prot · G70948 · 1983-12-31 00:00:00 — Detta bidrag skulle ha varit av denstorleksordningen att det hade motsvarat ungefär hälften av den genomsnittligaförlust som banorna går med. Det gick inte att få enighet om det, utancenterns förslag avslogs. Det har medfört att de regionala huvudmännen ,nästan på löpande band, tvingas tala om att de av ekonomiska skäl inte kanutnyttja SJ:s tjänster . Många delar i SJ:s bannät kommer då attförsvinna . tyckte sig ana att jag ångrade att jag hade väcktmotionen. Nej, det gjorde jag inte. Jag ansåg att den var nödvändig, eftersomvi från sida vill slå vakt om den femåriga strukturplanen. Vad jagdäremot sade, och gärna kan erkänna en gång till, var att vi saknade en belysningav relationen mellan de olika sysselsättningspaketen och de objekt som ingår iSJ;s strukturplan. Jag har under hand fått fram en del uppgifter som gör attjag nu kanske bedömer situationen mer positivt än vad jag gjorde då motionenväcktes. Men man får fatta sina beslut på basis av de informationer som man beslutstillfället. Jag delar uppfattning att vi i sak egentligenkommer att få göra det slutgiltiga ställningstagandet när vi skall behandlabudgetpropositionens förslag på SJ;s område. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. 59SVEN (vpk): Jag vill till säga attargumentet att det inte finns något samband mellan järnvägens investeringsbehovi vagnar och det förhållandet att man har problem med sysselsättningen vidGävle Vagnverkstad är litet dunkelt. Om en verksamhet av järnvägens karaktärbehöver utrustning och man har ledig kapacitet vid fabriker somtillverkar den utrustningen, kan det ju vara i högsta grad angeläget attmedverka till att just dessa lediga resurser utnyttjas för att undvikaarbetslöshet och för att tillgodose ett behov som finns. Men jag är medveten omatt här behövs en planering och att det aktuella företaget måste anpassa sinproduktion och sin förmåga att utveckla produkter till det behov som t. ex. idet här fallet järnvägen kan ha. Detta är ju ofta understruket i samband meddebatten om investeringsutvecklingen och inte minst i den socialdemokratiskamotionen 1981/82:1894 om ökat byggande inom kommunikationsområdet, där mansäger att det gäller att utnyttja lediga resurser för olika investeringar -inte minst inom den offentliga sektorn - för underhåll av t. ex.transportapparaten och byggandet av järnvägar. Jag säger ingenting annat än att den socialdemokratiskaregeringen startade bra - jag sade rivstartade - med vissa riktadeinvesteringar i kommunikationsverket, men det gäller att vidmakthålla dettatempo, att inte vackla utan se till att man fortsätter med denna offensivautveckling. Jag skulle också vilja försöka kommentera vad som härsades om SJ;s höga investeringsnivå: Men glöm inte bort att SJ har en alldelesspeciell situation därför att verket måste svara för sin egen infrastruktur.Man kan räkna med att kostnaderna för banor, som motsvarar landsvägen för denbilburna trafiken, uppgår till omkring 800 milj. kr. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. räknar manmed att det rör sig om 1 500 milj. kr. i driftkostnader att vidmakthålla dennainfrastruktur. Jag har velat säga detta därför att det ju blir litetmärkligt, om man inte tar med detta speciella förhållande när man bedömer SJvid sidan av andra företag. Jag nöjer mig med det sagda och vidhåller mitt yrkande ombifall till reservationen på denna punkt. