prot · G709107 · 1983-12-31 00:00:00 — Den totala andelen program i rikssändningarna som produceratsutanför kan enligt uppgift från Riksradion för innevarande åruppskattas till eller möjligen något mer, beroende på hur omfattandesamarbetet med Lokalradion kommer att bli. Om siffrorna är korrekta skulleandelen distriktsproducerade program i Riksradion alltså redan nu ligga mycketnära riktmärket för utgången av . Det är självklart att Riksradion, liksom de övrigaprogrambolagen, skall följa de beslut som fattat omprogramverksamheten. Regeringen bör dock inte vidta några åtgärder på grundvalav programföretagets interna utredningsarbete. Att pröva huruvida Riksradion följt de regler ochriktlinjer som gäller för verksamheten är i första hand en uppgift förradionämnden. Sedan bör givetvis såväl riktlinjerna som efterlevnaden av demses över i samband med att avtalet förnyas. 19GUNNAR (): Först ett tack till statsrådet för svaret på min interpellation. Inför den omstrukturering av verksamhetsom aviserats besvarade kulturministern ett antal frågor här i . Frågorna var väckta med anledning av en planeradindragning av Riksradions distriktskontor i vissa städer, bl. a. i . Av svaret till frågeställarna framgick att regeringen intetänker ingripa mot planerna p,i att skära ner antalet radioredaktioner ute ilandet. KuUurministern menade att en omorganisation faller inomramen för radiokoncernens interna verksamhet. Även i sitt svar anserkulturministern att regeringen inte bör vidta några åtgärder på grundval avprogramföretagets interna utredningsarbete. Visst ärdet så. Det kan jag gärna hålla med kulturministern om. Men detgäller i så fall så länge som riksdagsbeslutet om relationerna mellan storstads- och landsortsutbudet iprogramverksamheten inte rubbas. Men är situationen den, att det föreligger en uppenbarrisk för att dessa relationer allvarligt rubbas. Det finns, som någon haruttryckt sig, en uppenbar risk för att vi får en "kustradio" som ihög grad kommer att begränsa programutbudet från inlandet. har vi tio distrikt som producerar av dettotala programutbudet. Hur skall då fem distrikt kunna svara för ett likastort programutbud? Jag är övertygad om att andelen programfrån landsorten kommer att rasa neråt kraftigt om vi tar bort halva antaletdistrikt. Under alla förhållanden bUr det en uttunning avlandsortsmaterialet i Riksradion som knappast är förenlig med riksdagensintentioner. Därmed anser jag att någon form av åtgärd från regeringens sida äri hög grad befogad. Kulturministern får heller inte glömma bort att denlokalradio som Riksradion i det här sammanhanget stöder sig emot också är påväg att nedrustas. Jag är klar över att det kan behövas eneffektivisering och en bättre samordning av och Lokalradionsresurser, men det bör kunna ske utan att banta bort ett antal distrikt.Effektivisera radion men låt distrikten bestå! Det skulle jag vilja råda deansvariga i styrelse. Och jag viU gärna säga detta , därföratt vi i kammaren har ordföranden i styrelse. Jag vill gärnarikta samma maning till honom: Effektivisera radion, men låt distrikten bestå! Jag kan ansluta mig till vad styrelseledamoten har sagt i anslutning till den tilltänkta omorganisationen, nämligenatt det underlag som tagits fram är alldeles för ytligt för att ligga tillgrund för ett så genomgripande förslag. Jag vill gärna blicka tillbaka något, och jag erinrar migdå i kammaren vid , när vi behandlade propositionenangående radions och televisionens verksamhet. Eftersom min interpellation tarsikte bara på programverksamheten, skall jag helt gå förbi den olyckliga uppdelningeni olika bolag som blev följden av beslut den kvällen. Jag är glad åtatt vi från det parti jag representerar hade en reservation fogad tillbetänkandet. När det gäller den programverksamhet som då lade fast,kan jag vittna om den stora glädje vi som kom utifrån olika delar av landetkände. De viktigaste förslagen i fråga om de riktlinjer somangavs i propositionen, och som blev beslut, var att distriktens