prot · G70978 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:78 1§ Justerades protokollen för den 1 innevarande månad. Utökningav antalet suppleanter i vissa utskott 2 § Utökning av antaletsuppleanter i vissa utskott Enligttill kammaren inkommet protokollsutdrag har valberedningen föreslagit attantalet suppleanter i justitieutskottet skall utökas från 16 till 17 och ibostadsutskottet från 15 till 16. Jaghemställer att antalet suppleanter i justitieutskottet bestäms till 17 och ibostadsutskottet fill 16. Kammarenbiföll denna hemställan. 3§ Meddelande om fyllnadsval Jagfår meddela att fyllnadsval till justitie- och bostadsutskotten kommer att skevid morgondagens sammanträde. Medändring av den preliminära tidsplanen blir kammarens sammanträde onsdagen den15 februari ett bordläggningsplenum. Detta sammanträde tar planenligt sinbörjan . Om ökat antal parkeringsplatser för handikappade 5 §Svar på fråga 1983/84:279 om ökat antal parkeringsplatser för handikappade har frågat mig vad jag avseratt göra för att avsevärt öka antalet parkeringsplatser för handikappade medegen bil. har i skriften Aktuella handikappfrågorinom regeringskanshet saknat frågan om handikappades parkeringsmöjligheter.Skälet till att denna fråga inte tagits upp i skriften är helt enkelt att detär en angelägenhet att ordna parkeringsplatser. Bestämmelser omparkering, dvs. när, hur och var parkering får ske och vem som får parkera,beslutas av kommunernas trafiknämnder. Endast kommunerna har ju den praktiskamöjligheten att bedöma hur det på sina håll knappa parkeringsutrymmet i våratätorter bör fördelas. I regeringens ansvarsområde ingår emellertid att se tillatt kommunerna har det författningsstöd som behövs för att de skall kunnatillgodose de handikappades särskilda behov i trafiken. Det finns därförbestämmelser t. ex. om dispenser av olika slag för handikappade och för fordonsom transporterar handikappade. Dessa bestämmelser håller f.ö. just nu på attses över inom . Jag vill också nämna attmöjligheterna för polisen och de kommunala trafikövervakarna att ingripa motdem som utan rätt parkerar i handikapprutor har förbättrats pä senare tid. Anf.5 (); Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Rent allmäntkan jag börja med att säga att det är rätt intressant att vi harsatsat så väldigt mycket på att våra byggnader inomhus skall bli såhandikappvänliga som möjligt. Men sedan när det gäller möjhgheterna för dehandikappade att komma till dessa byggnader är det verkligen dåligt ställt. Jag är medveten om att detta är en angelägenhet,herr statsråd. Men jag kände också till det som framgår av den andra delen avsvaret, nämligen att det ligger inom regeringens ansvarsområde att se till attkommunerna har det författningsstöd som behövs för att tillfredsställa olikabehov när det gäller de handikappades problem i trafiken. Jag skulle gärna vilja ha en viljeyttring från statsrådet.Visserligen säger statsrådet att de här bestämmelserna håller på att ses över,men jag vill helt enkelt bara fråga: Anser statsrådet att det ärtillfredsställande som det är ? Borde inte statsrådet kunna säga att hanskall medverka till att det blir ett större antal parkeringsplatser för dehandikappade? Sedan vill jag ställa en fråga om det som står i den sistadelen av svaret, nämligen om det som gäller möjligheten för polisen att ingripanär folk ställer sig pä handikapplatser utan att själva vara handikappade. Detär mycket vanligt. Jag har fått intrycket, inte minst sedan jag ställde den härfrågan, att folk är irriterade över att poliserna säger att de inte harmöjlighet att ingripa på det sätt som de skulle vilja. Det gäller när en kommunlämnar ut Då säger polisen att man inte kan göra något åt saken. Jagundrar hur statsrådet ser på detta. Det finns också en annan sida av saken, som jag ser som enstatlig angelägenhet. Det gäller de förhållanden som råder vid Arlandaoch . Vid finns två parkeringsplatser förhandikappade. härförleden påstods det ha varit 18000 människor somströmmade