prot · G709161 · 1983-12-31 00:00:00 — Avdenna anledning har det nu gått ett brev från NSG till , där man motbakgrund av rapporten efterlyser intresse för att medverka i dettasammanhang. Jag kan också meddela att avser att den 19juni 1984 ta ställning till den avlämnade rapporten. Med anledning av dessauppgifter kan jag inte göra annat än konstatera vad utskottet har skrivit, ochjag vidhåller mina yrkanden om avslag på såväl reservationerna som motionerna. En rad av motionsyrkanden gäller gruv- ochminerallagstiftningen. Dessa motioner avstyrks av utskottet, flertalet av demmed hänvisning till det pågående arbetet i minerallagskommittén, vars arbeteberäknas vara avslutat före utgången av 1985. Kommittén har avslutat sittarbete när det gäller utvinning av torv, och ett delbetänkande kommer attöverlämnas till industriministern under innevarande, månad. I reservation nr 9 föreslår vpk i likhet med sitt förslagförra året att inmutningssystemet skall avskaffas.' Denna fråga tillhör de meracentrala spörsmål som kommittén har att behandla, och med hänvisning till dettayrkar jag avslag på reservation nr 9. Även när det gäller reservation nr 11 av , somHugo har kommenterat och som gäller naturvårdens krav påjgruv- och minerallagstiftningen, tillgodoses yrkandet genom kommitténsdirektiv. I direktiven påpekas nämligen behovet av sådana enhetliga regler sommedger en bättre anpassning till annan berörd lagstiftning, exempelvisnaturvårds-och miljöskyddslagstiftningen. Med den motiveringen yrkar jag avslagpå reservation nr 11. Vpk framför i två motioner krav.på handlings- ochåtgärdsprogram inom det mineralpolitiska området. Dessa motioner berör bådegruvnäringen och industrimineralområdet, och kraven är mycket detaljeratutformade. Förutom de planer man efterlyser kräver man bl. a. ett samhälleligtägande av alla nya mineralfyndigheter, nationalisering av privatamineralförekomster och att staten inte skall upplåta sin kronoandel till andraintressenter. När det gäller dessa yrkanden vUl utskottet hänvisa tillatt regeringen redan föreslagit och delvis även påbörjat förverkligandet av ettsådant program. Programmet avses att växa fram i tre steg, varav det första,redan verkställda, är det anslag till prospektering på 300 milj. kr. somriksdagen fattat beslut om. Steg 2 är regeringens uppdrag till SGU att utarbetaen översikt över det forsknings- och utvecklingsarbete som pågår i vårt landoch som är av betydelse för mineralområdet. Det tredje steget är den översyn avminerallagstiftningen som jag tidigare i mitt anförande har berört och som nupågår. Med hänvisning till detta och till utskottets uppfattningatt målet för detta program i långa stycken ansluter sig till vad som varit vägledande för motionerna på detta område vill jag yrka avslag på reservationerna 5, 6, 10, 13 och 14. . . I reservationerna 15 och16 av vpk berör man nu på nytt det avtal som har träffats mellan ochSvenska och som reglerar samarbetet dem emellan när det gällerprospektering och även bearbetning av mineralfyndigheter i vissa delar av södraoch . Med hänsyn till den korta tid som avtalet har varit ikraft och att inget nytt har inträffat som inte var känt för utskottet närdenna fråga senast behandlades, yrkar jag avslag på dessa båda reservationer. Regeringensförslag om ett femårigt prospekteringsprogram och i anslutning därtill ettanslag på 300 milj. kr. ser nu ut att ge positiva resultat, även om det är förtidigt att göra någon mera genomgripande utvärdering. Nämndenför statens gruvegendom (NSG) har i en rapport till regeringenredovisat gjorda erfarenheter och även lämnat förslag till den fortsattauppläggningen av programmet. Av rapporten framgår att 300-miljonersprogrammethar aktiverat den svenska prospekteringsverksamheten totalt sett. Det har,säger man vidare, stimulerat till nya värdefulla aktiviteter och kontakter. Dethar också verksamt bidragit till ökade insatser från andra prospektörers sida. Tyvärrframgår det också av rapporten att prospekteringsarbetet fortfarande