prot · G70955 · 1983-12-31 00:00:00 — Det framgår inte minst tydligt avs-motionen från . Däratöver har vi ett typexempel på hur mansnedvrider konkurrensen, vilket bl. a. har påtalats från . 45 ()repUk: Jag vill mycket kort säga tiU att det bara är attkonstatera att moderatema fortfarande - fast de inte säger det rent ut - anseratt de tekoanställda skall ha väsentligt lägre löner än vad andra människor somarbetar i produktionen i vårt land skall ba. Det är helt klart att visocialdemokrater har en annan bedömning. Det jag tror är väsentUgt i det här sammanhanget äratt de anställda i nu får ett beslut att utgå ifrån. Man vet att man på sig att arbeta fram altemativ sysselsättning. Om jag känner deanställda i rätt kommer de inte att lägga av, de kommer att fortsätta attarbeta oförtratet för att finna annan sysselsättning. Detär precis samma svar som jag vill ge till . Detta är etttemporärt stöd som räcker . Det kan inte snedvrida konkurrensen på detsätt som vill göra gällande. Vad man nu vill ha i ärdetta rådram. Får man det vet man att mari har tid på sig. Det måste också varabra för kommunen, som skall försöka finna annan sysselsättning. Jag anser attdet är väsentUgt i detta sammahang att ta dessa mänskUga hänsyn. Förlängningav drifttiden för Eisers i , m. m. Anf,46 "VENSSON (m) repUk: Ni har ändå tidigare, i samband med behandlingen av anslaget till helaStatsföretagsgruppen, lovat att det här skulle vara en erigångsinsats. När vi senast behandlade tekopolitiken angavsatt avsikten bakom allt det selektiva stöd som socialdemokraterna föreslog varatt man inte skulle komma igen med punktinsatser av detta slag. Det har ocksågivits tillräckligt med rådrum. Nierkänner nu själva att det bara gäller 200 arbetsplatser under två är. De skallupphöra , vilket sägs i propositionen. Detär och förblir, , endast en positiv utveckling i företagensekonomi som kan lägga granden till en framgångsrik och i reell mening offensivtekoindustri och därmed för en varaktig trygghet för de anställda itekonäringen. Precissom andra talare har sagt och som jag framhöll i mitt inledningsanförandeflyttar man med dessa åtgärder arbetslösheten från en ort tiU en annan. Detta bekräftasav den kritik som kommer från de två socialdemokratiska motionema omföljdverkningarna i resp. . Anf.47 () replik: Om man ger ett tillskott på 38 miljoner till ett företag i en branschdär det finns flera som tillverkar samma produkt, är det naturligtvis heltoundvikUgt att det innebär en snedvridning av konkurrensen. Anf.48 () replik: Jag vill bara påpeka en sak för StenSvensson, som kritiserar regeringens tidigare uttalande att man vidrekonstmktionen av Eiser och Statsföretag skall gå in för generella insatser.Det utesluter inte, , att man vid specifika tillfällen ändå måstegå in och ge ett stöd, därför att det behövs rådram. Det handlar om mänskUgahänsyn, , ingenting annat. Förstevice talmannen anmälde att anhålUt att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. Förlängningav drifttiden för Eisers i , m. m. 49 (vpk): Jag skall begränsa mitt inlägg till att handla om strumptillverkningenssituation och Eiserfabrikerna. Vihar från vpk:s sida lagt fram ett särskilt yrkande, som utdelades påkammarledamötemas bänkar innan den stora löntagarfondsdebatten utbröt. Möjligenhar det kommit bort på många bänkar , men yrkandet har ändå delatsut. Iyrkandet hemställs att , med anledning av de motioner som väcktsrörande olika delar av stmmptillverkningen, som sin mening ger regeringen tillkänna ett uttalande i fråga om Eisers strumpfabrik i ochstrumpfabrikationens aUmänna situation. Yrkandet har följande lydelse: "3.att med anledning av motionerna 1983/84:187,1983/84:188, 1983/84:194yrkande 2 och 1983/84:202 beslutar att som sin mening ge regeringen till kännaföljande uttalande i fråga om Eisers strumpfabrik i ochstrampfabrikationens allmänna situation. Detrådande läget ger skäl för åtgärder pä ett övergripande plan. Enligt riksdagensmeriirig bör därför en arbetsgrupp bildas - lämpligen genom industriverketsförsorg - för att snabbt överse delbranschens förutsättningar och framtidamöjligheter, inte minst dä det gäller exporten. I gruppen bör ingå företrädareför Eisers fabriker i och , varjämte företrädare för iÖstersund bör inbjudas att deltaga. De anställdas synpunkter skall tas tillvara genom en bred representation. Gmppen bör fullgöra sitt arbete relativtskyndsamt, nämligen , nu aktuellaomställningsåtgärder fryses." Jag yrkar alltså bifalltill detta yrkande. Närdet gäller anslaget kommer vi frän vpk att rösta med utskottsmajoriteten,vilket på intet sätt innebär att vi ställer upp bakom avvecklingen av fabrikeni , men vi vill naturUgtvis att pengarna skall anslås. Varförlägger vi då fram detta särskilda yrkande? Det har en rad orsaker, som jagskall be att få kortfattat redogöra för. Förstoch främst menar vi att det måste bli slut på att i sådana härkrislägen spela ut olika orter och olika grupper av arbetare mot varandra. Manmåste försöka komma ifrån det provinsiella synsätt som finns i dennaparlamentariska församling och som tar sig uttryck i att var och en motionerarför sin bygd och vill vinna fördelar för den, helst pä någon annans bekostnad. Detfinns ett gammalt ordspråk som säger att när krubban är tom bits hästama. på det sättet försöker spela ut olika gmpper mot vararidra är särskilttragiskt i kristider, när sammanhållningen mellan olika arbetargmpper och olikaregioner är viktigare . Det är nämUgen inte på det sättet att de somstår bakom kraven på nedläggning i , de som är fiender till ,är arbetarna i . Så är det inte - det vet alla. Arbetarna i harprecis samma problem. I verkligheten finns det en gemensam fiende för dessa bådaarbetargmpper - det kan man ana redan nu - liksom för dem som fruktar för sinajobb uppe i . Nedläggningen avBoråsfabriken är nämligen bara ett steg i en större strukturförskjutning, somsyftar till att flytta den svenska strumpfabrikationen utomlands. Det som nukommer att hända i kommer i nästa steg att hända också i -ledningen för Eiserkoncemen är redan i färd med att förbereda och verkställasina investeringar i . Stundens allvar borde därför kräva - inte att deolika fabrikerna, arbetargrupperna och orterna försöker slå mot varandra utanatt de försöker samlas i enighet för att bekämpa den gemensamma fienden, dvs.alla de som vill riva ned fabrikationen inom branschen, och för att försökaåstadkomma någonting gemensamt, ställa upp för varandra och försvara sina jobb. Vihar lagt fram vårt särskilda yrkande också av den anledningen att det från deanställdas sida kommit till uttryck ett starkt missnöje med att man inte harlyssnat pä dem som man borde. Det är nog också känt att det speciellt blandfolket i finns alternativa förslag med synpunkter som klartstrider mot Eiserledningens och som man menar sig ha kraftigt underlag för.Enligt dem finns det utrymme för tre fabriker. De tre fabrikerna bygger pä ochkan bygga pä delvis oUka affärsidéer, har delvis olika kundkretsar, osv. Jagär irite specialist på det här och kari irite värdera hur mycket som ligger idessa synpunkter, men om de anställda tycker att de har blivit överkörda ochatt deras alternativa synpunkter inte har fått komma till sin rätt, vore detrimligt och riktigt att försöka ta dem till vara och se vad som eventuellt kangöras av dem, och det kunde ske i en arbetsgrupp, som vi har föreslagit. Därtillkommer ytterligare en viktig synpunkt. Införandet av en sådan arbetsgruppär också en fråga om förtroende. Om det skall talas rent språk här i kammaren -och det skall vi väl göra? - måste det sägas att de anställda vid har något förtroende för sin ledning. Det har de inte haft på bra länge.Det är också bakgrunden till att vi från vpk:s sida ställt kravet om revision.Skall man återskapa förtroendet bland de anställda och förhindra att deidentifierar den politiska ledningen i landet och med sin egen, somde menar, dåliga företagsledning är det viktigt att och regeringenvisar att de oberoende, på ett opartiskt sätt