prot · G70994 · 1983-12-31 00:00:00 — Och vi är inte alls främmandeför att frågan blir föremål för rättslig prövning. Vi är nog ganska beredda pådet." Intervjuaren frågar också: "Det här är väl ocksåfråga om vår medborgerliga rätt fill integritet?" Då svarar talesman: "Jovisst. Och jag kantänka mig att det uppstår en debatt också från den utgångspunkten, alltså vidsidan av den strikt juridiska bedömningen." Det är inte konstigt, herr talman, att televerketsmärkliga agerande blivit föremål för en mycket kraftig reaktion bland verketsabonnenter. Många undrar varför skall ha betalt för saker, som deinte gör. har också i ett öppet brev tagit uppfrågan med generaldirektör. Det är faktiskt på det sättet attomkring 360 000 av 4,5 miljoner telefonabonnenter har hemliganummer. säger att man har kostnader för att alla inte står itelefonkatalogen. Men - luft kostar väl inte? Är det inte så att istället spar massor av pengar på att närmare 400 000 abonnenter inte står itelefonkatalogen? Vill kommunikationsministern upplysa kammaren om hur mycketteleverket spar i tryckkostnader och papperskostnader genom att man slipper attredovisa hundratusentals abonnenter. Det är en befängd tanke att ta betalt förluft. , med sin monopolställning, borde verkligen undvika den härtypen av missar. Om den föreslagna avgiften för personer som inte önskarupptas i telefonkatalogen är ju inteteleverket i det gäller, utan i ! Jag vill upprepa min följdfrågatill kommunikationsministern: Hur mycket pengar sparar på attslippa ta in namn, adress och telefonnummer på närmare 400 000 abonnenter? Jag vill också fråga: Vad anser kommunikationsministernsjälv om påhitt att ta betalt av de abonnenter som inte vill stå itelefonkatalogen? Den juridiska prövningen är så vitt jag vetredan gjord, . JO har behandlat denna fråga och inte funnitanledning till åtgärder. Man kan tycka vad man vill om detta och hur det påverkarmänniskornas bild av . Men det må ursäktas mig om jag inte kan finnaatt detta är så betydelsefullt att man bör rubba självständighetnär det gäller att sätta avgifter av detta slag. Som vet fastställer regeringen baraabonnemangsavgifter för huvudledningar och samtalsmarkeringsavgifter. Man må, som sagt, ha vilken uppfattning man vill omfrågan, men jag tycker att det måste vara sak att bedöma huruvidaman har en sådan kostnad för ett hemligt abonnemang att man av det skälet börta ut den här avgiften. Jag har från fått uppgiften att televerketskostnader är större för ett hemligt abonnemang än för ett öppet och denbesparing man gör på att inte publicera i katalogen uppväger ej denna kostnad.Det är detta besked man har gett från sida. Avslutningsvis kan jag säga att i och harman motsvarande avgift. 34JÖRGEN (): Jag har i och för sig stark förståelse förkommunikationsministerns något besvärliga situation. Han har svårt att klartta i örat, även om han skulle önska det. Men låt mig ändå slå fastatt det är en dumhet att låta människor betala för att inte stå itelefonkatalogen..Det har utmanat löjet, det har retat många, och jag villpåstå att det skadar telemonopolets anseende. Vad blir nästa steg? Kommer iGrönköping -förlåt, i - att i nästa steg helt avskaffatelefonkatalogen? Då kan man ju ta ut en avgift av alla 4,5 miljonertelefonabonnenter för att de inte står i katalogen. tar man ocksåbort tryckkostnaderna. Det vore väl det verkliga klippet för televerketsadministratörer! Så härskrev fyra pensionärer i en insändare : "Att inte stå i telefonkatalogen skall kosta 50 kr.om året. Vi får inte veta varför. De hänvisar till nya sekretesslagen, men detgäller väl oavsett avgift. Fördelen med att vara anonym är bl. Manslipper telefonförsäljare, som kan vara jobbiga, särskilt för äldre. Ingenkan kolla om man är bortrest, för eventuellt inbrott. Dessutom blir ju katalogen mindre. Avgiften verkar kanskelåg, men för t. ex. äldre som känner en trygghet i att vara anonyma blir detväl ändå en extra utgift." De fyra pensionärerna är nog mycket representativa