prot · G709127 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:127 Omanvändningen av personnummer vid utlåning från universitetsbibliotek 1 § Justerades protokollen förden 6, 9, 10, 11, 12 och 13 innevarande månad. 2 § Upplästes följande inkomnaskrivelser: Undertecknadanhåller härmed om ledighet från riksdägsarbetet på grund av enskildaangelägenheter den 26 april-den 25 maj 1984. Härmedfår jag för enskilda arbetsuppgifter anhålla om ledighet från mitt uppdrag somriksdagsledamot den 30 april-den 2 juni 1984. Dessaframställningar bifölls av kammaren. Talmannen anmälde att (vpk) ochAxel () skulle tjänstgöra som ersättare för . 3 § Svar på fråga1983/84:444 om användningen av personnummer vid utlåning frånuniversitetsbibliotek har frågat mig vilka motiven är för användning avpersonnummer på vissa universitetsbibliotek samt om åtgärder kommer att vidtasför att helt stoppa användningen av personnummer på samtligauniversitetsbibliotek. 8Riksdagens protokoll 1983/84:126-127 Omanvändningen av personnummer vid utlåning från universitetsbibliotek Jagvill först klargöra att det i inget fall vid de vetenskapliga biblioteken försregister som är baserade på användning av personnummer. Motivetför användning av personnummer vid boklån inom högskoleorganisationen är heltenkelt ekonomiskt. Studerande och forskare är förhållandevis rörliga grupper,och de ansvariga har bedömt det som lämpligt att på detta sätt skapaförutsättningar för återkrav i de fall lånad litteratur inte återlämnasautomatiskt. Jagförutsätter att den kommitté som regeringen beslutat om, med uppgiftatt kartlägga i vUken omfattning personnummer används, kommer att granska ävensådan användning av personnummer som berör. I avvaktan härpå ärjag inte beredd att vidtaga några åtgärder. Anf.2 (); Jag tackarutbildningsministern för svaret på min fråga. Detframgår inte klart av svaret, men det förhåller sig på det sättet, att reglernavid universitetsbiblioteken när det gäller användandet av personnummervarierar mycket. I och krävs personnummer för att få lånekort.Samma krav har man vid kursbiblioteket i . Universitetsbiblioteket iLinköping å andra sidan använder sig inte alls av personnummer. I togman på försök in uppgift om personnummer på samtUga låneblanketter. Men manslutade med detta för att undvika misstankar om att personnumren används på ettfelaktigt sätt. Universitetsbiblioteketi tar in personnummer på samtliga låntagarblanketter. Varje gångnågon lånar en bok måste han eller hon alltså uppge sitt personnummer. Bakgrunden till min fråga är att jag blivit kontaktad av aktivaforskare, som har reagerat mycket kraftigt mot att vissa universitetsbibliotekanvänt sig av personnummer. Det borde vara självklart att man slutar användapersonnummer vid samtliga universitetsbibliotek. Erfarenheten visar ju myckettydligt att det går alldeles utmärkt att klara sig helt utan personnummer. Inomfolkpartiet har vi den mycket bestämda uppfattningen att man skall ha enrestriktiv inställning till användandet av personnummer. Det är viktigt, tyckervi, att bekämpa tendenser att använda personnummer också på områden där de intealls behövs utan kanske har införts mer eller mindre av slentrian. Jag tyckerinte att det framgår av utbildningsministerns svar att hon delar dennarestriktiva inställning. Svaret är närmast ett försvar för det sätt på vilketpersonnummer används. Jag beklagar att utbildningsministern inte delarvår restriktiva instäUning. Låt mig ändå uttrycka den förhoppningen att dendebatt som pågår om personnumrens vara eller inte vara skall leda till vid samtliga universitetsbibliotek tar bort personnumren. Anf.3 Utbildningsminister : Herr talman! Det är helt säkert bekantför att oron för användningen av personnummer också finns inomregeringen. Det är ju därför som vi har beslutat tillsätta en särskild kommittéom dessa frågor. 