prot · G7092 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:2 Efter gudstjänst i , därpredikan hölls av kyrkoherden i i , ÖrjanLundqvist, öppnades i kammarens nya plenisal. I samband härmedinvigdes . Programmet för ceremonin har fogats som bilaga tilldetta protokoll. , , äradekammarledamöter, ärade gäster! Jag hälsar er alla hjärtligt välkomna tillinvigningen av nya hem och till öppnandet av /84. Låt mig redan nu uttrycka kammarens tacksamhet över att ErsMajestät har lovat att inviga folkrepresentationens nya lokaler i samband medöppnandet av . Som framgår av programmet kommer professor attlämna en historik över . Jag skall därför endast återge någrauttalanden hämtade från folkkalendern . Kalendern innehållerbidrag av , , , och ytterligare ettantal namnkunniga skönlitterära författare. Dessutom innehåller skriften en24-sidig uppsats om av den framstående Stockholmskännaren ClaesLundin. Huvudparten av framställningen utgörs av en utförlig historik, men detär uppenbart att författaren är allvarligt oroad av riksdags beslutatt uppföra ett riksdagshus på den holme som, för att citera författaren,"har ett så underbart skönt läge mellan och , att man förhufvudstadens heders skull borde vara i främsta rummet betänkt på att icke denskönheten finge undandöljas och ännu mindre fördärfvas". "Ej må manheller glömma", fortsätter författaren, "att just här stod, så attsäga, vagga." - "Huru borde icke denna ursprungsplatsaktas och hedras!" Han varförvisso inte ensam i sitt motstånd mot de nya riksbyggnaderna. försökte riksdagsmän motionsvägen rivaupp beslutet. Tre statsministrar, hela den yngre skolan av arkitekter ochkonstnärer och så gott som alla stockholmare hörde till motståndarna. Påfolkmöten brukade bygget framställas som "ett oerhördt bortkastande af deskattedragandes medel". 1897 tog emellertid för femte och sistagången beslutet om det nya , och kunde man flytta in. Mot bakgrunden av de nästan halvsekellånga strider somföregick tillkomst 1905 framstår våra meningsbrytningar om återflyttningentill som ganska blygsamma. Till stor del har intressetkoncentrerats till frågan om garage eller museum under Riksplan. Inte sedanregalskeppet påträffades har intresset för enarkeologisk undersökning varit så överväldigande som under arbetena i den s.k.Riksgropen. Genom flyttningen till de provisoriska lokalerna vidSergels torg fick enkammarriksdagen inte bara en tillräckligt stor plenisal.Förutsättningarna för riksdagsarbetet förbättrades också i övrigt på mångasätt. Det bästa var att varje ledamot fick ett eget arbetsrum. startades ettutredningsarbete med sikte på ett nytt eller renoverat riksdagshus i ställetför provisoriet vid . Sedan fattat principbeslutet om attflytta tillbaka till intensifierades utredningsarbetet underledning av byggnadskommitté. fick den viktigafunktionen att för räkning handha de praktiska frågorna både vid dennärmare planeringen och vid själva byggandet. Arkitektuppdraget anförtroddesAOS Arkitektbyrå. Som alla kan se har mycken omsorg lagts ned på att bibehållariksbyggnadernas karaktär och på utformningen av och Riksplan.Alltjämt gäller därför enligt min mening det motvilliga erkännande somriksbyggnaderna vid sin tillkomst fick av en sakkunnig betraktare: "Det ärdock alldeles visst, att de icke komma att vanpryda hufvudstadens fagrasteplats." Kanske kan de rent av väcka vad man med dåtida språkbruk kallade"en lugn hänförelse". Även om fått väsentligt utökade utrymmen i dettanya byggnadskomplex, är det uppenbart att återflyttningen inte innebär sammaradikala förändring av ledamöternas arbetsförhållanden som flyttningen från denplågsamma trångboddheten i det gamla till den provisoriskabyggnaden vid . Ett så stort byggnadskomplex som riksbyggnadernakan inte få sin slutliga form förrän efter en tids erfarenheter och användning.Utan tvivel kommer också många detaljer att behöva kompletteras och rättastill, eller som en av mina företrädare yttrade 1905 då för förstagången togs i bruk: "Anmärkningar lära väl icke komma