prot · G70922 · 1983-12-31 00:00:00 — RRV arbetar också vidare på att skapa enhetligare låne- och räntereglerför alt den vägen minska administrationen. 38 (): Jag är fillfredsställd medbostadsministerns kompletterande svar, eftersom det framgår attbosladsminislern delar den uppfattning som gav regeringen till kännamed anledning av centerparfisfiska mofioner vid förra . Arbetet haralltså kommit i gång, så att det blir möjligt att få fram ett underlag som kanligga till grund för ett riksdagsbeslut. Jag tror, som bosladsminislern, alldel skulle vara en värdefull ralionalise-ringsåtgärd, om man kunde förverkligai stort sett de tankegångar som vi har fört fram. Överläggningen var härmed avslutad. Meddelande om interpellationssvar Om publicering av vissrapport av , m. m. 10 §Meddelande om svar på interpellation 1983/84:36 Jag vill anmäla att jag inte kommer attbesvara Margö interpellation om landstingens möjligheter att uppnåde sjukvårdspolitiska målen, som är ställd till socialminister ,inom föreskriven tid. Jag hade tänkt svara , men då kan MargöIngvardsson inte la emot svaret. Jag har därför kommit överens med MargöIngvardsson om att interpellationen skall besvaras . 11§ Svar på interpellation 1983/84:20 om publicering av viss rapport av ,m. har i en interpellationställt frågor till mig angående en rapport som skrivits av experter knutna tillVärldshälsoorganisationen och som lar upp alkoholbrukets utveckling i u-länderoch i-länder och belyser de alkoholproducerande och alkoholförsäljandeländernas och förelagens roll för alkoholkonsumtionens utveckling. Som säger, har rapporten aldrig trycktseller blivit officiellt publicerad. Mot denna bakgrund ställer han fyra frågortill mig. För del första ber han mig redovisa omständigheterna kringtillkomsten av rapporten och den inställda publiceringen. För det andra frågarhan om vilka regler som gäller för publicering av undersökningar av uppenbartallmänt intresse inom FN-systemet. För det tredje frågar han vilka möjligheterden har att genomdriva publicering av rapporten. Till sistfrågar han vilka slutsatser jag drar av det inträffade när det gällerförtroendet för arbetet och objektiviteten inom WHO och andra FN-organ när"obekväma" fakta kommer fram. Låt migförst redogöra för rapportens tillkomsthistoria. har engagerat sig mycketaktivt inom WHO för att få ett väl fungerande program mot alkoholmissbruk fillstånd. 1981 gav tillsammans med de nordiska länderna ett extra bidragpå till WHO:s alkoholprogram, som då inte varsärskilt omfattande. Bidraget användes bl. a. till att finansiera enexperltjänst under två års fid. Det var som rapporten komtill. Den tillkom som en del i alkoholprogrammet. Men beslutet om att startasjälva undersökningen fattades inom WHO och inte på skandinaviskt initiafiv,som säger i sin interpellation. Det finns motsägande uppgifter om varför rapporten intepublicerats. Enligt vissa tidningar beror del på ingripanden från länder medstarkt intresse av alkoholhandel och alkoholkonsumtion. Enligt uttalanden fråntjänstemän i WHO lar rapporten inte tillräcklig hänsyn till akoholmissbruketshälsoaspekter och innehåller dessutom vissa Ivivelakligheler. ännu intekunnat bilda mig en egen uppfattning, eftersom rapporten inte sänts ut tillmedlemsstaterna. Vi har emellertid skrivit till WHO:s generaldirektör och bettatt få den sådan den finns inom WHO, om än i inofficiell och opubliceradutformning. Vår begäran utgör en klar markering av det svenska intresset förrapporten. Vi har fått den , men tiden har varit förknapp för en närmare bedömning av innehållet. Det är först när vi inomsocialdepartementet gjort en sådan som vi kan ta ställning till hur vi skall gåvidare. Klart är emellertid att den inte kan genomdriva attWHO publicerar den. Enligt reglerna har generaldirektören ensam rätt attbestämma vad organisationen skall publicera. Detsamma gäller inom alla FN:sfackorgan. Det är angeläget att fackorganen har en stark integritetoch kan stå emot yttre påtryckningar. Vi utgår från att