prot · G709133 · 1983-12-31 00:00:00 — a. samverkan med grannarna, kontaktersom utvecklar gemenskap, möten över generationsgränserna och insatser som görhembygden spännande och attraktiv för tonåringarna, som ger ökat inflytandeöver hembygden och som ger Uvet på landsbygden ett innehåll som . Här har natiirligtvis såväl folkrörelser ochfolkbildningsorganisationer som kulturarbetare och kulturinstitufioner sittgivna ansvar. Mot bakgrund av dessa rapporter- och den rad avutredningar som arbetar eller har arbetat på skilda kulturområden, de flestaomnämnda i kulturutskottets betänkande som vi har att behandla i dag- drar vii den slutsatsen att samordning och vidareutveckling av dekulturpolitiska åtgärderna och målen är till gagn för kulturlivet ochmänniskorna i hela vårt land. Några utgångspunkter för ett sådant arbete finns angivna ivår motion. Jag vill här särskilt uppmärksamma det omfattande, akfionsinriktadeutrednings- och utvecklingsarbete som har bedrivits under rubrikerna Kultur iarbetslivet och Kultur i boendemiljö. Kultur i arbetslivet har resulterat i ett förslag tillhandlingsprogram som vi i kan ställa oss bakom i vad gäller mångaav de grundläggande tankegångarna. Men vi avvisar förslagets ensidighetbeträffande de medver- kändeorganisationerna, liksom förslaget till finansiering genom höjdaarbetsgivaravgifter. Med anledning av Kultur i boendemiljö är ett förslag tillhandlingsprogram under utarbetande. Jag hoppas och tror att regeringen harvilja och beredskap att inordna dessa närmiljösatsningar i den statligakulturpolifiken. Vi ifrån är av den åsikten att detta sker bäst isamband med en total översyn av kulturpolitiken. Kulturministern har själv med anledning av 1974 årskulturpolitiska mål och inför 1980-talets verklighet sagt att det kan"vara motiverat att - inom den ram som de kulturpolitiska målen anger -precisera vilka insatser som bör ges förtur i ett läge då resurserna ärbegränsade". Jag tycker det är viktigt att regeringen tillsätter enutredning som på ett allsidigt sätt har möjlighet att genomlysa de inriktningarsom har antagits kulturpolitiska beslut och som kräverpreciseringar. Det gäller att vidareutveckla de saker som kan vara särskiltviktiga inför 1980- och 1990-talen. Partierna med förankring i de storafolkrörelserna bör självfallet ha lätt för att enas om att en kulturutredningär värdefull och att den bör vidareutveckla kulturpolitikens innehåll. Särskiltgynnsamt bör det vara just nu när det finns förutsättningar att tillförhållandevis låga kostnader och genomföra utredningsarbetet,eftersom så mycket material redan har framtagits. Jag vill också understryka det glädjande i att enmajoritet i utskottet har kunnat enas om att höja förra åretsbiblioteksersättning med inför nästa budgetår. Jag tror att det är envikfig förstärkning tiU författarna söm på det sättet sker, och jag tycker attdet var intressant att det gick att få en majoritet om detta förslag. Andra talare från kommer att ta upp andra frågor idetta digra betänkande från kulturutskottet. Med det sagda vill jag yrka bifall tillreservafionerna 2, 6, 7, 11, 12, 37 och 38 samt i övrigt till utskottetshemställan. Kulturverksamhet m. m. 36JAN-ERIK (); Frihet, mångfald och kvalitet är vikfigaelement i en liberal kulturpolitik. Frihet innebär att varje enskild människaskall ha rätt att själv välja den form av kulturupplevelse eller kulturskapandehon vill ta del av och ägna sig åt. Det innebär också att var och en måste få rimligamöjligheter att träffa ett fritt val, inte hindras av geografiska ellerekonomiska svårigheter eller förutfattade meningar och ingroddavanföreställningar. För att man i praktiken skall ha verklig valfrihet krävssamhälleliga insatser på en rad punkter; garantier för rimliga priser ochavgifter på kulturområdet, åtgärder för geografisk spridning av kulturlivet ochstöd till kulturellt skapande. Barn och ungdom måste bli förtrogna med oUkauttrycksformer, deras nyfikenhet sfimuleras och deras intresse väckas också fördet