prot · G709139 · 1983-12-31 00:00:00 — Vimåste kunna vänta på resultatet, eftersom det kräver att man har ett underlagsom ger detta resultat om det skall vara godtagbart. Jagkan förstå att de som står utanför projektet i känner en viss oro.Det borde alla vi andra kvinnor i också göra, eftersom vi står utanfördetta projekt. Men det inträffar ofta saker lokalt, och det är väl vad som harhänt i . I det andra länet har man inte haft denna reaktion, utan därfullföljs projektet. Det pågår också i flera delar av landet liknande projekt.Detta är världsunika projekt, som bör få en chans att genomföras. Dekvinnor i som känner oro får också en behandling och ettmottagande på lakar- och vårdcentraler som deras oro kräver. De har inteförhindrats detta på något sätt. Närdet gäller så stora screening-undersökningar som det blir i ett sådant härfall, dvs. att hela befolkningen - kvinnor över en viss ålder - medregelbundenhet skulle genomgå mammografiundersökning, finns det andrasynpunkter som måste beaktas, inte minst detta méd strålningsrisken, som maninte kan bortse från. har uttalat att man kanske inte ärberedd att ge ett sådant här tillstånd . Jagtycker fortfarande att det är fel att man i icke trängda fall säger tillkvinnor och män att de skall söka en viss undersökning, för att man vill testaom ett sjukvårdsområde har resurser som håller eller inte. Det är viktigare attse till att de resurserna kommer dem till godo som verkligen behöver dem. Förden skull lämnas man inte utanför denna vård. Från slussasdessa kvinnor som är oroliga vidare till andra vårdformer, och det är ettriktigt sätt. Det är inte säkert att mammografin löser deras problem. Här harman en bra lösning, och jag vidhåller utskottets syn på dessa frågor. 40 MARGÖ (vpk): Jag vänder mig mot att man inom den privata vården skall kunna få enservice som man inte kan få inom den offentliga vården.Mammografiundersökningar är ganska lönsamma för den som utför dem. Enmammografiundersökning kostar , och den som utför undersökningen får, om jaginte minns fel, . Det är alltså en ganskalönsam verksamhet, och det är en anledning till att detta skulle kunna ske inomden offentliga vården på samma sätt som sker inom den privata . Närdet gäller kvinnorna i som tidigare tillhörde kontrollgmp-pen Ochicke skulle bli undersökta men som genom kvinnornas aktion där uppe med krav påundersökning lyckades tillkämpa sig denna rätt, vill jag erinra KarinIsraelsson om att faktiskt hotade med att plombera helamammografianläggningen där uppe om kvinnorna skulle stå fast vid sitt krav attbli mammograferade. Det visade sig dess bättre att utvärderingen av denna försöksverksamhetinte rikfigt hängde på kvinnorna i , utan man ansåg att de trots alltkunde få denna undersökning gjord. Jagtycker att det är litet cyniskt av att hänvisa till att detfinns olika möjligheter i landet. Vi vet alla att såväl ochjag som andra som så att säga vet hur man "knallar omkring" i denoffentliga apparaten, kan få de undersökningar och den behandling som vi självaefterfrågar. Men alla kvinnor har inte dessa möjligheter, och det är för kvinnornasom inte har de kontakter som och jag har som vi kräver attremisstvånget på mammografi för kvinnor skall slopas, för att delättare skall ha samma möjligheter som vi har att få mammografiun-dersökningengjord. Detär inte, , sjukvårdens resurser jag vill testa när jag sägeratt vi skall ansöka om mammografi om vi känner oss oroliga, utan jag vill testavilka riksdagsbeslut som gäller och vilka man tar litet lättare på. Kravetpå remiss för mammografi 41 (); Jag vidhåller de synpunkter som jag har framfört i dennadebatt när det gäller vilka som får del av mammografi och vilka som inte fårdet. När det gällerKopparberg är detta ett lokalt problem, som man tycks kunna lösa. Det är inteså att går fram och hotar. Det finns ett skäl till attsocialstyrelsen invecklade sig i detta beslut, som i varredo att fatta och har fattat, och det är att man vill ha ettforskningsresultat som man kan ha nytta av