prot · G709122 · 1983-12-31 00:00:00 — Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 42 av och i - bifölls med acklamation. Mom.87 (anslag till : Inköp för arbetsmarknadsutbildningen) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 43 av m. fl. - biföllsmed acklamation. Mom.90 (tjänstgöringsdagar för vapenfria tjänstepliktiga) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 44 av m.fl. - biföllsmed acklamation. Mom.94 (en förbättring av det s. k. äldrestödet) Förstbiträddes reservation 46 av och i imotsvarande del - som ställdes mot reservation 45 av - medacklamation. Härefter bifölls utskottets hemställan med 242röster mot 70 för reservation 46 av och iBengtsfors i motsvarande del. 5 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 96 (utvärdering aveffekterna för tekoföretagen och deras anställda av ett minskat äldrestöd) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 47 av och i - bifölls med acklamation. Betalningar till och från staten Mom. 97 (anslag till Statsbidrag till ungdomslag) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 48 avAlf Wennerfors m. fl. - bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 6 § Föredrogs betänkande 1983/84:20 Anslag tillArbetsmarknadsdepartementet m.m. (prop. 1983/ 84:100 delvis) Utskottets hemställan bifölls. 7 § Föredrogs betänkande 1983/84:23 Verkställd granskning avriksgäldskontorets förvaltning under /83 (redog. 1983/84:3 och10) Punkt 1 Lades till handlingarna. Punkt 2 Utskottets hemställanbifölls. 8 § Föredrogs betänkande 1983/84:24 Verkställd granskning avriksbankens förvaltning samt disposition av vinst (redog.1983/84:15 och l9 samt förs. 1983/84:16) Punkt 1 Lades till handlingarna. Punkterna 2 och 3 Utskottetshemställan bifölls. 9 § Betalningar till och från staten Föredrogs finansutskottets betänkande 1983/84:29 ombetalningar till och från staten. Anf.63 (): Det moderna samhället förutsätter snabba och smidigabetalningsformer. ligger mycket långt framme på området för Bankerna erbjuder nu möjligheter till kontantuttag dygnetrunt och till betalningsförmedling över eget bankkonto. För några månader sedanöppnades de första bankkontoren utan disk och nästan helt utan kontanter, därkunderna själva genomför transaktioner med hjälp av datateknik. Utvecklingenmot rationella betalningsrutiner ligger naturligtvis i medborgarnas intresse.Den motverkas dock av att betalningar till och från staten styrs av otidsenligaregler. I ett stort antal motioner till årets från borgerligt hållföreslås åtgärder för att modernisera förhållandena på detta område. Problemensammanhänger med postens monopolställning och statens traditionellafavorisering av postgirot och . som utvecklingen i andrademokratier går mot en privatisering av vissa posttjänster, slårfinansutskottets socialistiska ledamöter vakt om de statliga institutensföreträdesrätt vid statliga betalningar. Viborgerliga utskottsledamöter framhåller i reservation 1 att en väsentligfömtsättning för rationella och bekväma betalningsrutiner är att fri konkurrensskapas mellan olika institutioner och betalningsformer. Såväl formella sompraktiska hinder för en sådan konkurrens måste därför undanröjas.Avsikten är naturligtvis inte att all betalningsförmedling skall ske i privatregi men att olika betalningsförmedlare - såväl statliga som enskilda - skallkunna arbeta på lika villkor, vilket ligger i allmänhetens intresse. Beträffandedet borgerliga kravet att upphäva postgirots och särställning sägersig utskottsmajoriteten inte vilja utesluta en översyn. Det sägs i betänkandetatt denna kan ske i samband med att en arbetsgrupp inom nuutreder hanteringen av de statliga betalningarna och den statliga uppbörden ipostgirosystemet. Efterbeslutet om en partiell privatisering av har väl denna prövning tettsig ofrånkomlig, även från socialdemokratisk synpunkt. I och med att PK-bankenbörsintroduceras skärps kravet på likställighet med övriga affärsbanker. Det ärmin förhoppning att det