prot · G709156 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:156 Förhandlingarnaleddes tiU en början av andre vice talmannen. 1 § Justerades protokollet för den 18 innevarande månad. 2 § vice talmannen meddelade att (vpk) den26 maj återtagit sin plats i , varigenom uppdrag somersättare upphört. 3§ Svar på fråga 1983/84:557 om ökad användning av biobränslen har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för attökad användning av biobränslen i önskvärd omfattning skall komma till stånd. Riksdagoch regering har prioriterat introduktionen av inhemska bränslen. För att ökaanvändningen av inhemska bränslen har på regeringens förslag beslutatbefria dessa bränslen från mervärdeskatt och förmånsbeskattning. Vidare harbeslutats att ett särskilt bidrag om till investeringskostnaden förtorveldade förbränningsanläggningar skall utgå . hardessutom beslutat om ett bidrag om tillinvesteringskostnader för anläggningar eldade med inhemska bränslen. Detär också angeläget att den nationella resurs som den billiga elen utgör tastill vara. Det måste dock ske i sådana former som är förenliga med delångsiktiga energipolitiska målen. Rätt använd - i flexibla system - kan dockden el som används för uppvärmning underlätta kärnkraftsavvecklingen, eftersomden kan ersättas med hushållning eller andra värmekällor. Ettsätt att utan framtida låsningar ta till vara en betydande del av den föruppvärmning tillgängliga elenergin är att använda den i avkopplingsbaraelpannor i fjärrvärmesystem. har därför beslutat om skatteåterbetalningpå vissa villkor för den el som används i Omökad användning av biobränslen Om ökad användning av biobränslen Om elen används i avkopplingsbara elpannor, minskar användningen avdyr oljebaserad kraftproduktion. De villkor som skall uppfyllas för attavkopplingsbar elkraft skall få utnyttjas innebär bl. a. att full effektreservskall föreligga för installerad elpanna. Denna effektreserv kan med fördelutgöras av pannor för inhemska bränslen. Avvägningen mellan el och inhemska bränslen föruppvärmningsändamål är av strategisk betydelse. Det är bra om el kan konkurreraut olja och kol, men inte om el hämmar introduktionen av inhemska bränslen. Denpågående tekniska utvecklingen kommer enligt min bedömning att leda till att deinhemska bränslenas konkurrenskraft förbättras och att de miljökrav vi måsteställa kan tillgodoses. Det är därför viktigt att elanvändningen under denärmaste åren utformas så, att man inte riskerar att de inhemska bränslena slåsut under det för dem avgörande utvecklingsskedet, eller att ett senare ökatutnyttjande av inhemska bränslen försvåras. Regeringen följer uppmärksamt utvecklingen och kommer bl.a. i det kommande förslaget om utvecklad energiplanering och i behandlingenav EK 81 :s förslag att ta upp dessa frågor. 2 (): Jag tackar energiministern för svaret. Detkänns speciellt tillfredsställande att hinna hit och ta emot svaret trots vildastrejker i . Det har varit en jakt på sekunder. Jag tycker att det är positivt att svaret andas en viljaatt försöka ta tag i de här problemen, även om svaret innehåUer litet avkonkreta förslag. Först ett par frågetecken: När man talar om dyroljebaserad kraftproduktion, förmodar jag att man syftar på dyr oljebaseradvärmeproduktion, annars går liksom problematiken inte ihop. Jag är också litet överraskad över att pannor för inhemskabränslen skulle vara en lämplig effektreserv. Med de drygainvesteringskostnader som det innebär att bygga den typen av pannor är detknappast någonting som lämpar sig att ställa som reserv. Om vi har densituationen, har vi ett elpris som ligger långt under vad som ger möjlighet förinhemska bränslen att konkurrera. Jag tror att det grundläggande problemet är att el ochinhemska bränslen konkurrerar på så olika villkor. Den s. k. avkoppUngsbaraelen prissätts inte utifrån kostnaden för tillkommande kraft utan frånutgångspunkten att den rörliga kostnaden skall täckas, plus ett mycket minimaltbidrag till den fasta kostnaden. Detta är möjUgt bl. a. på