fackorganen kan arbetaoberoende av starka kommersiella och ekonomiska intressen. Uppstår det någontveksamhet därvidlag, kan detta negativt påverka viljan att stödjafackorganen. Den omtalade rapporten utgör en del av den större fråganom att i WHO få till stånd ett effektivare program mot alkoholmissbruk, somSverige driver i WHO . När de nordiska länderna lämnade ett extra bidrag tillWHO:s alkoholprogram 1981, förutsatte vi att WHO skulle börjaavsätta ökade resurser över sin reguljära budget till ett program motalkoholmissbruket, som f. n. snabbt breder ut sig och utgör en allvarlighälsofara i en allt större del av världen. Viktiga program får enligt vår åsiktinte göras beroende av extra bidrag från medlemsstaterna. De måste inlemmas iorganisationens löpande verksamhet för att ha en chans att bli effektiva. Vid upprepade tillfällen har och de övriganordiska länderna framfört önskemål om ett utvidgat alkoholprogram. Jag harpersonligen tagit upp frågan med WHO:s generaldirektör. Till vår besvikelse har någon sådan satsning ännu inteskett från WHO:s sida, trots alt medlemsländerna enhälligt detta århar uttalat en begäran om att ett sådant program skall komma till stånd. WHO:s generaldirektör har vid ett möte lovatatt presentera ett förslag till ett utvidgat alkoholprogram. Det är minförhoppning att detta snart sker och att WHO lyckas skapa ett effektivt programpå detta område. Från svensk sida avser vi fortsätta att inom WHO energisktdriva krav på ett effektivt och väl fungerande program mot alkoholmissbruk. Om publicering av viss rapport av ,m. 41JAN-ERIK (): Jag lackar statsrådet för ettutmärkt svar. Det ger en intressant redogörelse för bakgrunden till beslutetinom , , att göra en undersökning omalkoholbrukets utveckling i utvecklingsländerna och de alkoholproducerande ochalkoholförsäljande ländernas och företagens roll för alkoholkonsumtionensutveckling. var den tidigare chefen för socialstyrelsensalkohol- och narkotikaseklion, , utlånad till WHO för att leda dettaarbete. Med hjälpav konsulter fick fram ett tiotal undersökningar om Om publicering av viss rapport av ,m. a.politik, konsumtion och skadeverkningar när det gäller alkohol. En studie rörde ekonomiska intressena bakom världshandeln med sprit, vin och öl. Denkarllägger de multinationella företagens struktur, maktställning ochmarknadsföring särskilt i tredje världen. Innan rapporten var helt klar omnämndes den på en av WHO:sregelbundet återkommande presskonferenser. Då hade man tydligen fortfarandeplaner på att trycka den. Le Monde fick tag i materialet innan det hade tryckts ochpublicerade delar av innehållet. Del är den versionen jag har läst. Då beslötWHO:s ledning att hemligstämpla hela rapporten. Den skulle betraktas som s.k.internt material. Efter del tryckte på för att få tag imaterialet, och då retirerade så till vida som det nu föreliggerett stencilerat exemplar som journalister kan åka till för att få läsa. har visserligen enligt interpellafionssvaret WHO:sledning gått med på att utarbeta ett program om alkoholfrågor, något somSverige ju länge och intensivt har drivit inom . Menledningens inställning framgår också av ett internt meddelande som nyligensänts ut till medarbetare inom WHO. Del är en kommentar till en resolution somantogs vid generalförsamlingen . I den resolutionen krävde en majoritet av medlemsländernaatt WHO skall hjälpa medlemsländerna att utarbeta strategier för alkoholpolitik.Nu uttrycker ledningen djup oro över denna resolution och säger: "Vi vetännu inte fillräckligl om orsakerna till att en del blir alkoholister, andrainte. Först när organisationen har den kunskapen kan den spela en aktiv rollför att hjälpa länderna med handlingsprogram." Informellt har man sagt i att det bara är denordiska länderna och arabstaterna som slår bakom. Officiellt säger att denär kritisk till rapporten därför all organisationen inte har med hälsovårdenall göra. Av tidningsuppgifter framgår all rapporten påvisar attalkoholförsäljningen följer samma mönster som försäljningen av tobak. Närmarknaden slagnerar i industriländerna försöker bolagen alt på alla tänkbarasätt skapa nya behov och konsumtionsmönster, nu i tredje världen. Flera av de dominerande alkoholproducenterna är f.