prot · G709144 · 1983-12-31 00:00:00 — I betänkandet behandlas också frågor som gäller bostadsrätt ochombildningslagen. Denlag som antogs av 1982 säkrade möjligheterna för de hyresgäster somville överta sina bostäder och bilda bostadsrättsföreningar. De krav somframfördes av socialdemokraterna vid lagens tillkomst om att allmännyttans husskulle undantas från möjligheten framfördes tyvärr som ett förslag ornedelbartefter det att vi hade fått ett regeringsskifte. Vi motsatte oss då lagändringen,och vi har krävt en återgång så att de allmännyttiga bostadsföretagensfastigheter skall omfattas av lagen. Vianser det diskriminerande för en grupp hyresgäster, nämligen de som valt atthyra bostäder ägda av kommunerna, att förvägra dem rätten till att genombostadsrätt förvärva sin bostad. Det är också anmärkningsvärt att inte de storaproblem som finns med de allmännyttiga företagens fastigheter och det storatryck som finns för att ge människor möjlighet att välja bostadsrätten somboendeform kan tas som ett skäl för att återställa lagen som den en gång togs. Ibetänkandet behandlas också motioner från moderata samlingspartiet ochcenterpartiet om en ändring av den s. k. majoritetsregeln i ombildningslagen.När lagen antogs blev beslutet att det fordras kvalificerad majoritet för attfå en ombildning till stånd. Vi anser nu också från , i likhet medmotionärerna, att detta bör ändras så att det skall räcka med enkel majoritet. I11 a § i bostadsrättslagen finns ett förbud mot s.k. hembudstvång. Anledningentill den paragrafen är att man vill skydda den enskilde i förhållande till t.ex. kommuner. Det har förts ett antal debatter i denna kammare om detta.Socialdemokraterna har fört fram frågan om hembud som något önskvärt. Vi harmed kraft motsatt oss alla dessa förslag. Det gäller här verkligen denenskildes och bostadsrättsföreningarnas frihet gentemot bl. a. kommuner.Bostadsministern har givit bostadsrättskommitté i uppdrag att utredafrågan om eventuellt avskaffande av förbudet mot hembud. Då vi anser attförbudet bör finnas kvar har vi i i vår partimotion krävt attkommittén skall befrias från sitt uppdrag. Viåterkommer med kravet att 2 § tillståndslagen ändras så att förutom HSB ochRiksbyggen samt bostadsrättsföreningar anslutna till dessa organisationer ävenSveriges bostadsrättsföreningars centralorganisation (SBC) omfattas av lagen. Vianser att det inte finns någon anledning att särbehandla SBC. Den gemensammagrundsyn som finns hos dessa tre organisationers medlemmar, och som här är denbetydelsefulla, nämligen önskan om att bo med bostadsrätt, skall varaavgörande. Utformningen av lagen är ett exempel på att socialdemokraterna harandra värderingsgrunder för ett ställningstagan- de än de som bör gälla. Isamband med diskussionen om bostadsrätt och förköpslagens utformning har vifrån framfört kritik mot förslaget att ge kommunerna företrädesrättgentemot bostadsrättsföreningar vid försäljning av fastigheter. Dennalagändring försvagar bostadskonsumenternas ställning på ett oförsvarligt sätt.Den arbetsinsats och de kostnader som nedlagts av de boende i samband medförberedelser för fastighetsförvärv och oimbildning till bostadsrätt kommer i dessafall att raseras. Det kommer att fai:tas för de boende helt ofattbara beslut omdenna lag får träda i kraft. Dettaär ett mycket otäckt exempel på socialdemokraternas försök att inskränkafriheten för den enskilde och att ge möjlighet till direkta övergrepp. Jag yrkarbifall till reservationerna 1, 2, 3, 4, 5, 6 och 8. 