när detgäller vad människorna tycker. Det vore bra om slutade driva medsvenska folket. Ändra snabbt det här dumma beslutet, och låt inga byråkratiskaprestigeskäl hindra er! Jag förmodar att jag har rätt att ställa enfråga till . Om det är så - vilket man har underrättat mig omfrån -att man har en större kostnad för ett hemligt abonnemang änför ett öppet, menar att i det läget begår någotbrottsligt när man tar ut en avgift? Sedan vill jag konstatera att de uppgifter som finns itelefonkatalogen finansieras genom annonsintäkter och således är självbärande.Man kan inte säga att abonnemangsavgifter skall täcka de eventuellamerkostnaderna för hemligt telefonnummer. Det är bakgrunden till att televerkethar beslutat sig för att ta ut den här avgiften. Och framför allt, : Man redovisar som sagten kostnad för detta, och då ser jag det som rimligt att man tar ut en avgift. Om den föreslagna avgiften för personer som inte önskarupptas i telefonkatalogen 36JÖRGEN (): Även om det är jag som ställer frågor såskall jag gärna svara på frågor, herr kommunikationsminister. Jag har inte sagt att har begått någotbrottsligt - det vore mig fjärran. Men jag har sagt - och jag står för det ochtror att jag gör mig till talesman för väldigt många människor - att televerkethar begått en stor dumhet när man har infört den här avgiften. retarmånga människor, som tycker att det är löjligt och konstigt att man skall fåbetala för att inte stå i en katalog. Jag har även sagt - och det står jag också för - attteleverket inte har visat att man tjänarsärskilt mycket pengar på detta. Ännuhar jag inte fått klarhet i frågan hur mycket man tjänar på att inte tryckanamn, adress och telefonuppgifter för närmare 400 000 abonnenter. Jag betvivlaralltså ekonomiska räkenskaper, och jag tycker att det är litet syndatt kommunikationsministern här så helhjärtat försvarar den här dumhetensom har gjort. Överläggningen var härmed avslutad. 10 §Svar på fråga 1983/84:375 om betygsättningen i har frågat mig om det endamotivet för betyg i är deras roll som grund för urval till fortsattutbildning. Han har vidare frågat om betyg i ämnen som avslutats i årskurs 7inte skall få lämnas ut till eleverna samt vad skolans information till elever,föräldrar och mottagande lärare om de enskilda eleverna skall innehålla. I den proposition som låg till grund för riksdagsbeslutetom ny läroplan för (Lgr 80) framhöll dåvarande statsrådet , att det som fortsättningsvis kan motivera ett bibehållande av betygen igrundskolan endast är deras roll som grund för urval till fortsatt utbildning,eftersom något alternativ till betyg inte finns i detta avseeende. Riksdagenanslöt sig till denna uppfattning. Att det är urvalsproblematiken som motiveratett bibehållande av betyg i hindrar självfallet inte att betyg kanspela en roll också från informations- och motivationssynpunkt. beslöt vidare att fr. o. m. /83betyg endast skall ges på höst- och vårterminerna i årskurserna 8 och 9. Jag ärför min del inte beredd att frångå den överenskommelse som riksdagsbeslutet ibetygsfrågan bygger på. Av en information från () framgår,att om ett ämne avslutas i årskurs 7 skall betyg sättas i ämnet. Betygetantecknas i liggare vid skolan, men något betygsdokument utfärdas inte.Eleverna och deras föräldrar har däremot givetvis rätt att få information ombetyget. Detta framgår också av en kompletterande skrivelse från SÖ. Den information som förr gavs i form av betyg har iårskurserna 1-7 ersatts av och i årskurserna 8-9 kompletterats med enskildasamtal mellan hem och skola. Lärarna skall vid dessa samtal söka ge ennyanserad bild av eleverna och inte begränsa samtalen enbart till elevernasstudieresultat. Hur informationen utformas är en fråga som varje lärarebeslutar om i samråd med den som skall ta emot informationen. Mot bakgrund avdet nämnda riksdagsbeslutet kan självfallet inte omdömen, som i praktiken ärbetyg, förekomma. 