prot · G70921 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:21 Förhandlingarna leddes till en början av andre vicetalmannen. 1 § Föredrogs och hänvisades Proposifion1983/84:25 bil. 2punkt 4 till bostadsutskottet i övrigt till försvarsutskottet bil. 3 tilltrafikutskottet bil. 4 till näringsutskottet bil. 5 punkterna 1 tillkulturutskottet punkterna 5-7 till utbildningsutskottet punkt 8 tillsocialförsäkringsutskottet bil. 6 till jordbruksutskottet bil. 7 tillarbetsmarknadsutskottet bil. 8 fill bostadsutskottet bil. 9 tillnäringsutskottet propositionen i övrigt till finansutskottet 2 § Vidremiss av proposition om löntagarfonder Föredrogs proposition 1983/84:50 om löntagarfonder. 1 (): Förslaget om kollektiva löntagarfonder,fackföreningsfonder, som skall behandlas av riksdag, saknarfolkligt stöd. Ingen fråga i svensk efterkrigshistoria har väckt så mycketmotstånd hos så många som socialdemokraternas förslag att överföra makten överföretagen till de fackliga organisationerna. För drygt en månad sedan, , samlades härutanför 75 000 personer-företagare, anställda, unga och gamla. De vädjade tillriksdag och regering att stoppa fonderna: Ge inte facket mer makt, låt istället de vanliga människorna i få mer att säga till om! Vid remiss av proposition om löntagarfonder folklig förankring var del denna, . Motståndet mot fonderna har manifesterats isamhällsdebatten. har motståndet varat, och del har vuxit. I tio århar oron över dessa fonder undergrävt framtidstro och investeringsvilja isvenskt näringsliv. , herr talman, har misstron ökat hos den vanligemedborgaren mot en samhällsutveckling som ger de stora kollekliven alltmermakt och inflytande och de små människorna allt svagare ställning. Ändå har socialdemokraterna vall all lägga fram förslagetom kollektiva löntagarfonder, fackföreningsfonder, på bord. Denrepresentativa demokratin drivs nu dithän att en genomgripande förändring avvårt samhälle sker i strid med folkets vilja. Demokrati är en krävande styrelseform. Den ställer krav påupplysning och ansvar hos väljarna, men framför allt hos deras företrädare. Del är ett farligt spel socialdemokraterna driver när deav hänsyn endast till del egna partiet och till den mäktiga Landsorganisationengenomför dessa fonder. Ni har naturligtvis mandat för det. Ni har folkligt mandatoch riksdagsma-jorilel, och ni slår i er fulla rätt alt göra del. Men jag trorni bör veta att många som stödde er val gjorde det trots förslagetom kollektiva löntagarfonder. De trodde på löften, inte minst Kjell-OlofFeldts löften, att utan brett samförstånd blir det självfallet inget förslag. vet de bättre, och vet också vi bättre. Den nya socialdemokratin har inte ambitionen alt bygga ettfolkhem utan att bygga ett elfenbenstorn ål folkrörelserna.Landsorganisationens maktspråk har vägt tyngre än folkviljan, kan vi se ,och det har den gjort i många frågor. erläggs räntan på alla de somfackförbunden och LO på alla nivåer betalat till det socialdemokratiskapartiet. Den redan mäktige skall bli ännu mäktigare. Facket - inte folket - harfått råda. Lagrådet har riklat kritik mot beredningen av det härförslaget. Del är en berättigad kritik. Med anledning av lagrådets kritik ärdet av särskild betydelse att fondförslaget och beredningen av detta granskasav konstilutionsuts-kollel. Beredningskravel är inskrivet i Sverigesgrundlagar. Det är allvarligt all regeringen i ännu en fråga agerar på ett sättsom möjligen slår i överensstämmelse med grundlagens bokslav men inte med dessanda. Regeringen har aldrig tänkt la hänsyn till någonremisskritik. Det har t. o. m. gått så långt att regeringen i propositioneninte ens redovisar den starka opinion som finns mot förslaget. Del är bara enremissinstans som har velat ha dessa fonder - . 