prot · G709139 · 1983-12-31 00:00:00 — fattade, som jag sade i mitt tidigare inlägg,beslut om att regeringen skulle ges till känna attkompensationsnivån för deltids- och delårsanställda borde ses över, eftersomden är mycket orättvis. Regeringen har ännu inte vidtagit någonåtgärd. Vad anser är rimligt? Skall man vänta innan ettriksdagsbeslut går i uppfyllelse, eller skall man vänta två eller ? Detvore bra att få svar på den frågan. 8BÖRJE () replik: Till Margö vill jag beträffandetidsaspekten säga: gjorde en mycket viktig beställning tillregeringen. Vi underströk då att det var mycket angeläget- att få till stånd enförändring beträffande kompensationsnivån för deltidsarbetande. Vi förutsätternaturligtvis att man med mycket stort allvar arbetar med detta inomregeringskansliet. Det är alltså angeläget att få en lösning på frågan. Jaghar ingen kommentar beträffande tidsaspekten, men om det inte händer någontingär det klart att måste återkomma, och den bedömningen får i så fallgöras . Hemmamakeförsäkringen har överlevt sig själv i detavseendet att den måste förändras. Det är vad vi menar. Sjukpenningkommitténhar utrett frågan, och den bereds nu i . Det är naturligtvisviktigt att man kommer tillbaka med ett annat trygghetssystem för hemmamakar.Det är bara ur denna synvinkel som jag menar att hemmamakeförsäkringen haröverlevt sig själv. 9GULLAN () replik: Det var nog tur, , att BörjeNilsson tog tillbaka sin hårda bedömning. Jag har dess värre, såväl i kommitténsom i tidningsnotiser, tagit del av socialdemokratiska uttalanden som inte harmodifierats alls och där man anger att detta är en otidsenlig försäkringsform,som har överlevt sig själv, och där man hänvisar till att så gott som allakvinnor förvärvsarbetar numera, att barnomsorgen är utbyggd och kommer attbyggas ut ännu mer och att det inte finns någon hemhjälp att få. Som så kan jag konstatera att ni leveremot verkligheten, medan för oss verkligheten är vår bästa vän. 10 MARGÖ (vpk) replik; Jag noterar att jag av ficksvaret att man kan vänta innan det finns risk för att tilltron tillpolitiska beslut naggas i kanten. Om regeringen inte har återkommit nästa årmed ett förslag om lösning beträffande kompensationsnivån för deltidsanställda,då är det alltså skäl för att till regeringen skarpare uttrycka sinvilja. Jag skall noga följa vad som händer, , och såfår vi återkomma . II BÖRJENILSSON (s) replik: Verkligheten för människorna är den att dekan förvänta sig försämringar av sjukförsäkringen, om de borgerliga partiernafår bestämma - man föreslår införande av karensdagar och sänkt sjukpenning. Detär den verklighet som människorna kan se fram emot med en borgerlig politik. Talmannen anmälde att GullanLindblad anhållit att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare replik. 12ANDERS (): Nr 139 I betänkande 24 frånsocialförsäkringsutskottet behandlas en OnsHaupn H motion som jag har avlämnat och som gäller bekymren för o ma i 1QS4 människorsom råkar bli sjuka utomlands. Den bestämmelse som antogs för ett årsedan är sådan att man vid sjukdom skall föranstalta om Siukförsäkrineen hemresa, för att komma i åtnjutande av sjukpenning. Jag tycker att det är något märkligt när om att vi skulle vilja ha försämringar. Han nämner bl. a. karensdagarna.Beträffande karensdagarna bör man betänka att det är fråga om en eller kansketvå dagars sjukpenning man går miste om. De bestämmelser om sjukpenning vidvistelse utomlands som har trätt i kraft kan innebära att de drabbademänniskorna får vänta veckor, kanske månader, innan de har laglig rätt tillsjukpenning. Först skapar man fullt befogat ett skyddsnät för att vivid sjukdom inte skall behöva oroas över obetalda räkningar, eftersom vi vidsjukdom inte får någon arbetsersättning. Den ersättningen skulle i ställetkomma från försäkringen, och man väsnades mycket om detta när karensdagarnadiskuterades. Men den nu genomförda bestämmelsen, som kan orsaka svårigheterunder mycket , tycker utskottet är helt