prot · G70911 · 1983-12-31 00:00:00 — Vi harklargjort att vi vill ha bort kärnvapnen från över huvud taget - och detaren inställning som inte är allmän bland regeringar. När det sedan gäller frågan om hur vi skall markera dettahar jag hänvisat till offentliga uttalanden som är gjorda genomregeringsförklaringen här i och genom mitt tal i FN. Därutöver kanjag tillägga att jag vid besöket i för ett par veckor sedanklargjorde den svenska uppfattningen mycket tydligt och att jag gjorde detsammavid besöket i . Demonstrationer har jag ingenting emot, men jag anser attregeringen inte nödvändigtvis bör ta initiativ till sådana, utan de bör ha ettmer folkligt ursprung. Om den planerade utplaceringen av nya medeldistansvapen iVästeuropa 24GUNNEL JONÄNG (c): Som jag sade förut vet jag att möjligheternaatt från svensk sida ingripa är begränsade, och jag framförde, somutrikesministern förstod, inte någon direkt kritik mot regeringen i dennafråga. Jag skulle kanske ha önskat någon litet mera konkret åtgärd iutrikesministerns svar när det gäller just den aktuella situationen iVästtyskland, med de protestaktiviteter som är på gång. Vi vet att medeldistansrobotarna är farliga på mer än ettsätt. De fungerar inte heller tillfredsställande. Amerikanska flygvapnet harmeddelat att av 103 provflygningar har 23 misslyckats, och det är ju en myckethög procent. Utplaceringen av robotar kan naturligtvis också försämra detinrikespolitiska läget i många av de länder som är aktuella för utplaceringjust därigenom att motståndet mot utplaceringar växer. Jag upplever ändå att vi i har ett stort ansvaratt säga ifrån. Vårt land är en del av . Vi är beroende av utvecklingen.Som jag sade förut, skulle det i den polarisering i övrigt som vi har i vårtland kännas väldigt bra om vi hade kunnat"stanna till" hela svenska folket som en medaktion i arbetet förfreden och nedrustningen i , både när det gäller utplaceringen av NATO:srobotar och när det gäller nedskärningen av antalet sovjetiska robotar. Jag vill ändå be utrikesministernatt verkligen överväga den här frågan. Det skulle kunna vara bra ur mångasynpunkter. Överläggningen var härmed avslutad. 7 §Svar på fråga 1983/84:47 om taxiservice med motorcykel har frågat mig vad jag avser attvidta för åtgärder för att åstadkomma från trafiksäkerhetssynpunkttillfredsställande förhållanden vid taxitrafik med motorcykel. Frågan har ställts med hänvisning till att en person iStockholm uppges ha startat taxitrafik med motorcykel. Bestämmelserna i trafiklagstiftningen avseende fordonensskick och utrustning, skyldighet för förare och passagerare att bära hjälm etc.gäller naturligtvis oavsett om en motorcykel används för privat bruk eller inågon näringsverksamhet. särskilda lagstiftningen om yrkesmässig trafikomfattar däremot inte transporter med motorcykel. Det finns inget som tyder på att taxitrafik med motorcykelhar någon nämnvärd omfattning. Tvärtom torde den trafik som nämnerutgöra en - i varje fall i vårt land - unik företeelse. Det finns därför enligtmin mening inte någon anledning att närmare reglera en sådan verksamhet. 26 (): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret på min fråga. Bakgrunden till den är att jag i början av septemberfick ett flertal päringningar från personer boende i somoroade sig över det här oreglerade förhållandet. Det hade uppmärksammats genomen artikel i . Man hade sett den här personen som körde sintaximotorcykel ute på stan. Man var oroad därför att det nu är allmänt-känt attolycksfallsfrekvensen för motorcyklar är mycket högre än för andra fordon ochäven tycks öka i omfattning. Det står i svaret att detta är en unik företeelse. Ja, änså länge är det det, men jag har hört talas om andra personer som planeraratt skaffa sig motorcykel med sidovagn för att inte mista sina kunder undervinterperioden. Det vore, som jag ser det, bra omman kunde få in motorcykeltaxitrafiken under den särskilda lagstiftningen omyrkesmässig trafik, så att det inte görs någon skillnad mellan förare ochpassagerare, om den här sortens trafik skall fortsätta. 