38OVE (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Betygen i har varit föremål för många debatteri och andra fora. Debatterna kommer säkert att fortsätta. Bakgrunden till mina frågor är en PM - eller, om man såvill, ett brev - från SÖ till rektorer angående betygsättningen.Där sägs att riksdagsbeslutet om Lgr 80 innebär att betygens roll i grundskolanskall tonas ner. Man kan onekligen ställa sig skeptisk till att det blivit så.Åtminstone har jag och många högstadielärare med mig upplevt någonting som manskulle kunna kalla en överdramatisering av betygen när de äntligen kommer iårskurs 8. De sifferbetyg som då finns att läsa överensstämmer ibland dåligtmed den muntliga information som elever och föräldrar anser sig ha fått underde tidigare skolåren. åstadkommer det skrivna dokumentet ett chock. Detkommer ju så nära det viktigaste betyget, betyget för hösttermi- nen iårskurs 9, som är avgörande för gymnasieintagningen. När det gäller det svar som statsrådet här gettkan jag alltså konstatera att anslutit sig till statsrådets förklaringatt enda anledningen att ha betygen i skulle vara betygens roll somgrund för urval till fortsatta studier. Jag tackar för att statsrådet kompletterat med upplysningen att det kan finnas andra skäl för att habetygen kvar ur informations- och motivationssynpunkt. Jag tror också att detär viktigt för syo-funktionen att ha ett dokumenterat betyg när man skall geriktig information. Beträffande de betyg i årskurs 7 som gäller som slutbetygstår det i en skrivelse som jag har fått att de endast skall antecknas iliggare vid skolan och inte lämnas ut till eleverna. Om det är så somstatsrådet säger -och jag tror säkert att det är på det viset - attSÖ har kompletterat den här skrivelsen och ger rätt att lämna utbetygen tillelever och föräldrar är det bra. Det är bra att felen rättas till. Jag hade vidare frågat vad informationen till elever,föräldrar och mottagande lärare skall innehålla. Där vill jag gärna attstatsrådet förtydligar sig litet mer. Statsrådet säger isitt svar så här: "Hur informationen utformas är en fråga som varjelärare beslutar om i samråd med den som skall ta emot informationen." I SÖ:s PM är man väldigt kategorisk och säger att någravärdeomdömen inte får användas, t. ex. över genomsnittet, genomsnittet ellerunder genomsnittet. Vad skall i så fall en information till elever, föräldraroch lärare innehålla om inte detta skall få vara med? Jag tycker att SÖ hardetaljerat sina anvisningar onödigt mycket. Det är pekpinneaktigt och skiljersig ifrån det som annars skall vara målet för Lgr 80, ett decentraliseratbeslutsfattande. Jag vill gärna understryka att det ärbeklagligt om betygen överdramatiseras i skolan. Jag vet naturligtvis att så ärfallet. När jag och andra med mig så starkt betonar att betygen harfunktionen att vara urvalsinstrument för högre studier är det därför attbetygen faktiskt har svagheter. Betyg sätts på det som låter sig betygsättas.Har man en alltför stark betygsfixering kan det tendera till att t. ex. ämnetmusik, som har starkt kreativa inslag, blir musikhistoria, eftersom det ärlättare att poängbedöma svar på skrivningar där man frågar om en kompositörsfödelsedag än att poängbedöma kreativ förmåga och talang. Det finns alltså en rad skäl för oss att verkligen medallvar söka avdramatisera och tona ned betygen och bara använda dem som det deär. Vi har upptäckt att man ute i skolorna pä olika sättförsöker klara sig med värdeomdömen ändå. I en grannkommun till harman försökt införa ett formulär där man med hjälp av procentsatser skal!informera föräldrarna om hur långt eleverna hunnit i årskursen - om de har nåttt. Detta blir närmast barockt. Man har t. o. m. procentsattuppförande och ordning. Vid jullovets början skall man ha uppnått i uppförande,för att därefter komplettera uppförandet . Det blir alltsåfullkomligt groteska beskrivningar om man väljer ett system som skall varanågot slags betyg i alla fall. Jag har i detta svar velat peka på att de kommentarer somföräldrarna skall få av läraren bör vara öppna och ingående. Självfallet kan deinnehålla också denna typ av värdeomdömen, men vad som framhålls är attvärdeomdömen icke skall registreras och användas som betyg. 