prot · G709118 · 1983-12-31 00:00:00 — Förhuvuddelen av det kommissionen publicerat gäller enligt vår uppfattning attbetänkandena, med hänsyn till det bristfälliga bakgrundsmaterialet och denofullständiga analysen, inte kan läggas till grund för lagstiftning. Vianser alltså att kommissionen har misslyckats med sin uppgift, och vi föreslåratt en utredning tillsätts för att undersöka, i kompetent mening, denekonomiska brottslighetens orsaker och omfattning. Utredningen bör ges en sådanallsidig sammansättning och ha en sådan vetenskaplig bakgrund att rimligagarantier för ett objektivt arbete skapas. Direktiven måste skrivas så attarbetet inte en gång till spårar ur och inriktas på byråkratiska skenlösningar. I alla sammanhang där brottslighet och brottsbekämpning diskuterassöker man genom forskning och utredning få klart för sig brottslighetensorsaker. Vad gäller den traditionella brottsligheten har inte minstsocialdemokraterna, med rätta, betonat vikten av att söka denna brottslighetssociala orsaker. På ett uppseendeväckande sätt undviker dennafrågeställning vad gäller den ekonomiska brottsligheten. Redan i direktivenspårar man detta. Idirektiven står det som första punkt att kommissionen skall överväga hur denskall kunna få bättre kunskaper om den ekonomiska brottslighetens former,arbetsmetoder och utbredning, men om dess orsaker sägs ingenting. Direktiven äralltså redan på denna punkt sådana att ansatsen leder fel. Vidarekonstaterar man - och det har i den offentliga debatten om ochekonomisk brottslighet gång på gång understrukits -att skattesystemet utgör enviktig inkörsport till analys av den ekonomiska brottsligheten - det säger sigsjälvt. Men har inte gjort någonting för att undersöka t. ex.orsakerna till den aktuella brottsligheten vad gäller en vetenskaplig bedömningav det eventuella sambandet mellan högt skattetryck och ekonomisk brottslighet.Någon sådan orsaksanalys finns inte. Vidarehar undvikit den debatt som förs på många håll ute isamhället, nämligen om möjligheten att genom ökad privatisering och att intedriva allting i offentlig regi undvika en del av den ekonomiska brottsligheten.Jag behöver bara peka på sådana områden som s. k. svarta dagmammor, byte avtjänster, svart och grå arbetskraft av olika slag, som vi vet förekommer i storomfattning. Detta är bl. a. ett resultat av att man inte får bedrivadaghemsverksamhet i privat regi, att man inte får använda sig av sådanatjänster i privat regi som drivs i offentlig regi, vilket leder tillekonomisk brottslighet. Låtmig, fru talman, genast säga att vi moderater inte har trott och inte heller nutror att en sänkning av skattetrycket t. ex. med marginalskatter ner till 50%mycket snabbt skulle nedbringa den ekonomiska brottsligheten. Någon sådanintellektuell debatt vill vi inte ge oss in i. Men fullt klart är att det råderett samband mellan högt skattetryck och ekonomisk brottslighet. Behöver man enligtlagen inte betala någon skatt alls är det fullt klart att det inte helleruppstår någon skattebrottslighet. Men betalar man , med marginaleffekterända , marginalskatt börjar någonstans på skalan brottslighetuppträda. Någon sådan orsaksanalys finns alltså inte i Eko-kommissionensbetänkande. Fördet tredje finns här i kommissionens arbete viktiga rättssäkerhetsaspekter attbeakta. Bara debatten präglas på detta område av en betydande politisering.Själva ordet konkurs har i debatten - jag vill inte påstå att Eko-kommissionensäger det - likställts med brottslighet. Det hör till saken att konkurs är detnormala sättet att avsluta en näringsverksamhet som inte går ihop ekonomiskt.Lagstiftningen anvisar exakt denna utväg med konkurs. Det är det sätt på vilketdet skall ske, om verksamheten inte kan bedrivas vidare. Detta är intebrottsligt, men själva ordet konkurs har fått en sådan klang att mångamänniskor uppfattar det så att det ligger något brottsligt i ennäringsverksamhet som går i konkurs. Så är det alltså inte. ex. på förslaget till ny bulvanlag, där man laborerar med