gmnd av attelproduktionen är en mycket mogen teknik, med större delen av sinproduktionsapparat uppbyggd på historiska investeringar, som ger mycket lågakapitalkostnader. Det är utan tvivel så att den äldre, mycket biUigavattenkraften har en konkurrensfördel som gör det mycket svårt för ny teknikatt konkurrera. För inhemska bränslen är situationen helt annorlunda.Tekniken är relativt ny, och utvecklingskostnaderna är fortfarande betydande.Kundens krav på vinstmarginal är större vid användning av ny teknik än när detgäller väl etablerad teknik. är investeringarna ibiobränsleanläggningar mycket långsiktigare än satsningar på elpannor. begränsas ofta till payoff-beräkningar, och då kommer den lägre investeringskostnaden när det gällerelpannorna att framstå som det mest fördelaktiga. Det är ju så att de snabbavinsterna ofta är de mest attraktiva. Jag vill gärna att energiministernredovisar om det finns några möjligheter till konkreta förslag . Detär ett mycket stort behov av detta. Först de frågor som reste. Med det system vi har numinskar man utnyttjandet av både värme- och kraftproduktion baserad på olja.Det är alldeles riktigt att el som går in i systemet och ersätter olja i förstahand ersätter oljebaserad värmeproduktion, men så som skattebefrielsesystemetär utformat innebär det ocksäatt det styr bort från oljebaseradkraftproduktion. Man får ju inte skattebefrielse för att använda el iavkoppUngsbara pannor när de oljebaserade kraftproduktionsanläggningarna går.Det system vi använder har alltså en styreffekt även i det avseendet. Beträffandebehovet av konkreta åtgärder vill jag säga att jag för min del tror att det imycket stor utsträckning i dagssituationen är fråga om en god planering och atti det här skedet sätta in biobränslena där så kan ske till bästa ekonomi. Dåkommer de i fråga inte minst i fjärrvärmesystem, där man kan använda sig avbiobränslen i kombination med t. ex. el och se till att man utnyttjar de olikavärmekällorna för att få maximaU god ekonomi. I ett sådant system är det intebara så att den äldre, billiga vattenkraften och skattebefrielsen för deavkopplingsbara elpannorna medverkar till att göra elen billig; det är dessutomså att den el som finns i ett fjärrvärmesystem som också utnyttjar biobränslenkan bidra till ätt fjärrvärmekostnaden genomsnittligt blir låg, trots attkostnaderna i introduktionsskedet kan vara höga för biobränslen. I den typen avsystem kan alltså el och biobränslen hjälpa varandra för att få maximaloljeersättning och hjälpa fram våra inhemska bränslen. Omökad användning av biobränslen Anf.4 (): Låt mig konstatera att summan av diskussionen om värme och kraft måstebli att vi inte subventionerar oljebaserad kraftproduktion genom att ha kvarskattebefrielsen även i denna situation. Det är att gå väldigt långt att påståatt man minskar kraftproduktionen genom att man inte låter subventionen gåutäven för den typen av produktion. Det hade i och för sig också varit enorimlighet." Närman ser på hela den här konkurrensbilden måste man ändå, tycker jag, funderaöver om det är vettigt att i den här situationen förstärka elenskonkurrensförmåga genom skattebefrielse. har i sig så många konkurrensfördelar,såsom en etablerad teknik med låga investeringar, att den pä egna meriter bordekunna klara konkurrensen gentemot biobränsle. Det vore det enklaste sättet attfå en hyfsning av den ganska besvärliga konkurrenssituation som vi har i dagoch som innebär risk för att vi slår ut såväl panntillyerkare som producenterav biobränsle. Följden bUr minskad sysselsättning och framför allt försening aven välbehövlig stabilisering av Om ytterligare klarläggande om den sovjetiska ubåtensgrundstötning marknadenför inhemska bränslen och tUlvaratagande av värdefulla inhemska resurser. När det gäller kombinationen el och biobränsle tror jagatt energiministern har rätt så till vida att under lågbelastningstid,, då det också är svårt att med hyfsad verkningsgrad driva i varjefall större biobränsleanläggningar, kan kombinationen vara fördelaktig. Dessatvå energislag kan stötta varandra - men det gäller i mycket begränsad omfattning. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på fråga 1983/84:555 om ytterligare klarläggandeom den sovjetiska ubåtens grundstötning har frågat om jag är villigmedverka i ett ytterligare klarläggande om den sovjetiska ubåten U 137:sgrundstötning. Förhållandena kring den sovjetiska ubåtens grundstötning ioktober 1981 undersöktes noggrant av överbefälhavaren, som redovisaderesultatet av undersökningen i en rapport till regeringen. Ingenting hardärefter kommit fram som ger mig anledning att ifrågasätta den dåvaranderegeringens slutsatser och ställningstaganden på grundval av rapporten. 6 (vpk): Jag tackar försvarsministern för svaret på min fråga. Jag kan väl konstatera att vi här har fått detauktoritativa uttalande som jag efterlyste från den nuvarande regeringen, ochså långt är det ju bra. Att debatten kommer att sluta med detta tror jag inte,för det finns fortfarande en hel del påståenden som inte har avvisats, och detfinns fakta som är oklara. Så debatten kommer nog att fortsätta, trots attförsvarsministern här går upp och säger att det inte finns något att tillägga.Jag är av den uppfattningen att det i mycket stor utsträckning beror på att vadsom hände i med U 137 blev värre än det borde ha blivit, pågrund av att reaktionära kretsar, högerkretsar, här i - och denmilitära ledningen - försökte att till varje pris ta ut det mesta möjliga tillsin egen fördel av den här affären. Det tror jag var till mycket stor skada -det har jag framhållit tidigare i debatt med den dåvarande försvarsministernoch andra försvarsministrar . Sådant väcker ont blod,speciellt när det kommer fram att det inte varit så helt med det ena och detandra. Man kan fråga sig vad den militära ledningen verkligen hargjort i det här faUet. Det har varit oklart hur det kunde komma sig att ettfrämmande örlogsfartyg kunde gå rakt in i ett skyddsområde utanför en avSveriges största örlogsbaser utan att upptäckas. Vem var vakthavande officer?Vem har ställts till ansvar för detta? Varför upptäcktes inte den här båten?Varför nonchalerade man telefonsamtal som kom tidigt och där det lämnades uppgifterom att det stod en ubåt på grund? Jagskulle i vilket faU som helst vilja ställa några följdfrågor i dettasammanhang: Vad anser försvarsmininstern? Har det gjorts några verkligtgenomgripande undersökningar när det gäller de militära cheferna, när detgäller örlogsbasens ansvariga i det här avseendet? Varför har det inte kommitfram mera uppgifter om detta? Vem är ansvarig? Nuhar den militära ledningen och reaktionära högerkretsar utnyttjat denna händelseoch.har nästan samsats om att det är synd om dessa militärer, därför att deinte har tillräckligt med medel för att sköta sina uppdrag. Men de har inteskött sitt uppdrag i detta fall fastän de har stora anslag - de har inte enskunnat klara bevakningen. Detta är allvarligt, och det är inte så konstigt attdet blivit en reaktion av det slag som den som uppkommit. Jag tror att detskadat det svenska försvaret och anseende väldigt mycket. Omytterligare klarläggande om den sovjetiska ubåtens grundstötning har naturligtvis rätt i att det finns en del punkteri hela ubåtsfrågan som är oklara. Detta har såväl regeringen somöverbefälhavaren och den som arbetade efter händelserna iHårsfjärden klart uttalat. Närdet gäller U 137 kan jag dock garantera och kammarens övrigaledamöter att ingenting i den aktuella debatten ger oss anledning attifrågasätta de tidigare bedömningarna. Detta gäller i synnerhet om man ser tillhela bilden och hela det material vi har inkl. resultaten av signalspaningo.d., där vi inte kan offentiiggöra detaljerna. >swaldSöderqvist ställde också frågan: Hur kunde det hända? vetmycket väl att vi efter 1981 har blivit på det klara med det här problemet, ochvi har försökt bygga upp ett skydd härvidlag. Vi har också vid flera tillfällenhär i kammaren diskuterat ubåtsskyddets uppbyggnad. Det tar tid att genomföradenna uppbyggnad, men