4 (); Om regeringen nu har denna inställning, vore det bra omutbildningsministern också i denna konkreta fråga gav uttryck åt samma restriktivainställning. Manklarar sig ju på flera universitetsbibliotek helt utan användande avpersonnummer. Då är det något egenartat att andra universitetsbibliotekfortsätter att kräva personnummer varje gång man lånar en bok. Det var därförjag tyckte det vore bra om utbildningsministern kunde ge ett klarare besked iden konkreta fråga som vi nu diskuterar. Omplanerade nedskärningar vid de mindre högskolorna Överläggningenvar härmed avslutad. 4 § Svar på fråga1983/84:460 om planerade nedskärningar vid de mindre högskolorna har frågat mig om jag vidhåller uppfattningen om demindre högskolornas stora betydelse för den regionala utvecklingen och om jagvill medverka till att universitets- och högskoleämbetets (UHÄ) mot de mindrehögskolorna inriktade besparingsförslag inte kommer till stånd. Deförslag tiU besparingar som UHÄ har utarbetat och remitterat tillhögskoleenheterna för yttrande är, enligt vad jag har inhämtat, ett led i UHÄ;sarbete med att ta fram underlag för anslagsframställningen för budgetåret1985/86. Det är nödvändigt att så konkret som möjligt belysa konsekvenserna avfortsatta besparingar. Först genom en sådan belysning får regering och riksdagunderlag för att ta ställning till vilka besparingar som är rimliga. UHÄ:sanslagsframställning kommer sannolikt att - förutom en redovisning avkonsekvenserna av det s.k. huvudförslaget - behandla bl. a. dearbetsmarknadsmässiga motiven för en minskning av utbUdningskapaciteten påvissa Unjer och för en ökning av kapaciteten på andra Unjer. 1 avvaktan på denär jag inte beredd att närmare diskutera dessa frågor. Som frågeställarenpåpekar har jag emellertid i flera sammanhang pekat på den betydelse de mindrehögskoleenheterna utanför universitetsorterna har för den regionalautvecklingen och för livskraften i regionernas näringsliv. Jag har inte ändratmening på den punkten. Anf.6 (): Jag vill tacka utbildningsministern för svaret och alldeles specielltför den markering som utbildningsministern gjorde i slutet av sitt svar om demindre högskoleenheternas stora betydelse. Jagkan nämligen inte tolka UHÄ:s besparingsförslag på annat sätt än att de är ihög grad inriktade just mot de mindre högskolorna. Om UHÄ;s förslag skullegenomföras såsom det nu ligger, innebär det en katastrof för Ompraktikplatserna inom radioverksamheten för studerande vid journalisthögskolorna Förandra skulle det bli en kraftigt beskuren verksamhet. Somexempel vill jag nämna högskolan i , där man vill lägga nedekonomlinjen. Men det viktigaste motivet för ekonomlinjen är att den skall varaett stöd för och ge impulser tiU det lokala och regionala näringslivet. Där sin stora betydelse. tänker man dessutom starta en lokal linje medinriktning på företagsekonomi och ADB. Saknas ekonomlinjen, som UHÄ vill tabort, faller denna viktiga utbildning. UHÄvill i sitt besparingsförslag också lägga ned speciallärarutbildningen. Detdrabbar verksamheten och utvecklingsarbetet på handikappområdet. Därmed skulledetta, inte minst för de handikappade, oerhört väsentliga arbete tryckas undanhelt och hållet. Visstmåste vi finna oss i förändringar av högskolans verksamhet, men att deförändringarna i så hög grad inriktas på de mindre högskolorna är helt orimligt.Därför vill jag än en gång understryka att jag tackar utbildningsministern försvaret på denna punkt. Överläggningenvar härmed avslutad. 5 § Svar på fråga1983/84:463 om praktikplatserna inom radioverksamheten för studerande vidjournalisthögskolorna har frågat mig om jag anser att utbildningsmålen förjournaUstutbildningen kan uppnås om antalet praktikplatser inom radioverksamhetenytterligare minskas eller avvecklas. Praktikförekommer i ett flertal utbildningar inom högskolan. I fråga om praktikanterpå journalistUnjen gäller den särskilda ordningen att och har träffat avtal bl. a.om att praktikanten skall vara anställd och ha rätt tillmånadslön. har med hänvisning till kostnaderna planerat en minskning avantalet praktikplatser för studerande på journalisUinjen. Riksradio ABdäremot har