riktig. Rätten till sjukpenning borde inte så lätt kunna skrivasbort som man i det här fallet har gjort. Det handlar ändå om en försäkring somvi har laglig rätt att utnyttja. Men på det här sättet kan man inte få nytta avden. Man kan inte betrakta alla utlandsvistelser som skumma. På,grund av ettmissbruk som förekomrner anser man sig behöva tillgripa sanktioner som ledertill att även de som behöver skyddet inte får ha det kvar. Det är ganskavanligt bland alla samhällsgrupper att vistas utomlands. Det är ocksåvanligt i samhällsgrupper där man inte har så lätt att klara sin ekonomi omman måste avstå från detta skydd kanske en månad. Man säger i utskottet att man är medveten om att deändrade bestämmelserna om rätt till sjukpenning vid utlandsvistelse kanmedföra en olikformig behandling av försäkrade som insjuknar utomlands, främstberoende på att sjukpenningrätten i vissa fall upprätthålls genom konventioner.När förhållandena är sådana kan det inte finnas anledning att försvara att denhär bestämmelsen skall vara kvar. Vidare säger man: "Avsikten är emellertid att mangenom nya konventionsförhandlingar skall försöka nå en större enhetlighethärvidlag. Utskottet förutsätter också att det sker en fortlöpande uppföljningav effekterna av de nya reglerna inom och avstyrker meddet anförda bifall till motion 1575." Jag tycker att hela detta yttrande andas inte är nöjd med den bestämmelse som antagits och som gäller sedan ett årtillbaka. Därför hade det funnits anledning att följa det vi har begärt imotionen. Jag yrkar bifall till motion 1575 av mig och , 13 () replik: Den möjlighet som har införts när det gälleratt göra 15 begränsningari sjukpenningen vid vistelse utomlands har tillstyrkts av ett enigt utskott.Jag vill påpeka detta. Ändringarna i bestämmelserna har föranletts av behov avadministrativa förenklingar, men också av svårigheterna att göra en effektivkontroll vid fall av insjuknande utomlands. Dessa svårigheter föreliggernaturligtvis inte när den försäkrade har insjuknat i , Detta är alltsåanledningen till att man måste göra en förändring av sjukpenningen vid vistelseutomlands. När det gäller motion 1575 har denneredogjort för utskottets avslagsyrkande, och jag behöver därför inte i detaljgå in på detta. 14 (): I motion 1983/84:2225 har jag tagit uppproblemen med den gällande väntetiden innan en ändring av densjukpenninggrundande inkomsten ger effekt. Jag tycker att det är särskiltanmärkningsvärt att det vid inträde i skall finnas dåförsäkringen inte gäller. Så är fallet när man börjar sitt första jobb ochinskrivs första gången. Utskottet har avstyrkt min motion med motiveringen att mani förbereder en ändring innevarande år. Denna ändring skulleinnebära att väntetiden minskar . Detta är naturligtvis enförbättring, och problemen vid ändrad sjukpenninggrundande inkomst blir mindre.Problemen för dem som gör sitt inträde i systemet kvarstår i alla fall. Denhelt självklara ordning som gäller vid andra typer av försäkringar, nämligenatt en försäkring träder i kraft i och med att den är tecknad, borde gälla äveni detta fall. Vi skulle t. ex. aldrig acceptera att en tecknad brandförsäkringeller bilförsäkring skulle börja gälla först eller 14 dagar.Unga människor som får sin första anställning kan råka ut för ett olycksfall eller sjukdom och står då utanförsäkringsskydd. Jag yrkar att med anledning avmotion 1983/ 84:2225 hos regeringen begär förslag till sådana ändringar i 6 §lagen om allmän försäkring att det nuvarande stadgandet om en"väntetid" för sjukpenningplacering utgår. Överläggningen var härmed avslutad. betänkande 21 Punkt 1 Mom. 1(beräkningsgrunder för basbeloppet) Utskottets hemställan bifölls med 231 röster mot 63 förreservation 1 av m. fl. Mom. 2 (uppräkning av basbeloppet) Utskottets hemställan bifölls med 276 röster mot 20 förreservation 2 av .Margö . Mom. 3(rätt till pensionstillskott vid undantagande från ATP) Nr 139 Utskottets hemställan bifölls med 171 röster mot 122 förreservation 3 av Onsdaoen den m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 6 (flexibilitet i pensionssystemet) Utskottets hemställan - som ställdes mot motion 2508 avJan-Erik m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 7 (omfördelning av resurser i syfte att minskaförtidspensioneringens omfattning) Utskottets hemställan bifölls med 274 röster mot 19 förreservation 4 av Margö . 