som inte ligger mitt på allfarvägen. Mångfald är en konsekvens av frihet. Där frihet råderuppstår med nödvändighet många olika arter och former, som kompletterar,ifrågasätter Mångfald kännetecknar ett kulturliv som engagerar mångamänniskor. För en liberal kulturpolitik är det självklart att det måste finnasplats för både det professionella och det amatörmässiga, både det inåtvända ochdet samhällskrifiska, både det vackra och det omskakande. Folkpartietvill alltså värna om ett rikt och mångfasetterat kulturliv, men inte genom attuppställa förbud mot sådant som man kan anse inte håller måttet. Att förbjudaavarter kan visserligen stundom vara nödvändigt. Men förbud ger inte någotfillförlitligt pliktskydd. Det enda varaktiga skyddet mot gottköpslitteratur,undermålig underhållning, skräpkonst och spekulativt våld är i stället att låtamänniskorna lära känna den verkliga konsten och ställa krav på den och på sigsjälva. Engagemangetför mångfalden i princip innebär inte att vi anser att samhället och dess organskall avstå från att främja kvalitet. Allt är inte lika bra. Det somges stöd och stimulans måste fylla vissa kvalitativa krav. Här spelar denpågående, fria, kritiska kulturdebatten en viktig roll som vägledare. Ettkvalitativt högtstående kulturliv kan inte fungera utan en professionellkonstnärskår. Det är en utmaning mot samhället att många välkvalificeradekulturarbetare av försörjningskäl inte kan ägna sig åt sitt konstnärligaarbete. Deredovisade principerna utgjorde grunden för handlande under de sexår då vi i regeringsställning hade ansvaret för kulturfrågorna. Sammaprinciper ligger bakom vår kulturmotion och våraställningstaganden i kulturutskottet. Detta har lett till ett stort antalreservationer. Ändå är jag angelägen om att påpeka att årets kulturbudget ärväsentligt bättre än förra årets. Inte minst tack vare Operans skickligakapitalförvaltning har betydande fillskott kunnat ges kultursektorn. Det ärnaturligtvis bra. Folkpartietmenar att när anslagsminskning skett efter pris-ochlöneomräkning, har man nästan uttömt rationaliseringsutrymmet hoskulturinstitutionerna. Förutsättningar för fortsatt tillämpning av det s. k.huvudförslaget föreligger alltså inte. Därför bör de centrala kulturinstitutionernapå teater-, musik-, musei- och arkivområdet undantas från tillämpningen avhuvudförslaget för /85. Dessutombör , som har ett bekymmersamt ekonomiskt läge, tillföras ytterligare 1milj. SomRRV har framhålUt har regionaliseringen av kulturutbudet inte kunnat fullföljashelt. Vi har också föreslagit att antalet grundbelopp till regionala och lokalateater-, dans- och musikinstitutioner ökar med 40 utöver vad regeringen ochutskottsmajoriteten vill, dvs. med 3,2 miljoner. För de regionala museerna börantalet grundbelopp öka med 30 utöver regeringens förslag, dvs. med 1,9miljoner. Vidarevill vi anslå . till försök med regional teaterverksamhet i län somsaknar fast ensemble. Envärdefull satsning på barnens kultur sker. Utöver regeringens förslag vill vianvisa 5 milj. kr. för projekt där enskilda eller grupper av kulturarbetareknyts till skolor och andra ungdomsmiljöer. Deras uppgift skall vara att tillsammansmed lärarna stimulera elevernas kulturintresse genom aktiviteter av olikaslag. beslöt på mitt förslag att införa envisningsersättning för att förbättra villkoren för bild- och formkonstnärerna.I avvaktan på upphovsrättsutredningen är det angeläget att visningsersättningenbehåller sitt realvärde i relation till löneutvecklingen för andra grupper. En majoritet i utskottet- , ,och kommunisterna - föreslår nu en höjning avbiblioteksersättningen med mot socialdemokraternas förslag om . Detär glädjande att fyra partier har kunnat ena sig kring detta förslag - tråkigtatt socialdemokraterna har så ringa förståelse för författarnas rättmätigaanspråk på ersättning. Ett stort glädjeämne är att ett enigt utskott räknat uppanslaget till. för att kompensera detuteblivna anslaget från . måste gråta i sinhimmel över sina partikamraters