andelav riksprogrampro-duktionen för radio och TV skulle öka från ca 30 till . Detta innebar väsentligt ökade resurser till distrikten. Som en följd av en förväntad ökad regional produktion utei de olika distrikten var det flera medarbetare - jag känner själv flerastycken - som sökte sig ut och t. o. m. blev tillrådda att förstärkadistrikten. Flera av dessa är etablerade i distriktsverksamheten, och närSveriges Radios s. k. Om Riksradions produktion i distrikten Om Riksradions produktion i dbtrikten dödspatrallreser mnt i landet till de indragningshotade distrikten möts den också av enhätsk stämning. Riksradiochefen, , sade i samband medbesöket i : "Dén nationella riksradion skall fortsättningsvis varaeterns rikstidning, inte minst pä kulturområdet." Detta är ord som måstestämma bra överens med kulturministerns eget synsätt, vilket också framkom idebatten här i kammaren . Kulturministern yttrade dä bl. a. följande, och citerarjag direkt ur protokollet: "Lät mig först konstatera att vi självfallet äröv#rens om att det-är värdefullt att vi har radioproduktion frän alla delar avvärt land. Men det intressantaste är naturligtvis att vi har program frän olikadelar av landet." Frågan är om vi någonsin i detta land har haften kulturminister som är sä väl bevandrad i landets oUka regioner som justBengt . Genom sitt tidigare yrke och sina uppdrag har vär nuvarandekulturminister haft stora möjligheter att studera det rika kulturliv som finnsi skilda landsdelari inte minst i inlandsregioneraa. Ännu mera av den sorten kommer kulturministern att beredastillfälle att bekanta sig med vid kommande besök i mitt eget hemlän isommar. Jag tror att kulturministern är enig med mig om att närman i utredningen 80-talets radio slog fast att de tio egna distrikten har enväsentlig uppgift, sä gjorde man en fullt riktig bedömning.Decentraliseringstanken - som mäste tilltala styrelsesordförande i hög grad - var riktig den gängen, och den är precis lika riktig . Inte minst för att den ger Riksradion möjlighet att, enligt riktlinjernaför 80-talets radio, i ett fortsatt samarbete med andra kulturorganisationerspela en aktiv roll i kulturlivet. Med de förändringar som aviserats och somgär ut pä att fem distrikt skall bort - alla placerade i inlandet - kommer detinte bU möjligt att spegla kulturlivet i de bygder som drabbas av indragning.Detta mäste ända verka nedslående för ett statsråd som sä energiskt ochframgångsrikt förvaltat sitt pund som huvudansvarig för landets kulturpolitik,alltsedan regeringsslciftet . Jag är, i likhet med dem som skrivitremissytfrandet frän distriktskontoret i , övertygad om att det gär attgöra rationaliseringsvinster inom företaget. Vi har ocksä från i ensocialdemokratisk motion pekat pä nödvändigheten av och möjligheterna till ensamordning av Riks- och Lokalradions verksamhet i . Jag vill säga ytterligare nägra ord om vikten av att viäven för framtiden fär en heltäckande riksradio verksamhet, som möjliggör attdet av uppställda mälet om en 40-procentig andel av produktionen frändistrikten kan uppnäs. För att detta mål skall kunna uppnäs är jag helt övertygadom att alla tio distrikten behövs. Inte minst för att hålla kanalerna öppnamellan oUka delar av landet och centrala . har tidigare här i kammaren mycket riktigtpåpekat att det ännu så länge bara handlar om en utredning. Men tänkom utredningens intentioner fullföljs! Då har jag för min del svårt att tänka mig att exempelvismitt eget hemläns, , högklassiga utbud av kultur skall kunnaåterspeglas via ett distriktskontor i , som inte kommer att få en endany medarbetare som förstärkning, och via en lokalradio i länet, som inte förfogaröver medarbetare som får tiden att räcka till ens för en önskvärdnyhetsbevakning. Det måste också finnas distriktskontor ute ilandet med kapacitet att göra aUa typer av program för Riksradion, bl. a. musikoch teater. Det har riksradiochefen själv förklarat. SkaU dettabli möjligt är inte nedläggningar av distrikt en riktig lösning. Jag finner