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 8 (översyn av ATP-systemet) Utskottets hemställan bifölls med 275-röster mot 19 förreservafion 5 av Margö . 1 ledamot avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Punkterna 2 och 3 Utskottets hemställan bifölls. Mom. 1 och2 (pensionsnivån och sänkt åldersgräns inom delpensionsförsäkringen) Utskottets hemställan bifölls med 274 röster mot 19 förreservationen av Margö . Mom. 3 och 4 Utskottets hemställan bifölls. Mom. 3(väntetid för ändrad sjukpenninggrundande inkomst) Utskottets hemställan bifölls med 273 röster mot 21 fördet av under överläggningen framställda yrkandet. 1 ledamotavstod från att rösta. Mom. 5 (sjukpenninggrundande inkomst för egenföretagare) Utskottets hemställan bifölls med 207 röster mot 88 förreservation 1 av m. fl. Mom. 6 (kompensationsnivån för deltidsarbetande) Utskottets hemställan bifölls med 279 röster mot 18 förreservafion 2 av Margö . 17 2 protokoll 1983/84:139-140 Nr 139 Mom. 7 (slopande av fridagsregeln) Onsdaeenden Utskottets hemställan bifölls med250 röster mot 46 för reservation 3 av Mom. 9 (karensdagar m.m.) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 4 avKarin m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 10 (sänkt kompensationsnivå inomsjukpenningförsäkringen och föräldraförsäkringen) Utskottets hemställan bifölls med 225 röster mot 71 förreservation 5 av m. fl. Mom. II (karenstidför egenföretagare) Utskottets hemställan bifölls med 162 röster mot 134 förreservation 6 av m. fl. Mom. 12 (sjukpenning vid insjuknande under utlandsvistelse) Utskottets hemställan - som ställdes mot motion 1575 av och - bifölls med acklamation. Mom. 15 (höjning av hemmamakesjukpenningen) Utskottets hemställan bifölls med 246 röster mot 48 förreservation 7 av m.fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 16 (höjning av sjukpenningen inom den frivilligasjukpenningförsäkringen) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 8 avNils Carlshamre m.fl. - bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 1983/84:22om vissa socialtjänstfrågor, 1983/84:21om utbyggnad av vissa medicinska verksamhetsområden, m. m., 1983/84:25om anslag till statens bakteriologiska laboratorium m. m. 1983/84:132) och 1983/84:26 om bidrag till kommunalaundervisningssjukhus (prop, 1983/ betänkanden 22, 21, 25 och 26 kommer attbehandlas i nu nämnd ordning. Voteringarna äger rum i ett sammanhang efter avslutad 18 debatt. Först upptas alltså socialutskottets betänkande 22 omvissa socialtjänstfrågor. 16 (); I socialutskottets betänkande nr 22, somkammaren nu skall behandla, återfinns tre moderata reservationer, till vilkajag inledningsvis yrkar bifall. Det råder stor enighet här i kammaren om den lagstiftningsom reglerar samhällets möjlighet till ingripanden och omhändertagandenbeträffande barn, som utsätts för vanvård, eller som genom missbruk ellerkriminellt beteende löper allvarliga risker att skadas. Denna enighet vadgäller både tillämpningen av lagen och själva lagen är en stor tillgång. Menenigheten får inte, menar vi, leda till passivitet inför nödvändigaförändringar och förbättringar av LVU, dvs. lagen med särskilda bestämmelser omvård av unga. Inför årets har vi moderater aktualiserat någrasådana förändringar av LVU. Vi har inte gjort detta av något annat skäl än detatt många ansvariga socialarbetare nu har riktat vår uppmärksamhet på detförhållandet att LVU inte lämnar nödvändigt utrymme att inskrida mot den ungeförrän denne har kommit till allvarlig skada. Lagen, som alltså skall vara ettskydd för