prot · G709124 · 1983-12-31 00:00:00 — Detta skulleinnebära att det enligt budgetpropositionens förslag skapas möjligheter för 24nybörjarplatser samt att utbildningen utökas till den avregionstyrelsen föreslagna kapaciteten. Detta borde innebära totalt 84 platserhösten , varav, 60 nybörjarplatser." Sedanhemställer om ett tillkännagivande till regeringen attförskoUärarutbildning med den omfattning som angivits i motionen bör förläggastill Gotiand /81. ÄvenLars skriver i sin motion av att de utredningarsom gjorts i ärendet klart talar till förmån för hemställan omförläggning till av förskoUärarutbildning i den omfattning och vid dentidpunkt som föreslagits av . Också hemställerom tillkännagivande till regeringen angående regionstyrelsensförslag om dimensionering, lokalisering och tidpunkt för start avförskoUärarutbildning på Gotiand. Utbildningenstartade med tre klasser . Under de år som denna utbildning varitetablerad på har den planerade utbyggnaden inom barnomsorgen i helalandet av flera skäl inte kommit till stånd. Detta har resulterat i en kraftignedgång i antalet sökande till förskollärarutbildningen. Att rekryterastuderande till har dock inte varit svårt förrän vid , då 16 studerande sökte till 30 platser. Det berodde på skälsom jag angivit ovan, men också på att sökandeunderlaget alltid är mindrevid vår- än vid höstintagningarna. Det gällde vid detta tUlfälle den förstavårintagningen vid högskolan. Underhöstenil982 diskuterades vid i planer på integreradförskole- och lågstadieutbildning fr. o. m. /84. Från högskolan iVisby föreslog man förläggning dit av två klasser med integrerad utbildning ochintagning till . Förslagetvann gehör i linjenämnden. Kommun och länsstyrelse gick in med skrivelser, ochhögskolestyrelsen fattade beslut. och jag skrev en motionvåren 1983, där vi föreslog att 30 förskollärarplatser omvandlades till 24lågstadielärarplatser, något som skulle rymmas inom givna ekonomiska ramar.Riksdagen avslog dock motionen. Dettavar en historieskrivning som jag anser hör till bilden inför ett så viktigtbeslut som det vi har framför oss . Såkom då proposition 1983/84:40 , där regeringen föreslog nedläggningav hela förskollärarutbildningen i . En sådan åtgärd går stick i stäv medmångåriga strävanden att utveckla som högskoleort -strävanden som dettidigare rått poUtisk enighet om. Såvälarbetsmarknadspolitiska som regional- och lokaUseringspolitiska skäl talar föratt borde få behålla sin högskoleutbildning. Lakar-och tandläkarutbildningen, m. m. Lakar-och tandläkarutbildningen, m. m. existens bidrar starkttill att stimulera öns näringsliv, genom de kringfunktio-ner som finns i frågaom all utbildningsverksamhet. Skälettill såväl nedläggningen i som till övriga nedläggningar anges vara avekonomisk art. Ändå kan man ifrågasätta om inte UHÄ betydligt överskattatbesparingseffekterna av en nedläggning av institutionen i . Även om vissabesparingar sker på den statliga budgeten, kommer kommunens kostnader för entotal nedläggning av Visbyinstitutionen att vida överstiga summan avbesparingarna. Nog är det litet märkligt att regeringen inte ser konsekvensernaav sitt besparingsnit. Naturligtvisär även jag medveten om att mer än 3 000 förskollärare är arbetslösa. Det ärnödvändigt att antalet utbildningsplatser minskas. Vad vi gotlänningar däremotinte kan förstå är att nedskärningen måste ske så drastiskt och att den måstevara så total för Visbyinstitutionen. Underden allmänna motionstiden lämnade och jag in enmotion (1983/84:1685), där vi kompletterade materialet med uppgifter om vilkaåtgärder som vidtagits för att rädda institutionen på . Detär därför något förvånande att man inte berört denna motion i betänkande 22 somvi nu behandlar. Det är nämligen så, att det f.n. pågår ett projektarbete.Regionstyrelsen i har tiUsammans med representanter för kommun,länsstyrelse, utvecklingsfonden och högskolan i engagerat sig i dettaarbete för att bl. a. utreda och kunna presentera de speciella förutsättningarsom krävs för att