igenom inrikeshallen. Det måste alltså ha funnits ett stort behov avparkeringsplatser för handikappade. Vid ligger en parkeringsplats för handikappadeett par ifrån entrén till inrikeshallen. Därifrån kan manvisserhgen åka in pä en slinga, men det får tydligen inte de handikappade göra.Jag skulle vilja fråga om inte detta är ett område där statsrådet skulle kunnavidta nägon åtgärd. Om viss järnvägsutbyggnad i Anledningen till att vi inom departementetser över de här bestämmelserna är naturligtvis att vi anser att det ärnödvändigt. Svårare än så är det faktiskt inte. Jag är naturligtvis också medveten om att det pä sina hällkan råda brist på parkeringsplatser för handikappade. Jag utgår emellertidifrån och vet också att man i kommunerna gör allt vad man kan för att förbättraförhållandena. Ett exempel kan jag nämna. Det gäller det nya parkeringssystemetför , som i kommunen nyhgen utarbetade. Därföreslår man att ytterligare parkeringsplatser skall reserveras förhandikappade, bl. a. vid köpcentra och vid offentliga inrättningar. Jag äremellertid övertygad om att man i alla kommuner där man står inför de härproblemen gör allt vad man kan för att förbättra situationen. Beträffande och kan jag inte säga omAlf Wennerfors beskrivning överensstämmer med verkligheten. Jag har å andrasidan ingen anledning att betvivla hans uppgifter. Vad jag kan lova att göra äratt höra efter om det finns ett sä begränsat antal parkeringsplatser som AlfWennerfors sade. I så fall är det väl rimligt att man genomför förbättringar. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1983/84:284 om viss järnvägsutbyggnad 7Kommunikationsminister : Herr talman! har, medanledning av att i föreslagit en breddning avjärnvägen Vetlanda-Kvillsfors-Järnforsen och utbyggnad av stickspår fillPauliström, frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för attjärnvägsbreddningen och utbyggnaden skall kunna komma fill stånd. Denutredning som ligger fill grund för förslaget och som genomförts av 9 protokoU 1983/84:74-78 länsstyrelserna iJönköpings och län, berörda kommuner och företag är enligt min meningfuUständig och överskådlig. Både möjhga transportvolymer och kostnader fårbedömas som relativt realistiska. De beräknade kostnaderna, ca 55 milj. kr. idagens prisnivå, är emellertid av den storleksordningen att en eventuellupprustning måste baseras på att kostnaderna kan delas mellan staten ochberörda intressenter i regionen. Förutsättningarna för detta undersöks f. n. Anf.8 (); Jag får först tacka kommunikationsministern för svaret på min fråga. Fördrygt ett är sedan överlämnade i ett förslag fillregeringen, som innebär en breddning av järnvägenVeflanda-Kvillsfors-Järnforsen och stickspår till till en kostnad avca 43 milj. kr. Berörda kommuner och företag ärberedda att bidra till finansieringen med ca 10 milj. kr. De två störstaintressenterna utefter banan, MoDo Konsumentprodukter samt , har lämnat skriftliga fraktgaranfier gentemot SJ. Det godsunderlag somär lämpligt för järnvägsfrakter är så omfattande att en breddning är klartintressant. Totalt räknar man med att det kan bli aktuellt med ca 8 000 vagnarper år. Efterdet att utredningen om järnvägsbreddningen avslutats har MoDo tagit beslut omatt övergå till eldning med flis och torv. Denna verksamhet torde ytterligare förbättraunderlaget för järnvägen, eftersom flis måste upphandlas inom ett relativtstort område. SJhar fill regeringen yttrat sig över utredningen och dä uttalat att kvantitetermotsvarande 6 000 vagnar är en rimhg fraktvolym för en breddad järnväg. MoDohämtar råvaran från i . Ufleveranserna sker fiU hehövervägande del med lastbil, medan inleveranserna till ca två tredjedelar skermed båt till och därefter med lastbil och till en tredjedel direktmed lastbil från . Detråder en samstämmig uppfattning om att denna investering är riktig ochnödvändig. Bandelen tillhör de järnvägslinjer där persontrafikenär nedläggningshotad. Ett tillskott pä godstransporter måste vara den bästagaranfin för att