för framtiden. Om man hade tillåtiten allmän screening skulle det ha inneburit att väldigt mycket av det som lagtsner i form av tid och resurser skulle ha gått förlorat. Jag tror inte att detkan vara Margö mening att så skulle ske. Manhar lyckats, som det ser ut, lösa detta problem på ett bra sätt, genom att manhar fördelat de åldersgmpper som skall kontrolleras i den icke kontrolleradegruppen så att det inte kommer att skapa bekymmer i utvärderingen. Det är frågaom ett fåtal fall cancer med dödlig utgång, och det krävs en mycket lång periodinnan man kan se någon tendens till om en undersökningsmetod har betydelseeller inte. Ävenandra saker måste utvärderas, t. ex. operationsmetoder och behand-Ungsmetoderbeträffande den upptäckta cancern. Också dessa saker måste få ta sin tid. Kravet på remiss för mammografi Jag tror fortfarande att det ärfullt möjligt att få den vård som man såsom kvinna kräver, när man känneroro för en eventuell bröstcancertumör. Även jag har känt den oron och prövat påsjukvårdens resurser. Jag har fått en godtagbar behandling i den offentligavården. Jag har inte behövt vända mig till den privata vården. Om det privatavårdutbudet tillhandahåller dessa tjänster, må det vara det fritt att göra så.Men den offentliga sjukvården måste ta hänsyn också till andra sjukdomsgrupper,som behöver vård och behandling. Detta gör den offentliga vården. Den fördelarde sjukvårdssökande på rätt vårdnivå. Det tycker jag att svensk sjukvård göralldeles rätt i. 42 MARGOINGVARDSSON (vpk): bekräftade vad jag sadei mitt förra anförande. Både hon och jag blir vänUgt bemötta inom denoffentliga vården och har knappast några svårigheter att få de undersökningargjorda som vi ber om. Men alla människor har inte samma möjligheter. Jag togupp här att man vid bröstmottagningarna kan ta emot bara patienter med direktasymtom. Alla som enbart är oroliga har inga möjligheter att få en undersökninggjord. Jag kan förstå att är nöjd med att den privata vårdenkan svara för dessa undersökningar, men jag kan inte förstå att desocialdemokratiska ledamöterna i utskottet är nöjda med att den privata vårdentar hand om dessa kvinnor. Den offentliga vården borde kunna erbjuda samma servicebeträffande mammografi som den privata vården. När det gäller utvärderingen av projektet i Östergötlandslän och sade att denna måste mätas över enlängre tid och att det måste ta innan utvärderingen är klar. Då villjag ställa en rak fråga till ; Hur många lik på bordet skall viha, innan vi beslutar att alla kvinnor som så önskar skall fåmammografiundersökningar? Utvärderingen går ju ut på att mäta hur många kvinnorsom dör i den grupp som inte mammograferas jämfört med hur många som dör i dengmpp som mammograferas. Vad tycker ni är rimligt? Hur många kvinnor till skalldö i den grupp som inte får mammografi, innan vi är mogna för att fatta ettbeslut? Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om socialutskottetsbetänkande 26.) Kammaren övergår nu till att debattera socialutskottetsbetänkande 26 om bidrag till kommunala undervisningssjukhus. Anf.44 BO (); I betänkande 26 behandlas medelsanvisningar under anslaget Bidrag tillkommunala undervisningssjukhus samt en moderat motion 1983/84:2258 av RuneRydén och mig om avveckling av ,, och en omvandling av investeringsersättningen till ett generellt bidraginom ramen för läkarutbildningsavtalen. I betänkandet redovisas bl. a. attparterna förklarade sig eniga om att gemensamt sätta i gångförberedelser för att klargöra vad som skall gälla för samarbetet rörandeläkamtbildning och forskning. skrev till regeringen att parterna var överensom att ta upp frågan om systemet med investeringsersättning kan omvandlas tillett mer generellt utformat system. Utredningsarbetet skulle drivas med siktepå en ändring . Så skedde dock inte. Jagtycker att utskottets skrivningar styrker de argument som framförs i denmoderata motionen. Man drar dock inte slutsatserna härav. Utskottsmajoritetenskriver: "Då resultatet av förhandlingarna inte bör