att uteblifva, menmå vi hoppas att de må kunna häfvas eller åtminstone förringas vid närmarepröfning." - Som kammarens ärade ledamöter erfarit har anmärkningar redanframförts. Jag är emellertid förvissad om att de nya lokalerna skall geriksdagen goda och ändamålsenliga arbetsmöjligheter i en på samma gång värdigoch trivsam miljö. Tyvärr ärdet inte praktiskt möjligt för mig att här nämna och tacka alla dem som på olika sätt medverkat i det gigantiska arbetesom nu slutförts och som betraktats som det största ombyggnadsprojektet i vårtländ. Men det är min förhoppning att de ändå, alla och envar, skall kännariksdagens uppskattning och tacksamhet. Två namn vill jag emellertid särskiltnämna . , byggnadskommitténs kraftfulle ordförandesedan dess inrättande 1975, är inte längre ibland oss. Sin inställning tillomdaningen av riksbyggnaderna formulerade han en gång så här: "Vi har ettfint gammalt hus som står tomt och dött. Med återflyttning kommer viatt ge liv åt en historisk byggnad som vi vill slå vakt om." ErikWärnbergs outtröttliga insatser i detta stora arbete kan inte överskattas. Hansnamn kommer alltid att vara förknippat med , liksom det tidigareär knutet till det provisoriska vid och till riksbankensbyggnad vid . Professor har varit den som burit huvudansvaretför den arkitektoniska utformningen. Han har löst sina svåra uppgifter medskicklighet och omtanke, under hänsynstagande till de historiska ochkvalitetsmässi-ga kraven. Den svåra uppgiften att ge byggnaderna en form somharmonierar med stadsbilden i kanske vackraste och känsligastestadsparti har lösts på ett beundransvärt sätt av och hansmedarbetare. Jag vill också framhålla det skickliga byggnadsarbete somhusen uppvisar. har på ett föredömligt sätt lettverksamheten. Byggnadskonsortiet och alla dess underentreprenörer harmotsvarat högt ställda krav. De har löst sina uppgifter med skicklighet ochfantasi. Sist men inte minst vill jag särskilt hylla alla de anställda i deberörda företagen. Genom sin yrkesskicklighet och sitt engagemang har deåstadkommit det resultat som vi känner stolthet och glädje över. Ettuttryck för yrkesskickligheten ser man i murnings- och målningsarbeten somutförts i lokaler med ett särskilt kulturhistoriskt värde. Denhantverksskicklighet som här demonstreras står sannerligen inte efter vad deraskolleger presterade i husen . vill jag också tacka dem som inom haftansvaret för byggandet, såväl byggnadskommittén som alla de anställda som påolika sätt bidragit till det goda resultatet. Än en gång- Varmt välkomna till nya hem! , , herr talman,mina damer och herrar! riksdag - den gamla ståndsriksdagen - föddesnågon gång under frihetskamp för nu . Ända sedan1600-talet var stationerad i . Man samlades till plenum i rikssalen på ,där väggarna var klädda med riksvapnet och de olika landskapsvapnen. fyra stånden behövde var sitt hus att överlägga i. Adeln och ridderskapet samlades i , därrepresentanterna för de över 700 frälseätterna trängdes på långbänkarna och igångarna i den stora riddarsalen. De 70 ledamöterna i prästeståndet hadedäremot god plats i den vackra konsistoriesalen i , som finns kvar.De 50-60 representanterna för borgarståndet höll till först i det gamlarådhuset vid , och sedan det rivits flyttade de in i en sal på andravåningen i det nya , där brukar sammanträda.Bondeståndet, som räknade 200 medlemmar ur folkets huvudmassa, samlades i engillestuga vid i , där de kunde hålla bådesammanträden och gästabud. Representanterna för de tre ofrälse stånden var underriksdagarna inackorderade i borgarhusen i staden. Borgare och bönder levde påde fasta arvoden de fick från städerna och häraderna. När arvodena var slut,måste de leva på svältkost eller resa hem. Långa riksdagar var därför ettelände. De ofrälse stånden tyckte i längden att det var ovärdigtfolkets representanter att före varje riksdag förhandla om lokaler. "Vikommer liksom främmande på en av andra resande upptagen gästgivargård och måstemed förlägenhet och ödmjukhet underhandla om nödigt härbärge", klagadenågra