också persontrafiken på bandelen får bestå. Jaghoppas att kommunikafionsministern delar denna uppfattning. Utvecklingeni de östra delarna av har varit ogynnsam. Denhar inneburit befolkningsminskning och vikande sysselsättning. Ettförverkligande av järnvägsprojektet skulle ha en stor positiv betydelse förutvecklingen av de östra delarna av . Slutligen,herr talman, vill jag ställa en följdfråga till kommunikationsministern: kommunikationsministern med att förutsättningarna för finansieringen ärundersökta? Det är angeläget att ett besked kan lämnas så fort som möjligt. Också jag tycker att förslag fill upprustning ärintressant. Det är ett av skälen till att jag har varit i kontakt medlänsstyrelsen och gjort en hemställan om att den skall undersöka hur långt man,med hänsyn till det regionala ägarintresset, kan gå när det gäller att vara medoch finansiera en upprustning. Med tanke på de slantar som det rör sig om ochpå förräntningskravet på investeringen kan vi inte kräva att SJ ensamt skallstå för upprustningen. Det innebär att vi är tvungna att hitta former för attklara finansieringen. Jaghar också tyckt att frågan är så intressant att jag har tagit kontakt medföreträdare för och med dem diskuterat pä vilket sätt man skulle kunna klaraden aktueUa upprustningen. De överläggningarna fortsätter. Jag kan inte i dagsäga hur lång fid som krävs innan vi kan få ett förslag fill kostnadsfördelningoch ett definifivt ställningstagande tiU upprustningsarbetet. TillArne kan jag säga att förslaget verkar intressant och att vi skallgöra vad vi kan för att förverkliga det. Anf.10 (): Jag noterar med fillfredsställelse den posifiva inställning somkommunikationsministern har fill denna fråga. Jag tolkade också hans förstasvar på ett positivt sätt. Detär naturligtvis angeläget att man noggrant undersöker vilkafinansieringsalternativ som finns. Det har på orten och i länet visats ettmycket stort intresse för att bidra flll finansieringen. I och med att berördakommuner tillsammans med företagen ställer upp med 10 milj. kr. får man en delav det kapital som erfordras för att kunna förverkliga projektet. Jagvill understryka att det är angeläget att ett besked kan lämnas sä fort sommöjligt. Jag noterar än en gång att kommunikationsministern aktivt harengagerat sig i denna fråga, och jag hoppas pä ett positivt svar så snart sommöjligt. Överläggningenvar härmed avslutad. 7 § Svar på fråga1983/84:303 om indragningen av poststationer 11Kommunikafionsminister : Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag är beredd att vidta för att förhindra att poststationer drasin innan en pågående utredning om hushållsunderlaget för postställen harslutförts. Denutredning som nämner har tillsatts av postverket mot bakgrund avatt den s. k. postväskservicen liksom lantbrevbäringen har visat sig fungera såbra. överväger därför tillsammans med de fackliga organisationernaom inte postväskservice och lantbrevbäring i större utsträckning borde ersättafasta postanordningar i glesbygd. Enligt min mening är lantbrevbäringen - detrullande postkontoret - och postväskorna som regel bättre sätt att gepostservice i glesbygd än fasta postanordningar. Jag är därför inte beredd attvidta några åtgärder som skulle kunna fördröja den serviceförbättring sominförandet av rörliga postanordningar innebär. Anf.12 (vpk): Jag får tackakommunikationsministern för svaret. Svaretär entydigt på det sättet att det framgår att kommunikationsministern tydhgenanser att indragning av postställen skall ge en bättre service än att behålladem och därför inte vill vidta några som helst åtgärder för att förhindra dennedläggning som redan har startat. Jagvill säga att denna mening inte delas av de människor - i varje fall de som harvarit i kontakt med mig - som bor i områdena kring och . Dehar främst anmärkt på att man har startat indragningen, under pågåendeutredning. Det var närmast pä den punkten jag ville ha kommunikafionsministernsreakfion: Är detta lämpligt? Viriksdagsledamöter har fått vänja