27Kommunikafionsminister : Herr talman! Även jag har kunnatkonstatera att olyckor med framför allt tunga motorcyklar tyvärr har ökat iomfattning. Det är ett av skälen till att jag har beslutat att överlägga med olika myndigheter liksom också med organisationer som kommer i beröring med motorcykelåkning. Överläggningarna syftar till att vi skall försöka kommatill rätta med vilka åtgärder vi bör vidta för att kunna förbättra statistiken,som ju visar att vi har fått åtskilligt fler dödsolyckorframför allt med tunga motorcyklar. Jag tycker inte att det finns anledning att f. n. gå in pådet som tar upp, nämligen om man skall reglera taxitrafiken medmotorcykel. Omfattningen är, som jag säger i mitt svar, inte sä stor att detfinns skäl att i nuvarande läge vidta någon åtgärd. 28 (): Kan jag då utgå från att man. vid denkommande översynen, också försöker speciellt uppmärksamma vilka åtgärder somkan behöva vidtas om trafiken i fråga utvidgas? 29 Kommunikationsminister : Herr talman!Vi skall naturligtvis titta på all trafik med tung motorcykel eller annanmotorcykel och vidta alla åtgärder som över huvud taget är nödvändiga. Skulledet visa sig att det, även beträffande den form av verksamhet som det här ärfråga om. skulle behövas åtgärder kommer vi givetvis att vidta sådana. Överläggningen var härmed avslutad. 8§ Svar på fråga 1983/84:51 om färjetrafiken över Per Stenmarck har frågat mig om jag är bereddatt skjuta på mitt ställningstagande beträffande uttaget av fyravgifter iÖresund tills Öresundsfrågan i sin helhet skall behandlas. All internationell fartygstrafik pä erlägger s. k.fyravgifter. Till följd av en överenskommelse mellan av är1871 har svenska och danska fartyg i trafik mellan hamnar på den svenska ochdanska sidan av varit befriade från sådana avgifter. Däremot har t. ex.norska eller tyska fartyg inte haft denna befrielse. Den danska motsvarigheten till fyravgiften avskaffadesredan år 1894, varför överenskommelsen saknar betydelse för Danmarksinternationella åtaganden. För del innebär emellertid överenskommelsen enfavör för svenska och danska fartyg som bl. a. står i strid med 1923 årshavshamnskon-vention. Dessutom innebär den en favör för Öresundshamnarna sominte kommer annan färjetrafik mellan och till del. Eftersom jag inte kan se något samband mellan denna frågaoch Öresundsfrägorna i allmänhet är jag inte beredd att skjuta pä ettställningstagande av detta skäl. Jag vill också peka på risken för att svenskafartyg kan bli utsatta för diskriminerande avgifter om man utomlandsuppmärksammar nuvarande förhållanden. 31 PER STENMARCK (m): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret. Alla inser att Öresundstrafiken är av vital betydelse både förallmänheten och för näringslivet i hela . Trots detta harfärjetrafiken genomgått en negativ utveckling. Debattmässigt befinner sig hela Öresundsfrågan i ettfastlåst läge. En utredning har kommit att avlösa en annan. Regeringen tillsatte en nyutredning. Den fick i uppdrag att arbeta snabbt. Betänkandet är därför förannonserattill . Allt detta är naturligtvis bra. Vad som är svårare attförstå är att regeringen , som den uppenbarligen inser deekonomiska problem som är förknippade med Öresundsfrågan, vill lägga nya bördorpå rederierna och att man gör det innan man lägger fram en helhetslösning avproblemet. Detta är, som jag ser det, ett dåligt sätt att stödja verksamhetenpä. 