ö.tobaksföretag av typ , och . De använder enmyckel aggressiv marknadsföring, som går ut på att genom uppseendeväckandereklam sälja en ny livsstil, där alkohol och tobak betyder status. Del är en mycket stor marknad det rör sig om - totaltomsätts ca 1 200 miljarder av alkoholindustrin i världen. Det är främstölet som är på frammarsch. har ölproduktionen ökatmed i 47 . De dominerande öltillverkarna är holländskaHeineken, danska Carlsberg och och brittiska Guinness. Jag har själv haft fillfälle att i flera utvecklingsländerse och höra hur snabbt den västerländska alkoholindustrin kan förändralevnadsmönster och skapa ett alkoholberoende som var okänt. Man skämsöver den hårdhänta exploateringen av tredje världens medborgare. Här harnaturligtvis också ett ansvar. svar är bra. Det skall bli mycketintressant alt få vela vad statsrådet tycker om rapporten, när denhar analyserats i departementet, och del kan finnas anledning återkomma tilldet i något lämpligt sammanhang, som vi kanske gemensamt kan söka få tillfälletill. Naturligtvis kan inte tvinga WHO att publicerarapporten eller ens att komma med ett förslag till program mot alkoholmissbruk.Men det är angelägel all vi klargör för att det allvarligt skulleskada tilltron till WHO:s integritet, om man faller undan för påtryckningarfrån stora medlemsländer eller - ännu värre - från alkoholindustrin. Om WHO vill räkna med ett utbyggt stöd från iframliden, måste man också visa vilja att la i tu med västerlandets störstasociala problem, alkoholberoendet, som hotar all bli en farsot också förtredje världen. Då kan man inte undanhålla världsopinionen ett material somavslöjar hur cynisk och målmedveten alkoholindustrin kan vara i sinexploatering av tredje världen. I har vi haft en betydande enighet under detsenaste decenniet om alkoholpolitiken. Riksdagsbeslutet om målet att minskatotalkonsumtionen är internationellt uppmärksammat, och det målet har ju visatsig vara möjligt alt uppnå. Vi bör också gemensamt driva denna angelägenhet,som jag framhållit i interpellationen, gentemot WHO med all den kraft som enenig polifisk opinion ger och med den tyngd som solidaritet med FN ochWHO innebär - ekonomiskt och opinionsmässigt. Om publicering av viss rapport av ,m. Jag konstaterar alt och jagär helt överens om angelägenheten av alt vi får ett alkoholprpgram inom FN:sram. Låt mig bara säga alt i och med all den här rapporten nuhar kommit till och är alt betrakta som offentlig handlingbehöver inte eller någon annan åka fill för att få delav den. Vi skall naturligtvis studera den. Vad jaghittills har kunnat få del av är en recension som en medarbetare i vårFN-delegation i har gjort, sedan han läst rapporten. I sitt personligaomdöme konstaterar han all rapporten uppvisar en rad allvarligakvalitetsbrister, och han förstår WHO:s ställningslagande i detta fall. Låt mig också säga all man vid dekontakter som vi har haft med WHO där har bekräftat att del finns myckelvärdefullt och intressant material i rapporten och alt man förmodligen kommeralt ompröva sin inställning. Enligt de uppgifter jag har fåll pågår nuförhandlingar mellan WHO och författarna till rapporten. Min förhoppning ärdärför alt vi inom en snar framlid också skall få en officiell rapport i WHO:snamn. 