16 remissinstanser har varit kategoriska motståndare.Resten har avstått. Klarare kan det inte visas alt de kollektivalöntagarfonderna är ett beställ-ningsarbele från LO - en beställning, herrtalman, färdig att effektueras av den socialdemokratiska riksdagsgruppen perden . Tids nogfår vi här i kammaren diskutera förslaget i sak. fonddebatten pågått har vårt partikonsekvent motsatt sig alla förslag att överföra ägarinflylandet i svenskt näringslivi fackels händer. Detekniska lösningarna har varierat, argumenten har skiftat, men slutmålet haralllid varit delsamma: att facket skall ges avgörande makt och inflytande översvenskt näringsliv. Vimotsätter oss också del förslag som presenteras. Regeringens förslag om löntagarfonder möter motstånd frånen enad borgerlighet. Endast med hjälp av kan därför förslagetom ett fackföreningsöverlagande av näringslivet bli verklighet. Regeringen kanmed säkerhet påräkna delta kommunistiska stöd. De som oroas gör del av omsorg om och vårtöppna samhälle. De vill inte göra socialistiskt. De vill tvärtom göravårt land friare och mindre socialistiskt, medborgarna mindre kontrollerade ochmer självständiga. I den strävan kan de räkna med ett kompromisslöst stöd frånvårt parti. Och får vi, herr talman, en ny riksdagsmajoritet 1985, kommeravskaffandet av de kollekliva löntagarfonderna att stå först på dagordningenför denna nya riksdagsmajorilel. Vid remiss av proposition om löntagarfonder 2THORBJÖRN (): Regeringens förslag om införande avkollektiva löntagarfonder är säreget och unikt i svenskt politiskt liv. Avrent dogmatiska skäl har den socialdemokratiska regeringen valt att utnyttjaden nyvunna socialistiska majoriteten här i till att försöka drivaigenom långtgående förändringar i det ekonomiska systemet. Särskilttillsammans med företeelser som kollektivanslutningen till delsocialdemokratiska partiet och socialdemokraternas totala följsamhet till LO ide aktuella skattefrågorna kommer ett genomförande av kollektiva löntagarfonderatt påtagligt förändra det ekonomiska systemet i centralistisk,kolleklivistisk och socialistisk riktning. Det finns säkert också bland socialdemokrater enväxande insikt om att löntagarfonder inte kan bidra vare sig till någondemokratisering av näringslivet eller till ekonomiska framsteg. Man löser ingademokratiska problem genom att ersätta en form av maktkoncentration med enannan. Dessutom har del system som vi har i gett oss svenskar den näranog högsta levnadsstandarden i världen. Detta har fått regeringen att retirera från ståndpunkttill ståndpunkt när det gäller fondernas konkreta utformning. Men självagrundtanken, att införa en starkare central styrning av näringsliv ochinvesteringar under fackligt bestämmande, har regeringen aldrig släppt.Maktambilionerna hos de stora kollektivens företrädare har sällan varit såtydliga som i de senaste årens löntagarfondsdebatl. Det regeringsförslag som har lagts fram saknar därmedhelt naturligt förankring i folkopinionen. Inte minst den senaste tidens bredaproteströrelser visar att del finns en stark rörelse i mot kollektivalöntagarfonder. Del finns ingen motsvarande rörelse för fonder. Förslaget möter inte ens något positivt gensvar i de egnapartileden. Upprepade undersökningar och uttalanden visar klart att en stor ochväxande grupp socialdemokrater tar direkt avstånd från regeringens förslag. Därmed harfondförslaget mer än något annat lett till politisk splittring och 7 protokoll 1983/84:20-21 Vid remiss av proposition om löntagarfonder blockering.Och det har inträffat i en lid, när det mest av allt hade behövts samling ochvilja till samförstånd. Rekordhög arbetslöshet, inflation, stagnation i denindustriella utvecklingen och jättelika budgetunderskott kan bara medgemensamma lag. Men under trycket av de mest makthungriga och militantarösterna i de egna leden har den socialdemokratiska regeringen valt att sättalöntagarfonderna före en effekfiv kamp mot arbetslösheten, medveteninflationsbekämpning, samarbete och samförstånd. Från sida gjorde vi redan på ett tidigt stadiumklart, alt vi aldrig skulle kunna medverka till alt förändra del ekonomiskasystemets grundvalar i centralistisk och socialisfisk riktning. Vi vill istället bevara och framför allt förstärka dess decenlralisliska