präster. övertog de tre ofrälse stånden husvid på . Här sammanträdde de i fortsättningen. Huset, som vilade på resterna av det storagråbrödersklostret, kallades i fortsättningen "riksens ständers hus åRiddarholmen". I första våningen samlades prästeståndet, medan borgare ochbönder delade andra våningen. Under pågående riksdag var all åkdonstrafik pågatan utanför förbjuden för att inte förhandlingarna skulle störas av hästkärrornässkrammel. Det var oerhört trångt i lokalerna. Man måste knuffas föratt få plats med överrocken, och sedan måste man armbåga sig fram till sinplats, klagar prosten . De ärenden som behandlades vareländiga och futtiga, säger han också, och den konservative biskopen instämmer. Om riksdag säger han: "Tonen blandriksdagsmännen är dålig. Bönder och borgare äro galna. Jag hoppas mera förståndskall finnas bland präster och adel." Men trots alla klagomål fattades det viktiga beslut idetta hus på . En allmän folkskola inrättades, skråväsendetavskaffades, och vi fick näringsfrihet. De första stambanorna för järnvägarnadrogs ut. Vi fick en lag om religionsfrihet, och till slut genomdrevs också denstora representationsreformen . Då avskaffades fyrståndsriksdagen och den ersattes av enriksdag med två kammare. Den nya flyttade in i ständernas hus, ochför att ge litet bättre plats åt de 380 ledamöterna i första och andra kammarengjorde man en tillbyggnad med det bredvidliggande huset. , somvarit medlem av bondeståndet och blev invald i andra kammaren, gör enjämförelse mellan de båda representationerna: "Språket i andra kammarenstår ovedersägligen långt över det gamla bondeståndet. Man lär sig mer och mer att inte se till personen utan till saken.Diskussionen i andra kammaren är i allmänhet underhållande. I vår krets har vibåde djupa tänkare och dugliga talare." Riksdagsmännen i båda kamrarna var överens om att dettahus bara var ett provisorium. Lokalerna var trånga, och det var lågt i tak.Landet hade skyldighet mot sin egen värdighet att inte låta sina representanter"slinka in köksvägen, mitt emellan ett spiskvarter och en krog, för attsedan hålla sina överläggningar i en sal, där vi trots gjorda förbättringar äroinhysta som ingen i den bildade världen", klagadeandrakammarledamoten . Många riksdagsmän motsatte sig en ombyggnad av det gamlahuset. var den andra statsmakten bredvid kungamakten. Den varfolkviljans spegel, landets politiska beslutscentrum. De krävde ett nytt,vackert och ändamålsenligt riksdagshus som låg värdigt mitt i Stockholm.Monumentalt sett skulle hus inte stå tillbaka för någon annanbyggnad än det . Det var dessa tankar som förre civilministern gav klart uttryck åt när han framlade en motion omett kombinerat riksdags- och riksbankshus på . Sverigesriksbank, världens äldsta centralbank med anor från Axel tid, varinrymd i ett 1600-talshus vid i och behövde liksomriksdagen nya, centralt belägna lokaler. Att förlägga båda dessa riksbyggnader till Helgeandsholmenvar onekligen ett djärvt förslag. är födelseplats.De senaste årens utgrävningar har bekräftat att denna holme en gång bestod avtvå öar. Den mindre ön hade en försvarsmur och ett torn, och utanför den vårenspärr av pålar. Ön var det första - inte en handelsplats utan enförsvarsö, en fortifikatorisk anläggning till skydd för den viktiga Mälarbygden. befästes den oländiga holmen bredvid, den somblev . Den fick en borg, en stationär befolkning och en förstastadsmur. På den andra holmen som låg mitt i den starkaste strömfåran byggdesen humanitär inrättning - ett hus för sjuka, fattiga, vägfarande och hittebarn.Huset, som sköttes av präster och lekmän, kallades , och efterdet fick holmen sitt namn, . fanns här en rätt skräpig bebyggelse, ett virrvarrav låga stenhus och ålderbrutna träskjul som hörde till det kungliga stallet.Det var som en gång inrett stallet för sina 60 hästar, och han hadeförenat byggnaden med genom en täckt gång av trä. förklaradesig nu villig att flytta stallet till en annan plats som kunde anvisas honomoch sedan kostnadsfritt