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 60 (); Vi diskuterar just nu SJ;s investeringsanslag.Då tycker jag att det är litet konstigt att vill ta upp endiskussion med mig om driftbidragen till länshuvudmännen för detersättningsberättigade järnvägsnätet. Vi kan gärna diskutera den frågan, RuneTorwald, men jag tycker att vi i så fall skall göra det under en mera lämpligpunkt på dagordningen. När gör gällande att vi skulle ha fällt ettcenterförslag som gällde driftbidraget till huvudmännen, vill jag sägaatt även -såväl trafikpolitiska beslut som i 1983 årsjärnvägspolitiska beslut -har ställt sig bakom principen att det ärlänshuvudmännen som har det ekonomiska ansvaret för lokal och regionalpersontrafik, oavsett om den går på väg eller på järnväg. Bakom det beslutetstår samtliga riksdagspartier. Om nu har fått en bättre belysning avinvesteringssituationen för kommande budgetår för , är dettautomordentligt bra. Indirekt säger att det här är ett acceptabeltbeslut. Jag förstår bara inte varför yrkade bifall till centernsoch vpk:s gemensamma reservation på den punkten. Jag vill till säga detsamma som jag sade imitt förra inlägg, nämligen att detta att tidigarelägga investeringar till SJoch därmed minska budgeteringsutrymmet i nästkommande budgetproposition påintet sätt har påverkat planerna beträffande godsvagnsbeställningar hos Ageve.Självfallet anser jag, precis som , att det är angeläget attAgeve försöker fortsätta med sin exportsatsning och därigenom ökar sinproduktion och försäljningen på den internationella marknaden. Jag sade också i mitt tidigareinlägg att Ageve självfallet bör vara med om att bygga om järnvägsvagnar ochanpassa dem till kundernas behov och därigenom få möjlighet till ökadsysselsättning. Jag tror dessutom att vi inom en relativt snar framtid fåranledning att diskutera även andra åtgärder som kan ha en positiv effekt påsysselsättningsläget vid Vagnverkstad. 61RUNE (); kan i viss mån ha rätt när hansäger att jag kom in på ett område som inte hör till dagens debatt. Anledningenvar att utgöt sig över regeringens allmänna välvilja och självinte höll sig till ämnet. Jag delar uppfattning att samtliga partieri princip var överens om att de regionala huvudmännen skulle ta det ekonomiskaansvaret för lokal och regional trafik, såväl på väg som på järnväg. Men glömdå inte, , att enhälligt sade att någonkostnads-övervältring från staten på kommuner och landsting inte skulle få ske. Det var när vi upptäckte att konsekvenserna av 1979 årsbeslut - om det inte kompletterades med ett driftbidrag till kommunerna -skulle bli mycket kraftiga kostnadsövervältringar på kommuner och landsting. Visade att om man vill behålla ett miljövänligt transportmedel, somden spårbundna trafiken är, måste man åtminstone i någon mån reducera dekostnader som annars kommer att drabba länshuvudmännen. Det var anledningentill att vi tog upp frågan om driftbidrag till järnvägslinjerna utanförriksnätet. Låt mig bara också marginellt tala om - alla vet nämligeninte detta - att förlusterna per bankilometer på just de banor som ärnedläggningshotade är betydligt lägre än på de icke lönsamma bandelar somtillhör riksnätet. blir det så att de regionala huvudmän som råkar habandelar utanför riksnätet drabbas extremt hårt. Låt mig svara på frågan varför jag har yrkatbifall till vår reservation, när jag erkänner att jag under hand fått vissainformationer som visar att i varje fall beloppen inte är desamma som de viutgick ifrån. Jag yrkar bifall till reservationen närmast därför att vi där harangett att vi på inga villkor vill gå med på att strukturplanen raseras. Skulledet visa sig att det nu finns andra siffror och att vi därför inte behöver gålika långt när vi behandlar budgetpropositionen så är det bara bra. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. 62SVEN (vpk): Jag skall inte lägga mig i debatten omlänshuvudmännens ansvar och om hur det går för de nedläggningshotade banorna.Den debatten får vi väl ta upp senare - vid nästa riksdagssession. Varför berörde jag i mitt anförande Vagnverkstad?Jo, därför att vi där faktiskt har ett exempel på sambandet mellan vår egennationella industris möjligheter och de offentliga verkens behov av olikaresurser. Det är detta samband jag vill markera. Jag noterar att utskottets ordförande här sade att han ärmedveten om detta samband. Han talade om exportsatsningar för GävleVagnverkstad. Men glöm inte, , att det är beställningarna inomlandet som är grundläggande för att man skall kunna bevara kompetens ochutveckla möjligheter till innovationer när det gäller vagnar m. m. Jag menaratt i det här fallet är denna principiella syn väldigt viktig. I oppositionsställning representerade socialdemokratin enoffensiv linje och sade ifrån att just sådana satsningar på kommunikationernakunde vara ett sätt att sätta fart på det svenska näringslivet - sätta fart påinvesteringarna och därmed få hjulen i gång på ett bättre sätt och även klarasysselsättningen. Lämna inte den linjen nu i andan av att vilja spara! Jag villvarna för att det kanske kan bli ett sparande som motverkar sitt eget syfte. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. 63FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag får meddela att anslag om kvällsplenum nu haruppsatts. 64 (); Än en gång vill jag påminna om att vidiskuterar SJ;s investeringsanslag. Därför skall vi inte nu ta upp endiskussion om driftsanslagen. Låt mig bara säga till att genom1983 års järnvägspolitiska beslut införs ett delat kostnadsansvar mellan statenoch huvudmännen. Hade vi fullföljt trafikpolitiska beslut, så hadekostnaderna legat helt på länshuvudmännen. Nog om detta. Det är klart att det måste finnas ett samband mellan SJ:sinvesteringsnivå och produktionen av järnvägsvagnar och godsvagnar i det härlandet. Något annat vore utomordentligt egendomligt. Vi strävar nu efter ochönskar att de beställningar som skall göras av rullande materiel i så storutsträckning som möjligt med hänsyn till upphandlingsförordningen går tillsvenska verksfäder. Men vad jag sade tidigare och vad jag vidhåller är att denfråga vi nu diskuterar på intet sätt har något samband med den akutasituationen vid Ageve. Jag vill än en gång säga, fru talman, att SJ:sinvesteringar, som uppgår till innevarande budgetår ochutgör av företagets omsättning, otvivelaktigt är den högstainvesteringsnivå som något företag i detta land har. Enligt 1979 årstrafikpolitiska beslut skall järnvägen vara stommen i vårt trafiksystem. Denhöga investeringsnivån kommer därför att ligga fast. Den kommer alltså att varaav en storleksordning som intet annat företag i detta land kan uppvisa. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter behandlingen avbostadsutskottets betänkande 12.) 65 FÖRSTE VICE TALMANNEN: till att debattera jordbruksutskottets betänkande 15 om vissa ekonomisk-politiskaåtgärder, m. m. Vissaekonomisk-politiska åtgärder, m. m. 66EINAR (): Jag skall be att för del få deklareraatt vi naturligtvis är införstådda med det faktum att vi alla måste hjälpas åtatt spara för att komma till rätta med det besvärande budgetunderskottet. Dennadebatt visar att man på alla områden måste vara med och dra sitt strå tillstacken. Besparingar på det sociala området, på utbildningsområdet, påtrafikområdet, på kulturområdet osv. berör alla medborgare. Bland allamedborgare räknar jag också jordbrukarna. Därför är vi inom väldigtförvånade över att regeringen i sitt åtgärdspaket utöver de generellabesparingarna föreslåråtstramningar som direkt går ut över jordbruksnäringen. Jordbruksnäringen i är redan mycket effektiv, denär mycket intensiv och den är väldigt litet personalkrävande iråvaruproduktionsledet. Den är också effektiv i de led som tar hand omlivsmedelsförädling, distribution etc. Det betyder att man har mycketpressade marginaler. Det är i det läget som vi med bestämdhet i en lång radreservationer vänder oss mot åtstramningar som försvårar produktionensmöjligheter. Livsmedelssubventionerna har visat sig vara ett brafördelningspolitiskt instrument. Utredningen om differentierad mervärdeskattkonstaterade så sent som att livsmedelssubventionerna har verkatutjämnande mellan familjer med olika inkomster och har störst betydelse förfamiljer med flera barn. som vi vet hur angeläget det är att i dagstödja barnfamiljerna lägger regeringen utan kompensation ökade pålagor ocksåpå dessa grupper. Utöver minskad subvention tillkommer påslag i handeln ochökade momskostnader med totalt 200 milj. kr. Höjningen av