43JAN-ERIK (): Jag tycker all det är bra om vi får del avdetta i . Jag är säker på att det kan finnas brister i en sådan härrapport, men det bästa sättet all klarlägga det är ju all man publicerarmaterialet. Då får inte minst alla de alkoholforskare som vi har i Sverigetillfälle att ta del av materialet, recensera det och framföra krifiska synpunkter. Det kan bilda ettunderlag för vad vi skall säga till WHO. Det är klart att man varit bekymrad när man läst om hurstora, ansedda tidningar fått kämpa för att få ett exemplar av en rapport. Ärdet fråga om en dålig rapport, finns det ju inte något skäl att undanhålla den.Släpp den i stället fri! Jag är glad all konstatera att och jagär överens om detta. Jag tror att det är viktigt att här iakttar enmycket strikt hållning gentemot WHO. Jag har personligen inga illusioner närdet gäller alkoholindustrin och dess möjligheter att påverka WHO. Det ärviktigt att det också finns goda krafter som kan motverka dessa möjligheter.Låt oss därför i annat sammanhang återkomma till en sakdiskussion om den härrapporten. Jag villän en gång framföra ett tack för svaret. Överläggningen var härmed avslutad. 12§ Svar på interpellation 1983/84:25 om barnomsorgstaxorna har frågat mig vilkaåtgärder regeringen är beredd att vidta för att komma till rätta med deorättvisa barnomsorgstaxorna. Kommunerna har enligt socialtjänstlagen ansvaret föromsorgerna om barn och ungdom. Enligt samma lag fastställs grunderna föravgiftssättningen inom barnomsorgen av den enskilda kommunen. Jag är inteberedd att föreslå regeringen att frångå denna grundprincip. Det är den enskilda kommunen som har de bästaförutsättningarna att utifrån de lokala förhållandena avgöra hur de kostnadersom återstår sedan statsbidraget räknats av skall finansieras. Ytterst är detalltså en fråga för kommunen att ta ställning till hur mycket av kostnadernasom skall finansieras via avgifter och hur mycket som skall finansieras viakommunalskatten. Detta är en väsentlig del av den kommunala självstyrelsen,som innebär att det politiska ansvaret krävs ut i de allmänna valen. har tidigare utarbetatrekommendationer om föräldraavgifterna inom barnomsorgen. haremellertid beslutat att inte längre ge ut generellaförbundsrekommendationer för föräldraavgifter inom barnomsorgen. Det är ett faktum att kommunernas frihet att själva sättasina taxor har lett till att den enskildes kostnad för en viktig samhälleligservice som barnomsorgen varierar kraftigt mellan olika kommuner. Jag harockså reagerat mot att daghemstaxorna i vissa kommuner utformas på ett sådantsätt att de i realiteten utestänger låginkomsttagare från möjligheten att låtabarnen delta i barnomsorgen, medan å andra sidan höginkomsttagare slipper undanmed en mycket låg avgift i förhållande till sina inkomster. Jag kommer mot den här bakgrundenatt ta kontakt med Svenska kom- Nr 22 informera mig omhur ser på Predapen den problemet med de kraffigtvarierande barnomsorgstaxorna i kommunerna. 45MARIE-ANN (vpk): Bra, gratis daghem och fritidshem åt allabarn. Det är den korta paroll som kan sammanfatta vpk:s syn påbarnomsorgsfrågorna. Vi anser att alla barn skall ha rätt till en daghems-eller fritidshemsplats, och vi anser att kostnaderna för barnomsorgen skallfinansieras skattevägen. Hur ser det då ut ? Det första ledet i vår parollhandlar om kvalitet. Det skall vara bra daghem och fritidshem. varierar kvaliteten från daghem till daghem.Sammantaget tror jag ändå att man kan säga att vi över lag har en godtagbarkvalitet på daghem och fritidshem, även om mycket fortfarande kan göras för attförbättra den. I dessa besparingstider måste också såvitt jag kan förstå vissenergi ägnas åt att slå vakt om det som har uppnåtts i fråga om kvalitet.På många håll vill man nu öka antalet barn i.grupperna för att spara pengar.Tyvärr är det nog så att barnens arbetsmiljö är mera hotad i dessabesparingstider än de vuxnas. Vi är långt från ett uppfyllande av kravet på att.alla barnskall ha rätt till en barnomsorgsplats. Utbyggnaden måste enligt vår meningfortsätta i snabb takt. Det är dock den tredje delen av vår paroll som är ämnetför dagens interpellationsdebatt. Vi anser att barnomsorgen helt skallfinansieras skattevägen, är det ju inte alls så. Utredningen kostar(SOU 1983:14) visar faktiskt att föräldrar som har barn pä daghem i genomsnittbetalar mest för barnomsorgen. tar inte den undersökning som åberopas hänsyntill vistelsetiderna, varför den väl får tas med en nypa salt. Helt klart stårdock att det inte råder så stora orättvisor åt andra hållet