40 (): Det statsrådet säger om en alltförstark betygsfixering kan jag naturligtvis instämma i. Men jag är inte säker påatt det är just att man sätter betyget 3, 4 eller något annat som ger upphovtill denna fixering. Det var ju trots allt urvalet som avgjorde. Har man enannan typ av utvärdering, tror jag att det kan bli ungefär samma resultat. Det som jag är intresserad av är att få reda på hur manskall kunna föra vidare uppgifter om /ji(r eleverna klarar ett arbete i skolan.Det är ju inte bara vad eleverna har arbetat med som är av intresse. Specielltmed tanke på att det avgörande betyget på höstterminen i årskurs 9 enligtförfattningen nu också skall grunda sig på iakttagelser och anteckningar underhela högstadietiden, är det mycket viktigt att det finns någonting objektivtatt ta på. Särskilt när en elev byter skola och kommer till ett högstadium därman inte läser ett visst ämne i årskurs 9 bör det finnasnågonting ordentligt att ta fasta på. Jag kan inte tänka mig att allmännavärdeomdömen kan ligga till grund för detta betyg om det inte åtminstone finnsen enkel karakteristik: över, under eller medel. Det borde vara möjligt attinföra en sådan. När nu säger att man inte får användablanketter som inte har fastställts av SÖ, tycker jag nog att man går litet vällångt. Det står klart att sådana inte skall användas. Jag vill gärna att statsrådet ytterligareförtydligar sig på den här punkten: Vad skall denna information få innehålla? Om jag inte hade sett den blankett som man ien av grannkommuner har utformat för att ge denna handfasta,exemplariska information till föräldrarna, skulle jag möjligen ha sagt att OveEriksson har fog för det han säger. Men har jag sett utkastet till enblankett där man skall sätta t. ex. i uppförande, i slöjd och imusik. Hela den situationen är så barock att jag inte kan tycka att dettaskulle vara ett objektivt och pålitligt sätt att bedöma vad eleverna faktisktkan. Dä tror jag mera på ett system där en lärare kan kontaktasoch faktiskt tala om vad en elev förutsätts kunna klara och vad han haruträttat och inte uträttat. 42OVE (): Jag tycker atf oavsett vilket system förbetygsättning man använder, vare sig det är sifferbetyg eller procentsatser,skall det kompletteras med muntlig information. Men om det inte finns någotunderlag som är skriftligt dokumenterat, är risken att man tar emot deninformation man vill höra som förälder och som elev. När sedan betyget kommerpå höstterminen i årskurs 8, innan det avgörande betyget sätts, kan dethända att där står en tvåa när man har levt i den uppfattningen att man stårklart över medel och kanske ligger på en fyra eller en femma. Det är detta jagmenar med att man överdramatiserar betygen när de äntligen sätts. Jag tror inte att man hade problem med detta när betygenkom på ett lägre stadium och användes kontinuerligt, utan det är först när deblir avgörande i åttan som de faller ut i form av en överdramatisering. Om den planerade indragningen av Riksradionsdistriktskontor på vissa orter Överläggningenvar härmed avslutad. 11 § Svar på frågorna 1983/84:347, 348, 349, 350 och 351om den planerade indragningen av Riksradions distriktskontor på vissa orter , , , och har frågat mig vilka åtgärderregeringen kommer att vidta för att förhindra den planerade indragningen avRiksradions distriktskontor på fem orter. Eftersom de fem frågorna rör samma problem besvarar jagdem i ett sammanhang. Riksdagsbeslutet (prop. 1977/78:91, KrU1977/78:24, rskr 1977/ 78:337) ger relativt friahänder när det gäller planeringen av distriktsverksamheten. 