omkastadbevisbörda - ett för västerländsk rättstradition, särskilt när det gällerstraffrätt, utomordentligt märkligt förslag. Ordetbulvan har en dåUg klang för många människor men är ett uttryck för en oerhörtviktig verksamhet i hela vårt näringsliv - det gäller både agenter ochkommissionärer - som fyller en betydande funktion i all näringsverksamhet. Kommissionensnu framlagda förslag innehåller inte någon egentlig analys av rättsläget pådetta område, ingen analys av vilka rättsliga problem som behöver åtgärdaseller vilken lagstiftning som är bristfällig. Inte heller finns någonbeskrivning eller undersökning av de missförhållanden i svenskt näringsliv somden föreslagna bulvanlagen skall råda bot på. Vadgäller lagens konstruktion kan man anmärka att det framstår som förvirrande tillskapar en legaldefinition - bulvan, bulvanhandling och bulvanskap - somskall avse ett förhållande som ibland är brottsligt, ibland bara illojalt ochibland inte ens klandervärt. Lagförslagen är också genomgående så svårforceradeoch bitvis direkt oklart skrivna, att de är omöjliga att tillämpa i praktiken. Närdet gäller den föreslagna bulvanlagens systematik och allmänna uppläggning kanman därutöver säga att dess första paragraf innebär att en bevisbörderegelskall tillämpas på den som ådömts annan påföljd än böter för brott som han harbegått i samband med utövande av näringsverksamhet . innebär det att en sådan person får mycket begränsade möjligheter attanlita t. ex. en kommissionär. Idet här fallet är det fråga om en automatik som slår till så snart någon ådömtsannan påföljd än böter för brott i samband med näringsverksamhet. Det är ivarje fall enligt min mening ett alltför diffust rekvisit att arbeta med-rekvisitet är alltså brott i samband med näringsverksamhet - för att varagodtagbart från rättssäkerhetssynpunkt. Det är inte heller klart varförkommissionsinstitutet inte längre skall få utnyttjas av dessa personer. 13§ i den föreslagna bulvanlagen föreskrivs straff för huvudmannen, och i 4 § förbulvanen. Bulvanen straffas bl. a. om han hade skälig anledning anta attbulvanskapet anordnades för att främja brott. Konstruktioneninnebär att ett särskilt huvudbrott tillskapas, vilket kriminaliserar vårdslösmedverkan till ett annat brott, som är straffbart enbart vid uppsåt. Detta sättatt kringgå fastlagda straffrättsliga principer har egentligen inte motiveratspå något annat sätt än att den gängse modellen är ineffektiv, något som tordekunna anföras beträffande åtskilliga instrument för att komma till rätta medbrottslighet. Detskall också sägas att den rättsliga konstruktionen "oaktsam medverkan"även på ett annat sätt innebär rättssäkerhetsöverskridanden. Att den är såsällsynt förekommande är ingen slump, utan det beror på att lagstiftaren intetidigare funnit en så vitt verkande kriminalisering påkallad utom i fråga om deallvarligaste brotten, t. ex. brott mot rikets säkerhet. För egen del tyckerjag att det ärutomordentligt tveksamt - för att uttrycka mig försiktigt -ombulvanfallet bör hänföras till samma kategori samhällsfarliga företeelser somspioneri, i vart fall utan närmare analys av den frågan, och någon sådan harkommissionen naturligtvis inte lämnat. Inte heller har rättssäkerhetsaspekternabeaktats. Det faktiska behovet av en så vid kriminalisering som den föreslagnafår också anses tveksamt, i aU synnerhet som bulvanen säkerligen i allvarligarefall kan fällas enligt vanliga uppsåtsregler för medverkan till det brott somhan har främjat. Jag vill lämna ytterligareett exempel. Manhar föreslagit etableringskontroll inom ett antal branscher. Konstruktionen avdenna etableringskontroll går bl. a. ut på att man, enkelt uttryckt, förstskall bevisa att man är hederlig innan man får bedriva näringsverksamheten. Omförslaget går igenom har staten, utan misstanke om att en person inte skullebetala sin skatt, försäkrat sig om att vederbörande först betalar in avgifter,dvs. skatt i förväg. Staten försäkrar sig på det sättet om att dessa pengarbetalas in, utan