som man ibland villgöra gällande i debatten. Dagisavgiflerna fastställs av kommunerna. Socialministernsäger i sitt svar - som jag nu vill passa på att tacka för - att rätten förkommunerna att bestämma hur mycket som skall finansieras via skatter och hurmycket som skall tas ut avgiftsvägen av barnomsorgskostnaderna är en väsentligdel av den kommunala självstyrelsen. Jag tycker alt detta påstående är någotöverdrivet. Såvitt jag vet har kommunerna också utgifter för skolor, men därhar de inte oinskränkt rätt att välja mellan att finansiera dessa utgifter överskatten och alt ta ut dem via avgifter. Det är landstingen som står försjukvårdskostnaderna, men patientavgiften är lika över hela landet. Del ärregeringen som beslutar om den. Varför är det möjligt att ha likformighet över landet närdet gäller avgifter för skola och sjukvård men omöjligt i fråga ombarnomsorgen? Är det för att alla fortfarande inte har rätt till barnomsorg?Kan vi hoppas på en bättre ordning den dag barnomsorgen är fullt utbyggd? Det råder faktiskt mycket stora orättvisor iavgiftshänseende mellan kommunerna. Jag kände till skillnaderna, men jag blevändå chockerad när jag tog del av kartläggningen i Vi föräldrar. Det kan varautgiftsskillnader på mellan familjer som i övrigt leverunder ungefär samma ekonomiska förhållanden. Jag redogjorde för ett exempel i min interpellation. Låtmig här ta ett annat. En mamma tjänar . och bor och leverihop med någon annan än barnels far. Två barnhar man, ett på dagis och ett på fritids. Bor denna familj i betalar den . Flyttar familjen till i Uppsalalän kan den sänka barnomsorgskoslnaderna med . Om familjen bor i och flyttar fill isamma län kan den sänka månadsulgiflerna för barnomsorgen med . Jag antar att socialministern har kunnat ta del av helaundersökningen, införd i Vi föräldrar inför den här debatten, varför jag nöjermig med dessa exempel. Såvitt jäg förstår av socialministerns svar är vi ocksåöverens om att dessa avgiflsskillnader är orättvisa och felaktiga. Del är svårt för att inte säga omöjligt för oss politikeratt här i diskutera stödet till de lågavlönade barnfamiljerna och troalt vi med olika bidrag skall kunna åstadkomma en utjämning mellan skildakategorier människor så länge dessa orättvisor finns kvar. Det är bra, tycker jag att socialministern i sitt svarreagerar mot dessa orättvisor, som ju får till konsekvens att låginkomsttagarei vissa kommuner uteslängs från möjligheten att ha sina barn på dagis. Iutredningen kostar.är infört en tabell som visar alt blandföräldrar med en sannolik facklig tillhörighet i /SR har sina barnpå daghem. För LO-familjerna är motsvarande siffra . Jag tror dess värreinte alt dessa skillnader har minskat . är det i och för sig inte enbart avgiften som bärskulden till detta förhållände. Så länge vi har en kö har också förmågan atthävda sig i byråkratin viss betydelse. Socialministern säger i sitt svar alt han avser att takontakt med i denna fråga. Det tycker jag är mycketpositivt. Socialministerns parti har ju också ett visst inflytande där. Dessvärre är del så all kommunerna, trots att har gett demrekommendationer, fortfarande i stort sett har var sitt syslem för att beräknaavgifter. Därmed vill jag inte säga alt det inte skulle kunna vara till stödför dem som ute i kommunerna vill verka för rättvisa dagisavgifter omKommunförbundet ger ut nya rekommendafioner. Det är naturligtvis bättre äningenting. Men har rekommendationerna tydligen inte haft så storeffekt. Jag vill slutligen fråga om detta är den enda framkomligavägen? Vad finns att göra om dessa orättvisor fortsätter, om kommunerna i dessanedskärningstider fortsätter att höja avgifterna? Det måste enligt min meningfinnas möjligheter att åstadkomma större rättvisa med hjälp av statsbidrag. Delbehöver inte gå ut över det kommunala självstyret på ett mer ingripande sätt änvad andra regler kan sägas göra. Vpk:s krav på att daghemsavgifterna heltskall slopas och att alltså barnomsorgen skall vara kostnadsfri är naturligtvis- det inser