medgivande som ligger i utskottsmajoritetens skrivningöppnar vägen för en så snabb förändring att vi inte skall behöva ha en nydebatt i denna fråga . Beträffandereglerna för olika statliga in- och utbetalningar vill utskottsmajoriteteninte ha någon förändring i förhållande till nu rådande ordning. Men det är juegentligen alldeles obegripligt att det inte skall vara möjligt att betalaarbetsgivaravgifter och mervärdeskatt på banken när det går att göra så med inkomst-och förmögenhetsskatter. Alldelessärskilt halsstarrigt ter sig motståndet mot att låta överskjutande skattutbetalas direkt till ett personligt konto. Som det nu är får man enutbetalningsavi som kan lösas in hos posten eller i bank. Men utsändning viaposten är en onödig omgång, som leder till extra kostnader för statsverket ochränteförluster för betalningsmottagarna. Inte bara besparingsskäl utan ocksåsäkerhetsaspekter talar för en övergång till en kontantlös betalningsmetod.Brottsförebyggande rådet har påpekat att. Betalningartill och från staten 7Riksdagensprotokoll 1983/84:122-123 Betalningar till och från staten skjutande skatt är den största punktutbetalningen på året.Men om den skattskyldige i samband med självdeklarationen uppger ettkontonummer, kan eventuellt överskjutande skatt utbetalas direkt till detta.Denna metod, som tillämpas i grannländer med gott resultat, sparar tid, ärbetydligt säkrare och får dessutom en viss sparstimulerande effekt. Vid utbetalningen av löner och pensioner, liksom av vissastatliga bidrag, bör mottagaren själv få bestämma till vilket konto pengarnaskall betalas. Förutom strävan att genom ökad valfrihet underlätta förmedborgarna talar härför de besparingsmöjligheter som uppkommer för statsverketom olika betalningsförmedlare får konkurrera om uppdragen. I en särskild reservation återkommer utskottets moderataledamöter till vårt krav från , att statens kassahållning skallförbättras genom att betalningsöverföringen till statsverkets checkräkning iriksbanken påskyndas. Genom att man undviker att medlen blir liggande någradagar hos postgirot skulle räntekostnaderna på statsskulden kunna nedbringasmed över en halv miljard . Utskottsmajoriteten medger att det finns tekniskamöjligheter att minska genomloppstiden men oroar sig för hur en sådanförändring skulle påverka postgirots affärer. Vi moderater anser att allamöjligheter till besparingar i statsverksamheten måste tas till vara utanhänsyn tUl om man därmed minskar möjligheten till lättförtjänta vinster i någotstatligt monopolföretag. Utskottsmajoriteten tycks ha viss förståelse för dennaståndpunkt, eftersom den trots allt uttalar att arbetsgruppen i kanslihusetskyndsamt bör undersöka möjligheterna att genomföra en snabbare hantering avde statiiga betalningarna. Sammanfattningsvis spårar jag en tendens tillatt regeringspartiets talesmän, trots att det stöter på ideologiskt motstånd,börjar inse betydelsen av att, rationalisera rutinerna för betalning till ochfrån staten. Men just därför att statliga monopol är socialdemokraternas livsluftmåste vi från den borgerliga sidan verka pådrivande och återkomma med våraförslag tiU dess ändringar kommer till stånd. Jag yrkarbifall till reservationerna 1, 2 och 3. 64 (); I betänkandet om betalningar till och frånstaten behandlas frågor som vi har diskuterat tidigare här ikammaren. liksom tidigare avvisar majoriteten i finansutskottet förslagen omatt mer rättvisa och konkurrensneutrala regler för statens in- och utbetalningarskall införas. Utskottsmajoriteten vill inte heller mjuka upp postgirots ochPK-bankens särställning och monopol i fråga om de statligabetalningsströmmarna. Utskottet motiverar sitt yrkande om avslag på de motionersom vill låta bankerna få samma förutsättningar i samband med de statligabetalningarna som postverket bl. a. med att postverket inte skulle kunnabibehålla den nuvarande strukturen på postkontoren, om verket inte helt fickhandha betalningsströmmarna från staten. Vissa postkontor