barn som är utsatta, har tvärtom blivit en lag, som tvingarsocialtjänsten till passivitet till dess att barnet bevisligen har erhållitallvarliga skador. Detta kan knappast ha varit avsikten med LVU, när riksdagenantog lagförslaget. I den första moderata reservationen i betänkandet -reservation 2 -aktualiserar vi moderater tanken på att i LVU återinföra någraav de bestämmelser som fanns i den gamla barnavårdslagen. Vi menar att sådanaingripanden som föreskrifter och övervakning kan insättas i ett tidigt skede aven pågående destruktiv utveckling hos den unge. Möjligheten till tidigaingripanden skulle enligt vår mening leda till färre omhändertaganden av barn. I den andra moderata reservationen - reservation 3 - menarvi att ingripanden mot den unge skall kunna ske innan kriteriet allvarlig skadainträtt. Vi hävdar att redan den omständigheten att ett barn harkommit till skada genom missbruk eller vanvård är ett fullt tillräckligt skälför ingripande. Vi står i detta avseende frågande inför utskottsmajoriteten somuppenbarligen anser att barn skall tillåtas bli allvarligt och svårt skadadeinnan samhället ingriper. Vi moderater kan aldrig acceptera att barn med samhälletsgoda minne tillåts bli allvarligt skadade innan någon åtgärd vidtas. Detinnebär inget mått på frihet, rättssäkerhet, frivillighet eller demokrati,eller vad majoriteten nu kan komma att anföra till sitt försvar när man låterbarn nära nog gå under innan samhället ingriper. Nr 139 Det är naturligtvis lätt att förståatt det är livslånga skador barnet får Onsdagenden genom en sådan politik och attlångvariga omhändertaganden närmast blir en Kammarens ledamötertorde inte eftersträva något av dessa , ting, och frågan till majoriteten blir då: Vad är det ni anser er vinna eller Vissasocialtjänst- uppnå genom att låta barn lida allvarlig skada innansamhället ingriper? frågor Herr talman! I vår tredjereservation, vilken är den fjärde i betänkandet, pekar vimoderater på konsekvensen av att barn tillåts bli allvarligt skadade. Dennuvarande vid omhändertagande enligt LVU är förkort. De vårdkollektiv som har vuxit upp i landet under 1960-och 1970-talen, och som har inriktat sig på vård av unga missbrukare, är med fåundantag behandlingskollektiv med långa vårdtider. Detta har framtvingats genomatt det har varit en nödvändighet med långa vårdtider för att uppnå lyckatresultat. Varför har det varit en nödvändighet? Jo, därför att ingripandenregelmässigt har kommit alltför sent. Företrädare för dessa vårdkollektiv menarnu att L VU;s vårdtid är precis tillräcklig för att fysiskt återställaindividen - och så att denne vid en länsrättsprövning kan bli fri från tvångeti L'VU. Därmed raseras en påbörjad rehabilitering. De psykiskaskadorna är djupgående och kräver lång behandlingstid. Vi menar att en förstaomhändertagandetid bör vara längst . Under den tiden hinnerbehandlingen så långt att den unge sedan frivilligt kan förmås att fullfölja enbehandlingsplan på exempelvis . Avslutningsvis vill jag säga att vi moderaterhar lagt fram dessa förslag inför årets sedan vi noga har prövat desynpunkter och propåer som vi erhållit från fältarbetare inom socialtjänsten.Att majoriteten inte har ställt upp är kanske inte överraskande. Den kanfortfarande hänvisa till socialberedningen och dess arbete såsom grund för sinpassivitet i denna fråga. 17 (): I motion nr 2251 av hemställsatt hos regeringen begär förslag till lagstiftning som klargörkommuners och landstings självbestämmanderätt vad gäller bidragsgivning förskolning i politisk demokrati som utövas genom ungdomens egna sammanslutningar. Det framgår av utskottets betänkande att kammarrätten iStockholm avgjort tre mål där frågan om kommunalt stöd tillpolitiska ungdomsorganisationer varit föremål för prövning. Dessa domar ger vidhanden att en kommun alltjämt får ge bidrag till de politiska ungdomsorganisationernaenligt samma principer som gäller för andra ungdomsorganisationer. Stödetskall dock avse den