matpriserna kommer enmånad före den normala höjningen som en följd av jordbruksprisregleringen, ochneddragningen av livsmedelssubventionerna träder i kraft så att pensionärerinte får kompensation förrän . Förslaget att kraftigt minskasubventionerna drabbar direkt de ekonomiskt svaga grupperna i vårt samhälle. Omminskningen av livsmedelssubventionerna genomförs kommer detta vidare att fåsvåra effekter för livsmedelsindustrin och jordbruket. Om nu regeringen intetar någon större hänsyn till den lilla grupp av människor som sysslar medråvaruproduktionen, är det ändå en mycket stor grupp människor ilivsmedelsindustrin som jag tycker regeringen borde ta hänsyn till. Jag skall anföra att enda exempel här för att inteförlänga debatten alltför mycket. I ett normalt familjejordbruk, somspecialiserat sig på köttproduktion, är det ganska vanligt med en produktionpå kött . Enligt kommer den nu aktuellaneddragningen av livsmedelssubventionerna att påverka avräkningspriset med 2kr. Det är lätt att räkna ut att företag med hårt pressade marginaleri sin ekonomi inte tål en ytterligare press med . för en enda familjper år. De företagen kommer att slås ut, och det kommer att få sina effekterockså för slakteriarbetare och livsmedelsarbetare. Det är alldeles specielltanmärkningsvärt med utslagningar när det gäller fårkötts- ochlammköttsproduktionen, som vi kommenterar i reservation 5. Kvar har vi då när det gäller köttproduktionen i Sverigeendast produkter som kommer från djur som slagits ut från mjölkproduktionen.Där är ju inte kvaliteten den som folk egentligen önskar sig och som vi nuunder de lyckats att uppnå i fråga om svenska produkter iegen köttproduktion. Vi blir i stället hänvisade till import, som säkerligen idet nuvarande ekonomiska läget för vårt land innebär mycket ofördelaktigavillkor. Därför beklagar vi i särskilt mycket att ochfolkpartisterna är beredda att stödja regeringen när det gäller att genomföraförslaget. Medutgångspunkt i detta vill jag yrka bifall till reservationerna 4 och 5. Förslagetom handelsgödselavgifter har vi kommenterat i reservation 15. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. Det kanriktas många invändningar mot förslaget att införa en generell avgift påhandelsgödsel. I första hand måste den betraktas som en ny skatt, eftersom deninte finansierar någon kostnad som samhället har och inte heller kommeratt användas för riktade åtgärder. Trots att avgifterna kommer att höjaproduktionskostnaden för dem som använder handelsgödsel är avsikten att dettainte skall få kompenseras genom höjda konsumentpriser. Priserna påhandelsgödsel har fördubblats . Det vore enligt meningorimligt om någon kompensation ej skulle få tas ut. Det saknar motsvarighetinom andra näringar. Ökade kostnader, bl. a. den föreslagnahandelsgödselavgiften, kan leda till att jordbruk och trädgårdsnäring tvingasanvända kemikalier i ökad utsträckning för att kunna täcka de ökade utgifterna. Jag är mycket förvånad när jag hört kommentarer frånregeringshåll att handelsgödselavgiften skulle kunna leda till lägre kostnaderför jordbruket. Den som är insatt i hur de olika produktionsfaktorerna ärberoende av varandra måste tycka att det är en fnycket underlig slutsats. Jagvill inte på något sätt klandra jordbruksministern eller hans ställföreträdandejordbruksminister för att man inte har dessa insikter. Men det skulle varamycket värdefullt om departementet skulle kunna förstärkas med expertis när detgäller växtodlingslära och jordbruksekonomi. Då skulle man inte komma fram tillsådana slutsatser och sådana här förslag. Produktionsfaktorerna består av en lång kedja avsamverkande länkar. Om man hugger av en länk, är det inte bara så att kedjanblir en länk kortare, utan det kan helt enkelt hända att kedjan går av påmitten. Att i ett läge då har svårt att hålla proteinkvaliteten i veteförorda en lägre användning av handelsgödsel än vad som rekomenderats avsakkunniga i lantbruksnämnderna är ganska förvånande. Därför