och utan obehöriga hänsyn ochlojaliteter till en dålig ledning kan träda de anställda till mötes och försökalyssna på dem inom ramen för ett sådant mera auktoritativt foram och påriksdagens beställning. Förtroendefråganunderstryks ytterligare av att det är välkänt att Beklädnadsarbetamasförbundsledning har tiUskrivit statsministem och krävt just en oberoenderevision av Eiserkoncemen. Man har fått ett mycket formellt svar, därstatsministern hänvisar till de beslut rörande strukturpolitiken på det textilaområdet som har fattats av och sedan inte säger mycket mer. Det haruppkallat förbundsledningen till att skriva , och det visar denvikt man fäster vid denna förtroendefråga samt det misstroende man hyser motEiserledningen. Det talar också för att en arbetsgrupp som den av ossföreslagna borde ha tillsatts. Skälettill att vi ställer detta särskilda yrkande är att det i näringsutskotteturspmngligen fanns en överenskommelse mellan vpk och socialdemokrater- Förlängningav drifttiden för Eisers i , m. m. Förlängningav drifttiden för Eisers i , m. m. na,vars lydelse nästan ordagrant är rekapitulerad i det särskilda yrkandet. Detvar den konstmktion som vi hade kommit överens om. Men denna överenskommelsevann nu inte gehör i departementet, vilket vi menar var ytterst beklagligt. Jagklandrar på intet sätt socialdemokraterna i näringsutskottet för det. 'De har somvi ser det gjort allt vad på dem ankommit. Men det var synd att den träffadeöverenskommelsen inte kunde fä majoritet här i utan att bara vi inomvpk står bakom den. Jagvill med det sagda inte påstå att en arbetsgrupp av detta slag hade varit enpatentmedicin som kunnat reda upp svåra problem. Det är möjhgt - den risken fårman alltid ta - att det inte hade kommit ut något ytterligare av den. Men medhänsyn till det stora intresse som idén har, speciellt bland de anställda iBorås, menar vi att man ändå hade bort ta chansen. Det är nämligen möjligt attde alternativa synpunkterna, som har framförts av de anställda, hade fått enannan auktoritet och att man hade kunnat ta hänsyn till dem på ett annat sätt.Det är också möjligt att det hade kunnat öppnas vägar till lösningar, som förstrumpfabrikationen i dess helhet hade varit gynnsammare än den utveckling somnu med all säkerhet blir följden. Vi menar alltså att man borde ha tagit denchansen. Iutskottets skrivning finns ändå ett försök att gå vpk-motionärerna till mötes.Man hävdar att en arbetsgrupp genom industriverkets försorg hur som helstskulle kunna tillskapas men dä på initiativ någon annanstans ifrån, exempelvispä begäran av eller av olika grupper anställda inombranschen. Detär väl i och för sig riktigt. Men det står också klart att en sådan grupp intealls skulle ha den politiska auktoritet som en grupp vars existens gmndade sigpå ett beslut från skulle ha. Man vet inte heller vilken sammansättninggmppen skulle fä. Lika litet vet man om just de avsikter som var viktiga urförtroendesynpunkt med vår konstruktion över huvud taget skulle komma atttillgodoses. Det finns inte heller några rikthnjer för hur en sådan gmpp skullearbeta. Det fanns det däremot i det särskilda yrkande som jag läste upp.Där ställdes bestämda och programmatiska krav på gruppens sammansättning ochdess uppgifter. Dessutomförhåller det sig så, att skall man göra någonting för Eiserkoncemen i ,så hastar tiden. Ett beslut här skulle ha varit betydelsefullt. Attskjuta upp problemen till en framtida arbetsgrupp, som man inte ens vet om denkommer till stånd eller om man har någon kontroll över, tycker vi är en bramycket sämre lösning. Sammanfattriingsvis,fru talman, vill jag åter erinra om att vi här i , i krisens Sverigegång på gång ställs inför situationer där ohka grupper av anställda från skildaorter och regioner uttalar rädsla för att de skall offras till förmån försysselsättningen i någon annan region. Vi upplever det som att representanterför skilda grupper av anställda i olika delar av landet strider mot varandra -står i harnesk mot varandra - därför