personlighetsutvecklande och samhälls-fostrandeverksamheten. Stöd till ungdomsorganisationernas rent partipolitiskaverksamhet har däremot betraktats som förtäckt partistöd. Det rörsig här naturligtvis om ett gränsdragningsproblem. är ju det politiska arbetet invävt i det allmänna 20 samhällsfostrande arbetet. Inte skall väl politisk verksamhet, som är grundläggandeför vår demokrati, behandlas annorlunda än icke-politiska Nr 139 ungdomsorganisationers verksamhet? Det finns alltså oklarheter om vad Onsdaeen den som skall avses med personlighetsutvecklande och samhällsfostrande verk- qma i 1Q84 samhet samt partipolitisk verksamhet. representanter i utskottet har reserverat sigtill förmån för motion. Vi har denuppfattningen att den skolning i politisk frågor demokrati som bedrivs avde politiska ungdomsförbunden är sådan samhällsfostrande verksamhet som ärberättigad till kommunalt ekonomiskt stöd. Vi menar att bör anslutasig till den uppfattningen. Med det sagda, och med hänvisning till vadsom i övrigt framgår av utskottets betänkande, ber jag att få yrka bifall tillreservation nr 1 i utskottets betänkande. 18 (): Jag ber att få yrka bifall till hemställan isocialutskottets betänkande nr 22 och avslag på de reservationer som är fogadetill detta betänkande. När jag har gjort det, vill jag instämma i vad RuneGustavsson sade från talarstolen, förutom yrkandet om bifall tillreservationen. Vi delar den uppfattning som här har gjort sigtill tolk för. Jag vill understryka att det, som han sade, egentligen inte harskett någon förändring sedan barnavårdslagens bestämmelser övergick isocialtjänstens ramlagstiftning. Det är bara det att de inte har kommit med isjälva lagstiftningen, på grund av att det är just en ramlagstiftning.Utskottet understryker också att någon ändring inte har skett på denna punkt. Vi har i socialutskottet nogsamt uppmärksammat attsocialberedningen sysselsätter sig med nästan allting som kommer upp idiskussionen om och angränsande frågor. Så är det också med denhär aktuella frågan. I direktiven står det särskilt att socialberedningen skalltitta på föreningars och organisationers arbete och det samarbete som kan skemellan den kommunala och föreningsUvet. Dessutom arbetar också1983 års demokratiberedning med dessa frågor. Med anledning av de moderata reservationerna och GöranEricssons inlägg här vill jag för min del först understryka att det inte börvara så stor skillnad i våra åsikter om att det är angeläget att försökaingripa när det gäller ungdomar och den allvarliga farasom de är utsatta för som har hamnat i t. ex. narkotika- eller alkoholmissbruk.Det är klart att det är viktigt att man kan komma till mycket . Jag vill i mitt inlägg här erinra om den principiella synsom vi har på denna punkt. bygger helt på frivillighet. Med den det gäller skall man resonera och försöka komma överens om att sätta in åtgärder. Allting skall ske i samarbete med den unge. Det här gäller också missbrukare av tyngre narkotika och äldre missbmkare. LVU och L'VM-de här bokstavskombina tionerna som vi rör oss med och som bl. a. avser bestämmelser i fråga om unga och äldre missbrukare - är så att säga påhängslagar som skall tillämpas i synnerligen akuta och svåra fall. Till den ändan har vi också sagt att man på frivillighetens basis skall kunna få fram kontaktpersoner och att socialtjäns- 21 ten naturligtvis alltid måste följa sådana här ärenden medstor uppmärksamhet. När vi ändrade lagen gick vi alltså ifrån detta medförmaning och varning samt föreskrifter och övervakning. Det skedde alltsåtidigare en upptrappning från den ena åtgärden till den andra ibarnavårdslagen, ända tills det blev fråga om ett omhändertagande ochungdomsvårdsskola. Vi har genom den här förändringen velat lägga det mesta inomfrivillighetens ram. Först när det blir otroligt akut och svårt måste maningripa med de speciallagar jag nämnt. Jag har,herr talman, velat markera den här principiella inställningen. Men det är ju så att socialberedningen har till uppgiftatt se över båda dessa lagar, och vi har stränga direktiv att arbeta snabbt.Under det här året skall det ligga betänkanden på bordet. Samtliga partier somvarit involverade i denna debatt är ju också representerade i socialberedningenoch kan där följa behandlingen av frågeställningarna samt lägga de förslag somanses erforderliga. Men saken bör diskuteras just i socialberedningen, och detvore olyckligt om vi i detta läge skulle fatta ett särskilt beslut här ikammaren . 