78 PER (); Mot bakgrund av vad och har sagt här ianslutning till diskussionen om betänkandet beträffande ändringar iförköpslagen kan det finnas skäl att inledningsvis mycket kort redovisa degrundläggande principer på vilka förköpslagen vilar och vilka regler som ihuvudsak gäller för innehållet. Detfinns skäl att påminna om att en alldeles bestämd förutsättning är att detskall finnas en köpehandling. En köpare och en säljare skall vara överens. Enannan viktig förutsättning är att kommunen, om det finns en köpare och säljaresom är överens, under vissa förhållanden kan gå in och träda i köparens ställe. Mot dennabakgrund har jag Utet svårt att förstå den upphetsning och indignation som man spelar upp mot justförköpslagen. Vad som egentligen händer är att säljaren får precis det han harträffat avtal om. Vad köparen får göra är att vika undan för ett kommunaltbeslut - fattat i sedvanUg demokratisk ordning. Diskussionen gäller alltså, herr talman, för det första omvi skall ha ett markpolitiskt styrmedel av den karaktär som förköpslagen nuhar. Den gäller för det andra, om vi säger ja till att ha detta markpolitiskastyrmedel, vilka förutsättningar som skall gälla för att förköpslagen skall fåtillämpas. Vi fick höra av att moderaternasinställning står orubbligt fast. Man är emot förköpslagen. Ändå avstår man frånatt föra sitt yrkande om detta vidare, och är mycket intresseradeav att diskutera just hur förköpslagehs innehåll skall se ut. Jag beklagar att inte är beredda att ställaupp på detta mycket mjuka markpolitiska styrmedel. Och jag kan bara konstateraatt inte är redo att ge kommunerna den möjlighet som dennalag ger att styra utvecklingen inom den egna kommunen. Alla övriga partier häri kammaren tror dock på kommunernas förmåga i detta avseende och är beredda attställa upp bakom detta markpolitiska styrmedel. Diskussionen bör kanske därför snarare föraskring frågan: När skall förköpsrätt anses föreligga? Propositionen föreslår ett antal utvidgningar vad gällerolika rekvisit som skall vara uppfyllda för att förköpslagen skall fåtillämpas. Några av dessa utvidgningar har mött borgerligt motstånd, och jagskall därför kommentera dem. Låt mig börja med förköp för att genomföra detaljplan. Detfinns skäl att påminna om att en detaljplan inte tillkommer hux-flux, utan denär ofta föremål för kommunala överväganden i olika instanser.Det är en lång kedja av kommunala beslut via byggnadsnämnd, kommunstyrelse ochfullmäktige. Mot den bakgrunden måste man anse att detaljplanen inte bara visarvad som kan komma att byggas, utan detaljplanen är ett dokument som visar vadsom enligt mening bör komma till utförande. Det tycker jag är ensjälvklarhet. Om den vilja som kommunen på det sättet har manifesteratinte förverkligas tycker jag det är rimligt att detta utgör grund för förköp. Det är inget godtycke, . Det kan inte varafråga om ett godtycke - det krävs ju ytterligare ett kommunalt beslut, nämligenatt man skall utöva förköpsrätten. För övriga utvidgningar av förköpsrekvisitet kan man på principiellnivå föra ett tämligen likartat resonemang, dvs. att utskottsmajoriteten stödertankarna i propositionen och därvid fäster mycket stor vikt vid den kommunalabeslutsprocessen och det planerings- och beredningsarbete som föregår besluten. Herr talman!,Övriga skiljaktiga frågor i betänkandet är isak tidigare behandlade eller förs inte fram fill definitivaställningstaganden. Därför kan jag här avstå från att nu ta upp dem ochsammanfattningsvis yrka bifall fill utskottets hemställan i dess helhet. 79 (): Att det finns köpehandlingar upprättade och att det finns vissa villkorsom gör att säljaren får genomföra det avtal han har träffat vet vinaturligtvis. Men min upphetsning kvarstår, därför att jag vet att det finns såmånga fall där det här inte kommer att fungera på det sätt som kanske framförallt säljaren önskar. Omdet gäller ett lantbruk och mark som skall användas till friluftsliv kan detändå vara så att det är fråga om ett s. k. släktköp, dvs. att gården säljs nära släkting som då får ett relativt lågt pris. Då ser naturligtviskommunen sin stora chans att gå före och köpa marken till lågt pris. Jagskulle vilja jämföra den här förköpspropositionen med en lufttät plastduk somnu läggs över hela förköpsinstrumentet. Vi har tidigare haft vissa lufthål, mennu smyger man försiktigt fram med det här. Som här i riksdagenkommer den här saken utan att allmänheten egentligen vet och förstår vad ettsådant markpolitiskt styrmedel som vi nu tar