det fortfarande anmärkningsvärt attriksradioledningen i utredningen 84, som inlämnats till styrelsen föravgörande, sätter sig riksdagsbeslut. proposition står det att riksprogramproduktionenför radio och TV, som jag sade, skaU öka från ca 30 till . I Riksradions utredning sägs det nu: "Vi följer inteslaviskt propositionen från -78." Riksradioledningen anser sig tydligen ha mandat att sättasig över den klara innebörden i ett av fattat beslut. Det var ju t.o. m. så att det 40-procentiga målet var ett etappmål för den nuvarandeavtalsperioden. Riksradioledningen säger också vidare: "40-procentsmåletkan inte vara Uka absolut som ." Den sägerockså, och citerar jag igen: "Nivånskall bibehållas - det vill säga ligga kvar på ." Detta har, fru talman, väckt en storm av protester frånsamtliga tio distriktskontor, från LO, TCO, landsting, musikorganisationer m. fl. Följ den av det har blivit att riksradioledningen kommit med en justerad siffra. Riktigheten i den ifrågasätts bl. a. av distrikten, och jag noterar med tillfredsställelse att kulturministern också reserverarsig för siffrorna närhan säger: "Om siffrorna är korrekta------- ." Det gläder mig också att höra säga:"Det är självklart att Riksradion, liksom de övriga programbolagen, skallfölja de beslut som fattat om programverksamheten." är det alltså så, att Riksradion i en intern utredning,stödd av riksradioledningen, föreslår att man skall sätta sig över det avriksdagen beslutade 40-procentiga målet. Det står skrivet i klartext.Riksradion skriver att den nöjer sig . Den utredningen har lämnats till riksradiostyrelsen, varsordförande vi har i kammaren. Beslut skaU fattas . Ochnu vill jag fråga kulturministern: Om så klart uttrycker att den kansätta sig över beslut, finns det då verkligen inte anledning attkomma med en reaktion på detta från regeringens sida? Om Riksradions produktion i distrikten 2 protokoll 1983/84:107-109 Om Riksradions produktion i distrikten 20TORE (): Det finns ögonblick då man inte tror sinaögon. kom Distrikt 84. Någon dag senare fick jag tillfälleatt ta del av den utredningen. Där läste jag på s. 9; "'Regionaliseringen' av riksradion får anses avslutad. 40-procentmålet kan i daginte vara lika absolut som i Vi planerar dock inte att utöka den s. k. regionala , alltså , ställdejag min fråga, som är tryckt i protokollet för . Det har dröjtväldigt länge innan jag fått det här svaret. Med anledning av den här uppgiften från Riksradion ställdejag frågan: Kan man handla så? Skall man inte effektuera riksdagsbeslut? Vardet inte en trend en gång mot centralisering? Har vi nu bytt trend, går vi åtandra hållet? Vad säger regeringen? Kan det verkligen vara möjligt att dettafår förbU opåtalat? Tänk om vi i skulle besluta att bygga en järnvägtill en viss plats och de som skulle effektuera beslutet sade: Vi bygger barahalva vägen. - Det är helt omöjligt att tänka sig. Jag tycker det är riktigt när statsrådet isvaret - som jag tackar för - säger att det är självklart att Riksradion liksomövriga programbolag skall följa de beslut som fattat omprogramverksamheten. Frågan är väl om inte de som har gjort den härutredningen borde fundera över om de skall jobba vidare med radiofrågor. De harju totalt missuppfattat vad det gäller! När man diskuterar vad som produceras var, är det svårtatt vara exakt, men jag kan i alla fall tala om att Riksradion har sänt totalt376,och att man ute i distrikten har räknat ut att 335,8timmar av detta i princip kan utlokaliseras. Man talar om besparingar, men de kan ju göras centralt.Har beslutat att vi skall sända över hela skall det fortsätta- det är fullt klart. Man talar om , och gör sedan helt plötsligt enkullerbytta och säger: I praktiken närmar vi oss . Det är många duktigautredare som har tittat på det här och som påstår att andelen i själva verketstannar - enligt en uppgift som jag har sett skulle den vara 27,7 %.Det är helt upprörande. Sedan talar man om att vissa program i Lokalradion kommerfrån distrikten - man kanske köper