jag tror att vi blivit bättre. Jag tror också attpersonalen inom försvaret nu är mer medveten än tidigare om problemen ochförsöker klara upp dem. Vi som politiker är också medvetna om saken och har därförså att säga ett öga på problemen. Anf.8 (vpk): Jag godtar naturligtvis försvarsministerns och den nuvaranderegeringens bedömning när det gäller huvudfrågan. Men den andra frågan, omansvaret, gäller ju inte riktigt samma sak som det försvarsministern nu tog upp- att stärka ubåtsskyddet, att skaffa bättre materiel för att tvinga uppubåtar, för att följa ubåtarna när man väl har upptäckt dem osv. Det är en sak,och det kan hända att det behövs förbättringar där. Vi har sagt att man kanföra över medel från andra delar av marinen eller från försvaret i övrigt tilldenna uppgift. Mendetta är alltså inte samma sak som det jag hade som den springande punkten imitt första anförande, nämligen frågan: Varför fungerade inte bevakningen vidKarlskrona örlogsbas de här höstdagarna? Varför upptäcktes inte den härubåten? Det borde rimligtvis ha slagits larm . Om radarn var ur funktioneller var avställd på något sätt, skulle man väl ha ordnat något Omersättning för skador vid islossningen i älv annat slags bevakning. Manskulle väl ha haft optisk bevakning, man skulle väl ha skickat ut patrullbåtare. Eller var det sä fram till denna tidpunkt att våra stora örlogsbaser låghelt öppna och att det bara var att köra rakt in i de här vattnen? Detfinns ett glapp här, och det borde utkrävas ett större ansvar av den militäraledningen, av de militära cheferna, vilka - som jag sade - nästan fått framståsom några som det är synd om, som inte haft tillräckligt med resurser etc. Mensådana resurser att de skulle kunna bevaka vattnen utanför en stor örlogsbashar de i alla fall haft. Detta har ingenting med förstärkningen av ubåtsskyddetatt göra, och där borde det utkrävas ansvar, tycker jag, av de chefer som varansvariga vid det aktuella tillfället denna natt. Det får vi kanske återkommatill. har helt rätt. Vi skall bli herrar över våra egnavatten. Det är vår målsättning. Överläggningenvar härmed avslutad. 5 § Svar på fråga1983/84:568 om ersättning för skador vid islossningen i älv 10 FörsvarsministerANDERS THUNBORG: har frågat civilministern om de inträffade skadorna vidislossningen i älv kan föranleda regeringen att lämna ekonomiskt stödtill dem som har drabbats. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som skall svara på frågan. Riksdagenhar tagit ställning till vilka principer som skall gälla förersättning för skador till följd av naturolyckor. Dessa principer bygger på detobligatoriska helvärdesskydd inom hem-, villa-, fritidshus- ochlantbruksförsäkringarna som infördes . Skyddet avserbyggnader och lös egendom vid översvämning till följd av bl. a. snösmältning.Försäkringsbranschen har lämnat information om sina åtaganden i det aktuellafallet. Omen skada av någon anledning inte täcks av försäkringsskyddet, kan staten frånfall till fall pröva om ersättning skall utgå. EnUgt de principer som riksdagenhar fastställt är utgångspunkten att det främst är enskilda skadelidande somskall tillgodoses. Ersättning avses endast komrna i fråga om det är socialtmotiverat och om det finns ett klart behov härav. Ivad gäller kommunernas kostnader för räddningsinsatserna finns möjlighet fördem att få ersättning enligt brandlagen vid nödlägen som har medfört särskilthöga räddningstjänstkostnader. Om en kommun har drabbats av andra kostnader,som har varit särskilt betungande för kommunens ekonomi, kan detta beaktas vidprövningen av om extra skatteutjämningsbidrag skall medges. 