karaktär. Jagkan t. ex. hänvisa fill mitt riks-stämmolal i . Däremot har vi självfallet under de många åren medutredningar om olika sätt alt underlätta kapitalanskaffningen till näringslivetm. m. ställt upp till konstruktiva diskussioner om hur del skulle kunnautformas. har i regeringsställning medverkat till att underlätta förfler att bli delaktiga i produktionskapitalet, både genom stimulanser tillaktiesparande och genom alt göra det lättare all starta och driva egna förelag. Del är, herr talman, de för löntagarfondsfrågan unikaomständigheterna som har fått oss i att i likhet med de övrigaicke-socialistiska partierna säga ett bestämt nej till regeringens förslagredan innan del har hunnit komma under prövning. Del är också dessa unika omständigheter som fått oss altklart deklarera vår avsikt all fortsätta all bilda opinion mot fondsystemet, omdetta skulle drivas igenom av socialdemokrater och kommunister. Leder 1985 årsval till ändrade majoritetsförhållanden här i , kommer vi att medverkatill en omedelbar avveckling av del syslem som föreslås bli infört. kommer vi i att i stället satsa påytterligare decentralisering och maklspridning - i näringslivet lika väl sompå andra håll i samhället. Vi kommer att satsa på en politik som är ägnad altena och inte splittra nationen. Vi kommer all satsa på reformer som verkligenger människor arbete, bättre levnadsvillkor och mer alt säga till om. 3 (): Den socialdemokratiska regeringen har underdetta sitt första år slagit rekord i brutna vallöften: arbetslöshet, pensioner,budgetunderskott, bostadsbyggande, skattereform, bistånd. Avståndet mellanvallöften och verklighet har aldrig varit större. Den utsträckta handens politik, som regeringen hartalat så mycket om, har i själva verket visat sig vara renkonfronlalionspolitik. Den proposition om införande av kollektivalöntagarfonder som regeringen har lämnat till är ytterligareett tecken på detta. Här är det fråga om ett stort svek mot medborgarna. Om manbortser från socialdemokratiska och fackliga funktionärer, finns del ettkompakt motstånd mot kollektiva löntagarfonder. Ingen har lyckats förklara vadde skall vara bra för. anmärkningsvärtatt socialdemokraterna mot en bred folkvilja med kommunisternas hjälp skalltrumfa igenom de kollektiva fonderna. Mest allvarligt är alt införandel av kollektivalöntagarfonder innebär ett hot mot marknadsekonomin. behöver intesocialism, utan en fungerande marknadsekonomi. Det verkar sannolikt alt riksdagenssocialistiska majoritet -socialdemokrater och kommunister - tillsammans kommeratt rösta igenom införandet av de kollekfiva löntagarfonderna. Folkpartietkommer aldrig alt acceptera dem. De borgerliga partierna kommer atttillsätta en arbetsgrupp som skall utarbeta en modell för fondernasavskaffande. Så snart får en icke-socialistisk majoritet kommer dekollektiva löntagarfonderna all avskaffas. Vid remiss av proposition om löntagarfonder 4LARS (vpk): Det fondförslag som regeringen lagt påriksdagens bord är inte ett förslag om inrättande av löntagarfonder. Det äringa löntagarfonder om man jämför med de radikala idéer som låg till grund fördet förslag utarbetade på LO:s uppdrag och som handlade om attmaktkoncentrationen inom näringslivet skulle angripas och brytas och attlöntagarnas demokratiska inflytande över jobben och investeringarna skullestärkas. Av dessa tankegångar finns inte myckel kvar i dagens förslag. Regeringens förslag innebär en utvidgning av ATP-reformen,och som sådant kan det vara befogat, men det är inget löntagarfondsförslag. Dettakunde regeringen enligt min mening kosta på sig att öppet erkänna. Meidners förslag väckte viss entusiasm inomarbetarrörelsen. "tar vi över", skrev med rödfärg påförstasidan. Dagens förslag har mottagits med kritik och besvikelse och utannågon som helst entusiasm. Regeringen har således själv avhänl sig ett aktivt stödbland löntagarna, ett stöd som kunde behövas med en aggressivkampanj från högerkrafterna och med en skärpt maktkoncentration i det privatanäringslivet. I SKF, med 47 000 anställda, har tre personer avrösterna på bolagsstämman. I Werlhéns , med 100 000 anställda, hartre personer av rösterna. I , med 40 000 anställda, har sex personer58 % av rösterna. I , med 55 000 anställda, har sex personer 58 %av rösterna. I , med 75 000 anställda, har nio personer 64 %av rösterna på bolagsstämman. 