programmen. Jag vill här påpeka att det inteär precis samma sak att göra riksradio och att göra lokalradio. Det är inteutan vidare klart att den som jobbar på Lokalradion skall gå in och göraprogram för Riksradion. När det gäller vill jag passa på att säga några ord,eftersom jag kommer från . Där har man lagt ned 5,5 milj. kr., manhar bra lokaler och det finns 27 anställda. Så plötsligt upptäcker vi att alltdet här skall bort. Ser man på karta rent geografiskt, måste manställa frågor i det sammanhanget. Jag viU citera några av dem som yttrat sig i denna fråga,även om det kan vara känt på annat sätt. "Länsstyrelseni är oroad över den brådska som de båda företagsledningarnatycks ha med att genomföra de i många avseenden genomgripande förändringarnaför stora delar av koncernen . De alternativa förslagen medför,enligt uppfattning, så långtgående konsekvenser att det inteenbart är en fråga för de enskilda programbolagens styrelser." Jagvill hälsa att vi anser att detta är en så stor fråga att man inte kan sitta pådetta plan och avgöra den. "Ettannat skäl till decentralisering som vill betona berör den allmännauppfattningen av levnadsvillkor och andra kvaliteter i olika delar.Från regional synpunkt känns det angeläget att bilden av län och regioner blirmer nyanserad och att radio och tv bidrar till detta i ökad utsträckning. Genomregionaliseringen av produktionen och ett ökat programutbud blir möjligheternaförhoppningsvis större och riskerna mindre för att - medveteteller omedvetet - skaU överbetona de värderingarna. önskarmotverka all ensidig normbildning." Sedanpåpekar att kostnadsskälen inte verkar övertygände. Man kan likagärna flytta resurser från central tiU regional nivå, om det är fråga om detta.Kanske skulle det vara lättare att spara på det sättet. Sammanfattningsvisframför man som sin mening att riksdagsbeslutet om att av Riksradionsprogramutbud skall produceras av distrikten bör förverkligas. säger att man inte alls tänker göra det, är det ju uppenbart attdet är helt galet. Sedanhar en rad kulturarbetare från norr tagit upp denna frågas betydelse för justvårt län på grund av dess särart. Man pekar på institutioner i länet sombehöver denna verksamhet. Man pekar vidare på samerna och deras situation. Detär författare, journalister och andra människor på alla nivåer som sagt detta.Många säger att det är klart att man skriker om man drabbas av ett sådant hot. Fråganär om inte detta är så kloka synpunkter att det måste vara självklart att dennautredning läggs åt sidan. Det kan inte få bli ett beslut som går vid sidan avvad och regeringen har ansett i denna fråga. OmRiksradions produktion i distrikten 21 (vpk): hade vi här i kammaren en frågedebatt omRiksradions distriktskontor. Frågorna hade ställts i anledning av den utredningsom föreslog en nedläggning av fem kontor. debatten ställde vi också till kulturministern frågan om programproduktionensomfattning, en fråga som ministern då inte ville diskutera. Han välkomnade ossi stället till den här interpellationsdebatten. Jaghar hörsammat denna inbjudan, och jag utgår ifrån att det är möjligt att i denhär debatten beröra både frågan om distriktskontoren och frågan omprogramproduktionen. Det går inte att kommaifrån att en decentraliserad verksamhet - med en OmRiksradions produktion i dbtrikten vettig upp] äggning -måste vara förknippad med en väl fungerande organisation med clistriktskontorsom har en bra geografisk spridning. Det kommer väl också att bli en hel delupprepningar i denna debatt, men det här är en så viktig fråga, och mycket tålnog att upprepas. har av tradition en nationeU radio, en riksradio som skall nåvarje hörn av vårt land och förse medborgarna med samma program var de än bor.I Riksradions avtal med staten heter det bl. Riksradionskall så allsidigt som möjligt tillvarata det programstoff och de möjligheter iövrigt som landets olika delar erbjuder. I1978 års riksdagsbeslut slås det också fast att en förstärkning och utbyggnadav distrikten är en viktig del