prot · G70960 · 1983-12-31 00:00:00 — Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på interpellation 1983/84:65 om åtgärder mot visslagtillämpning I en interpellation har mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att tillämpningen avlagar och beslut inte skall bli absurd i det enskilda fallet. Regler och administrativa rutiner kan aldrig utformas såatt de med hundraprocentig säkerhet leder till ett från alla synpunkter rimligtresultat vid tillämpningen. Det är givetvis angeläget att myndigheternatillämpar bestämmelserna på ett sådant sätt att det inte uppkommer konsekvensersom kan te sig stötande i det enskilda fallet. Men tyvärr är det inte möjligtatt helt gardera sig mot att det ibland kan inträffa olycksfall. Det är också av stor betydelse att det finns fillräckligamöjligheter att rätta fill de eventuella felaktigheter som inträffar. I vårträttssystem har därför byggts in korrigeringsmöjligheter som självrättelse,besvär, resning, anstånd och nåd, för att bara nämna några exempel. I det första av de båda fall som hartagit upp - en djupt tragisk händelse - ingrep myndigheterna med stor snabbhetför att rätta till den uppkomna situationen. Det beslut av regeringen somerfordrades fattades . I det andra fallet har en invandrarflicka placerats i enviss skolklass på grund av de uppgifter om hennes ålder som fanns i hennespass. Det har emellertid uppkommit tvivel om huruvida uppgifterna är riktiga.Det pågår därför undersökningar för att på ett mera tillförlitligt sättfastställa hennes ålder. Resultatet av dessa undersökningar beräknas, enligtvad som har sagts mig,föreligga . De fall som har tagit upp leder enligtmin mening inte till den bedömningen att det saknas tillräckliga möjligheteratt förhindra att beslut medför orimliga konsekvenser. 18 (): Jag ber att få tacka för svaret. Kanskeformulerade jag interpellationen fel, men avsikten var inte att diskutera defall jag nämnt i min interpellation, utan att föra en mer principielldiskussion kring lagars tillämpning i enskilda fall. har justitieministern sagt att de fall jag har tagitupp inte leder till den bedömningen att det saknas möjligheter att förhindraatt beslut medför orimliga konsekvenser. Det är möjligt att det är så i de här fallen. Menproblemet är att vi möter händelser av Hknande slag. Under de senasteveckorna har massmedia t. ex. diskuterat fallet med den 92-åriga kvinnan somskall skatta för för att hon får bo gratis hos sin son. Ärendet är antagligenalldeles korrekt handlagt. Men många männsikor undrar över om man inte kunnatlåta bli detta, eller med andra ord: Kunde inte tjänstemännen ha blundat förbestämmelserna i detta fall? Jag begär inte alls att justitieministern nu skallsvara på den enskilda frågan. Jag tar den bara som ett ytterligare exempel påhändelser som visar att allmänna bestämmelser i vissa fall kan te sig direktstötande i det enskilda fallet. Naturligtvis är jag mycket medveten om att den allmännarättssäkerheten skulle vara i fara om tjänstemännen satte i gång och blundadenär det passade dem. Ändå menar jag att vi måste ta en seriös diskussion kringdetta. Väldigt mycket av det arbete som nudragit i gång, senast presenterat i budgetpropositionen, går också ut på attförenkla regler, närma myndigheter och allmänhet till varandra och ökamyndigheternas serviceanda. Det var kring detta jag ville föra en diskussion medjustitieministern. Är det lagstiftningen det är fel på, eller är det endasttillämpningen? Vilka initiativ bör regeringen ta för att öka den enskildatjänstemannens möjlighet att ingripa eller att avstå frän att ingripa i vissafall? Jag menar att vi som vill värna om den offentliga sektornskall föra den här diskussionen. Det är vi som vet vad den betyder för enskildamänniskors möjlighet till frihet och likaberättigande som ständigt måstegranska dess organisation. En sådan debatt har börjat komma. Civildepartementetsarbete är ett led i detta. har också satt i gång med en kampanj mot"korkade" regler. Däremot betackar jag mig för att