äralltför hårt inriktat på metaller av skilda slag och att starka åtgärder numåste till för att öka prospekteringsinsatserna och andra åtgärder för attrikta intresset mot det för landet så viktiga industrimineralområdet. I dagtäcks vårt lands behov i huvudsak genom import, och av vårt behovkommer från egna fyndigheter. Detta är enligt utskottets mening klartotillfredsställande, och därför är det glädjande att rapporten även förtäljeratt en mera positiv utveckling är på gång. NSGfördubblar sina insatser på detta område redan innevarande år, och SGU gör ensammanstäHning av den totala mängd av observationer som finns i äldredagboksanteckningar från det geologiska fältarbetet. Styrelsen för tekniskutveckling (STU) planerar ett nytt insatsområde för industrimineral, och vidtekniska högskolan i bedriver man nu forskning med avseende påindustrimineral. Trotsdessa positiva rapporter och trots att de tidigare uttalade farhågorna om ettvikande intresse för prospektering från gruvbolagens sida nu visat siggrundlösa,-upprepar och vidhåller både , och folkpartietsina tidigare anförda motiv och reservationer. av de ursprungligen anslagna 300 miljonerna har redan fördelats, ochresten av programmet planeras nu för fullt. Det är därför angeläget att dettaarbete nu får fullföljas till förmån för utvecklingen av en framtidakonkurrenskraftig, effektiv och lönsam svensk gruv- och minerahn-dustri. Jagvill däriför, herr talman, yrka avslag på reservationerna 1,2, 3 och 4. Ettmöjligen nytt och i vart fall litet förvånande argument för lägre anslagframförs av i motionen nr 2527, vilken även följs upp i reservationennr 12. Argumentet är att inga medel behövs för prospektering av uran. Dettamotiveras med att det svenska kärnkraftsprogrammet skall avvecklas och att vikan köpa allt det uran vi vill från andra länder. Motdetta vill utskottet anföra, att prospekteringsänslaget aldrig varit-avsett föratt specifikt täcka kostnader för uranprospektering, och jag vill därför yrkaavslag på reservationen nr 12. Möjligen har jag nu i min strävan att fatta mig kort gått förbi delar idetta betänkande utan särskilda kommentarer, men jag är förvissad om att dettai så fall kommer att påtalas i den fortsatta debatten. Jag ber nu att få slutamed att yrka bifall till hemställan i näringsutskottets betänkande nr 28 på allapunkter och följaktligen också avslag på de reservationer som fogats tillbetänkandet. Anf.52 () replik: Jag konstaterar att anförande, där han hänvisade rapport om hittillsvarande erfarenheter av prospekteringsverksamheten,visar att det beslut som fattades 1982 i många stycken var förhastat och illaunderbyggt. Erfarenheten ger ju vid handen att man i vissa avseenden har valtfel inriktning då det gäller prospekteringsverksamheten. Vimenade 1982, och gör det alltjämt, att det hade funnits skäl att arbeta enligtett genomgripande program, gärna etappvis, för att hitta rätt inriktning avprospekteringsverksamheten. Mot den bakgrunden hade det också funnits möjlighetatt ha en annan ram för prospekteringen. Låtmig också till säga, att jag tycker att det är att göra det litetför lätt för sig att hävda att man inte ensidigt skall prospektera med uran somutgångspunkt. Uran har inte socialdemokraterna velat undanta från de objektenligt vilka man skall prospektera. Jagvill därför fråga : Anser att det är angeläget attvi mot bakgrund av ett beslut om kärnkraftens avveckling skall fortsätta attslänga pengar på prospektering med utgångspunkt i uran? Skall vi inte i ställetanvända pengarna till något nyttigare, något som vi har behov av? Anf.53 PER () replik: I all korthetvill jag säga följande: Vifinner inte att det finns någon ekonomisk resursknapphet när det gällerprospektering redan innan staten går in med sina extra projekt för ökadmineralprospektering. Vi tycker att de företag som finns i branschen hartillräcklig uthållighet, tillräcklig långsiktighet och lönsamhetsprövning av deprojekt och prospekteringar som kan komma i fråga. Det är därför vi vidhållervår uppfattning, att det inte finns någon anledning att fortsätta ett förstaten tämligen dyrt program i ett budgetläge med betydande problem ochunderskott. 