som ger fasta jobb framöver - att det behövs var juarbetsmarknadsministern överens med oss om. När vi nu har fått höra att arbetsmarknadsministernstuderar Örebromodellen, Västeråsmodellen och andra modeller där man för ihoparbete och utbildning, tar hand om ungdomarna, förbereder dem för fasta jobboch under full dag utbildar dem i själva arbetet, talar mycket för att detåterremissyrkande som jag här har ställt skall gå igenom. Då får man komma igenmed andra modeller. Det är mycket som talar för det i detta läge. Det förslag om ungdomslag som vi nu behandlar leder ju medregeringens politik till en förvaring. Och det självförtroende som ungdomarnaskulle få tror jag krossas , om de inom den offentliga förvaltningenskall finnas på arbetet bara en och kanske komma i konfliktom uppgifterna med de andra som är verksamma där. Det är ju redan nu besvärligt- det uppstår konflikter mellan de ordinarie anställda och dem iberedskapsarbete. Det är inte personliga konflikter, utan konflikter som haratt göra med arbetsuppgifterna. Att skapa ytterligare en kategori arbetandeskulle, som jäg ser det, vara en katastrof för ungdomarnas inträde påarbetsmarknaden. Det är egentligen ett bevis på handlingsförlamning, ochdet är det som är grunden till det hela, att systemet i inte kange alla arbete, när Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. regeringennu konsekvent på alla områden vägrar att vidta åtgärder. På industripolitikensområde är det bara att lita till storfinansen. När det gäller den offentligasektorn får man inte ens de 5 miljarderna och de 35 000 jobben. När det gällerarbetstidsförkortningen vilar man också på hanen. Då står vi ju där! Då blirdet förvaringsplatser! Det är nästan det sämsta som kan hända i detta läge. Däremot är den s. k. Örebromodellen ett ljus. Där försökerman på basplanet ta fram det som kan bli någonfing nytt. Naturligtvis tror jaginte på den i dess enskildheter, men jag tror att den är väsentligt bättre ochger ett mycket bättre utgångsläge för ungdomen än de ungdomslag som - efter vadjag kan förstå, och det har arbetsmarknadsministern inte alls sagt emot - bliren förvaring. Arbetsmarknadsministern kan inte förklara vad det egentligenskall bli, mer än en positiv upplevelse för ungdorrien. Jag kan inte begripavari det positiva ligger. Jag är medveten om att det är jag som harsista ordet, men eftersom jag inte hann med det förut vill jag ändå sägaföljande till . Vad vi föreslår och som det tycks bli en majoritetför är ju åtgärder för arbetslösa ungdomar inom både den enskilda och denoffentliga sektorn. Vi föreslär rekryteringsstöd inom den enskilda sektorn, ochutskottet vill komplettera det med att också, visserligen i en ny form och meden ny bidragsnivå, behålla de enskilda beredskapsarbetena. Här finns alltsåmöjligheter att genom arbetsmarknadspolifiska åtgärder få ungdomar placeradepå den enskilda marknaden. Jag förstår inte riktigt inställningatt också ungdomslagen skulle gälla på den enskilda sektorn. Jag tror attkombinationen av ungdomslag på den offentliga arbetsmarknaden medrekryteringsstöd och enskilda beredskapsarbeten på den enskilda arbetsmarknadenkan bli en mycket bra och fruktbärande kombination. Ingen väg får lämnasoprövad, sade . Jag håller med om det. Jag tycker att gör en litet lustigbeskrivning av vad vi just nu diskuterar. Han säger konsekvent nej till allaåtgärder. Vad vi nu diskuterar är ju fakfiskt sysselsättningspaketet totalt. Debeslut som regeringen själv kunnat fatta inom ramen för finansfullmaktenomfattar och åtgärder för 55 000 människor. I fråga om Örebromodellen vill jag säga att den är någotsom till mycket stor del kommer att kunna genomföras med de förslag som riksdagennu skall fatta beslut om. Såvitt jag förstår har också ställtsig bakom dem, men han ser inte riktigt vilka möjligheter som ligger i dem.Möjligheter att kombinera beredskapsarbete och arbetsmarknadsutbildning kommeratt finnas. Det är något som jag tror att man i många kommuner efter hand, närman har sett vilka möjligheter detta kan ge, kommer att finna mycketanvändbart, inte minst för ungdomarna i åldern . Ungdomsplatser innebär inte någon förvaring - inte mer änandra anställningar på arbetsmarknaden gör det. Vi har en lång rad olikaarbetsfider på den svenska arbetsmarknaden. Över en miljon människor arbetar på deltid. Det tycker jag att man bör komma ihåg i det här sammanhanget. av de argument som används emot ungdomslagen är egentligen mycket negativaför de många kvinnor som arbetar deltid. Till vill jag säga att det faktiskt inte ärså enkelt att lönesänkningar i allmänhet och under alla förhållanden leder sysselsättningsökning. Det fick vi veta inte minst under de borgerligaregeringsåren. Vi har upplevt en mycket kraftig sänkning av reallönerna underde , och tyvärr fick vi en mycket kraftig ökning av arbetslösheten.Det vi måste kräva inför avtalsrörelsen är ett ansvar inte bara frånlöntagarna. Jag skulle vilja säga att vi måste kräva ett ansvar framför alltfrån dem som har fått mycket. Visserligen fick intelöntagarna den kraftiga reallöneminskning som vi hade räknat med i början