1 milj. kr. skall tas in genom slopad befrielsefrån fyravgifter. Intressant är att man i en tidningsintervju betecknarinkomsten som ointressant. Att man anser det framgår faktiskt också avkommunikationsministerns svar . Han anför två andra skäl. Skäl nr 1 är att det är en rättvisesak. Avgiften tas ut påandra ställen - då måste den tas ut också i . Jag ställer då frågan:Vari ligger egentligen det rättvisa i att ta ut fyravgifter när dessa inte ärkostnadsmotiverade? Som skäl nr 2 hänvisar kommunikationsministern till den s.k. havshamns-konventionen. Man skulle därför kunna tro att konventionen är heltny. I själva verket är den . Den har med andra ord och - om jaginte räknat alldeles fel - 23 kommunikationsministrar bakom sig. har vi kunnat leva med denna påstådda orättvisa. Jag vill mot dennabakgrund rikta ytterligare några frågor till kommunikationsministern. För det första: Varför kan vi inte ha denna påståddaorättvisa i något eller till eller åtminstone tills regeringenförelagt förslag till förbättringar av Öresundstrafiken? För det andra: Regeringens utredning behandlar ävenfärjetrafiken. Kan kommunikationsministern utlova några förbättringar fördenna, eller tänker regeringen fortsätta med nej-sägandet? För det tredje och sista: När kan varaså långt kommen att regeringen lägger en proposition på bord? Ellerär avsikten med utredningen bara att skjuta frågan ytterligare ? 32Kommunikationsminister : Herr talman! Skälet till att upphävabestämmelsen är, som jag har sagt i mitt svar, att den strider emotförpliktelserna i havshamnskonventionens artikel 5. Att det varit 23kommunikationsministrar i funktion sedan den tillkom förändrar inte det förhållandet att bestämmelsenstrider emot konventionen. Per Stenmarck är oroad över att det inte händer någontingnär det gäller Öresundstrafiken. Per Stenmarck sade att 23kommunikationsministrar varit i funktion sedan konventionen tillkom. Jag harerinrat mig att Öresundsförbindelserna, framför allt den fasta förbindelsen,började diskuteras under tid. Båda de här frågorna har alltsåvarit långdragna. Vad jag har gjort är att precis som trafikutskottet önskatpåbörja en uppdatering av det material som finns beträffandeÖresundsförbindelsen. Jag gör nu bedömningen att den uppdateringen skulle kunnavara klar månad. Den som har uppdraget att görauppdateringen skall ha en genomgång av materialet med myndigheter och dem somberörs i . Jag hoppas, Per Stenmarck, att kunnata upp överläggningar eller förhandlingar med den danska trafikministern. Attbeklaga är att jag vid ett sammanträffande med den danska trafikministern isomras fick beskedet att danskarna för sin del inte var beredda att över huvudtaget diskutera de här förbindelserna . Men vi får väl hoppas att vipå något sätt kan komma till rätta med det här problemet. 33PER STENMARCK (m): Låt mig först säga att jag är nöjd med detsenaste beskedet om handläggningen av och den kommandepropositionen. Låt mig också säga att det är lustigt att man kommit pådet orättvisa i havshamnskonventionen just nu när rederierna uppenbarligen hardet som svårast. Jag ställde ett antal frågor mot bakgrund av de fakta somjag gav inledningsvis. Öresundstrafiken har åtskilliga problem, och i detläget vore det lämpligt om regering och riksdag på ett positivt sätt försöktestödja verksamheten. Här gör man precis tvärtom, om man lägger på den härfyravgiften. Därför att den kommer att kosta rederierna ytterligare åtminstone1 milj. kr. som i slutändan måste tas ut genom högre biljettpriser förpassagerarna eller högre fraktpriser. Det var mot denna bakgrund som jagundrade om regeringen var beredd att se det här problemet i dess helhet och attkanske också ingripa på något positivt sätt. Det skulle nog vara av intresseför väldigt många människor att få besked om detta. Jag tror att det är viktigt att vi löser frågan omfärjtrafiken på ett bra sätt -detta oavsett vad utredningen kommer fram tilldärför att vi nog kan vara helt övertygade om att vi kommer att behöva färjormellan och flera decennier framöver. I en promemoria från skriverman att inte kan särbehandlas genom att man avstår från att ta utfyravgifter. Men det finns faktiskt andra lagar och bestämmelser som på ettnegativt sätt särbehandlar trafiken i . Jag ställer frågan: Ärregeringen då beredd att se över även dessa lagar? 