liksomlantbrevbäring-en skulle behöva läggas ned, säger man. Jagtycker det verkar som en form av utpressning när utskottet anför detta somargument för sitt avstyrkande av förslaget att låta också bankerna tillhandahålladenna service. Även bankerna är ju väl utbyggda och omfattar många små kontorute på landsbygden. Detär här fråga om att låta de människor som utför sina affärstransaktioner viabankerna få anlita dessa också för betalningar som går till staten. För mångamindre och medelstora rörelseidkare - bl. a. inom jordbruksnäringen - innebärden nuvarande bestämmelsen om betalningar enbart via postgirot en onödigadministrativ belastning och som regel även kostnader. Imotion 2141 har och jag tagit upp denna aspekt. Även vidbehandlingen av likartade motioner från centerhåll vid föregående års riksmöteavstyrkte finansutskottet motionskravet. Utskottet anförde att man noterat attden enligt vår uppfattning väsentligaste olägenheten med att utnyttjapostgirot, nämligen att det leder till ränteföriuster för företagen, hadebortfallit i och med att medel på postgirot numera är räntebärande. Detta ärenligt vår uppfattning ett felaktigt påstående. Vi anförde inte bararäntekostnaderna som motiv för vårt förslag, utan framför allt det krångel det innebär för företagen när de måste använda två olika betalningsvägar. Den räntasom postgirot erbjuder är dessutom mycket blygsam, f. n. , medanräntan vid utnyttjande av checkräkningskredit uppgår till . Underden tid som betalningen behandlas av postgirot utgår f. ö. ingen ränta överhuvud taget. Nusäger majoriteten i finansutskottet att dessa frågor får ses i ett sammanhang.Genom att vissa lönsamma delar av betalningssystemet tas orn hand avbanksystemet förändras självfallet förutsättningarna för postverketsverksamhet. Utskottet hänvisar vidare till att man inom regeringskanslietarbetar på att minska kostnaderna för statliga utbetalningar och skapamöjligheter till rikstäckande postservice och betalningsförmedling. Enavgörande förutsättning för detta, konstaterar man i budgetpropositionen, äratt staten utnyttjar sitt eget betalningsförmedlande institut. Vikan, herr talman, inte dela den uppfattningen. Som jag tidigare framhållitmåste det vara av värde att statiiga in- och utbetalningar kan ske också viabankerna, så att man på det sättet får en bättre serviceverksamhet och ett ännustörre nät av betalningsförmedlingar. Jag yrkar bifaU till reservationerna 1 och 2 i utskottets betänkande. Betalningartill och från staten 65 (): betänkande 1983/84:29 behandlar frågan om betalningartill och från staten. Det är en fråga som vi har haft upp>e vid fleratillfällen. Den tycks vara seg och tenderar att bli en klassiker. Betänkandetbehandlar sex motioner som är väckta av borgerliga ledamöter och gäller fråganom betalningsförmedling och monopolställning. Jagskall säga några ord om postverket och dess uppgifter i samhället. Postverkethar en central ställning i samhällets infrastruktur på betalnings- Betalningartill och från staten Man kan säga attdet är ett viktigt kommunikationsmedel. Postverketsbetalningsförmedling har sedan postgirot startades sedanutvecklats starkt. kommer ungefär en fjärdedel av postverketsrörelseintäkter från betalningsförmedlingen. Detta är en väsentlig förklaringtill att det svenska postverket till skillnad från flertalet utländska postverkklarar sin verksamhet med egna intäkter. Dettaskall vi naturligtvis vara mycket glada för. är ju ett glesbefolkatland. Vi har flera glesbygdsområden inom landet. Tack vare postverkets starkaställning har vi möjlighet att upprätthålla en rikstäckande service såväl närdet gäller postkontor på mindre orter och i förorter som i glesbygder och ävennär det gäller lantbrevbärarlinjer. Det skulle naturligtvis inte vara möjUgt,om man berövade postverket dess position. I motionerna kan man inte uppfattanågra som helst synpunkter på hur man skall lösa de här problemen. Man är mestute efter att bevaka andra intressen. Det är självklart