de som egenfiigenär negativa till den offentliga sektorn skall föra den här diskussionen. Detfinns grupper -partier - i samhället som gärna tar enskilda fall somutgångspunkt för attacker mot hela den offenthga sektorn. De ser medglädje hur nya byråkratiska felgrepp görs - allt för att få näring till sinaattacker emot socialdemokratins ständiga kamp för att via den gemensammasektorn skapa Om åtgärder mot viss lagtillämpning Om åtgärder mot viss lagtillämpning ett mer solidariskt samhälle. Det är mot den här bakgrunden jag har framställt dennainterpellation. Som socialdemokrater måste vi se mycket allvarligt på enskildafall, där besluten visserligen är lagliga men strider mot allmänt förnuft. Attmänniskor i många fall har möjlighet att överklaga är inte tillräckligt. Vimåste se till att hänsynslösa beslut inte fattas. Rättssäkerheten får inte komma i fara. Jag är medveten omdet. Men jag tror att vi i har en ganska unik ämbetsmannakår; den ärmycket lojal mot gällande regler. Risken är kanske snarare att tjänstemännen ärså lojala mot allmänna regler att de enskilda kommer i kläm och känner sigorättvist behandlade - även om de formellt är rättvist behandlade. Jag vill som exempel återgå till en av de händelser jagrefererat i min interpellation. En invandrarflicka har placerats i en högreårskurs, därför att man följt det personnummer som står i passet. Allainblandade säger att det är fel - flickan är yngre och måste gå i en lägreklass. Men med hänsyn till passets uppgifter måste hon gå kvar i den högreårskursen tills det är utrett vem som har rätt eller fel. Kanske man borde göratvärtom? De enskilda tjänstemännen kanske skulle tro på de inblandade och sättaflickan i den klass de anser vara den rätta. Om det visar sig fel - ja, då fårman ta upp diskussionen igen. Kanske vi måste pröva att utveckla en omvänd rättssäkerheti vissa fall? I enskilda fall, där det är bäst för den berörda människan - ochäven ter sig rikfigt ur en allmänmoralisk aspekt - låter man tjänstemännen gåemot gällande regler. Om någon annan känner sig orättvist behandlad av dettaförfarande, kanske den personen skulle ha rätt att överklaga i stället. Jag har naturligtvis inte några som helst färdigalösningar på detta problem. Men jag har oroats över att enskilda människoödentas som intäkt för attacker mot den gemensamma sektorn. Och jag har oroats överatt vi fått en offentlig sektor som är så "rättvis" att den iblandblir orättvis i sin tillämpning. Jag hoppas mycket av arbete. Men minfråga till justitieministern kvarstår egentligen. Jag måste därför fråga: Pågårdet inom något arbete kring de frågor jag berört? Ellerkommer ett sådant arbete att initieras med hänsyn till civildepartementetsförsök att få en mänskligare offentlig sektor? Det är klart att det är olyckligt när detuppstår situationer i förvaltningen som ter sig stötande - där är MargaretaPersson och jag alldeles överens. Vi är också överens om att i ett samhälle medett utvecklat regelsystem, där tusentals beslut fattas , går det inteatt undvika att det ibland fatfas beslut som är orikfiga eller som framstår somolämpliga av ett eller annat skäl. Det är väl detta som är poängen: det här går inte attundvika ens med den allra bästa och mest heltäckande lagstiftning. Detta ärinte ett problem som ytterst löses genom lagstiftning. Det är därför så oerhört viktigt att myndigheternagriper sig an problemet när det är något som har gått snett eller är på väg attgå snett i förvaltningen. Här kommer - som säger - in somnågonting mycket viktigt den målmedvetet styrda utveckling som pågår isvensk statsförvaltning i riktning mot att myndigheterna kanske mer än tidigareskall uppleva sig som serviceorgan med en stark inlevelse i medborgarnasförutsättningar, villkor och behov. Dettaär, som framhöll, civilministerns bord. Men jag kan välvittna från en ganska färsk erfarenhet från svensk statsförvaltning, frånvilken jag kommer, att här sker någonfing ganska väsenfligt i den härriktningen. Vadvi kan göra på lägstiftningsfältef - jag har redan antytt det - är kanske merbegränsade insatser, men i allt lagstiftningsarbete som jag har ansvaret förframöver skall jag försöka sträva efter att undvika detaljreglering och den typav uppläggning av lagstiftningen som inbjuder fill olyckshändelser. Överläggningenvar härmed avslutad. 