i bristande intresse för kultur. Mennär kommun och landsting hotar svika får inte staten följa efter. böri alla avseenden slå vakt om det mest levande av våra nationalminnesmärken,teatern på . Nog är det märkligt att under en liberalkulturminister gällde debatten: Vad kan staten göra för kulturen? tycksdebatten i stället handla om: Vad kan näringslivet göra för kulturen? Herr talman!Jag yrkar bifall till de reservationer som bär mitt namn. Kulturverksamhet m. m. 37EVA (vpk): betänkande 18 tar upp en radkulturfrågor. Jag skaU huvudsakligen uppehålla mig vid vad med, nämligen diskussionen om näringslivets bidrag till kulturen,eller sponsring, medan andra talare från vpk kommer att behandla stödet till defria grupperna och centrumbildningarna och, inte minst viktigt, frågan om enregionalisering av kulturen, stödet till kulturen utanför storstäderna ellerdecentraliseringsmålet i kulturpolitiken. Sedan till detta med sponsring. Det borde inte vara någonhemlighet att vi i vpk är motståndare till sponsring. Vi är det utifrån enideologisk grundsyn på vad kultur är eller bör vara. Kultur är inte bara ettuttryck för människors upplevelser och erfarenheter, utan det är ocksåmänniskors arbete. Kulturen skall vara ett redskap för att utveckla ochgestalta verkligheten och en betingelse för att förändra den. Kultur omfattarbåde det som har varit och det som skall komma, för framtiden är redan här.Nuet är som bekant framtidens historia. Därmed har jag också sagt att kultureninte kan ses isolerad från samhäUslivet utan är en del av det. Men, herr talman, den kultur som dominerar ärsnarast en okultur. Det har vuxit fram en borgerlig kommersiell kulturindustri,som exploaterar de arbetandes kunskapsbehov och behov av upplevelser samtidigtsom den hämmar deras möjligheter att uttrycka egna erfarenheter. Denframställer myter om livet och samhället i det dubbla syftet att tjäna pengaroch bevara klassamhället. Kulturverksamhet m. m. Och som om det inte räckte med denna okultur, styrd avmultinationella bolags intressen, så vill företagen också nu avsätta kapitaLförs. k. andra kulturändamål. att skaffa en kulturprofil som kan geett bättre anseende hemma och utomlands. Därigenom ökar också kontrollen överkulturlivet genom att olika kultursatsningar görs beroende av företagens tyckeoch smak. Eller, som jag-framhåller i min motion: "Uppkäftiga experiment, politiska manifestationer,kollektiva arbetarspel med stark dagsaktualitet skulle knappast få bidrag frånnäringslivet. Snarare ligger den trendmässiga och spektakulära kulturen iföretagens intresse." Vi från vpk anser att kulturministern inte tillräckligtklart säger ifrån om sponsring i budgetpropositionen. Vi vill ha ett tydligareavståndstagande. Och apropå det som sagts här från moderat och liberalt hållvill jag framhållla att jag i min motion om sponsring till årets riksdagerinrar om ett samhälle där en större eller mindre krets människor från vaggantill graven görs beroende av . Det borde alla som talarom frihet begrunda. Jag vill citera ett stycke ur motionen: "Det lilla barnet föds på Sempersjukhuset ochföräldrarna gratuleras via direktreklam till nedkomsten med kreditkort påmodersmjölksersättning samt broschyrer från ortens företagsdaghem; 'Våra dagishar manlig personal', står det på Elektroluxannonsen. hamnar mamma i en amningspsykos men bliravhjälpt symptomen på Geigy-sjukhuset där hon ordineras lugnande pillersamt ett besök på som ger , också sponsradav . Det lilla barnet växer och börjar läsa. På biblioteketlånar det böcker med lånekortet som är prytt med ASEA:s emblem. Barnet lånargärna böcker om bilar eftersom det går på Volvo-dagis och av någon anledningblivit intresserad av rallysportens historiska hjältar. Pappa, som inte kan begripa varför mamma dukat under,trots terapistöd efter amerikansk modell och trots att mamma nu kanägna sig åt sin sysselsättning - handarbete - i lokala systuga, smiteri väg på för att söka svaret på sina livsfrågor. Föreställningen är sponsradav , och