54 (vpk) replik: hänvisade till utskottets ställningstaganden vad gällerutländska intressen och BP. Då vill jag erinra om attGruvindustriarbetareförbundet är mycket tveksamt till ochmotståndare till utländska intressen i svensk gruvnäring. kraterna har kört övergruvarbetarna i detta fall. Utskottetanvänder också underliga formuleringar när det gäller hur man skall möta dennautveckling och nonchalerar de utländska intressenas möjligheter att verkligenfå inflytande över mineraler. Å ena sidan säger man att staten skallutnyttja sin kronoandel. Vi vet att den har utnyttjats mycket litet -om den alls har utnyttjats. När man å andra sidan skaH möta brittiska BP i ettläge då detta bolag vill komma åt svenska mineraler, så kanske staten skallanvända sitt kronoandelsinstitut. Dettager inga bestämda riktiinjer för den framtida mineralpolitiken och detutländska beroendet. Det visar bara att man förordar en väldig låt-gå-politikvad gäller mineralen i fortsättningen. Sedanförsöker hävda att delar av vårt program är tillgodosedda. Menvi vill ha en helt annan uppläggning av gruvpolitiken. Först och främst är detägandet som är viktigt; det är det stora hindret för en utveckling. Detfinns ett motstånd hos ägarna. Detta lönsamhetstänkande och motståndgår ända in i , så det är inte fråga om någon förlängning av den nuvarandestatliga politiken, utan om en helt ny politik. Vi måste betänka att ,och de andra privata gruvorna utgår från de lönsamhetskriteriersom Per här har talat sig varm för: Karl-ErikHäll måste väl dra några konsekvenser av att socialdemokraterna är överens medmoderaterna och de övriga borgerliga partierna om en mineralpolitik på dennalönsamhetsnivå. Det betyder ju att mineralpoHtiken är underställd lönsamheten -och därmed får vi den mineralpolitik som vi förtjänar. Vi har alltså inte detnationella oberoende som vi skulle kunna ha om vi hade en nationellgruvpolitik. Vår sårbarhet ökar, och vår internationalisering på detta områdeökar. Skallvi på något sätt kunna möta privatiseringen och internationaliseringen,motverka gruvdödenoch föra en offensiv gruvpolitik kan vi inte gå tillsammansmed de borgerliga och , . 55 ()replik: Efter inlägg måste jag tyvärr ta ytterligare någraminuter i anspråk för att tala om detta med naturvårdsintressen i anslutningtill utvinning av mineraler.- Naturvårdslagenoch miljöskyddslagen anger mycket klara regler när det gäller tillstånd förtakt av sten, grus, sand, lera, jord, torv och en hel del annat. Men när detgäller utvinning av mineraler finns det en mycket oklar regelanvisning, ochdärför har vi från sida velat ta upp frågan. Jag tror inte att detär fillräckligt, , att man hänvisar tiHminerallagstiftningskommittén och utgår från att den gör insatser för attklargöra reglerna på detta område. Jag tror att kommittén behöver ha klarariktlinjer för vad som bör hända, och det är det som vi har efterlyst i vårreservation. 5Riksdagens protokoll 1983/84:161-162 56 ()replik: Jag vilLbörja med att bemöta , som påstår, med facit nui hand, att utvecklingen sedan förra årets beslut har givit ett besked omatt.det beslut vi då fattade var felaktigt. har tydligen intealls tagit del av de rapporter som har kommit. Jag är helt övertygad om att detutan den satsning som gjorts' inte hade blivit denna skjuts på svenskprospektering som rapporterna nu ger besked om. Närdet gäller uranprospektering har jag förklarat att det i 300-miljoners-anslagetinte ingår några pengar för sådan. Jag vill ställa en fråga till Per-OlaEriksson, eftersom jag inte känner till detta: Var bedriver man exklusivtprospektering efter uran? Jag' har talat med geologer, som säger att de rnedsvårighet kan undvika att det i vissa sammanhang finns uran i det som dearbetar med. Om geologerna skall nå de andra mineralerna måste de nämligen hafördrag med att det kan finnas uranhalter i den bergsmassa som de