1 den propositionsom föregick beslutet anges endast tre riksradioredaktioner utanför ,nämligen , och "minst en redaktion till en ort i ".Det anges också att det är angeläget att Riksradion får möjlighet att även påandra orter bygga upp egna redaktioner som blir mer jämbördiga med ochGöteborg då det gäller att bidra med en bred och varierad programproduk-lion.Vidare betonas vikten av ett samarbete med Lokalradion och att Lokalradiongenom sin uppbyggnad delvis kan tjäna som Riksradions distriktsorganisation. De fem frågorna om Riksradions distriktskontor föranledsav en utredning inom Riksradion som mynnar ut i vissa förslag till organisatoriskaförändringar. har inte fattat något beslut i frågan. Den förändrade distriktsindelning som övervägs fallerinom ramen för Radio-koncernens interna arbete och föranleder ingenåtgärd från regeringens sida. Om den planerade indragningen av Riksradionsdistriktskontor på vissa orter 44JOHN (vpk): Jag får tacka statsrådet för svaretpå min fråga, trots att jag hade väntat mig ett positivt besked. Det är förvånande att det helt överlåts till att göra så omfattande förändringar som det här är fråga om.Att så är fallet framgår ju klart av svaret. riksdagsbeslut slås det fast att en viktig delav Riksradions reformverksamhet är en förstärkning ochutbyggnad av distrikten. Målet skall vara att av programproduktionen skerutanför . är detta mål bara uppfyllt till tre fjärdedelar. Nuhävdas det t. o. m. att 40-procentsmålet inte anses vara lika absolut somi slutet av . Vad säger statsrådet om denna formulering? Det föreslås alltså att några av Riksradionsdistriktskontor skall läggas ned. Ett av dem är kontoret i . Detta förslaghar mött mycket kraftiga protester, vilka enligt min mening är befogade ochförståeliga. I har man investerat för över 5 milj. kr. i hypermodernalokaler och hypermodern utrustning. Vi har i speciella geografiskaförhållanden. Från till Tärnaby-Hemavanområdet är avståndet . Attfrån eller bevaka exempelvis kulturliv och forskningendär måste anses omöjligt - i båda fallen rör det sig om ett avstånd på ca 28mil. Jag vill här särskilt framhålla betydelse ur fleraaspekter. Men härutöver finns där högskolor, regionsjukhus, FOA,arbetarskyddsstyrelsen. , teatergrupper, regionmusiken, ettaktivt jazzliv osv. Även omfattande nordiska kontakter har etablerats inomsåväl forskning som kulturliv. Utredningens förslag kom som en total överraskning.Därtill är det en mycket kort remisstid. Beslutet skall fattas redan den 3april. Motivet för omorganisationen är bl. a. rationalisering och besparing. Jag vill här poängtera att programkostnadena i distriktenär i genomsnitt lägre än i . Distrikten ute i landet svarar förca av programutbudet, med en budget som utgör av företagetstotala budget. Jag anser att det här måste ges rådrum, tid förframtagande av alternativa lösningar. beslut om målsättningen gällerväl fortfarande, statsrådet ? Jag vill fråga om kulturministern ärberedd att vidta några som helst åtgärder för att detta rådrum skall ges. 45PER (vpk): Vi är många som har ställt samma fråga. Jagskall därför försöka undvika att säga samma sak som de andra frågeställarna,även om det kanske inte helt går att undvika. Till att börja med vill jag tacka statsrådet försvaret på min fråga och fråga. kan tyvärrinte själv ta emot svaret. Nedläggningenav fem distriktskontor inom Riksradion kan ses som en internomorganisation inom Riksradion, vilket också sägs i svaret, för att sparapengar. Men jag ifrågasätter om man verkligen spar pengar genom att skapastörre enheter, eftersom effektiviteten är störst i de mindre enheternaute i landet och inte i den stora enheten i . riksdagsbeslut om att av programproduktionenskulle ske ute i distrikten anser jag däremot inte vara en intern fråga förRiksradion -det är en fråga som har all anledning att följa upp. Omdistrikten skall nå upp till en nivå på , menar jag att en decentraliseradprogramproduktion måste finnas kvar. Det finns då inte anledning attkoncentrera verksamheten till ett mindre antal orter än vad som är fallet. Jag vill fråga statsrådet om regeringen hållerfast vid att programproduktionen till skall ske ute i distrikten och inteligga på något som den gör . Anser statsrådet attRiksradion och fritt kan omtolka