av Riksradions reformverksamhet under19&0-talet. Målet är att av programproduktionen skall ske utanförStockholm. Begreppet riksradio har aUtså även en kvalitativ innebörd. Det ärklart utsagt att programutbudet skall vara sammansatt av beståndsdelar frånoUka håll i landet. Det skall inte vara en Stockholmsradio som sänds ut överriksnätet. Det är också för att klara programproduktionen utanför somRiksradion har byggt upp en distriktsorganisation med f. n. tio distrikt. Enav distriktens självklara uppgifter är att ge en bild av händelser och företeelse]-inom det egna området. Detta kallas ibland för regionbevakning ellerbevakningsansvar. Men regeringens proposition /78 talar också om enannan viktig uppgift för distrikten, nämligen att de i betydande omfattningskall få tillfälle att göra program som inte direkt anknyter till det egnaområdet. Det här senare är en formulering som det kan finnas anledning attstryka under i när distriktens arbetsuppgifter alltmer beskrivs i justtermer som regionbevakning och bevakningsansvar.Men jag kan inte se detta pånågot annat sätt än att regering och riksdag klart har utsagt att distrikteninte bara skall syssla med sådan bevakning utan även delta i den allmännaprogramverksamheten. Man har alltså ansett det viktigt att folk i , i Luleåeller i något annat distrikt arbetar med program i nationella ochintemationella frågor, eftersom problemen ser annorlunda ut beroende på frånvilken utsiktspunkt man betraktar och närmar sig dem. Enligt de beslut som tagits är målet att av programproduktionenskall ske utanför . är den målsättningen uppfylld bara till trefjärdedelar - det är alltså en bra bit kvar. Men vad som är märkligt är att mannu säger att 40-procentsmålet inte anses vara lika absolut som i slutetav . Hur skall man tolka ett sådant påstående? Kan detta varaförenligt med de beslut som fattats? Ännu mer märkligt, med tanke på att måleti dag inte anses Uka absolut, är följande motivering i utredningen: Medden lokala radions utbyggnad har publiken fått sina behov av att fåinformation, debatt och förströelse från grannskapet tillfredsställda. Jag måste frågakulturministern: Vad menas med detta? Nusäg<;r kulturministern i sitt svar att den totala andelen program irikssändningarna som produceras utanför , enligt uppgift frånIRiksradion, uppskattas till eller möjligen något merberoende på hur omfattande samarbetet med Lokalradion kommer att bU. Denhär uppgiften ställer jag mig verkUgen undrande inför. Kan det vara riktigt atti volymen producerade program även räkna in program som köps från Lokalradion?Det är kanske en tolkningsfråga, men jag har svårt att förstå att ävenlokalradioprogram ingick i den målsättning som fastslogs. Är det inte så attdet är Riksradions programprodukfion utanför som skall uppgå till40%? Det är möjligt att jag har fel, men då får nog kulturministern försökabevisa det. Jag är mycket intresserad av att höra vad kulturministern har attsäga om detta. Jagär också intresserad av att få svar på en annan fråga. Man säger i utredningenatt 40-procentsmålet inte anses vara lika absolut som i slutet av1970-talet. Hur ser kulturministern på en sådan revidering av målsättningen? Somjag inledningsvis nämnde kan man ju inte undvika att beröra distriktskontorensroll när det gäller programverksamheten och det utredningsförslag som hartagits fram inom Riksradion. Den nuvarande distrikts-organisationen är ju intebara nödvändig av programpolitiska skäl utan den är också en rationell ochbillig organisation. Programkostnaden i distrikten är lägre än iStockholm. Omnu utredningsförslaget om nedläggning av dessa fem distriktskontor blirverklighet, så uppstår onekligen vissa märkliga situationer. Jag kan taUmeåkontoret som exempel. SomTore omtalade har man där gjort investeringar i nya lokaler ochutrustning för 5,5 milj. kr. Här kanske man kan tänka sig att riksradiochefenkan spara såväl tid som pengar genom att vid samma tillfälle både inviga de nyalokalerna och lägga ned dem. Jag ställer mig