föregripas avstyrkerutskottet motion 1983/84:2258 (m)." är det emellertid så, enligt vadjag har erfarit, att förhandlingarna avslutades . Jag har dockinte lyckats få fram någon information om man vid förhandlingarna fullföljttankegångarna om en översyn med målet att omvandla systemet medinvesteringsersättningar till ett mer generellt utformat system somman skulle kunna avskaffa ()och därmed minska byråkratin på detta område. Jag ber att få yrka bifall till reservationen av m.fl. 45 (): I socialutskottets betänkande 26 behandlas i budgetpropositionenupptagna medel för undervisningssjukhusen. Statsrådet anför att det pågårförhandlingar. nämnde att dessa förhandlingar eventuellt skullevara slutförda. Detär litet förvånande att man i en motion och en reservation kräver att riksdagenskall besluta innan ett förhandlingsresultat är redovisat. Jag tycker inte attdet vore klädsamt för . Jag vet inte om , som ärlandstingsman från , skulle kunna förklara ett inklampande avriksdagen i förhandlingarna. Man har där undervisningssjukhus, och jag tror skulle uppskatta att få förhandla färdigt innan fattar någrabeslut. Meddet anförda, herr talman, yrkar jag bifall till hemställan i utskottsbetänkandetoch avslag på reservationen. Bidrag till kommunala undervisningssjukhus 46 BOARVIDSON (m); Jag tycker att det finns skäl för riksdagenatt säga ifrån, när man från parterna har sagt att man vill ändrapå systemet men inte lyckats komma någonstans. Även om förhandlingar pågickskulle det finnas skäl för att ge sin mening till känna. 47 (): Givetvis kan ha skäl att sägaifrån, men man får väl avvakta det resultat som kommer. Om beslutar ifrågan och ger regeringen detta till känna, föregriper vi förhandlingar mellanstatsmakterna och . Det tycker jag inte vore klädsamt. Det ärmöjligt att tycker så, men vi andra gör det inte. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 2(kommunalt stöd till politiska ungdomsorganisationer) Utskottets hemställan bifölls med 248 röster mot 49 förreservation 1 av och . 3 ledamöter avstod frånatt rösta. Mom. 6 (föreskrifter rörande den unges levnadsförhållandenm. Utskottets hemställan bifölls med 231 röster mot 71 förreservation 2 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 7 (förutsättningar för vård enligt LVU) Utskottets hemställan bifölls med 229 röster mot 71 förreservation 3 av m.fl. 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 8 (vårdtid för unga missbrukare) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 4 avGöte m. fl. - bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Mom. I(primärkommunalt ansvar för primärvården) Utskottets hemställan bifölls med 230 röster mot 71 förreservation 1 av m. fl. Mom. 3 (organisationen av mödra- och barnhälsovården) Utskottets hemställan bifölls med280 röster mot 20 för reservation 2 av . Mom. 5(psykosocialt stöd inom mödrahälsovården) Utskottets hemställan bifölls med 284 röster mot 19 förreservation 3 av . Mom. 6(smärtlindring vid förlossning) Utskottets hemställan bifölls med 282 röster mot 20 förreservation 4 av . Mom. 7 (utbyggnad av yrkes- och miljömedicin) Utskottets hemställan bifölls med 281 röster mot 20 förreservation 5 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgörautanför civilförsvaret Mom. 1 (krav på remiss för mammografi) Utskottets hemställan bifölls med 284 röster mot 18 förreservationen av . Mom. 2 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 1 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 2 (avveckling av ) Utskottets hemställan bifölls med 230 röster mot 71 förreservationen av m.fl. 1983/84:27Tilläggsbudget III till statsbudgeten för /84, såvitt avser verksamhetsområde (prop. Utskottets hemställan bifölls. Förste vice talmannen övertog ledningen av kammarensförhandlingar. 