högskoleutbildningen, delar av utbildningslinjer, lokalalinjer, fort- och vidareutbildningar o. d. skall kunna förläggas till -både med hänsyn till särskilda behov och med hänsyn till särskildafördelar ur regionens synpunkt. Arbetetberäknas vara avslutat , och det kommer att utmynna i förslagom konkreta alternativ till nuvarande basutbildningar vid institutionen iVisby. Det skulle ha varit värdefullt om detta utredningsarbete hade kunnatfullföljas innan det definitiva beslutet om nedläggning fattas. Vimenar alltså att det borde vara möjligt att under framöver behållaförskollärarutbildningen i , dock med den reducering som är befogad medhänsyn till den relativa stagnationen i utbyggnaden av barnomsorgen här ilandet och till arbetsmarknaden för förskollärare, vilken f. n. är kärv. Lärarhögskolani har som ett yttrande över proposition 1983/84:40 i ettremissyttrande till UHÄ uttalat sig för en nedskärning från nuvarande 60platser till 30. Det borde ha kunnat ankomma på att göra enomfördelning beträffande den nedskärning som aviserats för Stockholmshögskoleregion, i överensstämmelse med vad högskolan funnit vara lämpUgt. Att,som sker, slå ut hela Visbyinstitutionen, innan arbetet med alternativalinjer är avslutat, får till konsekvens att det inte på långt när är möjligtatt åstadkomma de besparingar som man hoppats på. Somett argument för fortsatt satsning på högskoleverksamheten i kan hänvisastill den uppräkning av anslaget till enstaka kurser och lokala linjer inomStockholms högskoleregion som föreslagits i årets budgetproposition. Ytterligareett argument för satsning på statiig högskoleverksamhet på är det svåraläge för presumtiva högskolestuderande på ön som uppstått som en följd av attstatsbidragen till poänggivande kurser i studieförbundens regi dragits in.Universitetskurserna har haft en mycket stor omfattning på ön. Verksamheten haremellertid nu avstannat därför att kurserna bUr för dyra för den enskUde, menefterfrågan hos studieförbunden är mycket stor och rör framför aUt ämnen somjuridik, psykologi, företagsekonomi och ADB. Somkompensation för detta bortfall av studiemöjligheter skulle behövas ettavsevärt ökat utbud på av bl. a. den decentraliserade kursverksamhetsom anordnar. Med läge och kommunikationsförhållandenblir det annars ekonomiskt omöjligt för bofasta gotlänningar att vidareutbildasig. Utbildningsnivån riskerar då efter hand att försämras på ön, vilket medförnegativa effekter för den enskilde och näringslivet. Distansundervisning,som i många andra delar av landet innebär en värdefull ökning avtillgängligheten till högskolestudier, är för vår del i de flesta fallpraktiskt-ekonomiskt uteslutet som alternativ. Jagnoterar att och i sitt särskilda yttrandebetonat vikten av att högskoleutbildning alltfort bedrivs på och attåtgärder vidtas för att alternativa utbildningslinjer kommer till stånd. Detär därför med beklagande vi konstaterar att utskottet inte har tagit hänsyn tillde argument som vi har framfört i vår motion 1983/84:95, men mot den klarautsköttsmajoritet som föreUgger finner jag det utsiktslöst att begära bifaUtill motionen. Jag vill dessutom beklaga att det inte ges möjlighet att röstaför varje utbildningsort för sig. Eftersommotion 1983/84:1685 angående högskoleverksamhet på ännu inte behandlatsi utskottet, förutsätter jag att den med anledning av dagens eventuella beslutfår en behandling som innebär att en högskoleinstitution får finnas kvar påGotland. Jag skulle därför vilja fråga utskottets ordförande hur han bedömerförutsättningarna för en realbehandUng av det yrkande som framställts i motion1983/84:1685 om ett riksdagsuttalande om att högskoleutbildning skall finnas påGotland. Jag skulle alltså vilja ha ett klart besked från utskottet att dagenseventuella beslut om nedläggning av förskoUärariinjen på högskolan i inteär liktydigt med ati det inte skall finnas högskoleutbildning där.Regionstyrelsens arbete med ett förslag till alternativ basutbildning skulle iannat fall vara