beslutat att återinföra fyra praktikplatser efter ett parårs uppehåll med denna verksamhet. Inom vissa tidningsföretag har samtidigtintresset för att ge praktikanställning minskat. Enligtvad jag har inhämtat kommer det totala behovet av praktikplatser påjournaUstlinjen inför kommande hösttermin att kunna tillgodoses i fullutsträckning, även om det delvis blir på andra arbetsplatser än de ursprungligenönskade. Jaganser det självfallet angeläget atttiUgång på praktikplatser inom oUkamassmedier kan säkras i en omfattning som svarar mot utbildningens mål ocharbetslivets behov. Jag vet att man från de berörda parternas sida delar dennauppfattning och att förhandUngar pågår mellan Tidningarnas arbetsgivareföreningoch rörande bl. a. villkoren för praktiken. Det ärmin förhoppning att detta skaU leda till en för utbildningen Jag utgår också från att universitets- och högskoleämbetet, som haratt fastställa'utbildningsplan för journalistlinjen, följer utvecklingen ochtar initiativ till de åtgärder som kan behövas. Anf.8 (); Detär inte särskilt svårt att förstå eleverna vid journalisthögskolorna. De blevbåde oroliga och arga när de fick reda på Lokalradiobolagets, LRAB:s, planeratt dra in praktikplatserna. Imars månad skrev eleverna till ledamöterna i styrelsen för LRAB, tilldirektionen för både Lokalradion och Riksradion, till ,, och . Argumenten är följande; En indragning avpraktikplatserna på lokalradiostationerna hotar utbildningens kvalitet, därföratt journalister utbildas för yrkesverksamhet inom massmedier, dvs. I utbildningsplanen talas dessutom om strävan efterintegration mellan teori och praktik. Monopolsituationen gör detomöjligt för eleverna att få radiopraktik på annat håll. Jag läste visserligennågonstans att Radio gärna tar emot praktikanter frånjournalisthögskolorna, men det är kanske inte aktuellt. Journalisthögskoleelevernatycker också att LRAB kan föregå med gott exempel. Fyra platser inom Riksradionär inte särskilt mycket när det gäller att ställa upp med praktikplatser. Manborde i varje fall inte sätta praktikplatserna i motsatsställning till antaletfasta tjänster inom LRAB. Praktiken pålokalradiostationerna har varit bra, och även handledarna har varit nöjda. Jagvet också att man på många tidningar har varit mer än nöjd med att ta emotpraktikanter från journalisthögskolorna. Jaghar nu fått ett alldeles korrekt - och "diplomatiskt" - svar avutbildningsministern på min fråga. Det är naturligtvis mycket bra om det totalabehovet av praktikplatser för höstterminen kan tillgodoses. Men jag undrar ändåom utbildningsministern inte kan tänkas medge - i klarspråk -att det vore tillnackdel med tanke på framför allt bredden på journalistutbildningen omeleverna inte kan erbjudas praktik inom etermedia. Ompraktikplatserna inom radioverksamheten för studerande vid journalisthögskolorna Bakom detta svar, som kunde tolkas "diplomatiskt", ligger deten oro över situationen. Vi har från agerat för att fåen lösning till stånd. Jag tycker inte att det är tillfredsställande att eleverfrån journalistutbildningen inte kan få praktisera på radio/TV. Det är rimligtatt man inom radio/TV ställer upp med praktikplatser, så länge somjournalistutbildningen är den utbildning som vetter också mot radio/TV. Vikommer naturligtvis att vidta våra mått och steg. Men det vi i första handmåste göra är att se till att man klarar situationen . Vi har nufått reda på att man gör det, dock inte i så stor utsträckning som vi skulleönska inom radio/TV, utan här får andra media gå in i stället. Vi hoppas attdet skall bli en bättre tingens ordning i fortsättningen. 9 protokoll 1983/84:126-127 Om de särskilda behörighetskraven för tillträde till högskoleutbildning 10MARGOT (); Det var ett rakt och bra svar. Jag tror ocksåatt detta är vad eleverna vid journalisthögskolorna vill höra; att eleverna fårdetta stöd från regeringen och att regeringen inser att det är viktigt att defår en allsidig praktik. Vad man hoppas är att förhandlingarna skall ge flerpraktikplatser inom etermedia också och att UHÄ följerutvecklingen, precis som utbildningsministern har sagt. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på fråga 1983/84:490 om de särskildabehörighetskraven för tillträde till högskoleutbildning har frågat mig vilka åtgärderjag ämnar vidta för att se till att ett riksdagsbeslut om ändring avbestämmelserna om tillträde till grundläggande högskoleutbildning genomförs. I proposition 1979/80:158, som behandlades av riksdagenvåren 1980, meddelade min företrädare att han avsåg att föreslå regeringenändringar av tillträdesbestämmelserna i bl. a. två avseenden. Förslagen innebardels att betyg i ämnen som krävs för särskild behörighet inte skall få räknasbort vid bestämmande av betygsmedelvärdet,dels att krav på kunskaper i mer än ett ämne skall kunna avse betyget 3 ienskilda ämnen. Med hänsyn till konsekvenserna för studievalen bordeförändringarna träda i kraft först inför antagningen till utbildning som . Beslut om de aviseradeförändringarna fattades först efter regeringsskiftet. utfärdadesåledes regeringen efter förslag av mig bestämmelser om ändring avhögskoleförordningen i de avseenden jag nu har angivit. I det förstnämndaavseendet tillämpas bestämmelserna inför antagningen till utbildning som börjari höst. Vad gäller krav på betyget 3 i enskilda behörighetsämnen ankommer detpå universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) att tillämpa regeringensföreskrifter. UHÄ har således att ta ställning till i vad mån sådana krav skallställas för olika linjer. UHÄ fattar också, enligt vad jag har inhämtat,fortlöpande beslut i denna fråga för olika utbildningar. Genomförandet avbesluten ställer stora krav på det centrala antagningssystemet. Förändringarnakommer därför att genomföras samlat. Detta kan ske först inför antagningen tillutbildning som börjar . 12BIRGER HAGÅRD (m): Jag ber att få tacka utbildningsministern fördet svar hon har gett på min fråga. Det jag tagit upp är i och för sig inte självasakförhållandet - i fråga om det är vi helt överens - utan fastmer hanterandetav den här "materian". Det kan inte hjälpas att man, milt uttryckt,blir litet bestört när man i pressen. närmarebestämt i , läser att den i det här falletansvariga byråchefen vid i en intervju kort och gott konstaterar att UHÄinte har möjlighet att genomföra de beslutade förändringarna . Detvar mot den bakgrunden jag ställde frågan till statsrådet omhur hon avsåg att se till att beslut och regeringens förordning komatt genomföras. Det finns emellertid vissa oklarheter i svaret. Statsrådetsäger nämligen till att börja med att man i det ena hänseendet kommer atttillämpa de ändrade bestämmelserna i förordningen inför antagningen till denutbildning som börjar , alltså - enligt förordningenär det också då bestämmelsen skall träda i kraft. Därefter säger statsrådet beträffandeden andra delen av frågan, som gäller betyget 3 i enskilda behörighetsämnen ochdär det ankommer på UHÄ att fatta beslut om när man skall tillämpaföreskrifterna, att förändringarna kommer att "genomföras samlat" ochatt detta kan ske först inför antagningen till utbildning som . Jag måste därför fråga statsrådet: det här någonmotsägelse? Är det så att bestämmelserna i båda dessa avseenden kommer atttillämpas först , eller är det så som det står i den första delen avsvaret, att bestämmelserna i det förstnämnda avseendet kommer att tillämpas1984? Jag tror att vi kan vara överens om att det inte kantolereras att myndigheter sätter sig över de beslut som är fattade av riksdagoch regering. Jag vill tillägga att det av den intervju som jag åberopade ochsom gett upphov till den här frågan inte framgår klart om man gör någon somhelst distinktion i det här hänseendet. Om de särskilda behörighetskra ven för tillträde till högskoleutbildning Situationen är den attriksdagen egentligen inte har fattat något beslut i denna fråga. Minföreträdare, dåvarande statsrådet , anmälde sin avsikt att vidta vissaförändringar, och det var alltså