5§ Svar på interpellation 1983/84:74 om säkerhetspolisens verksamhet 20 Justitieminister : . har frågat mig om regeringen är beredd att tillsätta enparlamentarisk kommission med uppgift att granska säkerhetspolisensverksamhet. Yrkandenom en parlamentarisk översyn av säkerhetspolisens verksamhet har under senareår vid ett flertal tillfällen prövats av . haravstyrkt bifall till yrkandena. Jag ber att få hänvisa till justitieutskottetsbetänkanden /80:3 och 31,1980/81:33,1981/82:38 och 1982/83:33. Riksdagenhar i samtliga fall följt utskottet. Deexempel som far upp och som enligt honom skulle vara skäl för enkommission är samthga sådana som har diskuterats i denna kammare ett flertalgånger. Mina företrädare har ett antal gånger besvarat frågor ochinterpellationer från och hans partikamrater om just deförhållanden som nu tar upp. Svaret till är att regeringen infepå grund av vad har anfört avser att tillsätta någon parlamentariskkommission för att granska säkerhetspolisens arbete. 21 (vpk): Uppgiften för säkerhetspolisen bör vara att förebygga och avslöjaverksamheter riktade mot rikets säkerhet. Detta är givetvis en grannlagauppgift. Det är därför vikfigt att arbetet bedrivs på ett sätt som ingerförtroende och vinner stöd. Tyvärr har dock en rad händelser inträffat som gettupphov till starka invändningar mot det sätt varpå säpo fullgör sin uppgift.Det har inte heller gjorts mycket för att skingra misstankar om attsäkerhetspolisens arbete har en inriktning som undergräver såvälrättstryggheten som allmänhetens förtroende. Förnekanden och motstridigauppgifter har ökat misstron. Anmärkningsvärda förhållanden avslöjade avtidigare säpo-medarbetare hör till bilden. Detär mot denna bakgrund och med hänvisning till några omdiskuterade fall som jagframställt min interpellation. Jag har frågat om regeringen är beredd atttillsätta en parlamentarisk kommission med uppgift att granskasäkerhetspolisens verksamhet. För det svar jag fått här tackar jagjustifieministern, men jag kan inte förklara mig nöjd med svaret. Besvikelsengäller då inte bara att justitieministern avvisar tanken på en sådan kommissionutan också det sätt varpå dessa allvarliga frågor behandlas. Tillnöds skulle det knapphändiga svaret kunna förklaras med att justitieministernär ny på sin stol och inte kunnat överblicka allt inom sitt område. Men det kaninte vara så mycket svårare att kartlägga anledningarna till en granskning avsäpo än att registrera hur som kravet avvisats. Justitieministernsäger att hans företrädare ett antal gånger har "besvarat frågor ochinterpellationer från och hans partikamrater" om deförhållanden som tagits upp i interpellationen. Det är förvisso riktigt. Detbör dock tilläggas att säpos egen verksamhet ständigt aktualiserat frågan ochgett nytt stoff till debatten. Bakgrunden till min fråga var bl. a. atttidigare diskuterade fall på nytt aktualiserats och att nya fall tagits upp.Det kan då vara intressant att veta hur den nuvarande regeringen ser på säposverksamhet. Närdet gäller justitieministerns hänvisning fill vad hans företrädare sagt kanskeockså kan tilläggas att hans närmaste företrädare talade omatt säpo jobbat i utmarkerna. Efter en genomgång av säpos verksamhet besvaradeden dåvarande justitieministern en reporters fråga, om det finns anledning attåterigen utreda säpos roll, med följande ord: Jag utesluter ingenfing! Voredet inte klokt även av dagens justitieminister att inte utesluta behovet av engranskning av säpos verksamhet? Jagvill heh kort peka på några av de problem som bidrar till den oro som mångakänner. Var för sig kan de motivera en undersökning, och sammantaget gör de detdefinitivt. Åsiktsregisfersom upprättats i ett tidigare skede tycks, alla