meningslöst. Enåterremiss skulle innebära den tidsförskjutning som behövs för att det pågåendeprojektarbetet inom skulle kunna slutföras. Jag ber därför attfå instämma i yrkandet om återremiss. Lakar-och tandläkarutbildningen, m. m. 91 GEORGANDERSSON (s) replik: På den direkta frågan kan jag bara svara: Vi behandlar nu förskollärarutbildningarna,och när det gäller planering av annan högskoleutbildning på kanutskottet inte uttala sig om det som sker främst inom ramen förregionstyrelsens planeringsarbete. Det är viktigt att Lakar- och tandläkarutbildningen, m. m. regionstyrelsenfår arbeta utan att går in med några föreskrifter eller särskildauttalanden. 92 () replik: Jag vet också att det inte Ugger inomriksdagens kompetensområde att direkt besluta om linjer. Men jag vill ändå haett uttalande om att är positiv till att sådan högskoleutbildning fårbedrivas på . Det är av vikt för fortsattaprojekteringsarbete. Det gäller om det är praktiskt möjligt att i framtidenförlägga sådan utbildning tiU . 93 () replik: Vi har en väldecentraliserad utbildning i det här landet. Den decentraUseringen skerväsentligast genom att regionstyrelserna planerar för detta, framför allt genomutläggning av s. k. enstaka kurser. I utbildningsplaneringen har vi lagt storvikt vid det anslag som regionstyrelserna har för planeringen av enstakakurser. Detta innebär naturUgtvis att vi ser positivt på förläggning av sådanutbildning även till . 94LENNART (): Som talesman för har jaganledning att framföra nägra synpunkter i denna utbildningspolitiska debatt. Det grundläggande dokumentet för dagens debatt ärregeringens besparingsproposition, som lämnades till under hösten1983. Propositionen innehöll konkreta förslag till besparingar. Av olika skäl - kanske främst därför att så många olikameningar gjorde sig gällande inom utbildningsutskottet - vidtog utskottet denovanliga åtgärden att remittera vissa delar av propositionen till en radmyndigheter. Remissvaren och de fortsatta överläggningarna i utskottetresulterade i att helt plötsUgt fördes in i bilden, medförslag om att 90 utbildningsplatser på läkarlinjen skall dras in. Det finnsföljaktligen skäl till att vi från är kritiska mothandläggningsordningen -både principiellt och sakligt. Genom denhandläggningsordning som utbildningsutskottet valt har vi som representerarStockholms län och inte fått möjligheter att motionera iärendet och därigenom framföra våra uppfattningar. Rätten för ledamöter att motionera i ettaktuellt ärende är en av de grundläggande förutsättningarna i riksdagsarbetet.Denna rätt skall inte helt plötsligt ryckas undan. Jag vill särskilt betona att när ett utskott hamnar i enså låst och svår situation som den utbildningsutskottet hamnade i under hösten1983 är det ytterst angeläget att för de aktuella frågorna fortsättningsvisforma en sådan handläggningsordning, att riksdagsledamöternas motionsrätt inteförsvinner. Utan tvekan fanns det i detta ärende alternativ när det gäller hurfrågan kunde ha handlagts. Då vi nustuderar utbildningsutskottets betänkande kan vi konstatera att utskottet föreslår att detvid i skall bli en neddragning med 90 platserpå läkarlinjen redan kommande budgetår. Till nöds kan vi acceptera dettaförslag; Men utskottet går betydligt längre. Utskottet har fattat ettprincipbeslut om att förorda att ytterligare 90 platser skall avvecklas på läkarlinjen- dock inte i , eller . Varför skall de två regioner som detdärvidlag är fråga om undantas? Var finns motiveringarna för att friskrivadessa två regioner från framtida nedskärningar av antalet utbildningsplatser?Utbildningsutskottet vidtar här ytteriigare en ovanlig åtgärd, nämligen attredan i förväg peka ut vilka regioner som skall drabbas av den fortsattanedskärningen - ett nytt förslag som läggs helt över huvudet på oss somrepresenterar de regioner som inte är friskrivna för framtiden. Vimotsätter oss kraftigt en sådan ytterligare nedskärning, och det gör vi avföljande skäl. En ytterligare neddragning om 90 platser skulle