oss vid att det, om utredningar pågår, äromöjligt att fä till stånd konstruktiva beslut med anledning av framstötar somvi gör. Men här är det tydligen full acceptabelt att ett statligt verk drar inen service under en pågående utredning. Jag vet inte om har läst svaret, men jag svarade pä denfråga som hade ställt om denna utredning. hartillsatt utredningen för att tillsammans med de fackliga organisationerna tittapå förutsättningarna för att i ännu högre grad kunna införa lantbrevbäring ochpostväskservice, som anses vara en fördel. Jagvill gärna säga till att jag också har varit med om att mängasom stått inför en indragning har ringt och klagat på att denna åtgärd vidtas.Men jag vågar försäkra , att sedan lantbrevbäringen väl harinförts har åtskilliga varit mycket nöjda med denna anordning. Vad vi oftastglömmer - vi som också skall vara företrädare för glesbygden - är att det t.ex. i Nilivaara och visserligen finns en liten koncentration avbebyggelse men att det pä hnjer upp till dessa orter finns människor som ärhelt beroende av lantbrevbäring för att över huvud taget få en någorlundafungerande postal service. Jag vet inte i vad mån de har hört av sig till PaulLestander - fill mig och till kommunen har de hört av sig. Jag har gjort den bedömningen att en brevbäring somomfattar hela detta område är lösningen. Även dessa 35 hushåll i Liikavaara,Sakajärvi och Grenselet har rätt att få en väl fungerande postservice. 14 (vpk): Som svar påkommunikationsministerns första fråga vill jag säga: Jag har läst svaret.Beträffande kommunikationsministerns andra fråga är att säga att jag tyvärr inte har tagit redapä exakt var de människor bor som har ringt till mig, så den frågan kan intefullständigt besvaras. Slutligenpåståendena om att lantbrevbäringen skulle innebära en förbättring av servicen:Lät oss hoppas att kommunikafionsministerns bedömning är riktig, även om man kanbefara att den är helt felaktig! Överläggningenvar härmed avslutad. 8 § Svar på fråga1983/84:297 om exportkreditnämndens medelsförvaltning har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidtamed anledning av den kritik som framkommit mot exportkreditnämnden. Jagvill först och främst slå fast att vissa av de uppgifter som förekommit ipressen om stora förluster har i ett gemensamt uttalande av EKN:s ordförande,generaldirektör och revisorer betecknats som grovt missvisande. Därutöver harnämndens revisorer uttalat att de i sin granskning ej har konstaterat några felsom skulle innebära att EKN åsamkats förluster av sina medel. Bakgrundentill debatten om EKN:s bokföring är en redovisningspromemoria frånrevisorerna. Denna promemoria har utarbetats på EKN:s eget initiativ, bl. a.som ett led i arbetet med att lägga upp mer effekfiva redovisningsrutiner. Revisorernahar i sin rapport påtalat att brister föreligger i nämndens redovisningssystem,underliggande dokumentafion och interna kontrollrutiner. Vidare sägs irapporten att organisafionen i vissa avseenden har bristande personellaresurser och att den behöver ses över. De frågor som tas upp i rapporten skallses mot bakgrund av den mycket snabba expansion av EKN:s verksamhet som ägt rumunder senare år, speciellt på skadesidan. Jag vill i sammanhanget nämna attskadeärenden ofta härrör från garanfier för vilka förbindelser utfärdats förflera år sedan. Pågrund av denna expansion bedriver nämnden bl. a. ettutveckhngsarbete för övergång från till datoriserad redovisning. I detövergångsskede som EKN nu befinner sig i har vissa differenser mellan de olikasystemen konstaterats. Dessa analyseras f. n. Ensärskild utredning av skuldkonsolideringsavtalen med har visat på vissaskillnader mellan EKN:s uppgifter och de uppgifter som presenterats frånturkisk sida. Mellanhavandet med är f. n. föremål för en noggranngenomgäng. Såsnart jag fick kännedom om innehållet i revisorernas rapport till nämnden,förvissade jag mig om att nämnden hade för avsikt att snabbt vidta erforderligaåtgärder. Enligt den informafion jag fått från nämnden har EKN redan vidtagiten rad åtgärder i syfte att effektivisera verksamheten. 