arbetar med.Men det är en annan fråga, och jag förstår inte riktigt vad . Det är ett nytiHkommet argument han anför. PerWesterberg var i sin replik trosviss om att branschen själv har ekonomi nog ochintresse och kunskaper, nog. De rapporter som vi har fått talar ett annatspråk, Per . Man har klart och entydigt sagt att det inte alls skulleha blivit så som ni förmodade, dvs. att bolagens egen prospektering skulleminska - tvärtom har den stimulerats. Detta står f. ö. att läsa i utskottetshandHngar. HugoBergdahl har gjort en bedömning på förhand . av minerallagstiftningskommitténsintresse och förmåga att se på den i och för sig angelägna fråga somfolkpartiet nu har fört fram i denna debatt. Eftersom jag själv tillhör dennakommitté, måste jag säga att jag inte skulle våga mig på ett så tvärsäkert uttalandesom nu gör, nämligen att kommittén är tandlös på detta område. : Jag vet att inför deförutsättningar som gällde hyste tvekan och var angeläget om att något avtalinte skulle träffas mellan och BP - det är ett känt faktum. har manatt ta ställning till vad som sedan har skett. Jag har, som jag angett i mittanförande, ingen klar bild av detta, men något alarmerande har dock inte hänt. Inflytandetfrån utländska företag diskuterade vi tidigare, och när man nu säger att det ihögsta grad är en ägandefråga, måste jag be att få återkomma med någrakommentarer om just de speciella förhållanden som gäller förstatligande avmineralförekomster som är privata. 57 () replik: Till vill jag säga att han ju själv i sittinledningsanförande hänvisade till rapporten där man pekade på att det fannsvissa inslag i nuvarande prospekteringsverksamhet som inte riktigt var tillfyllest och att det fanns anledning att korrigera detta. Rapporten visade sedanatt prospekteringsverksamheten har varit betydelsefull och är betydelsefullnär det gäller att söka efter nya mineraler - i fråga om detta kan jag givetvis gå mötes. Men detta visar också att vi 1982 hade behövt ett lämpligareunderlag, som kanske hade gett oss ett bättre beslut och som kanske hade letttill att vi fått en annan inriktning av hela vår mineralpoHtik. Omlandet nu inte behöver något uran anser jag att bör gå oss tillmötes. Skriv då in att vi inte heller behöver slänga pengar på prospekteringoch att vi skall använda de pengar som skulle gå till uranprospektering ochuranbrytning till något viktigare. Med en sådan politik, kanske också med enlägre ram, skulle vi kunna få större nytta av de kvarvarande miljoner som finnstill förfogande under den här programperioden. Anf.58 PER () replik: Vilka lönsamma projekt, , skuHe inte ha kommit tHl stånd,om inte programmet för ökad prospektering hade satts i sjön? Hade verkHgen,precis som själv indirekt medger, bolagen inte tagit sitt ansvarmed hänsyn tHl sin egen framtid och den långsiktiga planeringen samt gjort deprospekteringsinsatser på lönsamma områden där sannolikheten för att hittabrytvärda mineraler varit tillräckligt stor? Jag tycker att indirekthar bevisat vår reservations riktighet. Jag vill även göra etttillrättaläggande och säga att bör vara medveten om att detfinns en skillnad i uppfattning mellan och mig som framgår avreservationerna 1 och 2. 59 (vpk) replik: Jag noterar i den här debatten att det numera finns en storsamstämmighet mellan socialdemokratisk och borgerlig mineralpoHtik. Det ärnågra miljoner här och där och satsning på viss prospektering som kan skiljadem åt. I grunden är de båda tydligen överens. Karl-ErikHäll säger att regeringens satsningar nu faktiskt har stimulerat de privataintressena till ökad prospektering. Det var i och för sig ingen sensation - detstämmer väl överens med den nuvarande regeringspolitiken, som kortsiktigt görallt för att få fart på det ena och det andra men inte tänker på följderna. Närdet gäller avtalet mellan brittiska BP och och vilka förutsättningar dethar, utgår jag från att Gruvindustriarbetareförbundét är emot dettaoch anser att kunnandet finns i eller så att säga kan upparbetas. Härfinns ju grunden för det egentiiga kunnandet - vi bör eljest skaffa oss detsjälva. Karl-ErikHäll säger att det ännu inte har kommit fram något alarmerande. Men skall vivänta tills det alarmerande kommer? Man måste väl göra en analys. Dettainternationella beroende, , kan vara ödesdigert för den svenskanationen i ett ordentligt krisläge och för den svenska industrin. Titta bara påelektroniken . Vi kan väl inte a-wakta innan vi Nr 161 gör någonting åt situationen. Vivet ju att BP är ett av de största Måndaeenden energibolagen som lägger under sigmineraltillgångar över hela världen. 