halverautbildningskapaciteten på läkarlinjen vid institutet. Detta i sin tur skulle fåallvarliga konsekvenser för den medicinska forskningen vid institutet, eftersomrekryteringsbasen till forskningen på ett drastiskt sätt skulle komma attminska. har, som bekant, en högtstående medicinskforskning och ett gott internationellt anseende, som det är viktigt att slåvakt om både för del och för . Jag behöver baraerinra kammaren om roU i nobelprissammanhang. gör utvärderingar av forskningen på så sätt att man noterar hurofta svenska forskare citeras i internationell vetenskaplig litteratur. Inombiomedicin - ett av de viktigaste nya områdena inom medicinen - intog forskarefrån en tätposition i landet. institutetsvarade för hälften av sådana citat jämfört med samtliga andra högskolor ochuniversitet i landet. internationellt goda anseende ärav vikt för genom de möjligheter som därmed skapas att vidgaforskningskontakterna. Regeringenunderstryker i forskningspropositionen att ett litet land måste kunna hänga medoch tillgodogöra sig de senaste forskningsresultaten genom vidgadeinternationella kontakter som man vidareutvecklar sina egnaspecialiteter. tätposition härvidlag måste bevaras. Jagvill också peka på att genomfört en reformering avläkarutbildningen, så att fler samhällsmedicinska ämnen nu ingår, t. ex.öppenvård, långvård och allmän medicin. I detta avseende har läkarutbildningenvid institutet kommit längst i landet. Omläggningen innebär också att man måsterepliera på en stor primärvårdsorganisation. Här har storafördelar just genom en väl utbyggd primärvårdsorganisation och ett varierandepatientunderlag. Enytterligare neddragning av utbildningskapaciteten går heller inte att försvaramed tanke på läkarbristen i länet. Särskilt i de södra länsdelarna är detfortfarande mycket svårt att fylla vakanser på lediga läkartjänster inom denöppna vården. Slutligen: Från vårsynpunkt är det viktigt att slå vakt om utbildningskapa- Lakar-ochtandläkarutbildningen, m. m. Lakar-och tandläkarutbildningen, m. m. citeten också med hänsyntill planerna på ett biotekniskt centrum vid . Här kan idéerfrån sjukvården vidareutvecklas och omsättas i nya sjukvårdsprodukter. Sverigeär t. ex. en stor importör av sjukvårdsartiklar. Det är viktigt, inte minst medtanke på budgetunderskottet, att inom landet kunna tillverka en mängdprodukter på sjukvårdsområdet. Sjukvård och kunskap inom sjukvården är ettområde där kan få en betydande tjänsteexport. Den situation som vi nu befinner oss i ger anledning till attkonstruktivt tänka igenom hur vi skall kunna uppnå en mer långsiktig planeringför högskoleutbildningen i dess helhet - och inte minst när det gällerläkarutbildningen och en del andra aktuella grupper. Jag utgår från attregeringen nu och i fortsättningen tar krafttag för att åstadkomma en ännubättre långsiktig planering. Självfallet skall denna planering ske i samråd medberörda regionala organ. Det gäller att undvika att den nuvarande ryckighetenoch osäkerheten upprepas. Idetta anförande instämde , , ,, , , , ,och (alla s). 95 GEORGANDERSSON (s) repUk: Jag vill bara kommentera den kritik som riktade motutskottet beträffande handläggningsordningen. Kritiken förvånar mig Utetgrand. Utskottethar haft till uppgift att behandla en proposition, i vilken det föreslogs attdimensioneringen av läkarutbildningen skall minska med 90 platser. Dennaminskning skall ske genom att enheten i läggs ner. har attfastställa dimensionering och lokalisering av allmänna Unjer. Ianslutning till denna proposition har motioner om annan dimensionering ochannan lokalisering väckts. Utskottet måste naturligtvis ta ställning. inte anser sig kunna godkänna regeringens förslag till lokalisering,men fortfarande vill acceptera förslaget beträffande dimensioneringen, måste enannan ort eller en annan fördelning mellan orter väljas. Utskottets uppgift kanrimligtvis inte begränsas till att bara säga ja eller nej till framlagdapropositioner. Dethär är inte något speciellt vid handläggningen av just