6 § Skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgörautanför civilförsvaret Föredrogs försvarsutskottetsbetänkande /84:16 om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgörautanför civilförsvaret m. m. 1983/ 84:114). Skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgörautanför civilförsvaret 48ERIC HÄGELMARK (fp): I syfte att göra civilförsvaret till en renthumanitär organisation utan beväpnade enheter har utskottsmajoritetenföreslagit att bevaknings- och ordningsuppgiften skall bort fråncivilförsvaret. Genom att civilförsvaret då inte längre har beväpnade enheterbör det folkrättsliga skyddet och säkerheten förbättras för civilförsvaretspersonal i krig. Flera remissinstanser är kritiska och menar att man intenår målet att helt avväpna civilförsvaret så länge civilförsvarets värnpliktigakommer att vara beväpnade. Civilförsvarspliktiga kan betraktas som krigsmän,eftersom de tjänstgör i väpnade enheter. Utskottsmajoriteten anser att det är en lämplig lösningatt genom en särskild lag ålägga civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanförcivilförsvaret. Vi motionärer delar inte den uppfattningen. En bättre lösning hade varit att förlänga värnpliktsåldernän att ge möjlighet att använda civilförsvarslagen i de fall där man villutnyttja personal för uppgifter inom beväpnade enheter. Jagtycker att det är olustigt att militärt utbildade tas i anspråk i militäraenheter med hjälp av civilförsvarslagen. Utskottsmajoriteten tar lätt påkritiken mot förslaget att på detta sätt ålägga människor vapentjänst med hjälpav civilförsvarsplikten. Det väsentliga är att det inte finns beväpnad personali civilförsvarets verksamhet. Enligt vår mening är det inte en tilltalande lösning attanvända civilförsvarsplikten för att placera personer i beväpnade enheter.Både för den enskilde och för grupper kan det bidra till missförstånd rörandecivilförsvarsverksamheten. Det synes bättre att i stället använda värnpliktenför de enheter som är beväpnade. Vi har tidigare från motionerat omatt höja värnpliktsåldern från dagens till , som åldernför civilförsvarsplikt sänks från 65 till . Genom en sammanfallande övre åldersgräns markeras attpersonen överförs från militärt försvar till civilförsvar dådet i varje enskilt fall är mest rationellt. Att den allmänna värnplikten skallupphöra är en godtycklig gräns. Den medför många gångerproblem för det militära försvaret, som inte kan utnyttja personalen annat änför särskilt frivilligt åtagande efter fyllda . Särskilt i områden med gles befolkning men med stort behovav bevaknings- och lokalförsvar samt dessutom när det gäller vissasvårersättliga krigsbefattningar skulle det vara av stort värde, om man längreän nu kunde utnyttja personalen inom försvaret. Genom att kunna nyttja värnpliktiga ibevakningsenheter vore det möjligt för försvarsmakten att tidigare än annarsavstå från andra värnpliktiga vid lägre ålder, vilket skulle öka möjligheternaatt föryngra civilförsvaret. En höjd värnpliktsålder innebär inte att man binder sigför fler personer i det militära försvaret. Antalet personer till fältförband,lokalförsvar, bevakningsenheter och andra förband kan vara detsamma i bådafallen. Skillnaden är att man i fallet med en högre åldersgräns för värnpliktenkan få en rationell åldersmässigavvägning mellan militära enheter och civilförsvaret. Man kan då bättretillvarataga den enskildes kapacitet, vilket är av särskild betydelse i områdensom är glest befolkade. Dessa fördelar är en följd av att befattningskraven ochden enskildes förmåga blir mer utslagsgivande än ett stelt system medåldersgränser. Vidare vore det en klar fördel om man slapp använda civilförsvarslagenför krigsplacering av personal i enheter som är beväpnade. Jag yrkar bifall till den reservation som är fogad viddetta utskottsbetänkande. Skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgörautanför civilförsvaret 49PER (): har det varit fråga om att föraöver civilförsvarets ordnings- och bevakningstjänst till någon annan huvudman.Under årens lopp har många utredningar förordat detta. Det främsta skälet harvarit att man genom att avväpna civilförsvaret skulle förbättra detfolkrättsliga skyddet och säkerheten för civilförsvarets personal i