4 iuni1984 ' ingen tillfällighet att företagetförsöker vara med även i och skaffa Man försöker skaffa sig inflytande över världens mineralpolitik Mineralpolitik "'' ''" naturligtvis styra denutifrån detta. och har, såvitt jag förstår, ytterst litetatt säga till om i ett krisläge, när man gått in i ett så avancerat samarbete. Miheralförekomsten skall förstatHgas; det måste varagrunden. Jag viH återigen erinra om och föra till protokoHet det som jag tyckeratt socialdemokraterna på nytt bör fundera över, nämligen vad 1897: Det gäller den egendom om vilken ingen människa kan sägaatt den bör tillhöra en enskild person. Det gäller vad som finns nedlagt i våraberg, i det svenska folkets gemensamma jord. Det gäller att på alla sätt låtaden komma det allmänna till godo. Nuvarandemineralpolitik har inte den inriktningen. 60 () replik: Jag har inte sagt, , attminerallagstiftningskommittén är tandlös. Tvärtom har jag förhoppningen attden kommer att vara på bettet. Jag har sagt att det torde vara lämpligt attregeringen ger vissa tilläggsdirektiv, som klarare fastslår vilka målsättningarman bör ha just när det gäller naturvårdsintressena. Eftersom i kommittén går det förhoppningsvis fram att önskemål om att dessa målsättningarfinns från mer än ett håll. Sedan, herr talman, måste jag, omjag får ta tiHfället i akt, ge rätt i hans konstaterande attden socialdemokratiska mineralpolitiken nu har en helt annan inriktning än närpartiet var i opposition. 61KARL-ERIK HÄLL (s) replik: Låt mig börja med att bemöta Per-OlaEriksson. Jag lyssnade så intensivt jag kunde till hans inlägg och är frestadatt säga: Jag har hört det, men jag har inte riktigt förstått det. När det gäller önskemålet om att ha ett bättrebeslutsunderlag vill jag fråga om det finns någon i den här kammaren som intehar upplevt att man av och till känner behov av bättre beslutsunderlag. Vifattade ett beslut på det beslutsunderlag vi hade. Erfarenheterna av det hållerpå att växa fram. Den tidigare åberopade rapporten ger ganska hyggliga beskedom att satsningarna givit goda resultat. När det gäller uranet vill jag säga att det naturligtvisinte är den debatten vi nu skall föra. Jag fick inget besked om huruvida detfinns någon som med hjälp av anslaget på 300 milj. kr. prospekterar efter uran.Jag tror inte att det finns någon som gör det. När det sedan gäller motivenskall jag inte vidga debatten men viH ändå säga beträffande påståendet imotionen, att vi från omvärlden kan köpa allt det uran vi behöver, att vi juhar fått oss en tankeställare i samband med besök avrepresentanter för de länder där viuppenbarligen köper en del av det uran vi använder. Men detta kanske, som sagt,hör hemma i en annan debatt. PerWesterberg ställde en omöjlig fråga; det är han medveten om. Man kan aldrigställa frågan: Vad skulle ha hänt om inte det här hade kommit till stånd? Jagutgår ifrån att Per inte heller har begärt att få ett svar på denfrågan. Den hör ju till de eviga frågeställningarna, som man alltid kan funderaöver och som man i en trängd situation kan kasta in i debatten. : Jag är alldeles övertygad om att det är riktigt att ägandeger makt - makten att styra utveckhngen. När i detsammanhanget säger att staten borde vidga sitt ägande är det en självklarförlängning av det här resonemanget från vpk:s sida. Men att i den ekonomiskasituation sorh vårt land befinner sig i föreslå ett förstatligande av Bolidenframstår för mig och förmodligen för