detta ärende - detspecieUa är. att ärendet har gått ut på remiss och att vi under hand har fåttmånga synpunkter. Alla utbildningsenheter har varit inblandade och de har fåttframföra sina åsikter. Närdet gäller den framtida dimensioneringen av läkarutbildning har utskottet vidbehandlingen av dessa frågor, också med anledning av motioner, kommit fram tillatt det finns skäl att minska läkarutbildningen med ytterligare 90 platser inomden närmaste tvåårsperioden. Vi har inte ansett det vara nödvändigt attfastställa en lokaUsering i detta avseende. Vi har ändå funnit skäl att sägaatt den fortsatta planeringen i detta hänseende bör undanta ochUmeå. Vi har skrivit så utifrån de informationer och det underlag som vi hadevid ärendets behandling. AngåendeMalmö kan det i denna debatt noteras, möjligen till hugnad för Skåneregionensföreträdare, att nedläggningen av tandläkarutbildningen är ett så aUvarligtingrepp, vilket vi är medvetna om, att vi inte tycker att man inom de närmasteåren också skall minska dimensioneringen vid . 96 () replik: Jag sade i mitt anförande att vi till nöds kan acceptera det förslagsom utskottet nu lägger fram, nämligen att redan nästa budgetår minska antaletutbildningsplatser med 90. Vi gör det trots att vi inte har haft någonmöjlighet att yttra oss eller motionera om det förslaget. Minhuvudsakliga kritik mot utskottets handläggning riktar sig framför allt mot detavsnitt i betänkandet, där man redan nu tar ställning till var framtidanedskärningar av läkarutbildningen skall ske. Vi anser att utskottet härföregriper händelseutvecklingen genom att redan nu "friskriva" två regioner,vilka inte skaU behöva släppa till några platser i fortsättningen. Dåkan man väl tänka sig vilka regioner som skall komma i fråga i fortsättningen.Det är inte svårt att räkna ut. Spetsen är då på nytt riktad motStockholmsregionen, trots att vi i dagens läge släpper 90 utbildningsplatser påläkarlinjen. Vi tycker att detta är en stor och verkligt avgörande fråga, ochvi upplever det som att förslaget nu läggs över våra huvuden. Vi hoppas att detskall vara möjligt att komma tillbaka till dessa frågor och få bedöma demutifrån ett mer fullödigt beslutsunderlag. Vi måste få till stånd ett sårättvist beslut som möjligt beträffande hur antalet utbildningsplatser skallfördelas meUan de olika regionerna . 97 () replik: För att undvika missförstånd vill jag påpeka att läkarutbildningbedrivs på sex orter i landet. Utskottet har gjort den bedömningen att denfortsatta neddragniiigen med 90 platser inte bör ske vid enheterna i ochMalmö. Beträffande fördelningen på de övriga orterna har vi intenågon åsikt. Den får bedömas i det fortsatta planeringsarbetet. De övrigaorterna är , , och . Lakar-och tandläkarutbildningen, m. m. 98 MARGÖ (vpk): Vpk anser att en nedskärning av antalet platser inom läkarutbildningenbör ske bara om det finns klara belägg för att behovet av läkare verkligenminskar. Regeringen har i sin proposition påpekat att det är svårt att få någonklar bild av det framtida läkarbehovet. uppvaktadeutbildningsutskottet, klargjordes vid en utfrågning att inte hellerLandstingsförbundet kunde göra någon som helst bedömning av det framtidaläkarbehovet och om det skulle bli något överskott. , fru talman, finns inget läkaröverskott. Vid den senaste översynen iseptember 1982 fanns det 792 obesatta tjänster i landet. Lakar-och tandläkarutbildningen, m. m. kontroll i oktober 1983som gjordes i sju län var läget oförändrat. Mot den bakgrunden, med nästan 800vakanser, är det svårt att känna förståelse för dem som hävdar att vi snart harett överskott på läkare. Läkarnahar alltid varit vana vid att tillhöra en mycket efterfrågad yrkesgrupp. På såsätt har de kunnat ställa villkor som för andra framstått såsom orimliga. Föratt arbeta på en vårdcentral någonstans i har de krävt och fåttförmåner som inte alltid varit skäliga. Om vi nu minskar läkarutbildningen, ärdet enligt vpk:s mening risk för att Norriandskommu-nerna även i fortsättningenfår