pappa blir efteråt bjuden på öl varmed hans vanor hädanefterförändras avsevärt." Naturligtvis, herr talman, är detta en skräckvision. Mendet är fullt möjligt att den blir verklighet om kapitalintressena får agerafritt. Vi anser att det är arbetarrörelsens uppgift att se till att det förbliren skräckvision och ingenting annat. Sedan några andra kommentarer. Vpk har också gåttsamman med om att inte medge att det s. k. huvudförslaget tillämpaspå kulturinstitutionerna. Vi har gjort det därför att vi anser att kultur ärför viktigt och många kulturinstitutioner alltför sårbara för att drabbas av de2-procentiga nedskärningarna. Vidare - och det konstaterade redan Jan-ErikWikström - har vpk och samtliga borgerliga partier motsatt sig regeringensutarmningspolitik gentemot författarna. Det är glädjande att vi här kan geytterligare ett påslag på'biblioteksersättningen, om än inte så stort som vi krävde i första hand. Jagtycker, herr talman, att socialdemokraternas reservation i utskottet tillnackdel för det skrivna ordet, till nackdel för författarna, är beklämmande. Med detta vill jag yrkabifall till samtiigareservationer som stöds av vpk. Anf.38 (): De av 1974 antagna kulturpolitiska målen ligger fast. Trotsen tendens till ökade spänningar mellan de värderingar som kommer till uttrycki olika motioner, som har väckts till detta , tycks dock lyckligtvisinget parti ännu vilja riva upp dessa mål. Detsker och har skett kraftiga förstärkningar kulturpolitiskabeslut, men ändå återstår mycket att göra. Anspråken på stöd från olika delarav kulturlivet är mycket stora och speglar i hög grad verkUga, djupt kändabehov. Till följd av det trängda ekonomiska läget har reformer huvudsakligenåstadkommits genom omprioriteringar. Inriktningen, att slå vakt om vitaliteteni kulturlivet och att öka delaktigheten i detta, framgår klart genom att t. ex.rationaliseringskravet på har kunnat hållas nere, från vid fullt uttag 13milj. till i propositionen endast 5 milj. kr. Regeringenhar inom kulturområdet prioriterat förstärkningar som möjliggör flerarbetstillfällen, främst för bild- och formkonstnärer. Detta kommer Lars-IngvarSörenson att ytterligare utveckla i sitt inlägg. Ettannat viktigt område som får förstärkta resurser gäller barnkulturen och desatsningar som där görs. kommer i ett senare inlägg att ta upp densaken samt museifrågorna. Förstärkningenav anslaget till kulturverksamhet i folkbildningen betyder både att nya grupperav människor får tillfälle att möta det professionellt inriktade kulturlivetoch att det blir fler arbetstillfällen för kulturarbetarna. Utskottethar framhålUt svårigheterna för kulturinstitutionerna att klaraett årligt rationaUseringskrav på . Andelen fasta kostnader i lokaler ochpersonal utgjorde redan när systemet infördes av de samladekostnaderna för institutionerna. På många håll har man nu nått smärtgränsen förvad som är möjligt att ta ut. Kulturinstitutionerna är i jämförelse med andrainrättningar inom områden av offenflig verksamhet mycket små, och verksamhetenär oerhört personalintensiv. De mycket begränsade rörliga kostnaderna, självaaktivitetspengarna, är ofta avgörande för kvaliteten och tillför den extrakrydda som lyfter fram upplevelsen. Utskottetbetonade så sent som att det särskilt för små institutioner kan varamycket svårt eller omöjligt att i fortsättningen åstadkomma en2-procentig rationalisering. Regeringen har ju också beaktat denna omständigheti årets budgetproposition. gemensam reservation från och vpk hemställs att de centralakulturinstitutionerna skall undantas från rationaliseringskravet på , vilketmotsvarar en kostnad av 4 milj. kr. I reservationen framhålls svårigheterna förövriga kulturinstitutioner, men inga förslag framläggs. har så sent somi höstas tagit del av riksdagsrevisorernas Kulturverksamhet m. m. granskning av Operans ekonomi. framhölli sitt inlägg att han var mycket nöjd och ansåg att det var en skickligkapitalförvaltning. Givetvis har det varit det, men det hade ändå varit bra