1 dessa företag, med 400 000 anställda, har 30 personermajoritet på bolagsstämman och makten över jobben. Regeringens fondförslagändrar inte på detta odemokratiska fålalsvälde - det är uppenbarligen inte ensavsikten med förslaget. Den uppgiften väntar fortfarande på sin lösning, och vifrågar: När tänker regeringen la itu med detta? Mot denna bakgrund är det svårt att förslå näringslivetsoch de borgerliga partiernas högljudda skri om fondsocialism och varför deägnar sådan möda åt och satsar så många miljoner på att bekämpa dettafondförslag. Ni kan inte acceptera ens detta urvattnade och otillräckligaförslag. Vid remiss av proposition om löntagarfonder storfinansensoinskränkta makt, och intensivt motsätter ni er löntagarnas demokratiskainflytande över produktionen. Å andra sidan är detta inte överraskande,eftersom ni aldrig har stått på barrikaderna i kampen för demokrati ochlöntagarinflytande. Vi anser att regeringen hukar sig inför högerkrafternaskampanjer och hatfyllda paroller mot arbetarrörelsens socialistiskavärderingar. Låt mig öppet säga: Vårt parti skäms inte för socialismen. Viförklarar öppet att vi vill bryta maktkoncentrationen inom näringslivet. Vivill bryta löntagarnas maktlöshet inför såväl storfinans som myndighetersmaktutövning. Därför har vi utarbetat ett förslag om inrättande avsamhällsfonder, som skall vara insatta i en socialistisk strategi tillsammansmed andra demokratiska reformer, där målet är en socialistisk omvandling avvårt land. Detta sticker vi inte under stol med. Storfinansens makt och ägande, den kapitalistiskamarknadshushållningen, menar vi måste angripas och ersättas med endemokratiskt planerad ekonomi och produktion för social nytta. Det ärnödvändigt för att demokra-fisera , ge löntagarna och samhället makt,bryta krisen och skapa de nya arbetstillfällen vi behöver för alt kunna arbetaoss ur krisen. Vi menar att samhällsfonder enligt vårt förslag skall varasjälvständiga redskap för de arbelandes demokratiska strävanden och kamp. Deskall stärka löntagarnas makt för nya arbeten och demokratiskt inflytande översina egna arbetsplatser. Vad har man då från borgerligt håll all erbjudalöntagarna? Man säger sig bekämpa fackets inflytande, men vad man iverkligheten gör är att man envetet försvarar en handfull finansfamiljersexklusiva rätt att äga förelagen och bestämma över de anställda. De borgerliga erbjuder löntagarna att köpa aktier ochinflytande. Men vilket inflytande har t. ex. de 178 000 aktieägarna i ?Det är ju ändå nio personer på bolagsstämman som har av rösterna.Sanningen är ju den alt de 178 000 aktieägarna i har lika litetinflytande som de anställda. I själva verket är del ju så alt många små aktieägareunderlättar för de stora aktieägarna att skaffa sig kontroll över ett företagpå en bolagsstämma. Detta är således bara ett annat sätt för näringslivet ochde borgerliga partierna att försvara kapitalägarnas makt över lönlagarna. Vårt parfi är för fonder enligt den modellsom vi har skisserat. Vi kommer alt sakligt pröva regeringens förslag, och vikommer att lägga fram egna förslag i syfte att förbättra det. Vi kommer också, vilket kanskeär ännu viktigare, attbemöta den borgerliga vulgärpropagandan och medverka till att avslöja derasförsvar för storfinansens intressen och motstånd mot en demokratisering avmakten och ägandet i del här landet. Vi har i ett halvt årtionde levt i ettSverige i ekonomisk kris med ständigt växande arbetslöshet, med växande skulderoch tilltagande utlandsberoendeoch med ökande sociala klyftor och motsättningar. har vi närmat oss en punktdär vi kan se en ljusning i situationen. Produktionen växer igen,sysselsättningen