tävla om att erbjuda bäst förmåner åt eventuella läkare. Om vi får en allmänarbetstidsförkortning från 40 , kommer enbart detta att innebäraatt behovet av läkare ökar med 2 500 personer. Jag vill också erinra om att detfaktum att läkarna fick igenom sitt jourkompensationsavtal innebär en ökning avbehoVet av läkare med 1 000 personer. Förändringari arbetstiden kommer att öka behovet av läkare, men dessa beräkningar bortserman från i det föreliggande förslaget. Varjeår antas 1 026 nybörjare till läkarutbildningen. Enligt utskottet motsvarar detmed ett visst bortfall 990 intagningsplatser. Men bortfallet är större än så,om man ser till hur många som legitimeras. Endast 790 av antagen kurslegitimeras, och det är väl ändå ett ganska stort bortfall. Bortfallet harockså tenderat att öka . Vadbortfallet beror på, och om vi kan räkna med oförändrat högt bortfall ellerhögre , berörs inte alls i utskottsskrivningen. Detförhåller sig också så att var fjärde legitimerad läkare, som arbetade iSverige , hade fått sin utbildning i utiandet. Då undrar jag om detär utskottets mening att vi även skall räkna med att andra länderbistår oss med utbildningen av läkare. De oklarheter som jag här har gett exempel på bör redas ut i en förnyadbehandling av ärendet. Vpkavvisar förslaget om en minskning av läkarutbildningen med 90 platser fr. o. /85. Vi anser det inte heller försvarligt att besluta omen ytterligare minskning med 90 platser /87. Men om detta ändåblir beslut, och om minskningen skall ske här i , vill viunderstryka att det då måste avgöras på det lokala planet vid vilket sjukhusminskningen skall ske. Jag instämmer i yrkande på återremiss av hela ärendetom nedskärningar inom högskolan. Om kammaren inte fattar beslut om återremiss,yrkar jag i andra hand bifall till reservationerna 1 och 4. 99 (): Jag hade tänkt att jag skulle ge några spridda reflexioner kring hursvårt det är att vara utbildningsminister, alternativt hur knepigt det är attsitta i presidiet i utbildningsutskottet, men jag skall avstå från det, därföratt vi befinner oss i ensituation som jag aldrig varit med om tidigare i riksdag. Viskall om ta ställning i ett ärende där det finns ett betänkande frånutbildningsutskottet. Om inte mina ögon vilseleder mig, är huvudförslaget därett förslag som i utskottet stötts av socialdemokraterna och Per , , och , samtliga erfarna utbildningspolitiker imoderata samUngspartiet. Dettaförslag, som vi strax skall rösta om, presenteras alltså för denna kammare avsocialdemokraterna och . Så har det förts en intensiv sakdebatt omdetta, och där har väl alla argument ventilerats. Jag har inget behov av afttillföra några nya synpunkter. Menså lämnar Per beskedet att därför att socialdemokraterna har någraledamöter i denna kammare som kommer från och känner sig fria att anläggaspeciella synpunkter av det skälet, kommer inte att rösta för detförslag som deras ledamöter i utskottet har presenterat för kammaren. Jag har inte varit med om en liknande situation. Det är möjUgt att detkan ha hänt tidigare, men jag undrar. Dåär frågan: Vad skall man göra i i en sådan situation? Vad är det viskall fatta beslut om? Vilka är det som står för förslaget? Kan man liktPilatus ta fram ett vättenfat, två sina händer och säga att vi avstår från attrösta om det förslag som vi i utskottet har varit med om att lägga fram?Utgångspunkten för arbete är ställningstagande i sak till de ärendenman har att besluta om. Man kan ha en uppfattning om att en utbildning skallläggas ned eller inte läggas ned, men samma person kan rimligen inte ha denuppfattningen att utbildningen både skall läggas ned och inte läggas ned. Detkan finnas de som säger att det är ohederligt att ändra mening. Jag kan intebiträda den åsikten. Om man under en kammardebatt kommer till insikt om att deargument som man tidigare biträdde inte håller, då kan man självfallet ändraståndpunkt. Man kan säga så här: Jag röstar med företrädarna för ett annatparti därför att debatten har verkat i den riktningen.