då fråga om förordningsförändringar. Men dennahans avsikt blev sedan aldrig förverkligad, utan beslut om förändringarna komatt fattas först efter regeringsskiftet. Här gick således en ganska lång och värdefulltid till spillo, tid som ämbetsverket hade kunnat använda för att arbeta meddessa frågor. Först utfärdade regeringen den aktuellaförordningen på mitt förslag. Förordningen gäller från . Den gerUHÄ möjlighet att göra förändringarna i de enskilda behörighetsämnena. Men dettar naturligtvis för UHÄ att utarbeta detta, och det är det arbetetsom nu pågår. UHÄ gör bedömningen att förändringarna inte kan genomföras förräntill antagningen 1985. Detta gör man naturligtvis av det skälet att frågorna ärmycket komplicerade. Men felet - om man nu skall tala om fel i det härsammanhanget - är att mycket gick till spillo då vi hade borgerligregering. 14BIRGER HAGÅRD (m): Det är en korrekt beskrivning som statsrådetLena ger, nämligen att i och för sig inte har fattatnågot beslut i Om de särskilda behörighetskraven för tillträde till högskoleutbildning frågan.Dock utgår jag ifrån att utbildningsministern gärna vill tolka det så -vilketvi också gör - att om hon inte blir motsagd när hon föreslår något i enproposition, får man anta att har ställt sig bakom förslaget. Det ärväl vad som bör anses ha skett också i det här fallet. Det står emellertid iden förordning som utfärdades att bestämmelserna i 5 kap.21 och 32 §§ i sin nya lydelse skall tillämpas första gången vid antagning tillutbildning som börjar . Jag skulle vilja tolka det hela på det viset attstatsrådet helt enkelt har blivit överkörd av UHÄ. UHÄ säger att man bara harhaft på sig och att man inte klarar av detta på ett och etthalvt år, vilket jag i och för sig finner anmärkningsvärt. Man borde ha kunnatsätta till alla klutar. Statsrådet har blivit överkörd och säger nu iefterhand: O.K. - är det så att ni inte klarar detta, får ni väl väntaytterligare . för att i praktiken omsätta en sådanhär bestämmelse kan inte sägas tyda på någon effektiv statsförvaltning. När man som statsråd gör en anmälan tillriksdagen skall man sedan också fullfölja denna. Dess värre gjorde inteutbildningsminister detta. Men jag har alltså gjort det, ochförordningen träder i kraft . Det innebär emellertid inte attdet är självklart att UHÄ:s alla tillämpningsbestämmelser och praktiskahanterande av detta gäller från samma datum. Det är nämligen mycketkomplicerade frågor. Vi har ju varit med om att det genomförtsförändringar i antagningssystemet, som man inte haft riktigt klart för siginnebörden av, och så har det uppstått svårigheter. Jag har därför förståelseför att UHÄ måste ta tid på sig för att göra förändringen samlad, så att detinte återigen blir alltför krångligt och komplicerat. 16 (): Menar statsrådet verkligen att riksdageneller regeringen skulle fatta beslut som är svåra att begripa för allmänheteneller för dem som skall tillämpa besluten? Det är möjligt att det förhåller sigså. har jag haft den misstanken. När det gäller denna speciella förordning är det alldelesriktigt att vissa av UHÄ:s tillämpningsföreskrifter naturligtvis kommer in ibilden . UHÄ får väl göra en viss samlad bedömning. Just i det här falletär det dock rätt tydliga och detaljerade krav som anges i förordningen. Därstår det att bestämmelserna skall tillämpas vid antagning höstterminen 1984.Det bör därför i det här fallet knappast finnas något utrymme för attgodtyckligt skjuta tillämpningen ; detta så mycket mera som justatsrådet inte gjorde någon reservation i det hänseendet när förordningenutfärdades kanske alltför sent - jag medger det - . Bordeinte en anmälan ha gjorts till om att man inte kan sätta i sjön debestämmelser som man utgått från skulle tillämpas 1984? UHÄ hade förvisso klarat detta, om man frånregeringens sida tidigare utfärdat förordningen. kom den, som jag nämnt här,först efter regeringsskiftet. Jag menar att antagningssystemet är rätt komplicerat somdet är , och de nya reglerna innebär naturligtvis