att de är rädda om jobben. Densom emellertid har följt diskussionen bland olika grupper av anställda,speciellt i och , frapperas ofta av den mycket större medvetenheten om degemensamma intressena, om den inbördes solidariteten bland folket ute påfabrikerna. I exempelvis förstår man svårigheterna för kollegerna i Boråsoch har klart för sig att det i det längre perspektivet också kan bli tal omatt även strumpfabriken i kan läggas ned. Då har vi åter samma situationmed krig mellan de två kvarvarande orterna för stmmptillverkning. Så får viockså samma typ av provinsmotioner, där man försöker tillgodose den egna ortensbehov genom att slå mot en annan ort. Det är ett ohållbart läge. Detsammavar fallet när rälsverket skulle flyttas frän Domnarvet till . En arbetslöshetsdrabbadregion skulle spelas ut mot en annan. Från arbetarrörelsens synpunkt är detoerhört farligt att försätta sig i en sådan situation att dylika strideruppkommer. Ävenom vi är valda för olika valkretsar och har att företräda människorna där, bordevi här på det parlamentariska planet kunna höja oss till en övergripande syn.Gör vi inte det, kommer splittringen att gynna dem som vill riva ned och tabort jobben samt flytta den svenska fabrikationen utomlands. De tjänar på dennatyp av sphttring. Det skulle inte förvåna mig om de efter dagens debatt harsvårt att undertrycka ett leende inför den tragiska utvecklingen i , enutveckling som vi förmodligen kommer att få se även i . Förlängningav drifttiden för Eisers i , m.m. Anf.50 () replik: Jag hade inte tänkt förlänga debatten genom en rad repliker. Men jagvill ändå säga några ord med anledning av inlägg. Attvi inte vill göra en beställning från på den arbetsgrupp som JörnSvensson talar om beror delvis på att vi inte vet om man i ochÖstersund är intresserad av ett sådant här förfaringssätt. När Svenssonsäger att socialdemokraterna och vpk i huvudsak var överens om den skrivningsom han nu har i sitt särskilda yrkande, vill jag framhålla att det då gälldeett utkast, som vi i vår grupp skulle diskutera. Det gjorde vi också. Det harabsolut ingenting att göra med departementschefens inträde på arenan. Så passsjälvständiga är vi i utskottsgruppen. Vi diskuterade utkastet väldigt noggrantoch kom fram till att problemen måste kunna lösas på annat sätt. Således anserjag att företagen har möjlighet att ta initiativ. När det gällerstrukturplanerna kan man också få speciella konsultbidrag. skall inte tvinga fram denna arbetsgruppoch toppstyra den. Jag tror att vi kan fä lika goda och kanske bättre resultat,om initiativen till arbetsgrupper och samarbete mellan de kvarvarande företagenkommer från företagen själva. Bara detta ville jag ha sagt. 51 (vpk) replik: Bara två korta synpunkter på inlägg. För det första kanjag inte inse att det i princip är någon bra metod om man vill ha någontinggjort att ständigt ha den taktiken att överlämna initiativet åt någon annan.Det bästa sättet är att själv ta initiativet. Då vet man åtminstone litet omvad som händer. Förlängningav drifttiden för Eisers i , m. m. För det andra skall vi inte här ha någon debatt omförhistorien till diskussionema mellan socialdemokraterna och vpk i näringsutskottet.Vi har ju där ett mycket uppriktigt och bra samarbete. Det vill jag inte pånågot sätt skada. vet dock mycket väl att den historieskrivningsom hon nu presenterade innebär en undanflykt. Det gick till på ett helt annatsätt. Anf.52 HANS NYHAGE (m): Den debatt som vi nu för här i kammaren ger i tvä avseenden ytterligarebelägg för vad verkligheten avslöjat. Det ena är vilket allvarligtmisstag det var, precis som vi moderater hävdade, att alls förstatliga Eiser -liksom - i och i samband därmed göra den misslyckadeNorrlandsetableringen. När detta förverkligades började svårigheterna torna uppsig, svårigheter som t. o. m. lett så långt att det en gång så välkända ochaktade företaget ej längre existerar. Dess värre, men typiskt nog, harockså etableringen i rönt samma öde. Detandra som debatten ger belägg för