någon som helst skäUg misstanke om brott. Dessarättssäkerhetsaspekter har enligt vår uppfattning på betydande områden trättsför när i förslag. I direktiven tillEko-kommissionen sägs följande; "Ävenom det är mycket angeläget med snabba och effektiva åtgärder får dock dessainte utformas så att andra värden åtsidosätts på ett otillbörligt sätt. Detfinns särskild anledning att betona att kraven på rättssäkerhet och integritetgenomgående måste tillgodoses." Enligtvår uppfattning har inte kommissionen följt direktiven på dessa punkter. Jag yrkar bifall till den moderata reservation som är fogad tillbetänkandet. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 56 HANS iHelsingborg (s); hade rätt på en punkt: hans anförande handlade inte mycketom brottsförebyggande rådet, utan det gällde verksamhet. Jagtänker inte ta upp den diskussionen . Jag vet att det kommer förslag längrefram, som vi säkerligen får tillfälle att diskutera då. Moderaternaoch har till detta utskottsbetänkande fogat en reservation, där mankräver en ny utredning om den ekonomiska brottsligheten. De vill utredaorsakerna till denna form av brott. Dengrova ekonomiska brottsligheten är en ganska ny företeelse i vårt samhälle. Ibörjan av kunde man märka en kraftig ökning av organiserad ochekonomisk brottslighet, som främst riktade sig mot samhället genom att skatteroch avgifter undanhölls. Deskatteutredningar som vid det tillfället arbetade täppte till en del kryphål iskattelagstiftningen, men oseriösa näringsidkare fann snabbt nya områden attbedriva sin ohederliga verksamhet på. Alla var överens om att någonting måstegöras och att det måste göras snabbt. Dendå socialdemokratiska regeringen tillskapade brottsförebyggande rådet 1974.Hösten 1976 tillsatte arbetsgruppen mot organiserad ochekonomisk brottslighet, kallad AMOB, som året efter publicerade en rapport somi allt väsentligt bekräftade den oroande bild av den ekonomiska kriminalitetensom man misstänkt fanns. År1977 tillsattes inom brottsförebyggande rådet styrgruppen mot ekonomiskbrottslighet. Denna hade till sitt förfogande ett antal arbetsgrupper beståendeav kunnigt folk från myndigheter och andra organ som berördes samt forskareinom specialområden. Dessa arbetsgrupper har producerat ett antal rapporter sombrottsförebyggande rådet sedan publicerat och som väckt stor uppmärksamhet utei samhället - ett mycket gediget arbete, där problemen benats upp ochgenomlysts på ett föredömUgt sätt. Närderi socialdemokratiska regeringen tillträdde 1982 tillsattes två kommissioner,en som skulle arbeta med frågor rörande narkotikamissbruk och en som skulle seöver och komma med förslag till åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. Eko-kommissionenhar nu lämnat sin slutrapport. Dessutom har den frambringat ett trettiotalrapporter med förslag till lösningar, som om de genomförs kommer att på etteffektivt sätt beskära möjligheterna till den osunda hantering som oseriösanäringsidkare nu bedriver. Jag har gjort denna uppräkning för att belysa en del av den forskningoch det arbete som redan har nedlagts för att man skall kunna få grepp om delsvad den ekonomiska kriminaliteten är för något, dels också omfattningen avdensamma. Detkan konstateras att samhället satsat både kraft och resurser för att informerasig om denna form av brott. BRÅ:srapporter, AMOB:s rapport och rapporter, som frambringats efter forskning inomregioner och lokala områden som kommuner och län, har legat till grund förEko-kommissionens rapporter, och jag vågar påstå att dessa är väl underbyggda.Trots snabbheten i kommissionens arbete blir man imponerad över resultatet. Idetta läge kommer och och kräver nya utredningar omden ekonomiska brottsligheten. Vad kan syftet vara med detta? Ja, sade häri sittinlägg att vi socialdemokrater ofta skyller för att varaointresserade av att lösa de här frågorna. Man får den uppfattningen. Syftetmed kravet nu är, såvitt jag kan bedöma, att förhala att någonting över huvudtaget görs i frågan. Det är inte nytt för . Alla minns när utskottetrealbehandlade frågorna om den ekonomiska kriminaliteten, och vi minns ocksåutskottets betänkande 1980/81:21, där vi från socialdemokraterna krävdeutredningar på flera punkter för att kunna åtgärda denna cancersvulst isamhällskroppen. Det gällde bl. a. ansvarsgenombrott vid konkurser,näringsförbud, etableringskontroll, gäldenärsbrott och revisors ställning. Vadhände i kammaren? Jo, den borgerUga majoriteten avslog våra förslag med enrösts övervikt. Då var skälen antagligen desamma som . Ni ville inte enstillsätta några utredningar för att komma till rätta med problemen. Men , när det finns ett gediget utredningsmaterial ochnär kommissionen lagts fram sina förslag, kommer ni och kräver nyautredningar. Nej, mina vänner, det är allt för genomskinligt. Äntligen skall vi se till att propositioner läggs fram sombygger på det material som finns och på kommissionens rapporter. Vi vill inteha ett samhälle fullt med oseriösa och fifflande människor. Det vore inte braför samhällsmoralen. Jag yrkar bifall till utskottets hemställansamt avslag på reservationen. spekulerade i orsakerna till den ekonomiskabrottsligheten. I vissa fall är det nog riktigt att skattetrycket ochföretagens avgifter är en bidragande orsak. Men hur kommer det sig attsamhällets avgifter har hamnat på nuvarande nivå? Jo, det beror på deförhandlingar som förts meUan parterna på arbetsmarknaden. Dessa har kommitöverens om en ändring. Vissa kostnader som löntagarna har haft, har lagts överpå arbetsgivarna i form av arbetsgivaravgifter. Men egentligen är det fråga omlöntagarnas pengar. Man går efter antalet anställda, så det kan röra sig omganska stora summor. De som planerar, och som även begår, brott kan mednuvarande regler om inbetalning av avgifter och med nuvarande kontroll samla påsig skulder. I många fall rör det sig om . Vi har aldrig sagt att konkurser är något ohederligt. Mendet måste vara fel på reglerna när det är möjligt att genom konkurser planerasin ekonomi, vilket många oseriösa företagare gör. Medvetet samlar man påsig en hel del skulder. Anställda och samhället får sedan ta konekvenserna. Hurvill egentligen lösa den frågan? Skall vi återgå till det gamlasystemet? Skall de anstäUda få pengar direkt i handen och således inte behövavara med om att skapa trygghet? Eller skall vi genom nya regler ochförordningar sätta stopp för olika falsarier? Sedan över till gnället om de höga skatterna. Vi måsteförsöka göra en analys och ta reda på vad vi får för våra skattepengar, hurvårt samhälle är uppbyggt. Jag tror att många människor är glada över att bo iett samhälle, där de får betala skatt och där de har sin trygghet ordnad på ettriktigt sätt. Nej,det behövs nog en annan debatteknik. Vi skall inte inbilla människor att delever i ett samhälle som bara dem på pengar och inte ger dem någontingi gengäld. yrkar jag bifall till utskottets hemställan. Anf.57 (); Återigen har vi fått höra att är ointresserade av attbekämpa den ekonomiska brottsligheten, att i början av 1980-taletförhalade dessa frågor i justitieutskottet. Men det är någonting i HansPetterssons i argumentering som inte stämmer. Han redogjorde förbrottsförebyggande rådets arbete i mitten och . Många ochäven intressanta utredningar gjordes. Jag vill emellertid framhålla att detvar en borgerlig regering som tog initiativ till forskning och åtgärder pådetta område. Redan då tog alltså vi från borgerligt håll initiativ. Det gällerinte minst den tidigare moderate justitieministern. Allt som påbörjats äralltså ett resultat av borgerligt initiativtagande. Det finns åtskUligt ijustitieutskottets betänkanden från att peka på. Det .gäller t. exstickprovskontrollerna av vissa branscher beträffande inbetalning av skatteroch avgifter. Redan då började man med branschkontroller, t. ex beträffandeåkerinäringen. Detta var alltså resultat av borgerliga initiativ. HansPetterssons tal om ointresse och förhalning från vår sida överensstämmeralltså inte med verkUgheten. Det intressanta är dock