krig. Ettannat skäl har varit att man velat göra om civilförsvaret till en renthumanitär organisation. Men det behövs någon form av tjänsteplikt för att manskall kunna rekrytera personal till sådana områden inom totalförsvaret som inteomfattar civilförsvarsplikten eller värnplikten samt för att man skall kunnaöva ifrågavarande personal i fredstid. uttryckte stora farhågor för attcivilförsvaret och dess personal kanske skulle komma att betraktas på ettfelaktigt sätt bara därför att civilförsvarspliktiga tjänstgör inom andraverksamhetsområden. Jag och övriga ledamöter av försvarsutskottet finner attdessa farhågor är mycket starkt överdrivna. Den som blir skyldig att tjänstgöraenligt den föreslagna lagen kommer inte i något avseende att tillhöracivilförsvaret utan i stället den verksamhet som hon eller han deltar i. De somkommer att tas ut till ordnings- och bevakningsuppgifter tillhör alltsåpolisväsendet eller försvarsmakten. Vidare har och en annan folkpartist i enmotion förordat en höjning av värnpliktsåldern. Utskottet menar att konsekvenserna av en sådan åtgärdknappast kan överblickas utan att man ser över hela systemet av pliktlagar, ochen sådan översyn är f. n. inte aktuell. Betänkandena 16 och 17 från försvarsutskottetberör båda civilförsvarslagen och i ett fall samma paragraf. Det gäller 65 §.Betänkande 17 tog kammaren ställning till . Med anledning att betänkandena 16 och 17 frånförsvarsutskottet har kommit att behandlas i omvänd ordning yrkar jag - när vinu behandlar betänkande 16 - bifall till vad utskottet hemställer med denändringen att andra stycket i 65 § civilförsvarslagen får den lydelse somriksdagen beslöt med anledning av utskottets betänkande 17. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med den ändringen att andrastycket i 65 § civilförsvarslagen får den lydelse som beslöt den 3maj med anledning av försvarsutskottets betänkande 17. Mom. 7 (ändring av värnplikten) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservationen avEric Hägelmark - bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 1983/84:22om anslag till och Transportstöd m. m. 1983/84:100 delvis), 1983/84:23 om anslag tillRiksfärdtjänst m.m. (prop. 1983/84:100 delvis) samt 1983/84:20 om anslag till Luftfart (prop. 1983/84:100delvis). 50 FÖRSTE VICE TALMANNEN: betänkanden 22, 23 och 20 kommer attbehandlas i nu nämnd ordning. Voteringarna äger rum i ett sammanhang efteravslutad debatt. Först upptas alltså trafikutskottets betänkande 22 omanslag till och Transportstöd m.m. 51BARBRO i (m); antog en lag om linjesjöfartpå . Lagen innebär att regeringens tillstånd krävs för att man skall fåbedriva linjesjöfart mellan och svenska hamnar utanför . Motivetför lagens tillkomst var att om samhället skulle ge ekonomiskt stöd tilltrafiken på , så måste statsmakterna också ha ett direkt och avgörandeinflytande över transportapparaten. Om detta är ingenting att säga - det ärsamma förhållande som gäller för järnvägarna. Staten har förbehållit sig rättenatt fastställa turlistor och taxor - detta för att målsättningen skalluppfyllas att trafikförsörjning skall vara av god och regelbundenstandard året om och att priset på en färjeresa skall vara anpassat till prisetför en andraklassbiljett på tåg för motsvarande sträcka. Detta sista står attläsa i bil. 8 till årets budgetproposition, precis som det stod att läsa ifjolårets budgetproposition. Jag återkommer till detta längre fram. Först några ord om och minmotion nr 416 angående linjesjöfart mellan och . Under gångna tider förekom en mycket livlig trafik mellanvårt lands två största öar. Redan tidigt etablerades fastabåtförbindelser mellan och , en sorts färjetrafik. I mitten av1960-talet sammanknöts de två orterna med upp tilltre dagliga dubbelturer under högsäsong. blev Gotlandsbolaget ensamt omatt bedriva färjetrafik. gick linjen intetill utan i stället till . betraktades linjen som olönsam och lades ner.Ingen frågade varför linjen blev olönsam. Kanske var det linjesträckningen,kanske var det