försäkringar till trots,alltjämt finnas kvar. I de avslöjanden som den tidigare säpo-medarbetarenMelker Berntler gjorde fanns fall där s. k, brott mottransportförbudet av kommunistiska tidningar långt därefterbelastat personer. Närdet gäller dessa register kan man göra samma fundering som Dagens Nyhetersledarskribent : "Påtal om åsiktsregistrering försäkrar rikspolischefen att sådan numera inteförekommer. När han tillträdde 1978 vidtogs nämligen en rensning i registren. Konstigt, redan åren kring 1970 rensades ju allaredan då förbjudna åsiktsregister på det förbjudna, enligt vad statsmakternatidigare försäkrat. Vem smugglar ständigt in i registren dessa nya olycksfall iarbetet?" Sanningenförefaller vara att gamla uppgifter behållits och nya tillförts. Säpos storaintresse för vänstergrupper, bl. a. i samband med den omfattande solidaritetenmed folk, torde ha lett till att många har registrerats. Klarabesked om registren är enligt min mening en vikfig fråga som motiverar enundersökning. Vad anser jusfitieministern? Registreringoch utlämnande av uppgifter har lett till att oförvitliga personer hindratsfrån att få vissa jobb. Något av ett yrkesförbud har alltså kommit att gäUa.Det handlar inte om att bestrida att vissa jobb kan betecknas somskyddsklassade tjänster, men omfattningen och tillämpningen har fått orimhgakonsekvenser. Ett bekant exempel på detta är snickaren i somvägrades anställning vid - ett fall som f. ö. prövas avEuropadomstolen i . Universitetslektor , som ägnatdessa frågor stor uppmärksamhet, har beräknat att minst 1000 personer årligendrabbas av detta yrkesförbud. Kan det vara förenligt med uttalade demokratiskamålsättningar? Personalkontrollkungörelsen,som tiUämpas i dessa sammanhang, har tiUämpats på ett sätt som måsteifrågasättas. Bestämmelsen att ingen får registreras enbart på grund av sinaåsikter har utnyttjats på det sätt som den luddiga formuleringen möjliggör. Omman bara hittar något annat att registrera samfidigt, så är det tydligen frittfram för åsiktsregistrering. Densom registrerats och som en följd härav avstängts från ett arbete förvägrasbesked om anledningen. Detta är en upprörande rättslöshet. Iandra sammanhang anses det självklart att en anklagad skall få ta ställningtill anklagelsen, men inte i fall som kan påverka en människas hela framtid.Risken för misstag blir också större. Det kan finnas en felaktig uppgift i ettregister, men den blir aldrig prövad när den registrerade förvägras rätten attfa del av uppgiften. Såsent som företogs vissa ändringar i personalkonf rollkungörelsen.Det låter bättre att den berörde skall få ta del av materialet i stället försom att han eller hon bör få det. Men i praktiken får det föga värdedå bestämmelsen kringgärdas med undantag som leder fill att vederbörande intefår ta del av uppgifterna. Den praktiska konsekvensen av ändringen är faktisktinte till den enskildes fördel, snarare tvärtom. Dethar förekommit en rad avslöjanden av tidigare säpo-medarbetare om verksamhetensinriktning, där det t. o. m. påståtts att misstänksamheten lett till attregeringen inte fått alla informationer. Trots vissa s. k.utredningar kvarstår en rad frågetecken. Uppgifterom telefonavlyssning mot tidningsredaktioner vållade stororo bland journalister och ansvariga utgivare och givetvis också blandallmänheten. Affären med är inte i alla delarklarlagd vad gäller säpos roll. IB-affären och den s. k. sjukhusaffären iGöteborg har inte klarlagts på ett tillfredsställande sätt och har ånyo trängtfram. Säpos samröre med säkerhetstjänsten i andra länder bör klarläggas osv. Justitieministern säger i interpellationssvaret att deexempel som i interpellationen anförts som skäl för att tillsätta en kommissionsamtliga är sådana som diskuterats häri kammaren. Det kan också ha sinriktighet, men frågan är då om dessa diskussioner skingrat misstankarna och oronrörande säpos verksamhet. Jag anser det inte. Därtill kommer att flera av defrågor som tidigare diskuterats fått ny aktualitet genom senare händelser