2 protokoll 1983/84:11-13 Nr 11 Anf. Torsdaeen den "" talman! Jag kan bara upprepa det jag har sagt i svaret,att jag inte ser 70 oktober1983 något samband mellan upphävandet avden s. k. Öresundsdeklarationen och Öresundsfrågan i dess helhet. Om färietrafiken '' ' gäller färjeförbindelserna är jag också medveten om att vi måste överÖresund försöka klara ut alla problem somfinns beträffande Öresundstrafiken. I detta sammanhang kan jag också erinra om atttrafikutskottet i samband med att utskottet behandlade enmotion sade att man rimligtvis bör se över färjeförbindelserna och ge dennafråga förtur. Och ett arbete pågår med att plocka fram material som skallutgöra underlag för ett ställningstagande och överläggningar med den danskaregeringen beträffande de här frågorna. Detta skall vi göra utan dröjsmål. Jagavser att så snart som det över huvud taget är möjligt ta tag i dessa frågor.Men liksom då beslutade i fullkomlig enighet, anser även jag att detär rimligt att avvakta tills man får fram ett material som kan utgöra ettfullgott underlag för detta arbete. 35 PER STENMARCK (m): Det finns även ett annat samband, det ärsambandet mellan ytterligare avgifter för färjorna och ytterligare försämringari Öresundstrafiken. Det är sannolikt det vi kan se fram emot. Låt mig i samband med att kommunikationsministernbagatelliserade den här frågan litet grand få citera vad ett antal instanserhar sagt. i säger att "vidgenomförande av rubricerat förslag belastas Öresundstrafiken med avsevärdaextra kostnader". Enligt handelskammares mening "vore det i höggrad olyckligt för såväl näringslivet som den resande allmänheten omÖresundstrafiken nu skulle komma att belastas med ytterligare kostnader". En fyravgift skulle uppenbarligen gä på tvärs både motverkligheten och mot de instanser som sysslar med trafik över . Jagtycker att det är synd att kommunikationsministern här inte har tagit chansenatt tillmötesgå dessa instanser litet grand. 36 Kommunikationsminister : Herr talman!Förslaget från handelskammare om att utsträcka befrielsen till allÖresundstrafik strider, Per Stenmarck, mot riksdagsbeslutet omsjöfartsavgifterna. Riksdagsbeslutet innebär nämligen att all trafik har ansvarför farledskostnader. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Föredrogs och hänvisades Propositionerna 1983/84:24fill utrikesutskottet /84:35 till skatteutskottet 10 § Föredrogs och hänvisades 1983/84:3och 4 till skatteutskottet 198.3/84:6-10till lagutskoUet 11 §Allmänpolitisk debatt (forts.) 37HANS i (vpk): Många var de förhoppningar som ställdes pä ensocialdemokratisk valseger, vilken skulle göra det möjligt att föra en heltannan politik än den som fördes av de borgerliga partierna i olika regeringskombinationer. Bland socialdemokratiska valarbetare fanns en väldigentusiasm, även om socialdemokrater på gräsrotsnivå hade mycket svårt attförklara den av socialdemokraterna och mittenpartierna gjordaskatteöverenskommelsen, som innebar att en borgerlig skattepolitik skullefullföljas, även om en socialdemokratisk majoritet fanns i . Hade dessa valarbetare - som bl. a. utanför i minhemort så starkt fördömde matprishöjningarna under de borgerligasvälde - känt till att det skulle vara möjligt att detockså var socialdemokratisk politik att minska livsmedelssubventionerna, dåhade de väl ramlat baklänges. Massmedia har publicerat uppgifter som verkarmycket säkra om hur det blir med subventioner och åtstramningar i höstenssocialdemokratiska politik, och eftersom jordbruksministern har vänlighetenatt vara kvar i den här omgången och besvara vissa frågor kanske det skulle gåatt få besked redan nu om hur det blir med livsmedelssubventionerna. Är det frågaom falska rykten som helt saknar grund, kan han ju lämna ett lugnande beskedtill svenska folket, som redan nu är starkt oroat. Livsmedelsarbetare från har redan reageratstarkt och tagit kontakt med de socialdemokratiska ledamöterna från länet föratt försöka påverka dessa att inte medverka till en minskning avsubventionerna. Det framgår också av den livsmedelspolitiska utredning somdet talades om i debatten att överskottens storlek hänger ihopmed att inga ändringar i negativ riktning sker och att kommittén är mycketangelägen om att det går att avyttra