19GÖRAN (): Jag tror precis som att det ärmycket viktigt att vi har en gemensam syn på dessa ting. Jag tror inte helleratt vi står så långt ifrån varandra - det är på någon punkt som vårauppfattningar väsentligt skiljer sig. Det är precis som säger viktigt - detta ärockså vår uppfattning - att vi kan gå in och nå den unge . Men, , när lagen så att säga saknar djup ochdet inte finns arbetsredskap kommer man aldrig in tidigt utan först närtragedin är ett faktum. Vi har föreslagit att man skulle ta in två av de momentsom fanns i barnavårdslagen, nämligen föreskrifter och övervakning. Det innebäratt man ger en chans att komma till tals med den unge innan detär för sent och medan samtal är möjliga. Jag uppfattar saken så, herr talman, att riktigt tror på vad han säger i talarstolen. Det kan inte vara möjligt attEvert , med den långa erfarenhet som han ändå har på det här området,utgår från att det är möjligt att få unga, svårt nedgångna narkomaner att kommafrivilligt, när det skickas en kallelse till inställelse på ett behandlingshem.Det där tror väl, som sagt, inte själv riktigt på. Och eftersomEvert inte tror på detta - vilket inte heller jag gör - måste vi säga ossatt lagen är verkningslös. Vi lämnar ungdomar ute i missbruk till dess attallvarlig skada har inträtt och tragedin är för handen. Det kan väl ändå inte vara mening att viskall ha en lagstiftning som står passiv inför unga människors nedgång ochnärapå död? Jag tycker att vi här skall kunna ena oss, så att vi gör detmöjligt för att komma in tidigare. 20RUNE (): anslöt sig till de synpunkterjag framförde och som vi har redovisat i vår reservation. Han hänvisade tillsocialberedningen, som sysselsätter sig med det mesta på det här området, menjag tycker att den här frågan är så självklar att det inte behövs något tidsödandeoch långvarigt utredningsarbete. borde därför kunna ge till känna enklar meningsyttring i enlighet med det som vi framfört i reservationen och somgrundar sig på den redovisning vi har lämnat i motionen. 21 (); Det uttalande som efterlyserfinns ju i betänkandet. Jag har också understrukit att det inte har skett någonförändring sedan barnavårdslagens bestämmelser gällde på den här punkten, ochRune har inte klandrat de bestämmelser som gällde tidigare. Jagtycker att det nu räcker med det uttalande som gjorts. Socialberedningen skallutreda frågan, och om vi finner att det behövs ett klarläggande när det gällerlagstiftningen får vi naturligtvis göra ett sådant. Sedan till : Jag tror att ni för endiskussion som egentligen är ganska farlig när ni, som i det här fallet, frågarom jag tror att man genom att skicka en kallelse till den som är svårtnedgången på grund av t. ex. narkotikamissbruk uppnår något resultat.Självfallet tror jag inte det. Det är bara det att inte skallskicka en sådan kallelse och tro att problemen därmed är lösta. Socialtjänstenskall komma in mycket tidigare. Man försöker inbilla socialarbetareoch andra att de skall vänta till dess LVU eller L"- jag tänker då påde vuxna missbrukarna - gäller. Då kan man naturUgtvis få hela lagstiftningenatt framstå som misslyckad. Men poängen med lagstiftningen är ju att man skallingripa tidigare och göra det på andra premisser än vid tvångslagstiftning. 22GÖRAN (); Jag spetsade till situationen, och detreagerade på genast. Problemet är ju, , att ett narkotikamissbrukhar hunnit bli tämligen manifest innan ens föräldrarna, och ännu mindresocialtjänsten, känner till det.