till innebär. Det kommer man attupptäcka när man väl kommer i den situationen, och då är det naturligtvis försent att reagera, och det är tråkigt för människor. Denhär förköpslagen kommer också att fungera som en smörgås som har många pålägg.Låt mig fortsätta att exempUfiera med jord- eller skogsbruk. har mankanske haft en arrendator som man skulle fråga om han vill köpa, ochlantbruksnämnden har naturligtvis möjlighet att tala om vad priset skall vara,men skall man dessutom ha kommunen. Hurkommer det att bli med arrendatorns förköpsrätt framöver? Han kommer såvitt jagförstår att bli överkörd av den kommunala förkcipsrätten, om nu kommunen villköpa en gård som är fill salu och som är av intresse för den. Det kan t. ex.gälla en kulturhistoriskt intressant byggnad. Jaghar suttit i min kommuns byggnadsnämnd . Där har jag lärt mig attkommunen har stora möjligheter att styra både detaljplaner och över huvud tagetallt som rör planeringen av byggandet. Därför kan jag inte förstå varför PerOlof tycker att vi är upphetsade. Vi anser att förköpslagen, även densom har funnits, skall försvinna. Det föreliggande förslaget till beslut här iriksdagen kan vi inte acceptera. 80 (): Anledningen till att förköpslagen infördes var bl. a. att man villedämpa markprisstegringama och dra in oförtjänt värdestegring till det allmänna.Det var också när kommunerna behövde möjligheter till markförvärvför att kunna göra utbyggnader. Mankan naturligtvis diskutera om denna förköpslag är nödvändig . Vi tyckeratt den är det. Däremot kan en utvidgning av lagen inte anses berättigad. Detär också anmärkningsvärt att inte socialdemokraterna tycker att det är ettintrång i den enskildes frihet, om denne drabbas av ett kommunalt beslut omförköp. Frihetsdiskussionen måste gälla den enskildes rätt mot myndigheter ochäven mot kommunala församUngar. Vi ser en betydande risk i attfriheten för den enskilde inskränks, om fattar ett beslut om enutvidgning av lagen om förköp. Anf.81 PER (): gjorde det nästan klassiska numret från moderatutgångspunkt gentemot förköpslagen. Han använde visserligen en del nya ord isammanhanget såsom plastskynke, smyga och smörgåsar med många pålägg. Menfrämst handlade det om att fortsätta att tala om förköpslagens innehåll på ettfelaktigt sätt. Jagvill påstå att det som händer, om förköpslagen sätts i kraft i något avseende,är att säljaren får precis det han har varit överens med köparen om. försökte illustrera följderna, valde han ett sällsynt dåligtexempel. Jag skall inte tynga kammaren med att läsa upp vad som står i lagen omfrikretsen för släktskap, men jag kan rekommendera att studera3 § i förköpslagen. Där anges nämligen klart vilka undantag för nära släktskapm. m. som gäUer vid förköp. Anf.82 (); Det här handlar om ideologi och inget annat. Vår ideologi är att deenskilda människorna i vårt land fortfarande skall få äga någonting.Föreliggande förslag är ett steg, även om jag möjligen kan tillstå att det ärett försiktigt steg, i riktning mot att samhället skall komma över ytterligaremark och fastigheter. Jagkan inte tro att mitt resonemang beträffande förköpslagen är fel, Per OlofHåkansson. Om jag skulle sälja min gård till någon som varken är barn ellernära släkting till mig, kunde jag naturligtvis tänka mig att begära ett lågtpris. Jag tror inte det är riktigt att kommunen då skulle vara förhindrad attutnyttja förköpslagen och köpa gården. Jag vidhåller vad jag tidigare sade. Attförköpslagen inte är annat än uttryck för en socialistisk grundtanke, attsamhället skall sakta överta vår mark och våra byggnader, den saken vidhållerjag. Anf.83 PER (): vill göra det här till en ideologisk debatt, och det ärklart att det är det. Då tycker jag att det hade hedrat att föradebatten utifrån ideologiska utgångspunkter i stället för att vantolka ochförvanska förköpslagens faktiska innehåll, för det syftar bara till attskrämma. Jag rekommenderar i detta inlägg precis som i detförra ett studium av förköpslagen. Då kommer många av de uttalanden somJan-Eric Virgin här har gjort att framstå som felaktiga. 