överlåta tomten. Det tog innan vågade ta språnget över tillHelgeandsholmen. En viktig orsak till detta var naturligtvis ekonomin. Det nyahuset skulle enligt beräkningarna kosta flera miljoner, och den storabondemajoriteten i andra kammaren var ovan vid sådana byggnadskostnader. Enannan orsak var estetiska synpunkter. Många ansåg att borde lämnas fri, med planteringar, fontäner och statyer. Ettriksdagshus här skulle helt tryckas ner av höga läge och förvandlastill en flygelbyggnad till kungaborgen, ansåg de. Så var läget ännu , då den konservativeriksdagsmannen sin energi och talekonst- hantryckte en särskild skrift i ämnet - lyckades förmå båda kamrarna att bifallahans motion om ett kombinerat riksdags- och riksbankshus på . Iandra kammaren pågick debatten ända till . Luften börjadeta slut i kammaren, och beslutet fattades i trötthetens tecken. En stor riksdagshuskommitté tillsattes med RagnarTörnebladh som skicklig ordförande. Överintendenten , som varhögste målsman för statens byggnadsväsen, drog upp riktlinjerna förbyggnaderna. utsattes för hård kritik, och efter strider i kommitténavgick han och ersattes som riksbyggnadernas arkitekt av sin medhjälpare , som lyckades med den verkligt svåra uppgiften att skapamonumentalitet i ett trångt läge. Beslutet om riksbyggnaderna hade fattats under en svårekonomisk kris. Den stora enskilda byggnadsverksamheten i hade nästanhelt upphört, och mängder av yrkesarbetare gick arbetslösa. Det stora bygget påHelgeandsholmen skulle ge arbete åt många av dem. Man harberäknat att en ständig arbetsstyrka på 1 200 man var sysselsatt här under tioår. var styrkan ännu större på denna absolut störstaarbetsplats. Det kungliga stallet flyttades till Artilleriplanen, ochår 1893 började man schakta av holmen. Allt arbete utfördes för hand. Manarbetade med spett, hacka och spade, och man bar. Tonvis av rivningsmassaforslades bort med häst och vagn. Pålningen av de 10 000 stockarna skedde medhjälp av pålkranar som drevs med handkraft. Arbetstiden var omdagen, . Så som husen står är de också ett monumentöver de tusentals människor som byggde det med sina händer och sina ryggar. murade in grundstenen till detnya . stod det färdigt till det yttre. riksdagkunde äntligen flytta in i det nya huset för att ta itu med deproblem som hängde samman med upplösningen av unionen med . Kanske blev det mest utskällda huset istaden. Arkitekter, konstnärer och litterära skönandar klagade över denomoderna byggnadsstilen , de väldiga och allt nedtryckande murarna och degrova murytorna. Först vår generation har lärt sig uppskatta dennamonumentalbyggnad. hade slottsskapelse förögonen när han gjorde upp byggnadsplanen - det har han själv intygat. Hanutformade i klassicistisk stil med inslag av svensk karolinskbarock, för att det skulle svara mot kungaborgens imposanta massa och samtidigtbilda den representativa motsatsen. riksdagsmän var nöjda. Huset hade visserligenblivit dyrt - det kostade över 12 milj. kr. att bygga-men de hade fått ett nyttoch värdigt hus mitt i , som utåt kunde göra sig gällande mot detkungliga . Under de65 år som riksdagsmännen höll till här lärde de sig uppskatta den goda arbetsmiljön,som stimulerade till mänskliga kontakter. Och hos alla dem som brottats medrikets problem i det bråkiga kvarteret kring har det funnits enlängtan tillbaka till detta representativa hus och till denna historiska miljö,till idyll kringgärdad av två vatten - en av de skönasteplatser en stad kan uppvisa. Denna dröm har gått i uppfyllelse. Invigning av och öppnande av 3 §Invigning av och öppnande av Jag hemställer nu att måtteinviga nya hem och förklara /84 öppnat. 