är, att staten inte skall ägna sig ät attdriva tekoföretag eller företag över huvud taget, eftersom man i det enskildanäringslivet har större kompetens och är bättre skickad att göra detta.Motsvarande gäller också för facket, som rimligen skall ägna sig åt fackligtarbete och således överlämna företagsverksamheten åt människor som är lämpadeför den uppgiften. EiserStrump-ärendet är ett skolexempel på hur företagsamhet inte skall bedrivas.Turerna här har varit många och motsägelsefulla. Besked om nedläggning harmötts av motbesked - som i sin tur mötts av nya motbesked. Löften ochlöftesbrott kännetecknar dess värre hanteringen. Regeringensförslag om 38 milj. kr. till Statsföretag för likvidering av Eisersstrumpfabrik i passar väl in i detta mönster. Iaugusti 1983 beslutade styrelsen för AB Eiser att tillverkningen av tunnastrumpor skall koncentreras till med innebörd att ca 200 personer i detredan mycket hårt arbetslöshetsdrabbade skall friställas. Reaktionen iBorås blev naturhgt nog mycket häftig mot detta märkliga beslut, som gick sticki stäv mot tidigare gjorda utfästelser. a. i kontakter med regeringen för att få en ändring till stånd.Detta föranledde det på området ansvariga statsrådet att uttala sig på ett sättsom ingav de anställda i stora förhoppningar om en tryggad framtid. Säkom då regeringsförslaget om 38 milj. kr. som helt följdriktigt går i raktmotsatt riktning, eftersom det inte är någonting annat än ett rentawecklingsbidrag. Förhoppningarna om en tryggad framtid har åter förbytts iotrygghet och ovisshet. Besvikelsen i är självfallet mycket stor, vilketinte minst framgår av nog så kategoriska uttalanden från de anställdas sida: "Stödetär en dödshjälp." "Meningslöst att visa framfötterna. ""Framgång belönas med nedläggning." "Ett resursslöseri utanhke." "Dags att vakna , ." Kritiken motregeringsförslaget är massiv och med rätta nedgörande! Enligt redovisade uppgifter, omfattande de tre första kvartalen 1983, går BoråsStrump med vinst i motsats till vad fallet är såväl vid Eisers fabriker i Malmöoch i Varkaus i som vid den KF-ägda strumpfabriken i . Detförefaller mot den bakgranden vara rimligt att är den avfabrikerna som man skall satsa på. För de anställda i är detta enfullkomlig självklarhet. De kan på plats konstatera att orderingången vidfabriken är god och att verksamheten är lönande. De uttalar därför en klarframtidstro på möjligheterna att driva fabriken vidare och är uppenbarligenberedda att själva göra detta under förutsättning av konkurrens pä likavillkor. Enligtmin mening är det felaktigt att avveckla den uppenbarligen lönsammaverksamheten i till förmån för den icke lönsamma i . Boråsfabrikenbör i stället i det uppkomna läget privatiseras och alltså utbjudas tillförsäljning. I första hand bör de anställda erbjudas möjlighet att övertafabriken. Nödvändigtär då att de länevägen kan tillförsäkras erforderligt kapital. jag har i en motion ansett det vara rimligt att staten i detta sammanhangmedverkar med lånegarantier. Vårt förslag har emellertid inte vunnitnäringsutskottets bevågenhet. Trots att utskottet hävdar att det inte har någonprincipiell erinran mot en försäljning av vissa enheter inom Eiserkoncemen,avstyrker utskottet värt yrkande. Den av utskottet uttalade inställningen privatisering är uppenbarligen ingenting annat än en munnens bekännelse.Genom sitt ställningstagande väljer utskottet att satsa på en icke lönsamverksamhet hellre än på en lönsam och beviljar Statsföretag ett bidrag på 38milj. vilket med rätta kan betecknas som "ett resursslöseri utanlike". Regeringensav näringsutskottet tillstyrkta förslag om "stöd till dödshjälp"måste alltså avvisas. Det finns emellertid därtill en annan nog så viktigaspekt i sammanhanget. Ettanslag på 38 milj. kr. till statliga Eiser Strump snedvrider på ett allvarligtsätt konkurrensen. Det lär vara ytterst svårt att hävda annat än att deföreslagna miljonerna också kommer tillverkningen av grova strampor inomEiserkoncemen till godo. Det torde finnas