84 (); Jag har studerat förköpslagen, och jag kan inte se annat än att dettaär ett sätt att komma över så mycket mark och byggnader som Grundtanken äratt få till stånd en ordning som är heltäckande. Föruthar det funnits möjlighet till förköp på vissa områden, men man kompletterarförköpslagen, och jag tror att om lagen ännu inte är heltäckande så ger den90-procentig täckning. Om regeringen skulle sitta kvar, kommer det om någoteller att finnas 100-procentig täckning för att samhället skall kunnaförvärva allt det önskar, och den enskilde kommer till korta. Anf.85 PER (): säger att syftet är att samhället skall kommaöver så mycket mark som möjligt. Det hade varit bra om han talat omvar detta syfte är dokumenterat i lagen eller i förarbetena. Vaddet handlar om är att ge kommunerna ett medel att genomföra vad man på kommunalnivå har bestämt sig för att vilja göra. Det handlar alltså inte alls om deting som här för fram. Anf.86 (): Debatten leder nog inte mycket längre, Per . Vi harnaturligtvis vår ståndpunkt. Vihar alltid hävdat att förköpslagen skall avskaffas, och när man då utvidgar denlagen är det inte mer än rätt att vi reagerar och säger nej även till detta.Det är väl den slutsats man måste dra av vårt meningsutbyte. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslutetredovisas efter debatten om bostadsutskottets betänkande 26.) Kammarenövergår nu till att debattera bostadsutskottets betänkande 28 om ändrade formerför finansiering av bostadslån m. m. Ändradeformerför finansiering av bostadslån Ändrade former förfinansiering av bostadslån 88 (): har vid tidigare riksmöten föreslagit reformer inombostadsfinansieringen. Förslaget har då haft den utformningen att man skulleupphöra med den direkta statliga bostadslångivningen och uppdra denverksamheten till de befintliga bostadsinsfituten. Statens befattning medstödet till bostadsbyggnadsverksamheten skulle ges formen av kreditgarantierför de förluster som kan tänkas uppstå på den del av lånen som staten harett ansvar för. Mofivethar varit att detta är en mera rafionell ordning än den uppsplittring som råderi dag. Som det nu är, svarar bottenlåneinstituten i de flesta fall för 70 %.Sedan har man statliga bostadslån av varierande storlek, beroende pålåntagarkategori. I de flesta fall har man också ytterligare belåning hos bankför att klara överskjutande kostnader. Det skulle därför vara rationellt attminska antalet lån och försöka få finansieringen på ett ställe. Ändradeformer för finansiering av bostadslån Vimenar också att detta skulle medföra lägre hanteringskostnader ilåneadministrationen. Det är viktigt att försöka ta till vara varje besparingsmöjligheti bostadsbyggandet. Om man hade genomfört en reform på det sätt vi harföreslagit, skulle det på litet sikt ha inneburit möjligheter för staten attväsenfligt dra ner på administrationen inom bostadslåneverksamheten, både hosbostadsstyrelsen och hos länsbostadsnämnderna. En rätt stor del avlänsbostadsnämndernas arbete är t. ex. pantvård och liknande. Undan förundan skulle detta ha kunnat gå över till bostadsinstituten och där egentligeninte ha medfört något särskilt stort merarbete. Ettannat motiv för vårt förslag är att ur statens budget få bort en del avbudgetunderskottet som motsvarar det kapital staten har lånat upp för att i sintur låna ut till bostadsföretagen. Beloppet har legat istorleksordningen och innebär en kapitalutgift, eftersomamorteringarna med tiden flyter tillbaka. Det har alltså en väsentlig funktionäven i det sammanhanget. Tyvärrhar regeringens förslag inte utformats på det sätt som vi hade önskat. Det harvarit möjUgt att åstadkomma enighet om att vi skall flytta utbostadsfinansieringen ur stadsbudgeten, men socialdemokraterna föreslår att denskall läggas i ett särskilt finansieringsinstitut. Den orationella ordning somjag redan har påtalat kommer alltså att finnas kvar även i fortsättningen. Mantar inte till vara de möjligheter