också - orealistiskt i nuvarande ekonomiskaläge. Inte bara statens utan också kommunernas ekonomi är hårt trängd. Dessutomhar reallönerna sjunkit i följd. Om vi gick in för all helt slopabarnomsorgsavgiflerna, då skulle sannolikt alla utbyggnadsplaner slopas. Jag har alllid haft uppfattningen attdemokratiska beslut skall läggas så nära de människor som berörs av dem som detnågonsin är möjligt. Jag är följaktligen en varm och övertygad anhängare avkommunalt självstyre. Del är kommunernas förtroendevalda och väljarna somskall bestämma t. ex. utformningen av barnomsorgstaxorna. Men jag är ocksåmedveten om att de ekonomiska förutsättningarna liksom den politiska viljanvarierar starkt mellan kommunerna och att det i sin tur kan leda till och harlett till stora - ibland orimligt stora - skillnader i familjernas kostnader förbarnomsorgen. Del är naturligtvis långt ifrån tillfredsställande - dethar också påtalat - alt kostnaden för en så viktigsamhällelig service som barnomsorgen kan vara högre ellerlägre beroende på vilken sida av kommungränsen man bor. Jag kan, som jag redan har sagt, inte undgå alt reageramot all daghemstaxorna i vissa kommuner utformas på ett sådant sätt all de irealiteten utestänger låginkomsttagare från möjligheten alt låta barnen delta ibarnomsorgen. Höginkomsttagare å andra sidan slipper undan med myckel lågaavgifter i förhållande fill sina inkomster. Jag skall också, herr talman, beröra en tredje dimensionav detta förhållande. Om man jämför två barnfamiljer med samma inkomster, denena bosatt i en söderförort till och den andra i en norrförort,finner man att deras disponibla inkomster efter kommunalskatt ochbarnomsorgsavgifter visar en skillnad på . per månad.Detta kunde möjligen försvaras om serviceutbudet i högavgiftskommunen varstörre än i lågavgiftskommunen, men i verkligheten är det tvärtom. Dettaförhållande leder till något mycket allvarligt, nämligen till en ökadsegregation i vårt samhälle. I söderförorten har man nämligen kunnat konstateraatt familjer, så snart de kommit på fot socialt och ekonomiskt, flyttardärifrån. Kvar blir en allt större andel familjer med ringa inkomster. Såsmåningom växer de sociala problemen och hotar att bli övermäktiga. Men jagutgår från att såväl de enskilda kommunerna som är medvetna omproblemen och om de betydande svårigheter som är oundvikliga om inte problemenlöses. Jag tror alltså på förnuft och resonemang. Därför anserjag att det första steget skall vara alt resonera med . Skulleden vägen mot all förmodan inte leda till det önskade resultatet, då - menförst då - är det att beträda en annan väg. 47MARIE-ANN (vpk): Del är roligt att diskutera medsocialministern, för hans svar visar ju att vi har samma uppfattning om dehärorättvisorna. Socialministern tog upp kommunalskatterna, som också harbetydelse och ökar dessa orättvisor. Vi har också, tror jag, sammagrunduppfattning när det gäller barnomsorgen i stort. Några kommentarer: Jag sade alt vi vill slopadaghemsavgifterna. Man kan finansiera detta skattevägen. Vi har inte gått frammed det kravet i dagens läge. Det kanske inte är möjligt att slopa avgifternahelt, så länge vi inte har en fullt utbyggd barnomsorg. Men vi anser attbarnomsorgen pä sikt bör helt finansieras skattevägen. Del är någonting vitycker skall eftersträvas. Om skattesystemet då ser ut som det gör , måstei så fall det mesta av finansieringen ske via den statliga budgeten, eftersomstatsskatten är den enda skatt som är progressiv, och vi vill ju ha ettprogressivt uttag av kostnaderna för barnomsorgen. Jag tycker alltså att staten redan nu skulle la över enstörre del av barnomsorgskostnaderna. kan vi tala om det slatsfinansiellalägel, som inte är särskilt bra. Ä andra sidan visar utredningen kostaratt staten /83 via avgifter på arbetsgivarna tog in 6,5miljarder kronor för barnomsorgen, men man betalade bara ut 5,5 miljarderkronor i bidrag fill kommunerna. Staten tjänade alltså en miljard på affären.Jag tycker alt man i alla fall skulle rätta fill detta.