att staten skall hasamma möjlighet som de privata företagen har att för sin service utnyttja debanker där de har sina ägarintressen. Om posten skulle mista de lönsammabitarna, skulle det naturligtvis få mycket stora negativa konsekvenser fördistributionen bl. a. på landsbygden. Vadsom är svårast för mig att förstå i detta sammanhang är totalauppslutning bakom och de privata affärsbankerna i den här frågan.Centern vill ju alltid framstå som glesbygdens företrädare. Är det möjligenandra bankintressen som framför allt vill tala för i denna fråga? Jagmenar att det här gäller en mycket viktig fördelningsfråga, som berörförhållandet mellan människor i glesbygd och i tätort, och vissa konton ochbankaffärer får inte vara avgörande för hur man tar ställning i ett sådantsammanhang. Ireservation nr 1, om postgirots och särställning, vill reservanternaavskaffa monopolställning såvitt avser förvaltning avpostgiromedlen. Man åberopar att banken har börsintroducerats och skalllikställas med övriga banker. Här måste dock framhållas att den nuvarandeordningen tillkom 1974 genom sammanslagning av ,varvid den nya övertog Postbankens tillgångar och skulder. OmPK-banken inte längre skulle få förvalta postgiromedlen, skulle det ha storbetydelse för balansomslutning, eftersom dessa medel utgör en stordel av den totala omslutningen. Det är dock möjligt att formerna för denfortsatta förvaltningen av postgiromedlen bör utredas. Iårets budgetproposition anmäler statsrådet att en arbetsgruppinom börjat se över hanteringen av de statliga betalningarnaoch den statliga uppbörden i postgirosystemet. Man får föratsätta attpostgiromedlens förvaltning kommer att tas upp i denna arbetsgrupp. Medhänvisning till detta och vad jag inledningsvis har sagt yrkar jag avslag påreservationerna 1 och 2. Ireservation 3 pekar reservanterna på angelägenheten av att hanteringstiden förstatens betalningar minskas för att därigenom räntekostnaderna på statsskuldenskall kunna sänkas. Vadgäller utbetalningarna uppger att utbetalningarna nu skerutan fördröjningar. Att uppnå någon tidsvinst är därför inte möjligt vidöverföring från statsverkets checkräkning i över postgirokonton. Vadgäller inbetalningar och överföringar till statsverkets checkräkningar finnsmöjligheter till betydande räntevinster genom en snabbare hantering. Redanförra året kunde konstateras att tekniska möjligheter förelåg att minskagenomloppstiden för inbetalningar i det statliga redovisningssystemet. Jagvill också hänvisa till utskottets uttalande om den arbetsgrupp inomregeringskansliet - jag nämnde den - som har till uppgift att göra enöversyn av de statliga betalningarna och uppbörden, syftande till att minskakostnaderna. Utskottet föratsätter att arbetsgruppen skall bedriva sitt arbeteskyndsamt, och därför finns ingen anledning att nu företa några av de åtgärdersom föreslås i reservation nr 3. Jag yrkar avslag på denna reservation. Jag ber slutligen att få yrka bifall till finansutskottets hemstäUan ibetänkande nr 29. AnslagtiU polisväsendet, m. m. Överläggningen var härmedavslutad. Mom.1 (postgirots och särställning) Utskottetshemställan bifölls med 165 röster mot 142 för reservation 1 av m.fl. Mom.2 (reglerna för olika statliga in- och utbetalningar) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 2 av m. fl. - biföllsmed acklamation. Mom.3 (den statliga kassahållningen och system S) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 3 av m.fl.- bifölls medacklamation. 