ett tjugotal enskilda företag medtillverkning av herrstrampor. Dessa kommer direkt att missgynnas av detta stödtill ett av staten ägt företag. Det är definitivt inte statens uppgift attstödja egen företagsamhet på bekostnad av privatägd. Även av detta mycketviktiga skäl måste således förslaget om 38 milj. kr. till Statsföretag avvisas. Med anledning av vad jag anfört yrkar jag bifall till reservation nr 2av m. fl. Förlängningav drifttiden för Eisers i , m. m. 53 (): I har tekoindustrin haft den klart sämsta utvecklingen. Antaletanställda inom denna bransch har minskat med . Sedan1950 häröver 10 000 sysselsättningstillfällen försvunnit. sysselsättertekoindustrin i ca 1 300 personer. Kommunen har endast kvar en tiondel avden sysselsättning som branschen hade . Förlängningav drifttiden för Eisers i , m. m. Dennanegativa utveckling tenderar att fortsätta och drabbar då främst kvinnor. Vidnedläggningen av 1982 gick ytterligare 130sysselsättningstillfällen förlorade. Cewilko, som också ingår i Eiserkoncer-nenoch som tillverkar damkappor, skall minska sin produktion . Därmed försvinnerytterligare 60 arbetstillfällen. Medtanke pä den redan besvärliga arbetsmarknadssituationen är en fortsattreducering av arbetstillfällena inom tekobranschen i enligt vårtförmenande oacceptabel. Vi anser att redan har fått ta pä sig en orimligtstor andel av de sysselsättningsmässiga konsekvenserna av strukturomvandUngeninom tekoindustrin. Viförutsätter därför att Eisers strukturplan, syftande till att koncentreratillverkningen av tunna strumpor till genomförs med beslutsamhet ochkonsekvens. Det är tillfredsställande att näringsutskottet i sitt betänkandeunderstryker detta. Jag tycker också att det var bra att särskiltbetonade detta i sitt huvudanförande. När det gäller marknadsföringsfrågoma,som talade om, delar jag hennes uppfattning att samordningen kanske utan ett speciellt uttalande från sida. Jag har ingetsärskilt yrkande i denna fråga. 54 (): Eiserledningens sätt att behandla de anställda vid i Borås- och även de anställda i - är en sorglig historia. Att staten somarbetsgivare uppträder på ett sådant här sätt är klandervärt. AlltsedanEiser köpte Strump 1973 har besluten gått fram och tillbaka. Ena gängeriskulle man satsa i , nästa gäng i . Det går nog ändå att se ettmönster i Eisers handlande. Man har velat koncentrera till menhar av olika skäl tvingats återgå till det gamla. Hösten1982 kom så beslutet om nedläggning i och flyttning av tillverkningentill . Detta väckte en storm i , där man på goda grunder menade attrnan hade en produktion som fungerade och dessutom gav vinst - en företeelsesom inte är så vanlig i Eiserkoncemen. Jag aktualiserade frågan i riksdagen.Det svar som statsrådet då gav mig blev inledningen till en mycket hetdebatt. Eftermycken diskussion ändrade sig sluthgen Eiserledningen, så att Boråsfabrikenskulle få vara kvar, men man flyttade ledningen till . trodde vi i värtoförstånd att det hela skulle ordna sig på ett bra sätt, eftersom produktionentrots alla turer i ärendet gick bra i . Därför blev chocken enorm närEiserledningen meddelade att nu skulle tillverkningen i läggasned och flyttas till . 200 människor skulle ställas på gatan utan arbete.Några nya jobb är inte lätta att hitta i . Jag tycker att det ärbedrövligt att företag på detta sätt gång efter annan kan få lura sina anställda- och förbittringen blev naturligtvis stor. Beslutetär märkhgt också ur den synpunkten att den verksamhet som bedrivs i ärlönsam. redovisade man en vinst på 1,2 milj. kr., och framtill är resultatet också ett överskott på 1,2 Man har helleringa svårigheter att sälja sina produkter. Ungefär hälften av produktionen gårdessutom på export. Manhar i och olika system. Strump har egna märken som mansaluför, medan Eiser Stmmp i tillverkar märken åt de storaaffärskedjorna. De här båda affärsidéerna är inte speciellt lämpade att haunder samma tak. Många av de kunder som finns i är inte beredda attfölja med till . Alternativet blir då import.