11 (): Jag ber attfå tacka försvarsministern för svaret på min fråga. ... ett flöde ifrånfjällen vältrar vatten utförbergen, tar det ut i Flodenflyttar holme, dräper också Juusos oxe Omersättningför skador vid islossningen i älv Flodenknep en kvarn i Kardis till att mala med i Jarhois Flodenpulsar präktigt, sopar ladorna från fick ge sig undanden berömda byn fick -respass När den kom tillKattilaforsen dämdes älven upp av isen Sen den kullvräkt Kaulinranta styr denkurs mot Kuivakangas Sålivfullt skildras vårfloden i älv av den förste kände bygdeskalden,. Detär starka naturkrafter som släpps loss av tidig värme. längsta älv,som har sina källor i den nordligaste fjällvärlden, är på sina stäUen en halvmU bred sä här års. FrånTorankankorva, strax norr om , bevittnade Keksi 1677 det åretsislossning. Han skUdrar den äskådUgt och berättar också med humor och värme omälvdalens människor och deras reaktioner på händelserna. Först genom muntligtradition och efter några generationer nedtecknat har Keksikvädet bevarats åteftervärlden. Ivår har detta naturkrafternas skådespel kunnat förmedlas via mera moderna mediaoch blivit uppmärksammat av en stor allmänhet. Det har emellertid inte baravarit ett tjusigt, dramatiskt skådespel, utan också inneburit hot mot människoroch skador på deras hus. Vägar har skurits av, hus har flyttats av flodensanlopp, människor har tvingats vakta sina hus dag och natt och hållit sigberedda för snabb evakuering. Vårfloden har varit den mäktigaste i mannaminne. Ivår tid har vi emellertid helt andra resurser än på Keksis tid, då vårflodenockså tog med sig . Genom militär beredskap, heUkop-terspaning,trotylsprängningar av halvmilslånga isproppar har förödelse och en störrekatastrof kunnat undvikas. Upptänkligaresurser har satts in. Vid akuta katastrofhot kan man ju inte i första handbefatta sig med fakturor, räkningar, som dock kommer i sinom tid. Och det ärhär min frågeställning kommer in, humvida statsverket. Omden framtida användningen av flygflottiljs anläggningar genom exempelvisförsvaret, i största utsträckning kunde ta på sig dessa kostnader och/ellerbetrakta dem som kostnader för övning, träning och beredskap. strömmar mäktig och bred. Översvämningen ser ut att ha nått sinkulmen. Men ännu ligger vägar avskurna och byar kringflutna av vattnet,sommarstugor Ugger i vatten. Från vårfloden, islossningen, till sommarflodenvid midsommartid kvarstår hotet, även om älv nu har ett lugnare lopp. Jag kan informera om att vi hade ett sammanträde iräddningstjänstrådet . Vid det sammanträdet var brandchefen iÖvertorneå kommun närvarande för att informera om förhållandenavid älv. Jaghar redan sagt att försäkringarna gäller. Försäkringsbolagens natur-skadenämndhar beslutat att rekommendera bolagen att ersätta de nu aktuella skadefallen iTornedalen, dvs. de skador som genom ispropparna vållats på byggnader och däribefintlig lösegendom. NaturUgtvis finns en självrisk med i bilden, men detta ärändå en väg att få ersättning. Ocksånär det gäller räddningstjänstkostnaderna för kommunerna finns det ensjälvrisk, som i det fallet är byggd pä skatteunderlaget. Anf.13 (): Än en gång vUl jag tacka försvarsministern för det positiva svaret påmin fråga. Jagvill ge ytterligare en aspekt pålslossningen i . älv har somframgått stora potentiella vattenkraftsresurser. En utbyggnad av vattenkraftenhar på sina håll föreslagits. Det skulle ge energi och arbetstillfällen av arbetslöshet och avfolkning hårt drabbad bygd. Det skulle också innebäraatt denna typ av naturkatastrofliknande islossningar eliminerades. Emellertidhar i och beslut tagits att den mäktiga gränsälven skaU frittfå flöda. Då kan det också synas rimligt att folkhushållet tar på sig dekostnader som åsamkas ekonomiskt svaga kommuner och enskilda, kostnader somåsamkats för att förhindra en naturkatastrof i samband med årets våldsammaislossning. Överläggningenvar härmed avslutad. 