avåret, men andra har fått mycket större vinster än vad vi räknade med. Denpolitik som har förts har lett till mycket kraftigt ökade vinster ute i detprivata näringslivet. Det var avsikten, men avsikten var också att dessavinster skulle användas för att trygga sysselsättningen och öka investeringarna-fördet gemensamma bästa. Ansvaret i avtalsrörelsen vilar mycket tungt på den partsom har inhöstat fördelarna av regeringens politik. Eftersom jag har den sista repliken i den här delen avdebatten skall jag inte ställa några frågor fill dem jag nu har diskuterat med,utan jag vill i stället upprepa något av det jag sade i mitt första inlägg. Jag vill emellertid rätta missförstånd. Rapporten omverkstadsindustrin hade inte gjorts av verkstadsindustrin själv. Rapportengällde verkstadsindustrin, men den hade inte avgivits av . I denna rapport talades om nyrekrytering ochnyanställningar - det handlade om arbeten på en låg nivå, vilket jag ocksåredovisade - och vi behöver mycket av sådana rapporter för att vi skall kunnafå en bra utveckling på arbetsmarknaden. Om den politik vi nu har inlett fårfortsätta, kommer vi långsamt att närma oss en öppen arbetsmarknad, som ger ossförutsättningar för en bättre sysselsättning och en lägre arbetslöshet än denvi har . Men det är långt kvar innan vi kan slå oss till ro och säga attvi har en utveckling som är självgående på ett sätt som vi önskar. Vi kommeratt behöva all tänkbar hjälp från arbetsmarknadspolitiken. Med de förslag somvi nu har lagt fram kan - det vet vi - många människor och vårenfå vettig sysselsättning och utbildning som ger en god grund för kommandearbetsuppgifter. Men det krävs att vi fortsätter att ha inställningen att varaöppna för nya förslag, vara beredda att diskutera dem och också vara bereddaatt ta de ekonomiska konsekvenserna. Läget på den öppna arbetsmarknaden ute i industrin håller- precis som regeringen har avsett med sin politik - på att förbättras. Men deträcker inte för att klara oss undan arbetslöshetsproblemen. Vi behöver dekompletteringar som arbetsmarknadspolitiken kan ge. Och vi behöver utformaarbetsmarknadspolitiken så effektivt som möjligt för att nå ännu mer avåtgärder riktade till människorna från de pengar som vi sätter in - åtgärdersom människorna upplever som bättre än de som vi vidtagit . Även om vikan säga att svensk arbetsmarknadspolitik i stora stycken Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. (A U) Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. fungerarbra har vi säkert möjlighet att göra den ännu mycket bättre, inte minst förungdomarna. Det vi kan nå nu är att ta ett ganska stort steg jämfört medsituationen tidigare just för 18-19-åringarna, den ungdomsgrupp och den gruppöver huvud taget som haft den högsta arbetslösheten. Därmed kan det beslut somni skall fatta nu här i kammaren bli litet grand av en milstolpe. Jag hoppas ivarje fall att kommer att fatta detta beslut och att iitvecklingenkommer att visa att det blir så som vi avsett. 59 (); Efter att ha lyssnat på den ganska långadebatten vill jag först notera att den ger ett lätt förvirrat intryck. Jag villändå säga att de utomordentligt allvarliga anklagelser somarbetsmarknadsministern har riktat mot moderata samlingspartiet inte får ståoemotsagda. Arbetsmarknadsministern säger att alla utom ärintresserade av arbetsmarknadspolitik. I själva verket är det tvärtom, därföratt vi moderater tycks vara de enda som är intresserade av att diskutera hurarbetsmarknaden skall fås att fungera bättre. Vi vet ju allihop att det faktisktär så att möjligheten att minska arbetslösheten, när den ekonomiska tillväxtenoch expansionen i ekonomin inte räcker, är att se till att arbetsmarknadenfungerar bättre, att friktionsarbetslösheten blir så liten som möjligt och attvi kan fylla industrins behov av utbildad arbetskraft. Vi vet också attförutsättningarna för att kunna skapa tillräckligt många jobb är 1. att vi klararav att sänka budgetunderskottet, 2. att vi klararav att återställa balansen i ekonomi, 3. att vi intebelastar företagen och näringslivet med skattehöjningar och avgiftshöjningar, 4. att vi minskarden offentliga sektorns andel av den svenska ekonomin, 5. att vi bedriveren effektivare och mer verklighetsanpassad arbetsmarknadspolitik och 6. att vi ser tillatt förändra den praktiska yrkesutbildningen, så att företagen kan finna ochanställa människor som har en tillräcklig yrkesutbildning i fråga om bådekvantitet och kvalitet. Detta är utomordentligt viktiga ting för att vi skallklara av att minska problemen på arbetsmarknaden, men detta vill intearbetsmarknadsministern diskutera. Det enda jag kunde notera av punkter somhar med arbetsmarknadens funktionssätt att göra var det återkommande talet omsatsningar på flaskhalsutbildning. Att satsa på flaskhalsutbildning är bra. Detär alldeles utmärkt, men det räcker inte. Jag tror inte att arbetsmarknadsministern riktigt harfunderat igenom hur arbetsmarknaden egentligen fungerar. Det är ju så, frutalman, att den verklighetsbeskrivning som styr arbetsmarknadspolitiken i dagtyvärr har blivit allt mer inskränkt och statisk.