sådant somytterligare kan tillföra komplikationer. Det är emellertid sådant som skallgenomföras, eftersom genom sin tystnad ställt sig bakom förändringen.Jag hoppas att det skall ske så fort som möjligt, men eftersom helaantagningssystemet är så pass komplicerat har jag redan tillsatt en kommittésom ser över antagningssystemet i dess helhet. Att antagningsreglerna ärkompUcerade är vi helt eniga 18 (); Ja, att antagningssystemet är vansinnigt harjag konstaterat vid ett flertal tillfällen. Man kan ju alltid hoppas att detskall bli bättre. I det här fallet måste jag ändå vidhålla att även om det ärett komplicerat system och även om det kan vara besvärligt att göra vissaförändringar, så är detta i och för sig inte något nytt. Det måste ha varit välkänt för statsrådet, då hon skrev under förordningen . då hade en aning om att effektiviteten på UHÄ var så bristfällig inte skulle kunna tillämpa de nya reglerna 1984, borde hon vid dettillfället försökt att på något sätt åstadkomma en förändring. Det står jufaktiskt i förordningen att bestämmelserna skaU tillämpas fr. o. m. antagningtill . Så kommer alltså inte att ske. Jag konstaterar då baraatt det är någonting som brustit i detta sammanhang. Överläggningenvar härmed avslutad. 7 §Svar på interpellation 1983/84:139 om barnmorskeutbildningen har frågat statsrådet hon avser att medverka till sådana ändringar i gällande bestämmelser attbarnmorskestuderande av etiska och religiösa skäl kan erhålla befrielse frånutbildning avseende insättning av spiral som preventivmedelsåtgärd. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Utövandet av barnmorskeyrket är rättsligt reglerat. Endastden som efter föreskriven utbildning fått legitimation som barnmorska har rättatt utöva yrket. I ett fall som detta måste naturligen kraven i utbildningenkopplas till de krav som det berörda yrket ställer. Barnmorskeutbildningen måste således förbereda för alla dearbetsuppgifter som en barnmorska har iiiom hälso- och sjukvården. Jag anserdet inte motiverat att medverka till någon förändring av bestämmelserna pådenna punkt. Jag vill peka på denmöjlighet som finns för en legitimerad barnmorska, som av etiska skäl inteanser sig kunna utföra vissa arbetsuppgifter, att komma överens med sinarbetsgivare om en lämplig avgränsning av arbetsuppgifterna. De bestämmelser omhälso- och sjukvårdspersonals deltagande i abortverksamhet som (SoS/FS 1976:14) gäller alltjämt. 20 (): Jag tackar utbildningsministern för svaret påmin interpellation. Med en gång vill jag säga att jag inte är nöjd med det.Jag hade hoppats att det skulle bli annorlunda. Det här är ju en gammal fråga. Debatten har skymtat länge.Senast gällde det tre blivande barnmorskor som gick till regeringen. Jag ärtacksam för att man från departementet haft vänligheten att skicka miginformation om det som händer. fick jag meddelande om att detre blivande barnmorskorna fått nej från regeringen. Jag tänkte då att det varhopplöst att göra någonting och att vi fick finna oss i att det är som det är iSverige. Men - det var mycket dåligt väder - skulle jagtill tåget på en viss ort i . En person var vänlig nog att hjälpa miggenom nysnön. Personen i fråga befanns vara sjuksköterska som hade tänkt sökatill just den här utbildningen. Genom pressen hade hon tagit del av regeringensnej till de nämnda tre blivande barnmorskorna. Hon var mycket ledsen ochupprörd. Hon sade: I praktiken betyder det att det råder yrkesförbud. Jag kaninte anmäla mig till den utbildningen, och jag som hade trott att det var ettarbete för mig, att det var min framtid. Det är alltså omöjligt i . ISverige får man inte ha något samvete. Jag tycker att det borde vara självklart att det fanns engenerell dispens för dem som anlägger sådana här synpunkter. De anser att derasarbete skall vara i livets tjänst, och då vill de inte göra just nämndaingrepp. Jag förstår inte svaret. Där finns ett klart och tydligtnej till det jag efterlyst. Det står att det inte går att göra någonförändring.