6 § Svar på fråga1983/84:572 om den framtida användningen av flygflottiljsanläggningar 14 FörsvarsministerANDERS THUNBORG: har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder föratt mark och anläggningar vid f. d. flygflottilj skall få envettig användning. Fråganom hur de delar av flygflottiljens mark och byggnader som inte ingår i denflygbas som staten behåller skall kunna användas har liksom vid andraflottiljavvecklingar visat sig vara svårlöst. i länoch högskolan /har framlagt förslag om attutnyttja anläggningarna för ett nytt utbildningscentrum med inriktning på olikateknikområden, bl. a. flygunderhållsteknisk utbildning. Enligt detta förslagskall stå som huvudman för den föreslagna verksamheten.Förslaget bereds f.n. inom . Huvudproblemet ligger ifinansieringsfrågan, eftersom förslagets genomförande förutsätter betydandeekonomiska insatser. Föratt lämna dörren öppen även för andra möjligheter har regeringen uppdragit åtfortifikationsförvaltningen att undersöka om det inom den privata sektornföreligger något intresse för att överta mark och byggnader vid flottiljen. Eneventuell sådan överlåtelse förutsätter naturligtvis att vederbörandes planerför områdets utnyttjande är förankrade hos kommunen.Fortifikationsförvaltningens undersökningar har visat att det föreligger intressefrån flera håll. Det inkomna materialet bearbetas f. n. Regeringen följerfortlöpande fortifikationsförvaltningens arbete med denna fråga. Iavvaktan på regeringens ställningstagande beträffande förslaget om ettutbildningscentrum och beträffande vad undersökningarna om eventuella privataintressenter kan leda till kan jag för dagen endast uttala att jag givetviskommer att fortsätta att verka för att det aktuella området så snart sommöjligt får en vettig användning. Omden framtida användningen av flygflottiljs anläggningar 15 HUGO.BERGDAHL (fp): Jag tackarförsvarsministern för svaret på min fråga. Men inte med bästa vilja i världen kanjag påstå att jag är nöjd med försvarsministerns svar. Jag tror att det ärviktigt att kort belysa bakgrunden till besluten kring själva flygflottiljensavveckling. Iapril månad 1979, i samband med att fattade beslut om attVästmanlands flygflottilj (Fl) skulle läggas ned, uttalade en enig riksdag, påförslag av försvarsutskottet, att Västeråsregionen skulle kompenseras medstatliga insatser för förlusten av flygflottiljen. Jag vill dock påstå attinget av de uttalade löftena infriats. I detta sammanhang konstaterar jag följande: Genom att lagts ned ärVästmanland ett av de få län' i värt land som saknar ett militärförband inomlänets gränser. Vidare är den offentliga sektorn inom näringslivliten. Det råder obalans mellan industri och servicenäringar. Vi i Västmanlandhar anledning att vara djupt besvikna över att dessa tidigare löftenom kompensation i fråga om sysselsättning m. m. trots av tillgängligplaneringstid inte infriats. Ytterst är det ändock regeringen som får taansvaret för denna passivitet. Dennu nedlagda flygflottiljens område, med markarealer och ett omfattandelokalbestånd, står mer eller mindre oanvänt. Risken finns att allt dettasnabbt förfaller. Försvarsmininsterns svar klargör inte vilka konkreta planersom finns vare sig när det gäller att kompensera Västeråsregionen för förlusten av eller närdet gäller åtgärder för att disponera den nu nedlagda flygflottiljensmarkområden och det omfattande lokalbeståndet. Lokalt i länet har man redovisatett stort intresse för Hässlös framtida användning. Länsstyrelseni - precis som försvarsministern konstaterat - liksomVästerås kommun och intressenter från näringslivet har vid mer än ett tillfällegjort uppvaktningar. Man har begärt besked om möjligheterna att överta den nunedlagda flygflottiljens anläggningar. a. har redovisatolika användningsområden vid ett eventuellt övertagande av anläggningarna vidHässlö. Det gäller då fler användningsområden än de som framkom i anslutningtill försvarsministerns svar på min fråga. Men trots alla dessa insatser harman inte nått något som helst resultat. Jag vill avslutningsvis ställa följande fråga till försvarsministern:Anser försvarsministern att det är försvarsdepartementet som .har ansvaret ochsom bör ta initiativ till att någonting vettigt kommer till stånd när detgäller den framtida användningen av det område som tidigare disponerades av dennu nedlagda flygflottiljen i ? Efteralla omgångar i det här sammanhanget tror jag att det skulle vara bra med ettklarläggande om vem som har det yttersta ansvaret för handläggningen av dennafråga.