animalieprodukterna inom landet. Man sägerockså att överskottet har betydelse för sysselsättningen i den situation somjust nu råder. Här råder alltså ett samband. Att minska överskotten i produktionen genom högrematpriser är ingen bra väg, dä det finns andra möjligheter. Det är ju ingen hemlighet att reallönerna för de vanligamänniskorna har sjunkit kraftigt och att ökade levnadsomkostnader drabbarflertalet hushåll i landet. har i sin undersökning Konsumtioni förändring visat att utvecklingen är mest kännbar för de hushåll som hade det ekonomiskt besvärligt redan i utgångsläget närundersökningen började. a. barnfamiljerna har matpriser och hyror, somär de tyngsta posterna i deras budget, stigit mer än prisnivån i allmänhet,som de reala värdena av olika bidrag har minskat. är jubarnfamiljer ingen enhetlig grupp, eftersom barn finns i familjer i allainkomstlägen, utan det vore riktigare att tala om låginkomsttagarnas situation,och dessa är som bekant inånga. De som har det knapert blir också fler. vilket visas avatt antalet socialhjälpstagare ökar starkt, och väntas ungefär en halvmiljon inänniskor uppbära socialhjälp i olika former. Detta sker i dåmiljonärernas antal ökar, och det skapas oerhörda förmögenheter bland dem somspelar på aktiebörsen och bland dem som kan tillgodogöra sigdevalveringsvinsterna. Det är inget tvivel om att klassamhällets orättvisor nuframträder tydligare än under de mänga år då den kapitalistiska tillväxtengjorde det möjligt för dem som hade den reella ekonomiska makten att tillåta enreformistisk socialdemokrati att fördela smulorna från den rike mannens bord. Idessa kapitalismens yttersta tider behåller kapitalägarna vinsterna för att ökapå sina marginaler, och folket får vidkännas svångremmar. Trots att socialdemokratin nu sitter i regeringsställningökar orättvisorna dag för dag. Det är värt att notera att detta inte sker uteslutandegenom kapitalets handlande. Det sker utifrån en regeringspolitik som medvetetlåter besparingar slå ut i full blom hos folk, trots att det finns pengar atthämta på annat håll. För min del är det omöjligt att acceptera att t. ex.livsmedelssubventionerna minskar, så länge kapital och förmögenheter undgårskatteskärpningar. Det finns ingen som helst anledning för regeringen att hållafast vid den orättvisa skatteöverenskommelsen som kostat ca 3miljarder för första årets sänkningar av marginalskatterna. Det är bättre attriva upp denna orättvisa överenskommelse och göra en återgång till det skatteuttagsom gällde och i stället behålla livsmedelssubventionerna. Hushållen har försämrade möjligheter att i fortsättningenhålla uppe sin konsumtion. undersökning visar att det hittillsi stor utsträckning har skett genom att man har minskat sparandet, som ju i sigockså är ojämnt fördelat. Bland dem som inte spar alls och inte kan hjälparegeringen att hålla uppe efterfrågan genom att ta ut från bankenfinns de största grupperna bland arbetarfamiljer, förtidspensionärer ocharbetslösa. Hushållens försämrade möjligheter att hålla uppe sinkonsumtion framöver kommer på litet sikt att få en motverkande effekt påekonomin, och mycket av den utveckling som sker på den internationellamarknaden i form av exportökningar etc. kominer att motverkas av atthemmamarknaden krymper genom åtstramningar. Om inte regeringen tar krafttag för att föra överdevalverings- och bolagsvinster till det allmänna och använda dessa pengar fören bättre fördelningspolitik, kommer dessa två tendenser inomekonomin som finns inom exporten resp. hemmamarknaden att motverka varandra. Om ingen omläggning sker, kominer, såvitt jag förstår, enorättvis skattepolitik i vad gäller inkomstskatten att följas av ökadeindirekta skatter som också slår hårt mot låginkomsttagarna. Liktydigt med en momshöjning är att ta bortlivsmedelssubventioner. Jag ger inte mycket för majoritetens skrivningar i denmomsutredning, där jag satt och vars majoritet lagt fast, att man intebör ta bort momsen pä mat. Men en sak är jag överens med bl. a.socialdemokraterna