1983/84:31 Anslag för /85 tillriksdagens revisorer och deras kansli (prop. 1983/84:100 delvis) 11§ Anslag till polisväsendet, m. m. Föredrogs justitieutskottets betänkande 1983/84:22om anslag till polisväsendet, m.m. (prop. 1983/84:100 delvis). Nr 122 Anf. 66 TREDJE VICE TALMANNEN; Onsdaeen den iiåga om detta betänkande hålls gemensam överläggning för samtliga 67 (); väsendet m m talman! Under en följd av år har satsningar skett inom hela rättsmaskineriet för attbekämpa ekonomisk brottslighet. De s.k. eko-rotlarnas uppbyggnad påbörjadesunder borgerliga regeringar. Inom polis-, åklagar- och domstolsväsendet harsåväl personella som andra resurser, främst i form av utbildning, tillförtsrättsväsendet. Särskilt angeläget har det varit att de utredningsmässigt svårafallen av ekonomisk brottslighet kan hanteras av poUsen. Antalet polismän somutbildas och arbetar med ekonomisk brottslighet har kraftigt ökat sedan mitten på1970-talet. Regeringenföreslår nu att ytterligare 50 polismän skall sättas in mot den ekonomiskabrottsligheten, men inte på så vis att ytterligare resurser tillförs utan genomomfördelning av poUsmanstjänster. Av flera skäl är detta principiellt tveksamt. Polisenhar ansvar för att beivra all brottslighet. Polisen bör därför också i alltväsentligt få göra de bedömningar av prioriteringar som krävs för att på bästasätt bekämpa brottsligheten. Iett läge där det av statsfinansiella skäl inte är möjligt att tillföra polisennågra nya resurser, innebär varje prioritering av polisens insatser på ettområde en motsvarande försvagning av någon annan del av polisverksamheten. Idetta fall innebär det att antalet polismän i övervakningsverksamhet, dvs. fot-och bilpatrullerande poliser, kommer att minska. Man har svårt att frigöra sig från tanken, i synnerhet mot bakgmnd avden flora av pressmeddelanden vi berikades med från idetta ärende vid budgetpropositionens presentation, att det mer är en fråga omatt regeringen känner behov av att visa handlingskraft än att komma åt denekonomiska brottsligheten i sak. Varförjust 50 polismän? Finns det något sakskäl för denna runda och jämna siffra? Harrikspolisstyrelsen begärt en omfördelning? Finns det någon behovsberäkning?Nej, ingenting av detta. Detfinns många behov som behöver tillgodoses inom polisen. Inte minst viktig ärövervakningsverksamheten på gator och torg. har tidigareuttalat sig positivt om kvarterspoUsverksamhet. Det finns otvivelaktigt ettstarkt behov av ytterligare resurser. Vi moderater har, på det bristfälligaunderlag som regeringen här presenterat, inte kunnat godta den föreslagnaomfördelningen. Själva metoden är också, som jag har sagt,principiellt tveksam. Motdenna bakgrund yrkar jag, herr talman, bifall till reservation 5 vid utskottetsbetänkande. 68 (): Den svenska poUsen har människornas förtroende. Det framgår av en färskopinionsundersökning. Helhetsbilden av poUsen är t.o.m. positivare nu än för 10år sedan, då en liknande enkät gjordes. Polisens roll i samhället harförändrats betydligt . Det beror bl. a. på deförändringar som skett i brottslighetens omfattning och karaktär. Vi har storaförväntningar på polisen i fråga om att upprätthålla lag och ordning. Samtidigthar polisens läge i den offentliga debatten tenderat att bli alltmer utsatt.Förra höstens våldsamma och ensidiga fokusering av "poUsvåldet"föranledde en polis i att skriva följande: "Varförmisstros vi så, varför behandlas vi inte som vanliga människor? Jag vill varaen del av samhället. Jag vill känna att jag jobbar för samhällets ochförhoppningsvis för individens bästa. Jag vill tro att det är allas vårt målatt bibehålla och förbättra det samhälle vi lever i och jag vill tro attmassmedia fyller en viktig funktion i detta." Uttalandettyder på uppgivenhet. Enskilda poUsmän tycker att de saknar stöd i sitt arbete. Enundersökning bland polispersonal i visar att angett att deupplever arbetet som psykiskt påfrestande. Det finns en tendens till en ökningav det direkta våldet mot poUsmän som är oroande. Polispersonalens arbetsmiljömåste i ökad utsträckning uppmärksammas. Vi behöver en bred analys avpolisyrket i syfte att klarlägga vilka krav som skall ställas på polisen medhänsyn tagen till arbetsmiljö och rättssäkerhet. Vidmitten av rådde en besvärande vakanssituation inom polisen. SärskiltStockholmsområdet var hårt drabbat. För att så snabbt som möjligt komma tillrätta med den ohållbara situationen ökade man polisutbildningen under slutetav . var intagningen till