tiU besparing och rationalisering som hadefunnits. Omvi ser litet framåt, har beslutat om att underhållsfinansieringenskall ske på den oprioriterade marknaden. För den alltmeromfattande underhållsverksamheten kommer fastighetsägarna att vara hänvisadetill rebelåning av sina fastigheter, och då är det bostadsinstituten ochbankvärlden som kan ställa upp. Det hade faktiskt legat i linje med den principsom man slog in på i samband med beslutet om ROT-programmet att nu låtafinansieringen av nybyggnafion och ombyggnationer gå över bostadsinstituten.Det finns alltså som vi ser det starka och övertygande argument för den Unjesom och också och har följt i den härfrågan. Jag ber att få yrka bifall till den reservation 1 som vi har fogat tillbetänkande 28 och i vilken vi yrkar avslag på förslaget om att inrätta ettsärskilt statligt kreditaktiebolag. 89 (vpk); I den proposition som ligger till gmnd för det betänkande som vi nubehandlar lägger regeringen inför ett förslag som överensstämmer medvad civilutskottet begärde i sitt betänkande 1982/83:26. Förslaget om att bildaett särskilt, av staten helägt kreditinstitut, som skall svara för de medel sombehövs för den statliga bostadslångivningen, ligger i Unje med vad vpk undermånga år har förordat. Viser förslaget som ett steg på vägen mot en statlig totalfinansiering genom enbostads- eUer samhällsbyggnadsbank. Staten skall enligt vår mening ha ettavgörande inflytande på långivningen till bostadsbyggande och Detfinns anledning att införa statlig totalfinansiering genom ensamhälls- och bostadsbyggnadsbank, varvid såväl fullständig som integreradfinansiering bör gälla. Med fullständig finansiering avses en samordning avbottenlån och bostadslån fill ett lån, ibland kallat enhetslån. Med integreradfinansiering avses en samordning av byggnadskrediter och lån förbyggnadsobjektet. Bostadsbyggandetsfinansiering och villkoren för samhällets stöd till bostadssektorn har enavgörande betydelse för framtida bostadspolitik. De samhällsinsatser som görspå detta område betyder mest då det gäller att åstadkomma lägreboendekostnader. De bostäder som byggs är dyra investeringar för samhället ochför de enskilda människorna. De skall användas . Därför är detviktigt att både få ett enkelt och smidigt system och billigare pengar tillbostadsbyggande och följdinvesteringar. Detta gäller givetvis även för om- ochtillbyggnader och reparationer av bostäder och lokaler, för miljöförbättrandeåtgärder osv. Omman accepterar bostaden som en social rättighet och inte ser den som enmarknadsvara, måste bostadssektorn enligt vår mening brytas ut och särbehandlasdå det gäller finansieringen. Kravet på en statlig bostads- ochsamhällsbyggnadsbank för totalfinansiering av bostadsbyggande och följdinvesteringarär lika aktuellt nu som det varit under hela efterkrigsfiden. Det är välunderbyggt i arbetarrörelsen och hyresgäströrelsen som ett grundläggande kravpå en social bostadspolitik. och allmännyttiga bostadsföretag har i remissvar fill oUkautredningar uttalat sig för en sådan ordning som föreslås i vpk-motion 1063 ochs-motion 2008. Iriksdagen har gjorts uttalanden på förslag från tidigarestatsutskottet och civilutskottet om att fördelarna med en statlig totalfinansieringav bostadsbyggandet "är så påtagliga att de bör avstås endast av myckettungt vägande skäl". har godkänt dessa uttalanden. OUkautredningar har också förordat sådana lösningar. Ivpk;s upprepade förslag om bostadsfinansieringen har vi framhållitföljande. Vi tycker att systemet med uppsplittrade lån i form avbyggnadskreditiv som sedan omplaceras i form av bottenlånoch sekundärlån - ofta i olika kredifinsfitut - är både orationellt ochålderdomligt. Införandet av statligt enhetslån kan göra att man kan avskaffabyggnadskreditiven med dess höga räntor, och systemet med lån i olikakreditinstitut kan ersättas med ett lån i ett kredifinstitut. Vpkhar alltså talat för och föreslagit ett system med ett enda bostadslån med enräntesats och en amorteringsplan. Vi har