ochavslöjanden. Dessutom har nya fall tillkommit som motiverar en grundligundersökning. Om det är uppfattningen inom regeringen att vad somhittills skett inte motiverar en kommission för grundlig undersökning, så måsteman ställa frågan; Vad skall ske innan regeringen är beredd att grundligtgranska säkerhetspolisens verksamhet? har en benägenhet att göra övertramp,och uppmärksamheten mot åsiktsregistrering och hot mot rättstryggheten ökar.Därför torde frågan om kontrollen av säkerhetspolisens verksamhet återkomma häri , även om regeringen inte är beredd att tillsätta enparlamentariskt sammansatt kommission. Denna regeringens ståndpunkt måstebeklagas, men frågan är säkert inte avförd genom dagens interpellationssvar. De frågor och propåer som tarupp har i olika former behandlats i vid åtminstone tio tillfällenunder , senast . Jag kan inte se att något nytt har tillförts debatten.Det gäller påståendena om åsiktsregistrering, gamla register som inte harförstörts, personkontrollkungörelsens tillämpning, utlämnande av uppgifter tillandra länder, osv. Jag har satt mig in i de föreskrifter och den organisationsom gäller . Jag delar helt de bedömningar som ett stort antaljustitieministrar har gjort i svar på frågor och interpellationer i riksdagenoch som i några fall själv har gjort i anledning av motioner. Jagdelar alltså de här bedömningarna, och det är bedömningar som har deninnebörden att kritik är obefogad. Jag vill tillägga att jag personligen genom besök hossäkerhetsavdelningen - bl. a. genom att ta del av ifrågavarande register ochgenom att ställa frågor om den närmare hanteringen och om verksamheten i övrigt- kommer att förvissa mig om att det sker en korrekt tillämpning av gällandeföreskrifter också i fortsättningen. Det kommer jag att göra , och jägkommer sedermera, fortsättningsvis och kontinuerligt personhgen att följa den härverksamheten. Dessutom känner väl till att sammamöjlighet som jag har styrelse - och även justitieutskottethar goda möjligheter till inblick i verksamheten. När det gäller kravet på en parlamentarisk kommission har jagnaturligtvis inte uteslutit att ett behov av en sådan skulle kunna uppstå vidnågot tillfälle. men jagser inte något behov av en sådan kommission. Det gäller, , att komma med något nytt i dehär frågorna för att leda mig till en annan bedömning. har i daginte lyckats komma med något nytt. 23 (vpk): Justitieministern menar att frågorna inte hartillförts något nytt. kan man till det säga att redan vad som är känt i deolika frågorna tillräckligt motiverar en grundlig undersökning. Deundersökningar som har företagits i enstaka frågor har vanligtvis varitförsedda med den reservationen att det har varit svårt att få fram alla uppgifter,och oklarheter har därför kvarstått. Till det nya som ändå har tillförts är deständiga avslöjandena där uppgift står mot uppgift från olika medarbetare hossäkerhetspolisen. Säpo-medarbetarna blir i vissa lägen rätt så meddelsamma omden verksamhet som man annars är så förtegen om. avslöjanden rörde om en hel del. Så komGeorg Wuopios avslöjanden om förre säpo-chefen misstankar omOlof som en säkerhetsrisk. kontrade med att anklaga socialdemokraternapå vissa punkter, ansvar för IB och sjukhusaffären i och liknande.Informationschefen i spär på ytterligare isin bok med den betecknande , osv. Det skulle säkert gå an att förse justitieministern med enhel del sådana exempel som förklarar människornas oro, och jag tror nog attjustitieministern innerst inne begriper att folk vill veta vad som pågår ochatt det är regeringen som har ett stort ansvar för att de olika härvorna redsut. Jag anser att den parlamentariska insynen irikspolisstyrelsen är otillräcklig. Vissa föredragningar sker uppenbarligen,men får parlamentarikerna veta allt vad som behövs för en totalbedömning avverksamhetens inriktning? Jag menar att den nuvarande parlamentariska insynen ivarje fall inte kan sägas eliminera behovet av en parlamentarisk kommission,där samtliga riksdagspartier skulle ingå och där