vänder vi oss emotdetta förslag. När det gäller kemikalieavgiften kunde vi möjligen accepteraatt en viss del av kemikaliekostnaden skulle användas till ökad forskning, somföreslogs av kemikalieutredningen. Men så har inte förslaget i propositionenutformats, för där tas ingen hänsyn till kemikalieutredningens förslag i dettahänseende. Det blir också här en ren straffskatt utan kompensationsrätt, ochdet kan leda till allvarliga störningar i produktionsapparaten. Det är därförvi från sida så bestämt vänder oss emot detta förslag. De övriga reservationer där mitt namn förekommer kommenterassenare i debatten genom . Jag ber med detta, fru talman, att få yrka bifall till dereservationer där mitt namn förekommer. 67ARNE i (); Vi har gjort en sådan uppdelningbeträffande de moderata framträdandena i debatten att jag kommer att uppehållamig vid frågorna om livsmedelssubventioneringen och miljöavgifterna. Dessaämnen berörs i reservationerna 3, 6, 9, 12 och 14. Somframgått av den långa debatt som pågått i fäster vi i moderatasamlingspartiet utomordentligt stor vikt vid vårt alternativ för att komma tillrätta med det stora budgetunderskottet. Få enskilda jordbrukspolitiska frågor- om ens någon - torde för svenskt jordbruk vara så angelägna att inte fråganom en sund utveckling av svensk ekonomi ändå kommer i första rummet. Vi hargått längre än regeringen och i konkreta förslag gett uttryck för hur vi anseratt budgetunderskottet skall avvecklas över . Vi tror inte påregeringens förslag till lösningar, som i så hög grad innebär skatte- ochavgiftshöjningar. Vi har således anslutit oss till skattehöjningar enbart närdet gäller sprit och tobak. Då vi dessutom har förslag om skattelättnader,ställs det utomordentligt höga krav på de besparingar som vi i konsekvens meddenna politik framlägger. Det är en from önskan att tänka sig att debesparingar vi föreslår inte skall beröra enskilda människor på nog så känsligaområden. Besparingar beträffande livsmedelssubventioneringen är ett sådantområde. De besparingarna påverkar varje hushålls egen budget, och de har medsäkerhet också viss inverkan på avsättningsutrymmet för lantbrukets produktion.Vi har således från vår sida inte någon anledning att från någon intressegruppvänta oss applåder för denna åtgärd. Vi tycker att det i och för sig är glädjande attregeringen har upptäckt nödvändigheten av besparingar, men i den aktuellafrågan tycker vi likväl att det är utomordentligt otillfredsställande att sammaregering, som medverkade till en höjning beträffandelivsmedelssubventioneringen, nu föreslår en sänkning. Denna ryckighet skadarjordbruket. Det är ofrånkomligt att beslutet skapadeförväntningar och kanske rent av gav anledning till nya investeringar inomlantbruket. Detta insåg också regeringen. Regleringsivrare som man är inomsocialdemokratin slängde man helt följdriktigt fram ett förslag om investeringsstoppsom också genomfördes . Krångel och elände för jordbruket har alltså åstadkommitsmed regeringens ryckiga och ogenomtänkta politik. För konsumenterna harryckigheten troligen varit något mindre problemfylld. Man har helt enkelt fåttytterligare med hög subventionsnivå på livsmedel. Det vore, fru talman, kanske fel att säga att enbart departier som vill minska livsmedelssubventionerna tillhör de ekonomisk-politisktansvarsmedvetna partiernas krets. och kommunisterna har rimligenchansen att med anledning av bugdetpropositionen på nyåret framläggabesparingsförslag i samma storleksordning som de andra partierna, där man ändåkunnat undvika att minska livsmedelssubventioneringen. Mot denna bakgrund harjag inte någon anledning att i varje fall kritisera försitt ställningstagande. Jag kan möjligen gratulera till att dethar bättre lösningar beträffande sitt budgetalternativ än vi. Men bevisningenhärvidlag åligger , som kan återkomma . Som jag inledningsvis antydde har socialdemokraterna isitt alltför otillräckliga besparingsalternativ valt att i betydande gradbasera det på