följande.Socialdemokraternas förslag på detta område handlade i hög grad, precis somHans Pettersson själv sagt, om etableringskontroll och näringsförbud. En delspecialfaU kan visserligen diskuteras. Men om man eftersträvar generelltverkande åtgärder i syfte att komma till rätta med missförhållanden inom enviss bransch, är det inte något bra sätt. Det är som att gå fram med en lie.Det är således inte bara ogräset som försvinner utan också den växande säden.Vi måste alltså försöka hitta metoder för att - utan att använda oss avetableringskontroll och näringsförbud - komma åt dem som inte sköter sig iolika branscher. Ettsätt att verka på som är bland dem vi föreslagit och som finns i vår motion, äratt engagera branscherna själva i detta arbete. Ett bra exempel på detta tyckerjag advokatverksamheten ger. Även om det förekommer missförhåUanden också där,är man ganska hård beträffande etiken och det sätt på vilket advokater fåruppträda. De utesluts ju ur organisationen om de inte verkar på ett riktigt sätt.Jag tycker att man kan arbeta på motsvarande sätt när det gäller t. ex. hotell-och restaurangbranschen: de som inte sköter sig utan uppträder på marknaden påett sätt som man inte bör göra i vårt land skall inte få vara med i denbranschorganisation som för ett riktigt beteende. Detfinns andra sätt att verka på som innebär att man arbetar mer med medel som gårut på att det skall vara lönsamt att vara hederlig. Den typen av argumenteringför över huvud taget inte, utan går argumenteringenut på en utökad samhäUelig kontrollapparat. Det saknas en sådan omvändargumentering som förekommer bl. a. i och Englandoch i alla andra västerländska stater där man har bekymmer med ekonomiskbrottslighet. Där frågar man sig; Hur skall vi bära oss åt för att ha enlagstiftning som syftar till en positiv, hederlig insats från näringslivet ochinte innebär utökad kontroll, som - precis som jag sade - leder till bekymmerockså för den hederliga delen av näringen. Dettaär besvärliga frågor, för vi vet att de som är ohederliga i en viss bransch ochnäringsverksamhet skapar konkurrensfördelar för sig som de hederliga inteklarar av. Då måste man engagera branschen och näringen i att försöka stötabort dem som inte uppträder lojalt på marknaden. Jagvill ta upp ett exempel som har försökt föra fram. Det gäller attarbetsgivare skall betala in källskatteavdragen, så att man inte fårdessa kvarliggande klumpar av skatt i företagen. En sådan förändring avlagstiftningen är ett enklare sätt att försöka bli av med en del av denekonomiska brottsligheten; Jagvill alltså på det skarpaste tillbakavisa antydningarna om att vi skulle varaointresserade av att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Det finns tvärtomett mycket starkt intresse från vår sida att göra det. Jag har pekat på flerapunkter där vi har lagt fram sådana förslag. 58 HANS iHelsingborg (s): När vi behandlade det betänkande från justitieutskottet som jaghänvisade till i mitt inledningsanförande, hade vi på sju punkter förslag omutredningar för att komma till rätta med de förhållanden som rådde. Men dettasade den borgerliga majoriteten nej till, med en rösts övervikt. Nuhar man arbetat i BRÅ, i styrgruppen, och det har utförts utredningar ute ilandet som BRÅ har betalat. Detta har samlats ihop till ett material.Eko-kommissionen har gjort en sammanställning och kommer med ett förslag. Ochdå, , kommer ni och begär en utredning. Kan man av det få någonannan uppfattning än att ni vill förhala frågan? Jag tror att många sombetraktar detta seriöst anar argan list. Har ni inte det får ni försöka bete erpå ett annat sätt, så att folk begriper vad ni menar. Ocksånäringslivet plågas mycket av de förhållanden som råder. Vi har haft kontaktmed små och medelstora företagare som har väldiga bekymmer beroende på denkonkurrenssituation som uppstår genom dem som planerar sin ekonomi för brott,då män kan räkna lägre kostnader för utfört arbete än när detgäller de seriösa företagarna. Dessa företagare kommer att med stortillfredsställelse hälsa den dag vi får genom dessa förslag. Detär inte bara samhället som lider, konsumenterna får också ett sämre arbeteutfört - det vet jag genom mitt engagemang inom konsumentpolitiken. 