omredovisningen gjorts litet tidigare. Då hade man kunnat prioritera inomkultursektorns anslagsområde. Mot bakgrund av den redovisning av Operansekonomi som vi har fått - och den ekonomin är inte svag - förefaller det litetsvårt att motivera varför inte Operan skulle ha utrymme för ettrationaliseringskrav. Ett bifall till denna reservation skulle ytterligare tärapå knappa resurser inom någon annan del av kultursektorn, genom att tvinga framen ompriori-tering. Vi menar från utskottets sida att det är i första hand demindre enheterna som är mest sårbara när det gäller rationaliseringskraven. Jagyrkar alltså avslag på reservation 1 och bifall till utskottets hemställan idenna del. Varken eller vpk har detaljredovisat sinfinansiering av förslag fill ökade kultursatsningar. Vpk har alltid haftobegränsade tillgångar att ösa ur men har heller aldrig brottats med enekonomisk verklighet i regeringsställning. Vpk:s påplussning på kulturbudgetenligger på 52 milj. kr. Dessutom yrkas i det betänkade vi tidigare behandladeett påslag på totalt 198 milj. kr. Det är förhållandevis väldigt kraftiga uppräkningar. däremot kritiserar regeringen för att intebedriva en tillräckligt stram ekonomisk politik men är synnerligen generöstinom kultursektorn i oppositionsställning. i regeringsställninginnebar folkpartibudgetarna dock besparingar också i fast penningvärde inomkulturområdet. har i en motion, 1361, utvecklat sin syn påkulturpolitiken. Där framhålls att personlig frihet är den fria kulturskaparenslivsrum och arbetsredskap samt att kulturskaparen är omistlig därför atthan/hon representerar sig själv, inte ett företag, en myndighet eller enorganisation. För att åstadkomma denna frihet vill minskakulturbudgeten med i runt tal 130 milj. kr. anser att det höga skattetrycket utgör enhämsko på kulturUvet, och upprepade det i sitt anförande. Detmåste kännas som ett hån för alla de kulturarbetare som drar sig fram påinkomster långt under existensminimum. Det är inte marginalskatterna som är detstörsta problemet vid en årsinkomst på , en inkomst som inte är enovanlig årslön för många kulturarbetare med lång och dyrbar utbildning. Dekulturarbetare som skulle förlora uppdrag eller ersättning i olika former frånsamhället skulle enligt åtnjuta en större skapande frihet vid enosäker möjlighet till stöd från enskilda eller företag. Enligt motionen från är det en kulturpolitiskambition att skapa utrymme för olika bidragsgivare genom minskade skatter,alltså skatter som bl. a. går till kulturstöd. Vilken frihet är det moderaternavill värna? Friheten att utdela allmosor efter behag för dem som så hava kanfår tydligen företräde före friheten för kulturskaparen att få uppdrag förkonstnärlig utsmyckning eller för framträdanden vid olika kulturarrangemangsom anordnas t. ex. genom folkbildningsorganisationerna. Jag yrkar avslag på reservationerna 2 och 5 och bifalltill utskottets hemställan i denna del. En fråga man ställer sig men som tyvärr - eller kanskelyckligtvis -knappast kommer att få något svar är; Hur skulle en gemensamborgerlig kulturbudget ha sett ut? Hur skulle då besparingskrav havägts mot påslag? I en sådan verklighet skulle knappast nivån hakommit upp till vad socialdemokraterna föreslår, misstänker jag. drastiska nedskärningar inom kultursektornhar inte mött särskilt många kommentarer i pressen eller över huvud taget idebatten - de tas helt enkelt inte på allvar. Det största borgerliga partietsförslag uppfattas av stora delar av kulturlivet som verklighetsfrämmande. Tilltron till gammalkonservativa värderingar av attkonstens integritet måste värnas är stark hos många moderater. Därför tycks devägra att se dagens inriktning i den moderata politiken mot en hårtmarknadsinriktad nyliberalism. hör till det fåtal bland dekonservativa som insett detta, och han har riktat en förödände kritik mot denborgerliga och framför allt den moderata kulturpolitiken. Viljan hos de borgerliga partierna att iutskottsbetänkandet till varje pris markera ett