om, och det är när de skriver att livsmedelssubventionernahar kommit till för att lindra momsens fördyrande inverkan på maten. Att regeringen har eller har haft samma uppfattningbekräftas ju av den debatt som fördes kring momshöjningar ochlivsmedelssubventioner , då socialdemokraterna klarade sig urmomsknipan genom att öka på livsmedelssubventionerna, vilket ju var ett vpk-krav. Då uttryckte att det var viktigare att skydda ostenpå smörgås än att fick billig piptobak - jag tror det varungefär så orden föll, jag har inte det ordagranna citatet. Den linjen borde socialdemokraterna hålla fast vid ifortsättningen och gärna utvidga begreppen till att inte bara gälla tobak. Manborde slå fast att matpriserna kan hållas nere pä kapitalisters ochhöginkomsttagares bekostnad. En riktig politik i det läge som är vore att lägga framförslag om att öka livsmedelssubventionerna, med sikte pä att helt ta bort denfördyrande momseffekten. För vår del kommer vi från vpk att hålla fast vidkravet på att slopa momsen på maten. Jag kan i förbifarten säga att jag intekan få in i min skalle hur sänkta matpriser skulle kunna missgynna dem som hardet sämst och har den största andelen utgifter för maten. Det var ju annars enav kommitténs slutsatser. Matpriserna skulle kunna pressas tillbaka, och deautomatiska skattehöjningar som sker via momsen skulle kunna förhindras. I gårdagens tidningar redogörs för det kommanderegeringsförslaget om vad sänkta livsmedelssubventioner innebär. Där visastydligt fram hur momsen fördyrar andra prisökningar. Om regeringen -jag sägerom-slopar subventioner för 850 miljoner, blir det vips över en miljard kronorför konsumenterna, eftersom momsen läggs ovanpå. Det kan inte vara tillfredsställandeatt med berått mod öka momsuttaget av konsumenterna med en miljard genom attminska återbetalningen via subventioner, och därpå lägga en automatisk skattehöjning. Jag kan försäkra jordbruksministern att mitt parti intekommer att låta en sådan politik passera obemärkt. Och är det så att ni intetänker gå den vägen, inte tänker röra livsmedelssubventionerna, så säg för alldel ifrån redan nu och lugna både mig och svenska folket. Man kunde av gårdagens debatt få fram att ocksåcenterpartiet är oroat över en sådan utveckling, som allvarligt skulle ändraförutsättningarna för produktionen av livsmedel inom landet. Men villregeringen genomföra en sådan politik som har skisserats, blir det naturligtvis med hjälp av moderater och folkpartister, somju tävlar om att vara mest marknadsekonomiskt inriktade, och båda villavreglera kapitalismen, så att den kan fungera utan bidrag och stöd. Säg ifrån, ! Jag hoppas att vi kan efterden här debatten vara tillbaka till arbetarrörelsens grundläggande värderingarnär det gäller inkomst- och fördelningspolitik och livsmedelspolitik. Satsa påen politik som de människor som slogs för en socialdemokratisk valseger kankänna igen. Annars är jag rädd att vi står i opposition val. 38SVEN (): Först vill jag tacka jordbruksministern föratt han har vänligheten att ställa upp här trots den svära förkylning somhan har genomlidit. Vi hoppas på en snar och god förbättring. Jag är övertygadom att departementet behöver en stark ledning och en frisk jordbruksministermot bakgrund av de problem som vi har framför oss. Lantbruksnäringarna tycks inte lämna den nuvaranderegeringen någon som helst ro. Det verkar som om de, vid sidan om genomförandetav löntagarfonder, skall lösa landets ekonomiska problem. Skogsnäringen, och i synnerhet privatskogsbruket, utgörtydligen dessa politikers främsta intresse. Det är förståeligt från flerasynpunkter. Jag skall beröra två. För det första är skogsnäringen den näringsgren somtillför landet i särklass mest valuta. I högkonjunturer kan det röra sig ommellan 20 och 30 miljarder netto. Det är därför fullt förståeligt att den är enintressant näring från politikernas synpunkt. För det andra är skogsnäringen oerhört intressant frånsysselsättningssynpunkt. Den är en decentraliserad näring.