1dag skall jag inte diskutera förslag, som kommertillbaka till . Så det här med den s. k. bulvanlagen. Det finnsnaturligtvis områden där man är ställföreträdare på ett annat sätt än debulvaner som vi tänker på. Vi kan aldrig lösa dessa frågor på ett vettigt sätt,om vi inte kommer till rätta med bulvanerna. ansvaret från huvudmannenoch sitter som ställföreträdare utan någon ekonomisk bakgrund samt driver ettföretag till konkursens brant. När man sedan lagsöker dessa personer finns detvarken tillgångar eller ansvar. Nej,, vill ni inom moderata samlingspartiet att vi skall tro er på ertord när det gäller er vilja att lösa de här frågorna, så får ni bete er på ettannat sätt. Anf.59 (): Som jag sade i mitt inledningsanförande är inte allt somEko-kommissionen har föreslagit dåUgt eller felaktigt. Vi får naturligtvis sepå förslagen, om det framläggs en proposition, och pröva dem pä sedvanligt sätthär i . Men den ansats som kommissionen har gjort tycker vi, motbakgrund av forskningsläget, är felaktig. a. samman med att - som jag var inne på - Eko-kommisionen inte harbrytt sig om att skapa en vetenskaplig grund för sina bedömningar när detgäller orsakerna till den brottsliga verksamheten. Man har redan från börjanutgått från att det förekommer ekonomisk brottslighet inom ett antal branscherav en viss omfattning, och det föranleder sedan svepande och mycket långtgåendeförslag som inte är fotade på en hållbar grund. Bara resonemanget om hur mycketskatter som undanhållits genom ekonomisk brottslighet pendlar så kraftigt sommellan 10 miljarder och 40 miljarder. Detta visar på vilken oerhört osäkerkunskapsbas man rör sig. Ochsom sagt: Orsakerna till denna brottslighet har man inte brytt sig om attundersöka. Det är fundamentalt att man har detta klart för sig, innan man förfram hårda krav på lagstiftning som etableringskontroll, näringsförbud ochgenerell lagstiftning beträffande bulvaner. Detär alltså detta vi inte kän vara med på. Det är möjligt att man skall ha ensträngare lagstiftning beträffande bulvaner, och det är möjligt att man förvissa branscher skaU ha en ökad kontroll i form av näringsförbud. Men det finnsi rapporter och betänkanden inget underlag för att göra dessabedömningar . Det är detta som vi är kritiska mot, och det är därför vi villha en utredning som grundar sig på en vetenskaplig analys, utförd av deforskare som faktiskt sysslar med detta. Det finns flera forskare i vårt land -rättsekonomer och andra - som forskar rörande den ekonomiskabrottslighetens orsaker och andra förhållanden. Denna forskning skulle mankunna använda sig av, men det har inte brytt sig om. Självadirektiven, som bl. a. grundar sig på den socialdemokratiska reservationen idet betänkande som i refererar, är vad som liggertill grund för förslag. Vi kan alltså inte, som vi brukargöra i det här landet, skapa oss en vettig och grundläggande kunskap, innan vividtar åtgärder. Dethär är den huvudkritik vi framför, och det är därför vi vill ha en nyutredning. Sedanhåller jag med på många punkter. Ekonomisk brottslighet i enbransch, särskilt på en ort där någon näringsidkare skaffar sig starkakonkurrensfördelar genom att begå ekonomiska brott, drabbar de hederliga. Jaghar full förståelse för att särskilt småföretagare på en ort som drabbas avsådana konkurrensnackdelar blir mycket upprörda. Självfallet måste den typen avbrottslighet bekämpas. Det råder alltså inga delade meningar meUan oss på dennapunkt. Menman bör göra klart för sig vilka orsakerna är till att folk beter sig på ettsådant här sätt och därigenom skapa instrument för ett ingripande. Det är härvi skiljer oss åt. Ni har redan bestämt er för vilken metod som skall användas,iitan att ha ett underlag för att göra den bedömningen. Anf.60 HANS i (s); kommer tillbaka till gång efterannan.