4 HANS MAJESTÄT KONUNGEN: Herr talman, ärade ledamöter! återvänder i dagtill sitt gamla hem på . Det gamla har genomgåtten omfattande renovering och utbyggnad för att på bästa sätt kunna möta de kravsom arbete ställer. Det har varit en grannlaga och svåruppgift att omdana dessa gamla byggnader så att de väl kan fylla dagens viktigauppgift. Pietetsfullt har de vackra sekelskiftesinteriörerna bevarats. Nyaskönhetsvärden har skapats, inte minst genom att det unika läget med utsiktenöver tillvaratagits. Det är därför en stor glädje för mig att lyckönskariksdagen att ånyo komma hem, och jag hyser den förhoppningen att de nyalokalerna i de gamla husen på väl skall tjäna riksdagensledamöter i deras för landet så betydelsefulla arbete. Jagförklarar härmed återinvigt. Herr talman, ärade ledamöter!Sveriges riksdag samlas i sina restaurerade byggnaderför att inleda ett nytt . Under det arbetsår som tar sin börjankommer ni att ställas inför många frågor som är av stor betydelse för landetsoch medborgarnas framtid. Vår ekonomi och vår motståndskraft mot svängningar ivärldsekonomin måste stärkas. Detta är en viktig fråga som ni kommer att få taställning till. Vi får ständigt påminnelser om hur bräcklig och skörfreden är. roll på världshändelsernas scen är begränsad. Detta minskardock ej kravet på oss svenskar att verka för ökad avspänning. har härett stort ansvar, som jag vet att ni alla är väl medvetna om. De beslut som ni valda ombud för folk fattarunder detta kommer att få vittgående konsekvenser för hela vårtsamhälle. Vi kommer att följa Edert arbete med intresse och uppmärksamhet. Jagönskar Eder framgång i Edert ansvarsfulla värv och förklarar härmed 1983/84 årsriksmöte öppnat. , , herr talman,ledamöter av Riksdag! Den skall med fasthet och medbeslutsamhet fullfölja vår neutralitetspolitik. Stödd på ett efter våraförhållanden starkt försvar bidrar denna politik till lugnet och stabiliteten inorra . Ingen skall kunna hysa tvivel om vår beslutsamhet attfullfölja en konsekvent neutralitetspolitik eller om vår vilja att hävda vårterritoriella integritet. Det skall stå fullkomligt klart att kränkningar av Sverigesterritorium kommer att bemötas med all kraft. Försvarets fortsatta planering grundas på 1982 årsförsvarsbeslut, med den inriktning som angavs i årets budgetförslag.Ubåtsskyddet förstärks. skall efter måttet av sin förmåga arbeta för fred,för samarbete mellan världens folk och för att värna mänskliga rättigheter. I av ökade spänningar måste medverka iarbetet för avspänning och för en dialog mellan världens länder. Detta gällerockså i sådana områden som , där en förhandlingslösning måsteåstadkommas; det gäller i , där den sovjetiska ockupationen måsteupphöra; det gäller i , där demokratin måste återerövras. Regeringen skall verka för en fördjupad förståelse och ettvidgat samarbete mellan industriländer och utvecklingsländer och för etteffektivt bistånd till fattiga länder. Regeringen skall arbeta för ett fortsatt öppethandelssystem och ett ökat internationellt ekonomiskt samarbete, särskilt inomEFTA och med EG. De goda förbindelserna med våra nordiska grannländer skallutvecklas. De initiativ som tagit för att förverkliga tanken på Nordensom hemmamarknad avser regeringen att fullfölja. En aktivnedrustningspolitik är en viktig del av utrikespolitik. Arbetet för att förverkliga en kärnvapenfri zon i Nordenskall fortsätta. Som ett led i ett bredare nedrustningsarbete kan en sådan zonockså leda till minskad spänning i som helhet. Användningen av kärnvapen i skulle medförakatastrofala följder för folk. Det stora antalet kärnvapen på ömsesidor om gränsen mellan blocken i utgör därför ett stort hot.Bland dessa vapen finns slagfältskärnvapen som riskerar att tidigt komma tillanvändning vid en konflikt i området. En korridor i fri frånslagfältskärnvapen skulle minska risken för att en väpnad konflikt snabbttrappas upp till ett kärnvapenkrig. Regeringen har fört fram förslag om ensådan korridor till internationell diskussion. Denna grundtanke vinner nu ökatgehör. Det är regeringens uppfattning att de pågåendeGenéve-förhandlingarna inte bör leda till någon ny utplacering av kärnvapen ochatt en kraftig nedskärning av de kärnvapensystem som redan finns böråstadkommas. I detta sammanhang måste också de konventionella styrkornasstorlek och sammansättning beaktas. Målet att uppnå balans bör eftersträvas pålägre och