många andra - måhända också för en ochannan i vpk - som ett dåligt skämt. Därmed vill jag inte på något sätt gå ipolemik med den poHtiska övertygelsen bakom denna mening. Jagär övertygad om att det avtal mellan och BP som harverkat, följs med utomordentlig noggrannhet från mitt eget fackförbund.Gruvindustriarbetareförbundet. Det har inte framkommit något som givit miganledning att ändra den ståndpunkt jag hade tidigare, att inget alarmerande nuhar hänt. Jag tror inte att jag sade "ännu" har hänt, men även om jagsade det, innebär inte detta "ännu" att jag förväntar mig att någotalarmerande skall hända. Fårjag sedan säga till att minerallagstiftningskommittén, såvitt jagkunnat utröna, redan är väl tillgodosedd i de direktiv som gäller. Utan minmedverkan ligger alltså detta önskemål om skyddet för miljön redan påkommitténs bord. Tredjevice talmannen anmälde att Per , , ochPer-Ola anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägderätt till ytterligare repliker. 62 HANS (): Eftersom torv i lagstiftningssammanhang jämställs med ber jagatt i den här debatten ett tag få ägna mig åt just torven. Denform av torvtäkt som vi här kommer att diskutera har ingenting gemensamt medden husbehovstäkt som förekommer ute på landsbygden när det gäller bränsle ochströ. Nej, här gäller det torvtäkt i stor skala - i så stor skala att helalandskap kan komma att förändras - medan husbehovstäkten egentligen aldrig lämnarnågra spår efter sig i naturen. i den allmänna energijakten kastar sina blickar på torven är väl ganskanaturligt, eftersom av den svenska arealen anses vara myrmark i eneller annan form. Skall vi inskränka oss till sådan myrmark som har entorvmäktighet av och däröver, prutas hälften av arealen strax bort, ochdet är alltså av vår totalareal som är myrmark. Av dessa är det, enligtden torvinventering som betecknatsom bristfällig, som ligger i norra . Med andra ord: Deexploaterbara torvtillgångarna ligger mycket spridda. Men där de finns spelarde en mycket stor roll för vattenförsörjningen, för rennäringen, förvetenskapen, för naturvården och även i många andra sammanhang. Vi måste haklart för oss att snart sagt varenda liten knappnålshuvudtjärn, somorienteringslöpare säger, utgör ett oersättligt arkiv för vårt landsnaturvetenskapliga historia, vilket skulle totalt förstöras om en exploateringkom till stånd. Det är inte bara ett historiskt system just i denexploateringshotade trakten som förstörs. Vi vet ju att det i samband med dentorrläggning som sker i varierande grad också inträffar en kraftig ökning avförsurningen. Hur den kommer att påverka vattenkvaliteten, därom tiger manförsiktigtvis. Men nog förefaller det åtminstone mig ganska egendomligt att visamtidigt som vi efterlyser sådana energikällor som innebär att försurningenminskas, med frejdigt mod kastar oss över något så försurande som torven. Detär fortfarande så pass mycket av det som hänger samman med torvexploateringensom vi inte känner till, att vi kanske borde ställa oss något tveksamma till enalltför storskalig produktion, i varje fall så här i början. sida har man också framhållit att vi måste betraktatorven i myrarna som en icke förnyelsebar resurs. Den ringa tiHväxten - från entiondels milHmeter , i någon mån beroende påklimatet - bekräftar att det är en tillgång som icke förnyas. Torven är alltsåett kapital som för evigt förbrukas. Därför är det ett krav, inte minst urnaturvårdssynpunkt, att särskilt stor hänsyn tas. Utskottettalar om en samordning mellan tillämpningen av minerallagstiftningen och annanlagstiftning - främst byggnads-, rennärings- samt naturvårds- ochmiljöskyddslagstiftningarna. Det är utmärkt och det överensstämmer väl med vadriksdagen uttalade när den ställde sig bakom den energipolitiska propositionen1980/81:90. Men när det gäller tiHämpningen har skönhetsfläckar, inte saknats.De flesta koncessionsansökningarna har inte varit kontroversiella. Men det ärju inte i sådana fall som lagstiftningen sätts på prov, utan det är näråsikterna går isär.