uppgiften skulle vara att bl.a. med tanke på de problem som jag nu har nämnt företa en djupgående översyn avverksamheten. Jag kan emellertid notera någonting positivt ijustitieministerns inlägg. Han sade att han ämnar besöka säkerhetspolisen ochsätta sig in i frågorna, bl. a. beträffande registrens existens ochtillämpning. Jag hoppas att vi i någon form kan få en redovisning av resultatetav besöken. Det är ju inte bra om landets justitieminister är den som är mestavvisande när det gäller kravet på en översyn. Eftersom justitieministern harhänvisat till debatter här i , vill jag erinra om att ledamöter av justitieutskotteti förra årets debatt om dessa frågor sade sig inte vara främmande för enöversyn. Man ansåg emellertid att den nya organisationen borde få fungera etttag, innan det företogs en översyn. Det framhölls också att det inte hellerinom råder några delade meningar om att det kan varalämpligt att i ett senare skede ta upp frågan om en översyn. Jag skall naturligtvis inte dra långtgående slutsatser av det något knapphändigainterpellationssvaret, men jag kan inte befria mig från känslan av att deambitioner som uttalades efter regeringsskiftet om översyn avsäkerhetspolisens arbetsmetoder något har avtagit. Visserligen var det äventidigare svårt att få en uppfattning om vad regeringen avsåg att göra, men bryr man sig inte ens om att dölja avsaknaden av åtgärder bakom talet omden pågående genomgången, som man då åberopade. Jag tycker att detta är litetillavarslande, bl. a. mot bakgrund av den senaste tidens händelser, somunderstryker behovet av en total översyn. Jag står fast vid vad jag sade iöversynsfrågan. När jag talade om någonting nytt syftade jag inte, NilsBerndtson, på skvaller och lösa påståenden. Sådant kan vara ägnat att skapa orooch misstro hos allmänheten. Överläggningen var härmed avslutad. 6 §Proposition 1983/84:100 med förslag till statsbudget för /85hänvisades till utskott enligt följande: Statsbudgetför /85... 2 För flera huvudtitlar gemensamma punkt 4Myndigheternas externa tid skrifter ................................................. punkt 7Redovisning av statsförvalt ningens ADB-användningm. H 4-5Stöd till politiska partier - B 6-7Byråer för handels- och råvaru- frågor m. m. - Internationell råvarulag- ring ...................................................... E 1-3Kommerskollegium - , täckande av vissa för luster .................................................. 6 Försvarsdepartementet ...... Nr 60 !".''"". "'.°'..., . . Måndagenden B Administration avsocialförsäk ring m. m..................................... Socialförsäkrings utskottet punkterna C 2-3 Bidrag till föräldraför säkringen - Vårdbidrag för handikappa de barn och punkt C 5 Barnpensioner................. Socialförsäkrings utskottet Litt. D Försäkringvid sjukdom, handi kapp och ålderdom........................ Socialförsäkrings utskottet 9 m. m... med undantag för punkterna B 2-3 Lokalaskattemyndigheterna - B 4-6 Stämpelomkostnader -Ersättning till postverket m. fl. med skatteuppbörd m. m................ punkterna C 2-3Näringsfrihetsom budsmannen - Statens pris- och kartell nämnd ....................................... punkterna C 45Konsumentverket - D 11-13 Bankinspektionen -Statens krigsförsäkringsnämnd m. m............ Fl Kostnader för vissanämnder........ F 2-5 Bidrag till vissainternationella byråer och organisationer m.m. - F 8 Höjning avgrundkapitalet i diska investeringsbanken ............... punkt C 1 för verk samheten vid ........................................... 29 Nr 60 Litt. E Studiestöd m.m................ Socialförsäkrings- Måndagenden , "tkottet 16 ianuari1984 '"''' Kulturverksamhet m. m.... G 1Statens biografbyrå - Arkivet för ljud och bild: Insamlingsverksamhet G 5-8Presstödsnämnden - Stöd till organisationstidskrifter och G 10-11 på andra språk änsvenska - Stöd till taltidningar G 9 Stöd tillkulturtidskrifter och G 12-20 Litteraturstöd - Talboks- ochpunktskriftsbiblioteket; Produktionskostnader samt avsnittet Radio och