10Riksdagens protokoU 1983/84:74-78 Dessutomkommer arbetet med att förbättra administration och redovisning attintensifieras. Jag kan nämna att diarieplaner och aktsystem har utretts under hösten1983. Detta har resulterat i att nya rutiner nu införs successivt sedan den 1januari 1984. En omfattande översyn av EKN:s ADB-system pågår sedan augusti1983. Detta arbete bedrivs i samråd med EKN:s revisorer. Vidare kommer enöversyn av organisationen att vidtas med hjälp av extern expertis. Den garantigivning som EKN bedriver har under senare årfått en väsentligt ökad betydelse för den svenska exporten. Speciellt mot denbakgrunden fäster jag stor vikt vid att nämnden bedriver verksamheten på etteffektivt sätt. De förändringar i organisation och administration som nämndentagit initiativ fill måste kunna ge ett fillfredsställande resultat.Ställningstagande till vilka ytterligare åtgärder som kan bli nödvändiga attvidta fär naturligen göras när resultatet av de nu pågående utredningarnaföreligger. Anf.16 (): Jag får tacka statsrådet för svaret. Jag har velat ställa den här frågan av två anledningar.Den ena är att EKN spelar en mycket betydelsefull roll för att göra det lättareför de svenska exportföretagen att våga ta upp order i länder, där de politiskaoch kommersiella riskerna är stora. Den andra anledningen är att EKN somrisktagare förvaltar åtskilliga miljarder av svenska löntagares skattepengar,och vi i har givetvis intresse av att se hur dessa pengar används. Det måste - och den uppfattningen tror jag att MatsHellström delar -kännas mycket otillfredsställande att de betydande belopp detgäller inte redovisats på ett helt tillfredsställande sätt. Detta är än merallvariigt som EKN:s verksamhet och bedömningar sker i en allt osäkrareinternationell marknadssituation. Grunden för att man skall kunna klara EKN:sverksamhet är en god ordning. Generaldirektör , som är chef för , hargjort värdefulla insatser på det internationella planet för att försöka bringareda i den snåriga djungel av olika räntor som vi har i den alltmerprotekfionistiska värld som vi lever i. Det är klart att Axel Wallénsinternationella engagemang har måst ske på bekostnad av hans möjligheter attleda EKN;s verksamhet. Är då organisafionen inte försedd med kompetens, klartdefinierade arbetsområden och klara rutiner, händer sådant som vi sedan någonmånad tillbaka kunnat konstatera och som vi just nu står här och diskuterar.Det är först, , när vakuum i ledningen uppstår som organisationensätts på prov. Detta är någonting som , som sedan ett år tillbakaär ordförande i , i ett uttalande mer eller mindre har bekräftat,och det stärker mina antaganden. Det är 67 personer som arbetar i EKN. Det finns allanledning att fråga sig om EKN är en rationell enhet och om den drivs med sålåga kostnader som möjligt, så att man kan fä ned premiesättningen. Premiernabetalas nämligen av de exporterande företagen. Jag hade i anslutning till den här debatten velat ställa några frågortill om behovet av en organisationsöversyn när det gäller EKN:sverksamhet. Men det fylliga svar jag har fått tyder på att man har ambitioneratt göra en sådan översyn. Det är uppenbart att och jag är överens om att verksamhetenvid EKN behöver effekfiviseras. Den insikten har man även inom EKN, och denredovisningspromemoria från revisorerna som jag redogjort för var i sin tur ettutflöde av den aktivitet som nämnden själv har utövat. Att den organisationsöversynsom nu sker behövs är vi helt överens om. Jagvill bara tillägga som bakgrund att det ingalunda är enbart EKN som fårsvårigheter på grund av den dramafiskt ökade skuldkrisen i och iöstländer. Det norska garanfiinstitutet har gjort mycket storaförluster. I pågår en debatt i väldigt många avseenden ominstitutet där. Institutet har gjort stora förluster och ser nu över sinorganisation. gjordes meUan tre och sex multilateralaskuldkonsolideringar . I är är antalet 27. lågdessa konsolideringar pä mellan en och . är det frågaom . Detta är ett uttryck för den enormt stora påfrestningsom finns på alla insfitut av den här typen. Därför behövs självfallet en sådanhär översyn, och det är vikfigt att den leder till ett bra resultat. 