börjar förbättras. Våra underskott minskar. I vardagsarbetetute i näringslivet, i företag och på arbetsplatser, fjärran från det politiskastridslarmet, gryr en framtidstro. Om det då finns några hot mot den ekonomiskakrisens lösning , varifrån kommer de? Här tycker jag all herrar Adelsohn, och lyssna till vad som sägs ute bland vanligt folk i . Man serde stora vinster som har uppstått och fortsätter att uppstå i näringslivet. Manser den enorma förmögenhetsökning som har inträffat hos ettfåtal människor i . Men man ser dessutom hur stora delar av dessaförmögenheter har använts för spekulation och s. k. klipp. Och man får-låt varapå avstånd och genom ridåer av olika slags hemlighållanden - en uppfattning ommaktkamperna, hur den personliga aggressiviteten och motsättningar mellanenskilda kapitalägare styr för tusentals människor avgörande beslut: köp avföretag, försäljning av företag och flöden av kapital runt om i vårt land. Del här har lett till oro, en oro som faktiskt kanskeflnns hos ännu fler än de som marscherade i . Del är enoro för att detta skall leda till att den ljusning som gryr skall förbytas inytt mörker, alt hela den återhämtning och förbättring som håller på att skeskall slås sönder, därför att vi inte klarar de motsättningar som olikheterna,maktkamperna och de sociala svårigheterna skapar. Del är dessa värden somhotas, om maktkoncentrationen och missbruket av makt får fortsätta. Om allt detta hade herrarna alls att säga. Framför allt ville de i denna fråga undvika debatt påden centrala punkten - om det som för ett folkvalt pariamenl borde vara dencentrala punkten. Om vi säger oss eftersträva någonting av demokrati i vårtekonomiska liv, så borde del problem som engagerar oss vara den dolda, okontrollerademaktutövningen. För alt ta ett exempel! Det finns många anställda som under desenaste åren upplevt att deras enda kontakt med maktspelet är alt de ifidningarna kan läsa vem som för dagen äger företaget, deras arbetsplats ochdem själva. I en demokrati har vi ju som vägledande princip - för attdefiniera själva kärnan i demokratin - alt ingen makt skall kunna utövas utanåtminstone någon form av kontroll från dem som utsätts för maktutövningen. Detär helt omöjligt att påstå all del finns någonting sådant som dominerandeprincip i del näringsliv som finns i . Vi har av detta dragit en slutsats som ingalunda är ny mensom av utredningar och arbete fört fram till ett konkret förslag,nämligen att fill detta behövs en motvikt i form av ett inslag av demokratisktägande och någon andel i vinsterna för landels löntagare. Vi för fram det förslaget nu och villunderställa det prövning, också av det skälet att vi anser altSverige och svensk ekonomi befinner sig i ett mycket kritiskt skede. Vi har somett av få industriländer bestämt oss för alt försöka återställa den fullasysselsättningen, som Vid rem iss av proposition om löntagarfonder Vid remiss av proposition om löntagarfonder vi skapar stabilitet och jämvikt i vår ekonomi. Del finnsdussintals industriländer som har gett upp den kombinationen för länge sedanoch som sagt all stabilitet och jämvikt förutsätter en ständigt växandearbetslöshet. Vår slutsals om möjligheterna att uppnå detta mål - somförvisso är ambitiösare än de flesta regeringar och pariamenl vågarställa upp - är följande. Det krävs alt vi skapar instrument och metoder föratt minska de spänningar och sociala motsättningar som uppstår i skeden dåvinsterna skall tillåtas att stiga, då vi skall salsa på produktion ochutveckling, som stora löntagargrupper måste avslå frånrealinkomstökningar. Vi har också en principiell, mera långsiktig avsikt,nämligen att ersätta del dolda maktspelet och bristen på insyn med meraöppenhet i redovisningen. Vad ni än kallar del förslag till löntagarfonder somvi lagt fram, kan ni aldrig komma ifrån alt vad dessa fonder kommer att sysslamed kommer att vara utsatt för mycket mera av öppen insyn, av demokratiskdebatt och kontroll än någon annan ägarform i vårt land. Jag tycker