riksdagsbeslutetom att av programproduktionen skall ske ute i landet?Det är juinte heltointressant att få reda på hur det förhåller sig på den punkten. Om den planerade indragningen av Riksradionsdistriktskontor på vissa orter Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 46 (vpk): Jag vill också tacka för svaret. Men jag villsäga till kulturministern att den nuvarande distriktskontorsindelningen stämmermycket väl överens med riksdagsbeslut. Därmed är detta faktiskt intebara en intern fråga för radiokoncernledningen, utan det är i allra högsta gradockså en fråga för kulturministern och för regeringen. Jag har distriktskontoret i på min lott i det härfallet, vilket jag kan ta som ett utomordentligt bra exempel på att man följtintentionerna om den decentralisering som man då beslutade om när detgäller Riksradion, och där distriktskontoret i - inte minst när detgäller kulturfrågorna för nordostregionen, för och för -verkligen presenterat kulturarbetarna i den här regionen för en större svenskpublik. Det skulle inte ha varit möjHgt om man inte hade gjort dennadecentralisering, herr kulturminister. Detta är ett faktum. Så gott som alla i detta land - ja, kanske inte alla menen stor del av svenska folket - känner till programmet Vattenringar, därsmåländska författare getts en möjlighet att komma fram till den svenskalyssnarpubliken, vilket är oerhört väsentligt. kan man invända att inte ligger långt ifrån Växjöoch att distriktskontoret där mycket väl kan sköta också nordostregionen. Menjag tror inte att ens de utredare som har presenterat förslag om en nedläggningav de fem distriktskontoren med hedern i behåll vågar påstå att Malmökontoretskulle kunna göra det. Jag har all respekt för de människor som jobbar pådistriktskontoret i , men jag ifrågasätter i allra högsta grad om deskulle kunna överta och i fortsättningen sköta också nordostregionen på ettfillfredsställande sätt. Det är naturligtvis inte samma sak för en författare 11 protokoll 1983/84:92-94 Om den planerade indragningen av Riksradionsdistriktskontor på vissa orter ellernågon annan kulturarbetare i att åka ner till och göra program.En småländsk kulturarbetare skall göra sina program i den småländska miljön,och ingen annanstans. Jag vill vädja till kulturministern att han gör allt vadsom är möjligt för att bibehålla den decentralisering som ändå har betytt såmycket. Visst skall man spara inom , men jag tror inte att manskall göra det på den här nivån utan på en helt annan. 47 (vpk): Jag ber först att få tacka kulturministernför svaret, även om jag tycker att det är väldigt tunt och kraftlöst. riksdagsbeslut om Riksradion sades att ettviktigt arbete var -såsom flera talare har påpekat-att satsa pådistrikten, som skulle stå för 40 veckofimmars produktion. Om man vill uppnå det mål som uttalades i riksdagsbeslutetoch som innebar 40 timmars produkfion , kan det inte vararätt att välja den väg man nu valt, nämligen att lägga ned distriktskontoren. Detta är den ena sidan av saken. Såvitt jag förstårinnebär en nedläggning att man går ifrån ett riksdagsbeslut, och en sådanåtgärd kan väl aldrig vara en intern fråga för Riksradion. En annan sida är det förhållande som statsrådet klart och redigt beskriver i årets budgetproposifion. Där står; "Engenomgripande förändring av radio- och TV-situafionen sker när program kan tasemot inte bara över det markbundna distributionsnätet utan också via videogram,satelliter och kablar. Utbudet ökar, de utländska programinslagen blir fler ochdet finns risk för att inhemska program som har betydelse för vårt kulturlivoch vår samhällsdebatt blir undanträngda." En nedläggning av Riksradions distriktskontor kan ju inteverka i någon annan riktning än att de farhågor kulturministern själv geruttryck för kan komma att bli rå realitet. Eller, för att uttrycka det litetmildare; En nedläggning av distriktskontoren understödjer ju inte precis kampenmot den massmediala skräpkulturen, utan man avhänder sig ett verktyg i dettaarbete.