verkligen undrande inför vad somnu kan tänkas hända. Hur planerar man egentligen inom riksradion? Kulturministernsäger att det är självklart att Riksradion skaH följa de beslut som riksdagenfattat om programverksamheten. Men de här planerna om att lägga ned fem kontorkan inte, enligt min mening, stå i överensstämmelse med detta uttalande. Detmåste väl ändå vara så att en decentraliserad organisation är en fömtsättningför en programproduktion som motsvarar begreppet riksradio. Kulturministernsäger också att regeringen inte bör vidta några åtgärder på grundval avprogramföretagets interna utredningsarbete. Ja, de bör väl ha rätten att utreda- det skall ingen förneka. Men inte kan nu presenterade planer skapa vare sigarbetslust eller arbetsro hos de anställda ute på de nedläggningshotadekontoren. Det har jag mycket svårt att tänka mig att det skulle kunna göra. Såtill den sista frågan: Vad gör kulturministern och regeringen om dessa planersätts i verket? Den frågan är det många som ställer. OmRiksradions produktion i distrikten OmRiksradions produktion i distrikten 22 PER (vpk): Jag deltog i en frågedebatt med kulturministern . Vi varflera stycken, och vi blev formligen inbjudna att möta upp till den härinterpellationsdebatten där vi skulle få Utet utförUgare besked i frågan.Tyvärr kan jag efter att ha läst interpellationssvaret konstatera att detegentligen inte innehåller något nytt jämfört med vad som kom fram ifrågedebatten. Det enda nya som jag hittade där är att man räknar in köpet avprogrcimmen från Lokalradion, så att andelen distriktsproducerade program äruppe i . Det är huvudsakligen det nya som man har lyckats hitta iinterpellationssvaret. Jagskall börja med att instämma i vad föregående kommentatorer har sagt. Jag skallinte upprepa vad de har sagt - det är onödigt eftersom vi är överens. Jag skalli stället försöka ta upp några andra vinklingar som jag tycker att det kan varaintressant att få besked om. Förstvill jag komma tillbaka tUl det här med distrikten. Jag tror att det skulle vanolyckligt att fatta beslut i enlighet med utredningens förslag. Det lyckUgastevore om distrikten kunde behållas. Jag tycker att distrikten inte bör avvecklasutan i stället utvecklas. Somredan här har sagts, och som jag sade i frågedebatten, är produktionen idistrikten billigare än produktionen centralt i . Därför talar redanbesparingsskäl för att produktionen i distrikten skaU behållas. Om den härorganisationen genomförs blir dessutom - som redan har sagt -inlandet så att säga tomt när det gäller Riksradion. Vadsedan beträffar , som jag är närmast intresserad av eftersomjag kommer från län, utgör demografiska centram,alltså geografisk medelpunkt för befolkningen i landet. Jag tror att det skullevara olyckligt om produktionen av Riksradions progam i skulleläggas ned. Som jag har sagt tycker jag att det är ett enkeltargument att hänvisa tiU att regional-TV:n, som skall startas ,behöver och att produktionen i distrikten därför måsteläggas ned så att lokalerna blir lediga. I finns ganska många lokaleratt tillgå, även om de ligger på litet olika ställen i tätorten. Så jag troratt lokalfrågan mycket väl kan lösas. Jaglästij en artikel i för någon dag sedan. Där talades det om enomprövning av den socialdemokratiska politiken i vissa hänseenden. Vad man nuhåller på att ompröva är inställningen till hur det starka samhället skall seut - om det skall vara ett centralstyrt starkt samhälle eller omdet skall vara ett decentraliserat starkt samhälle, där man tar stor hänsyn tillvad folk ute i landet tycker. Frågan om bibehållandet av distrikten borde passaväl in i den omprövningen av den socialdemokratiska politiken. Somjag har sagt är det billigare att producera i distrikten. Om manm\\ spara ytterligare, då tycker jag att det i första hand inte skall gå utöver programverksamheten, utan det skall gå ut över byråkratin, ett onödigtstort antal chefer, osv. Jag tror att den framtida inriktningen bör vara ettmera sammanhållet , som vi hade tidigare.