att desenaste dagarnas händelser också ger besked om vad den demokratiska insyneninnebär. Den borgerliga oppositionen vill egentligen inte ha någonparlamentarisk prövning av förslaget till löntagarfonder. Den vill attavgörandet i stället för att träffas här i denna kammare skall träffas medhänsyn till gallupundersök-ningar och antalet demonstranter på Stockholmsgator. Jag anser, herr talman, att förslaget om löntagarfonder skallunderställas prövning. Vi anser alt del bör föras ut i praktiskfillämpning. Sedan är det faktiskt svenska folkel, väljarna, som i valet 1985och kommande val har att avgöra vem som i debatten, som den har förts fram tillnu, har gett den riktiga beskrivningen av vad förslaget innehåller och hurfonderna kommer att fungera. 6 ULFADELSOHN (m): Del blir tillfälle att senare diskuterafrågan i sak, men inlägg föranleder några kommentarer. Jagförstod icke vad menade när han sade alt de senaste dagarnashändelser har visat vad insyn innebär. Det kanske jag kan få förklarat. säger att herrarna ochWikström bör lyssna till vad vanligt folk säger. Ja, när jag lyssnar finner jagalt vanligt folk i ökad utsträckning stöder herrarna ochWikström, myckel beroende på alt ni driver denna fondfråga emot folkviljan.Kjell-Olof talar egentligen inte om fonderna. Han talar om ekonomiskpolitik och myckel annat, men inte om själva fondfrågan. Han talar om brist påinsyn. Ja, vilken insyn har vi i de fackliga organisationernasmaktutövning, exempelvis beträffande BPA och dess styrelse? Vilken insyn får vinär dessa organisafioner blir större och större? framställde detta som om det inte vorenågonting. Jag kan trösta , som uppenbarligen inte läst förslaget,alt dessa fonder blir den största ägaren i det svenskanäringslivet. Enligt förslaget skulle de ha ungefär 20 miljarder i dagenspenningvärde, vilket är fio gånger så myckel som hela ! verkligenfråga om ett maktövertagande i ordets egentliga bemärkelse. Vi får tillfälle att debattera förslaget . Jag villge obetingat rätt i ett avseende, nämligen att valfår svenska folkel ta ställning. Jag vill påminna om ett brev som i 1982års valrörelse sändes ut till varenda företagare i . Det var undertecknatav en herre vid namn . Där stod det: "Del viktigaste ärall breda lösningar är ett uttalat villkor ulan vilka inget fondförslag skallgenomföras." sitter i en debatt i och har lagt fram ett fondförslag som med expressfart skall drivasigenom i , så snabbi att del är tveksamt om ens utskotten får enmöjlighet alt ordentligt penetrera denna vikliga fråga, så snabbi all man inteens hinner invänta remissvar - de hade inte ens hunnit komma innan regeringenlämnade förslaget till lagrådet. valrörelse skrev : "Detviktigaste är att breda lösningar är ett ullalat villkor ulan vilka ingetfondförslag skall genomföras." skrev dessa ord tillförelagarna före valet. Minns de orden, och svara gärna i sak på vadfinansministern då menade-om han är mäktig att göra detta! Vid remiss av proposition om löntagarfonder 7THORBJÖRN (): Finansministern ägnade tid i sitt anförandenyss åt att redovisa de problem som regering och opposition står inför. Jaghar sagt att del är svårbemästrade problem - del råderingen tvekan om del. Men det intressanta var att i bara ettenda avseende redovisade vad slags förtjänster eller fördelar som skulle varaatt vinna om man införde kollekliva löntagarfonder. Del var en svepandeformulering om ett demokratiskt ägande och ett allmänt påstående om att om mannu finge i gång dessa kollekliva fonder, skulle vi få mer av öppenhet ochprocess som skulle ha en positiv inverkan. Men Om man försöker länka igenom del hela är del svårt althitta exempel på all statligt eller fackligt engagemang och ägaransvar inäringslivet, när del har förekommit, skulle ha lett till ökad effektivitet ochstörre framgång i det internationella klimat i vilket svenskt näringsliv haratt verka. Del är inte minst mot den här bakgrunden vi här anledningatt direkt säga nej. Detta är ingen lösning på ett demokratiskt problem.