föreslagit ett lånesystem där manmaximalt kan utnyttja alla resurser till bostads- och samhällsbyggandet utanonödiga fördyringar. Detlånesystem som regeringen nu föreslår bör administreras av länsbostadsnämnderna,och även kommunerna bör ha viktiga administrativa uppgifter i ett sådantsystem. Några bärande skäl för att införa ett kreditgarantisystem administreratav bostadsinstituten fanns enligt bostadlå-nekomittén inte, och vpk delar denuppfattningen. Bostadsverketsadministration i samband med utbetalning och förvaltning Ändradeformer för finansiering av bostadslån Ändradeformerför finansiering av bostadslån av bostadslånen är enligtvår mening effektivare än bostadsinstitutens administration av bottenlånen. Med hänvisning till det jag nu har anfört, innehållet i den vpk-motionsom behandlas i det här betänkandet och vpk-reservationen yrkar jag bifall tillreservation 3 i detta betänkande. Jag vill säga att i andra handstöder vpk reservation 2. Anf.90 (): Jag vill allra först ansluta mig till de synpunkter som KjeU Mattssonalldeles framförde. Det finns därför kanske inte någon större anledningför mig att noggrant gå igenom betänkandet i det hänseendet. Jag vill dock geuttryck för några reflexioner och synpunkter med anledning av detta betänkande. När socialdemokraterna föreslår lösningar på politiska problemväljer de inte den mest näraliggande, naturliga eller praktiska lösningen. Istället är det uppenbart ideologiska motiv som påverkar besluten. Med näsan iden socialdemokratiska regelboken läggs kursen ut. Säger reglerna att det ärstaten som i alla lägen skall öka sin intressesfär - eller i varje fall inteminska den - är alla sakargument ointressanta. Någotkarikerat är det detta synsätt som ganska klart präglar socialdemokraterna ibostadsutskottet i den nu aktuella frågan om att föra ut bostadslånen frånstatsbudgeten. Redan nu finns på bostadslånemarknaden låneinstitut, som på ettalldeles utmärkt sätt sköter bottenlånen. Dessa insfitut - Stadshypoteket,BOFAB och - har förklarat sig villiga att även svara för topplånen. Detvore en klar fördel om både botten- och topplån låg hos samma institut.Avsevärda förenklingar skulle med ett sådant system uppnås. Detär med beklagande man kan notera att socialdemokraterna i sittställningstagande har bortsett från dessa sakargument. Däremot finns dessasakargument väl samlade i reservation nr 1, och jag yrkar alltså bifall tilldenna. Tankamapå en total statlig finansiering av bostadslånen avvisas av utskottet. Detvägledande för utskottet i detta avseende är att det inte är ett ökat utan ettminskat statligt inflytande som måste eftersträvas. Jag yrkar alltså bifall till reservation 1 och i övrigt till utskottetshemstäUan. Anf.91 PER (): Vi har att träffa olika val. Jag harnu träffat ett val som innebär att vi sparar tid. Med hänvisning tillbostadsutskottets betänkande, reservation 2, propositionen och de tidigaredebatter om utskottsbetänkanden m. m. som har förts inom detta sakområde, berjag att få yrka bifall till reservation 2 och i övrigt till utskottetshemställan i dess helhet. Överläggningen var härmedavslutad. (Beslutetredovisas efter debatten om bostadsutskottets betänkande 26.) 9 § Kammaren beslöt attförhandlingarna skulle fortsättas . 10 §Anmäldes och bordlades Proposition 1983/84:201 Godkännande av konvention om upprättande av den europeiska Meddelande om 11 §Anmäldes och bordlades betänkande 1983/84:30 Forskning(prop. 1983/84:107 delvis) 1983/84:18 Kontant stödvid arbetslöshet m. m. 1983/84:126 delvis och 1983/84:100delvis) 1983/84:19-Sysselsättningsåtgärder för handikappade (prop. delvis, 1983/84:122,1983/84:125 delvis och 1983/84:139) 12§ Meddelande om frågor Meddelades att följandefrågor framställts 1983/84:579av () till statsrådet om för tidigt föddabarns rätt till liv: I massmedia har ett socialdemokratisktlandstingsråd fört fram förslaget om att man bör sätta både tids- ochviktgränser för när för tidigt födda barn skall få vård. Förslagetmotiveras av ekonomiska skäl.