18 (): När statsrådet tar upp denna fråga vill jag understrykahur angeläget det är att man i samband med denna översyn av EKN;s verksamhetockså tittar htet grand på riskexponeringen och kanske inte begränsar självaåterförsäkringen till ett enda större utländskt försäkringsbolag. Man kanskeinom ramen för det nordiska samarbetet kan skapa någon form av minskadriskexponering genom att ha återförsäkrings-verksamhet och även samarbete medsvenska banker och försäkringsbolag. Den fråga som togupp i sitt senaste inlägg gäller i viss män någonting annat än det vi här talarom. Jag vill emellertid svara att jag givit EKN i uppdrag att utredamöjligheterna när det gäller en ökad riskdelning - i förhållande till svenskaföretag, banker och utländska institut - i just det syfte som nyssredovisade. Det är viktigt att EKN, liksom andra garanfiinstitut i olikaländer, kan sprida riskerna. har kommit med ettförslag som kan tas i beaktande i det sammanhanget. Också på detta område pågårsåledes en del arbete. Överläggningen var härmedavslutad. 9§ Svar på fråga 1983/84:295 om innehållet i läkarjournaler har frågat socialministern vilka möjligheter som stårtill buds och vad som fortsättningsvis kan göras för att undanröja ogrundadeoch subjektiva omdömen i utlåtanden om patienter. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Genomlagen (1980:11) om fillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl., den s.k.tillsynslagen, har det gjorts möjligt för en patient att få sin journal, ellerdel därav, förstörd. Beslut om detta fattas av efter ansökan avpatienten. För att journalen skall få förstöras gäller som förutsättningar delsatt det måste finnas godtagbara skäl för ansökan, dels att det måste varauppenbart att journalen inte behövs för patientens värd och behandling elleratt det uppenbarligen inte finns några allmänna skäl för att journalen bevaras.Föreskrifterna gäller journaler som förvaras inom hälso-och sjukvården. Socialstyrelsenhar i cirkulär och föreskrifter resp. 1981 utfärdat råd ochföreskrifter för hälso- och sjukvårdspersonalen om hur journaler och intyg m.m.skall avfattas. Där understryker bl. a. vikten av att läkareoch annan hälso- och sjukvårdspersonal - då de skriver journaler eller intyg -inte ger handlingen ett innehåll som kan anses nedsättande för den person detgäller eller hans närstående. Vid omdömen om den undersökte skall utlåtanden,som kan uppfattas som uttryck för nedsättande moraliska eller socialavärderingar, undvikas. Jagkan också nämna att en statlig utredning-den s. k. journalutredningen - f. n.arbetar med en översyn av den grundläggande patientdokumentationen med hänsynbl. a. till patienternas integritets- och rättssäkerhetsintressen. Utredningenavser att lägga fram ett förslag till journallag . Enligtkommittédirektiven kommer frågor om journalens innehåll och utformning attbehandlas av utredningen. Utredningens förslag bör bl. a. kunna leda till attfrågor som rör journalföring i än högre grad uppmärksammas inom vården och vidutbildning av berörd hälso- och sjukvårdspersonal. 21 (vpk): Jag tackarstatsrådet för svaret. Detaktuella problemet kvarstår emellertid. Som själv framhållithar de här bestämmelserna funnits . Men trots det, trots att det såledesformellt har varit möjligt att göra korrigeringar, har det i påfallande mångaärenden visat sig vara svårt att åstadkomma sådana. Läkare har fällt omdömen omolika ting. För det första har omdömena gällt sådant som inte ligger underläkarens kompetens. För det andra har de i många fall visat sig varafullständigt oberättigade och ogrundade. De har totalt saknat relevans. Så fårdet inte vara. Först och främst striderett sådant förfarande rent allmänt mot den ordning som måste finnas i alloffentlig verksamhet.