polisutbildningen ca 800. Tackvare dessa kraftfulla insatser från tidigare regeringars sida har vi kommittill rätta med vakanssituationen inom polisen. Underdetta budgetår minskas intagningen dramatiskt till 200 platser iaspirantutbildningen. Från sida motsatte vi oss denna nedskärning.Regeringen föreslår , vilket godtas av utskottets socialdemokrater, moderateroch folkpartister, att grundutbildningen av poliser under de tre närmaste årenskall vara 200 . Det innebär, att polisens personella resurser minskasmed en takt av minst 200 poliser . Från sida tar vi avstånd fråndenna nedskäming av polisorganisationen. Vi har i motion till årets riksmöteföreslagit att 300 polisaspiranter skall antas under /85. Det ärsamma antal som har föreslagit. Vidare begär vi en plan förpolisutbildningens dimensionering under resten av 1980-talet. I reservationernal,2och3, vilka jag yrkar bifall till,har vi följt upp våra motionsförslag. Jagvill här närmare motivera våra ställningstaganden. Ibudgetpropositionen säger departementschefen, att vi f. n. har omkring 1 000polismän som har genomgått grundutbildning och fullgjort s. k.alterneringstjänstgöring, men som ännu inte har fått tjänst inom ettpoUsdistrikt. Det är mot denna bakgrand som justitieministern bedömer att AnslagtiU polisväsendet, m. m. Anslagtillpolisväsendet, m. m. antagningenbör begränsas till 200 för både nästa och de därpå följande två budgetåren. Vii delar inte denna uppfattning. Uttalandet om de 1 000 färdigutbildadepoliserna kan rimligen inte tolkas så, att dessa är arbetslösa. I stället tordeförhållandet vara att de tjänstgör inom polisväsendet då ordinariebefattningshavare av olika skäl är förhindrade. Omvi framöver vill behålla antalet poliser på nuvarande nivå, måste vi ha klartför oss hur många poliser som av oUka anledningar kommer att sluta sinatjänster och utbilda i takt med avgångarna. RikspoUsstyrelsenhar gjort en prognos, som visar att det kommer att ske en genomsnittlig avgångpå drygt 400 för tiden . ärutbildningsbehovet enligt 1 300 i stället för de föreslagna600. PoUsberedningen har i betänkandet Rekrytering och utbildning inompolisväsendet en prognos om grundutbildningens omfattning och denärmaste åren därefter, som utgår från en årlig rekrytering av 500polisaspiranter. Polisberedningen uttalar att antalet elever vid den nuvarandegrundkursen varierat från 800 ner till 200 elever för innevarandebudgetår. har emellertid det genomsnittiiga antalet elevervarit 400-500, vilket enligt beredningen även motsvarar det teoretiskarekryteringsbehovet i en storleksmässigt oförändrad polisorganisation.Polisberedningen har således slagit fast att behovet av polisutbildning är400-500 elever . Helt klart kommer det beslut som utskottsmajoritetenföreslår att innebära en nedrustning av polisens personella resurser. Det är enjämfört med tidigare omvänd inställning, speciellt från socialdemokraternasoch sida. Naturligtvis kan de hänvisa till det statsfinansiellaläget och hävda att vi måste spara. I är vi också medvetna omnödvändigheten av att minska utgifterna. Vi har i vårt budgetalternativbesparingar på omkring 10 miljarder. Vi ställer dock inte upp på att sparaurskillningslöst. Vi menar att polisverksamheten är en så viktig del i vårrättsstat att vi måste behålla den intakt. Dethar stor betydelse för rekryteringsarbetet och polisverksamheten i stort attdet upprättas en långsiktig plan för polisutbildningens dimensionering. Vianser det vara av stor betydelse för organisationen av arbeteoch därmed också för kvaliteten på den undervisning som där bedrivs attverksamheten kan planläggas för längre tidsperioder än och attelevintagningen sker någorlunda jämnt över året. Vi har därför krav på - i årUksom förra året- att en plan upprättas för polisutbUdningens dimensioneringunder resten av . När frågan behandlades instämdeutskottsmajoriteten i stort i centerkravet på en plan, men utgick från att fråganskulle lösas inom ramen för polisberedningens arbete.