inte högre nivåer. Regeringen kommer att fortsätta att verka för det förslagom ett fullständigt förbud mot kärnvapenprov som lade fram . kommer att vara värd förkonferensen om förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder och nedrustning iEuropa. Den vill medverka till att denna konferens blir enframgång. Den ger en möjlighet att föra vidare det betydelsefulla arbete föratt minska spänningarna och öka samarbetet i som inleddes för tio årsedan. är ett väl utvecklat industriland med rikanaturtillgångar, yrkesskickliga män och kvinnor och ansvarsfulla medborgare.Dessa goda förutsättningar har använts för att skapa ettvälfärdssamhälle av stor betydelse för människornas frihet och trygghet. Förutsättningarna för det svenska samhällsbygget haremellertid starkt påverkats av den internationella kris som härskat undersenare år. Därför är det särskilt viktigt att vi förmår lösa de ekonomiskaproblemen. Regeringen syftar därvid till att fullfölja en politik somför oss ur den ekonomiska krisen, som med kraft motverkar hotet mot den fullasysselsättningen, som slår vakt om grundläggande social trygghet och rättvisa.Det är en politik för att fullfölja och utveckla den svenska folkhemstanken. Den förutsätter att vi kan ta till vara all den kunnighetoch skaparkraft som finns i det svenska samhället. Regeringen kommer därför attsöka flytta besluten närmare medborgarna och begränsa regleringar och hinderför initiativ, mångfald och handlingsvilja. En sådan politik kan emellertid endast bli framgångsrik omden främjar en bred samverkan i det svenska samhället, en samverkanmellan likaberättigade medborgare i motsats till folkflertalets underkastelseunder en privilegierad elit. Den ekonomiska krisen kan endast bemästras och detsvenska folkhemmet kan endast utvecklas om vi lyckas förena en strävan eftertrygghet och rättvisa med en strävan efter frihet och ansvar för varjemedborgare. Den nuvarande regeringen tillträdde i ett läge av djupkris för den svenska ekonomin. Denna kris kom till uttryck i väldiga underskotti varu- och tjänsteutbudet med omvärlden och i statens budget, i sjunkandeindustriproduktion och industriinvesteringar och i en fortgående ökning avarbetslösheten. Det internationella förtroendet för ekonomi varundergrävt. utsattes den svenska kronan för en massiv,spekulativ attack. Den nya regeringen satte som mål för den ekonomiskapolitiken att mobilisera hela nationen och alla våra resurser i kampen motarbetslösheten, att skapa balans i vår ekonomi och minska behovet av att låna iutlandet, att fördela de bördor som blir nödvändiga för att tryggasysselsättningen och vårt ekonomiska oberoende efter bärkraft och att pressaned prisstegringarna. Den nya regeringen tog initiativet till en genomgripandeomläggning av den ekonomiska politiken. Den svenska kronans värde skrevs nedmed . Därefter genomfördes ett omfattande offentligt investeringsprogram. stora arbetsmarknadspolitiska insatser samt en radfördelningspolitiska åtgärder i syfte att fördela krisens bördor efterbärkraft. beslut om allvarliga försämringar av det socialavälfärdssystemet undanröjdes. Kursomläggningen understöddes av ett stramtbudgetarbete. I flera avseenden har den ekonomiska politiken medfört deeftersträvade resultaten. En återhämtning i den svenska ekonomin har inletts.Exporten har ökat snabbt. Industriproduktionen börjar vända uppåt och nedgångeni industriinvesteringarna har bromsats. Näringslivet har visat förmåga tillsnabb anpassning efter nya förutsättningar. En återhållsam lönerörelse och beredvillighet hos storagrupper, såsom pensionärer och handikappade, att icke begära kompensation fördevalveringens effekter på priserna har på ett betydelsefullt sätt medverkattill de goda resultaten. Genom att prisstegringarna blir mindre än väntat i årsynes en kraftig nedgång i realinkomsterna kunna undvikas. Det måste emellertid med all kraft understrykas att deuppnådda resultaten är att betrakta som det första steget i arbetet på attlyfta landet ur den ekonomiska krisen.