gemensamt positivt synsätt iinställningen till sponsring har ytterligare förstärkts . råder enighetmellan moderater, center och oni att sponsorstöd t. o. m. till kulturinstitutionernasbasresurser kan accepteras. Jag ser detta som mycket allvarligt. Under allatidigare år har både och ändå försökt värna ettsamhällsansvar för kulturens oberoende. Nog är det märkligt att inget borgerligt parti villeansluta sig till skrivningen i reservation nr 3: "Utskottet, som inte har något att erinra mot desynpunkter som framförts av statsrådet i budgetpropositionen, villbetona vikten av att olika former av stöd till kulturverksamhet från enskilda ochfrån näringslivet inte leder till att verksamheten påverkas." Såvitt jag kan se går utskottsmajoriteten t. o. m. ännulängre än vad den moderata motionen gör. Det är viktigt att kulturlivet ochmassmedierna observerar detta ställningstagande. Eftersom radio och TVbehandlas i samma motion som utskottsmajoriteten här vill ta till utgångspunktför ett tillkännagivande till regeringen, borde frågan kunna få ett preciseratklarläggande. I de fall där sponsorstöd till basresurser tillkulturinstitutioner enligt de borgerliga partierna kan accepteras, vad krävsdå? Krävs det ett politiskt beslut om en framtida satsning före accepterandetav sponsorstöd? Hur ser man på möjligheterna till politisk påtryckning för vissprioritering efter införandet av ett sponsorstöd? Kan inte vissa grupper köpasig politiska påtryckningsmöjligheter efter ett sådant ställningstagande? Blirinte kulturens uppgift att oroa, ifrågasätta, väcka och röra om ännu merträngd och hotad? Förutsätter inte detta att ekonomiska basresurser garanterassom inte är beroende av anslagsgivarens välvilja? Inställningen till sponsring speglar skillnaden i synen påkulturen som en process eller en procedur. Jag yrkar bifall till reservation nr 3 och därmed avslagpå utskottets hemställan i denna del. från vpk harnämligen i en Kulturverksamhet m. m. Kulturverksamhet m. m. reservation skilt sig från utskottsmajoriteten, och därförhar det borgerliga förslaget fått utgöra utskottets skrivning på denna punkt. utvecklar med färgrik vokabulär enanalys av sponsringen som jag till stora delar känner sympati för. Men att såkategoriskt'avvisa sponsring är ändå att hårdra dess möjligheter och betydelse.Visst kan det finnas ett utrymme för insatser från enskilda och företag, baraförutsättningarna och villkoren klarläggs, vilket ju framgår av proposifionen.Jag yrkar därför bifall till utskottets betänkande i denna del, vilket innebäravslag på reservation nr 4. Erfarenheterna visar behovet av en fortlöpandeuppföljning av vad som händer inom kulturområdets olika delar och av hurmänniskors levnadsvillkor i sin tur påverkar deras kulturmönster; det beskrevKarl mycket utförligt och levande i sitt inlägg. Tyvärr stryptes statenskulturråds utredningsresurser kraftigt under de år vi hade borgerligaregeringar. Uppföljnings- och utvecklingsarbete har därför fått ske utan extrainsatser.Nu har folkbiblioteksutredningen och utredningen om den regionala musikpolitikenlagt fram sina förslag. Det är utredningar som har arbetat med förhållandevisstora resurser. har vi också fått tillgång till riksrevisionsverketsrapport om teatern. Jag hoppas att dessa rapporter skall leda till konkretaförslag men också tända debatten om hur man skall arbeta inom kulturområdet fören bättre måluppfyllelse. utredning - Kommunerna, staten och kulturen -skall presenteras . Utredningen har dragit ut därför att vi harhaft knappa utredningsresurser, men också därför att vi påtagligt sett vilketenormt arbete det innebär att försöka spegla kulturlivets hela fält i olikadelar av vårt land, i olika kommuner och kommundelar. Det är så oerhörtskiftande. Det material som kommer hoppas jag skall ge underlag för enuppföljande diskussion i både kommuner och län. har varit representerad i utredningen menhar nu lämnat den. Det beklagar jag. Jag tror det hade varit av värde förcentern att fullfölja utredningen.