skatte- och avgiftshöjningar. Budgetförstärkning i form av nyaavgifter på miljösidan i storleksordningen uppemot en kvarts miljard föreslås iproposi- Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. tionen.Detta är avgifter som vi i princip går emot. Vi har dock vid vår noggrannabehandling av denna fråga funnit att det inte är alldeles oskäligt att företagmed miljöstörande verksamhet vid prövning enligt miljöskyddslagen får stå försina kostnader som det allmänna åsamkas i samband med prövning för tillstånd.Det betyder att vi inte avvisar regeringens förslag då det gällerengångsavgifter, men vi avvisar bestämt de återkommande avgifterna förtillsyn enligt miljöskyddslagen. Vi har funnit det helt otillfredsställandeatt samhället ensamt formulerar kontrollverksamhetens omfattning och bestämmeravgiftens storlek. Företagen har sedan bara att rätta sig efter detta. Vad jag här har sagt om avgifter enligt miljöskyddslagengäller också beträffande täktavgifter som regleras i naturvårdslagen. Vibetraktar således den här föreslagna täktavgiften, vilken föreslås utgå med ettvisst antal ören per kubikmeter och år, som en ren skatt. I enlighet med vårsyn på nya pålagor anser vi att detta förslag skall avvisas. Regeringen föreslår också miljöavgifter förbekämpningsmedel och handelsgödsel. Något uppseendeväckande harjordbruksministern som motiv för detta i propositionen angett att negativaeffekter av kemikalieanvändningen har kunnat konstateras på olika områden. Jagvågar bestämt hävda att experter på området, till skillnad frånjordbruksministern, tämligen entydigt är långt försiktigare på denna punkt.Finns det egentligen, jordbruksministern, gott om exempel på sådana negativaeffekter, och de är av den omfattningen att de motiverar en särskild skatt? Nuär det sagda, fru talman, inte liktydigt med att även vi anser attåterhållsamhet med användningen av kemikalier självfallet är att föredra. Jag reagerar kraftigt mot att ickedokumenterade, eller kanske helt ogrundade, misstankar om skador på natur ochmiljö vid användningen av handelsgödsel och kemiska preparat ofta framförs. Sågör nu även jordbruksministern, och han tar detta som ett motiv för att införaen avgift på dessa viktiga förnödenheter i jordbruket. Jag vill gärna upprepa en synpunkt som jag redan harframfört i en reservation i den s. k. kemikalieutredningen, nämligen att deunika tillfällen som utredningen haft att med strikt sakligt betingademotiveringar klargöra förutsättningarna för användandet av gödselmedel ochkemiska preparat i jordbruket rent av kan gå förlorade, när man åsidosättersakkunskap och i stället hänger sig åt tyckande i kvalificerade sammanhang somutredningen. Jordbruksministern tar nu med liknande förfaringssätt påsig ett mycket stort ansvar. Det gäller för jordbruksministern att ifortsättningen kunna hantera de oppositionsbrasor som han så frikostigt låtermiljögrupperna skapa. Detta ger dem nytt bränsle, eftersom den sakligtbetingade motiveringen saknas i jordbruksministerns förslag. Oro sprids idenna fråga på grund av jordbruksministerns proposition. Jag tycker inte heller att man kan bortse från att såvälden socialdemokratiska majoriteten i kemikalieutredningen som ocksåjordbruksministern dessutom desavouerar och dess specialisterpå området i produktkontrollnämnden. Av vilken anledning, jordbruksministern,omger vi oss överhuvud taget med hög kompetens, om inte för att både lyssna till och ta intryckav de råd vi får. Tyckande av mer eller mindre opportuna skäl bär spår avansvarslöshet.' Som ett motiv för den föreslagna avgiften sägerjordbruksministern vidare att man, för att uppnå en ur miljösynpunkt nödvändigminskning av användningen av såväl bekämpningsmedel som handelsgödsel, börinföra en särskild miljöavgift på dessa produkter. Jag vill gärna göra kammarenuppmärksam på att denna inte särskilt välgrundade uppfattning beträffandesambandet mellan en avgift och dess avhållande effekter kan få långtgåendeprincipiell betydelse.