någonting annat - i en monopolsituation behöver man inte fråga.Så är det. De år som tonnaget utnyttjades maximalt varresandeströmmen faktiskt mellan 40 000 och 45 000 passagerare. Det var alltsåmånga människor som reste den här vägen. Ändå ansågs denna linje obehövlig närdet gällde att uppfylla målsättningen om trafikförsörjning. Ingenhänsyn togs fill att en bra sjöförbindelse mellan öarna betydde mycket förturistindustrin och därigenom också indirekt gav intäkter till stat och kommunsamt att den gav arbetstillfällen. Vi vet nu att 1983 sökte sig flerutländska turister till . Dessutom stannade vi själva hemmai en högre utsträckning. 1982 och 1983 förekom ingen trafik mellan öarna. Förde båda öarna är en bra sjöförbindelse dem emellan ett viktigt hjälpmedel i enalltmer hårdnande konkurrens om Sverigeturisten. En bra färjelinje är ettstarkt argument i marknadsföringen i utlandet. turistråd har ocksåfått åtskilliga miljoner just för att marknadsföra runt om i världen,bl. a. som ett exotiskt turistland, och det är just vad och är. infördes en enhetstaxa grundad på det längstaavståndet, alltså mellan och . var det inte längre bristandelönsamhet på Ölandslinjen utan brist på tonnage som gjorde att trafiken intekunde återupptas. började ett nytt folkrederi att ta form -Ölandsborg. Detta rederi har lagt in ansökan till regeringen omatt få bedriva linjesjöfart mellan och . Men se, nuvaknade Gotlandsbolaget ur sin Törnrosasömn. Det var som att sätta en trollstavmot fartygsskroven. Gotlandsbolaget tog upp överläggningar med transportrådet.När man tänkte efter- Gotlandsbolaget alltså - fanns det nog en lösning. Jo,minnsann, skulle kunna trafikera sträckan ,till att börja med . Och om transportrådet så önskadeskulle man faktiskt kunna trafikera linjen alla veckans -utan att Gotlandsbolagets totala tonnage skulle behöva ökas. Kanske skulletrafiken också gå med en liten vinst tack vare den nya taxekonstruktionen 1982. Blotta tanken på konkurrens gav detta resultat- inte dåligt. Varken Gotlandsbolaget eller transportrådet är intresseratav något konkurrerande bolag. De säger det klart i sina remissyttrandenangående Ölandsborgs koncessionsansökan. Ärendet ligger nu hos regeringen. Jag har svårt att insevarför den som bedriver linjesjöfart på utan statligt stöd egentligenmåste ha 4 protokoll 1983/84:139-140 Jag anser att det är ett omotiveratingrepp i den fria konkurrensen - ett ingrepp som står i strid med de principersom bör tillämpas inom näringslivet. Denna linje är en utpräglad turistlinje somsäkerligen tål konkurrens, och jag hoppas på ett positivt resultatav Ölandsborgs ansökan hos regeringen, alldenstund bolaget uppfyller kraven ilagen om linjesjöfart. Resultatet blir säkerligen många fler gäster tillGotland, många fler arbetstillfällen och förmodligen också en ökad trafik påGotlandsbolagets båtar. I min andra motion, nr 554, har jag ävenberört tiden för turlistornas fastställande, och jag läser med glädje vadutskottet säger i betänkandet, nämligen att avsikten nu är att turlistorna för1985 skall fastställas detta år. Det är avsevärt mycket tidigare änförr. Det måste också innebära att man måste fatta beslut även närdet gäller turlistorna mellan och . Det är mycket viktigt attturlistorna finns färdiga tidigt, så att de kan komma med i marknadsföringen avSverige genom broschyrer på olika språk. Jag vill här ställa en fråga tillutskottets talesman: så att ske? Kommer turlistorna på denna utprägladeturistlinje att fastställas , så som det står i utskottsbetänkandet?Jag skulle också vilja fråga utskottets talesman: han att turistlinjentål denna konkurrens? Så någraord om min motion 554 angående trafikpolitiken i stort. Det bör vara en angelägen uppgift för transportrådet attmedverka till fortsatta rationaliseringar i Gotlandstrafiken i syfte att medupprätthållande av tillfredsställande trafikförsörjning minska bidragsbehovet.Det står att läsa såväl i det utskottsbetänkande som behandlas som ibudgetproposi-fionens åttonde bilaga detta år.