prot · G70946 · 1983-12-31 00:00:00 — Vi får inte bli utgiftsblinda. Det borde vara en väckarklockaför oss alla att ränteutgifterna växer med 10 - 14 miljarder . Hurförfärande detta är visar en jämförelse med barnbidraget. Detta bidrag, som inågon mån skall bära levnadskostnaderna för våra ungefär 1,6 miljoner barnunder , utgör snart endast en tolftedel av statens ränteutgifter. Vi vorelättsinniga om vi inte insåg vilket fruktansvärt hot dessa ränteutgifter är mothela vår välfärdspolitik. Våra ungdomar borde vara mest oroliga. Vi är ju ändåpå väg att övervältra en jättelik skuldbörda på kommande generationer. Vill viverkligen det? Jag vill inte tro det. Det vore sannerligen dålig moral. Jagvågar tro att svenska folket inte vill att andra skall betala notan. Jag vill intetro att vi vill skriva ut en jättelik växel . Att vi måste spara medger även regeringen numera. Men vimåste spara på rätt sätt. I tider av kärv ekonomi borde vi bli särskilt duktigapä analysen. Vilka är de sämst ställda? Vilka är det som har det ganskahyggligt? Detta är rätt självklara frågor som vi bör ställa. Ännu viktigare ärdet att ge de rätta svaren. Vi kan aldrig samla den svenska nationen tillkraftfulla insatser mot en osund ekonomi om vi inte sparar på rätt sätt. Debäst ställda måste vara beredda att bära den tyngsta bördan. Den principen harinte regeringen tillämpat under sitt första regeringsår. Regeringensanalys har helt enkelt varit dålig. vill jag övergå till en mer konkret belysning av hurresurserna har fördelats . För de människor som under sina aktiva århaft ett bra jobb med god lön har regeringen varit beredd att höja pensionernamed ända upp till nära . Dessa grupper kan alltså lyftapensioner på . Dessutom kan dessa privilegieradegrupper i regel erhålla avtalsreglerade pensioner som t. o.m. är högre änATP-pensionen. När det gäller kroppsarbetare och småföretagare har interegeringen varit lika generös. Vissa av dessa pensionärer får finna sig i att levapå en pension på . Det är de här pensionärerna somofta haft de tunga, smutsiga och farliga jobben. De har utfört arbeten som deflesta andra inte velat ha. Klyftan mellan dessa olika pensionärsgrupper harvuxit . försöker socialdemokraterna försvara sig med attskatten utjämnar skillnaderna. Det är sant endast till en del. tjänst hari en standardanalys visat att de bäst ställda pensionärerna har en standard somär högre än de sämst lottade har efter skatt. Det är allmänt känt att många barnfamiljer sitter illatill ekonomiskt på grund av stor försörjningsbörda. Vi bör alla i denna riksdagta på oss ett visst ansvar för att det är på det sättet. En del partier bordekänna ett särskilt stort ansvar. Jag tar nu ett konkret exempel. Det gäller en barnfamiljmed tre barn med en hemarbetande förälder och en förvärvsarbetande. I detaktuella fallet är förvärvsinkomsten så hög som . De flesta betraktaren person med denna inkomst som höginkomsttagare. Det intressanta för dennafamilj är vad den har att leva av efter skatt, med tillägg av barnbidrag. Dåblir inte den här familjens levnadsnivå särskilt hög, ekonomiskt sett. De fårfaktiskt försöka klara sig på . per individ, medan de bästställda ATP-pensionärerna har . efter skatt att leva på. Dåhar jag ändå inte tagit hänsyn till de avtalsreglerade pensioner som kanfinnas. Alltså är den aktuella barnfamiljen i praktiken en familj med mycketlåg ekonomisk standard i förhållande till pensionären. Det beror på attskattesystemet inte tar hänsyn till försörjningsbördan i särskilt hög grad, ochdet är en brist. Skillnaden i standard beror också på att den ena föräldernutför ett i högsta grad samhällsnyttigt vårdarbete för sina barn, som samhälletinte värderar till en enda krona-ett arbete som, för att tala i klartext,socialdemokraterna inte vill räkna som ett arbete. Med dessa exempel har jag velat försöka göra denna kammareuppmärksam på att de ekonomiska klyftorna är stora inom det socialatrygghetssystemet. Dessutom har jag velat peka på att vissa grupper harglädjen av betydande förmåner. Om vi verkligen vill vinna uppslutning bakom en politikför en sundare ekonomi, bör vi alla göra klart för oss vilka grupper somverkligen kan bidra till sparandet. Utvecklingen har faktiskt varitden att i de exempel som jag tagit är det de ekonomiskt svagaste grupperna somförlorat. De har fått en sänkt standard. I stället är det de bättre lottade somfått det bättre. Att tro att vi kommer att lösa problem med en sådanutveckling är ganska orealistiskt. Det borde ha varit den omvända utvecklingen. Vi måste helt enkelt rusta oss med det politiska modet attvåga spara i trygghetssystemet om vi skall komma till rätta med den svenskaekonomin. I ett system som tar i anspråk över 100 miljarder i statens budgetkan vi inte komma undan besparingar, om vi verkligen vill få håll på degalopperande ränteutgifterna. Det jag har velat säga i detta anförande är att centernslinje är att sparandet måste ske på ett rättvist sätt. Vi är för vår delberedda att ge vårt bidrag för att hela svenska folket skall känna att man haren rejäl ekonomisk grundtrygghet. Den grundtryggheten saknar allaungdomar som har 90 dagars karens före arbetslöshetsstöd. Den grundtrygghetensaknar ungefär 400 000 föräldrar, som utför barnomsorgsarbete oavlönat. Dengrundtryggheten saknar mer än en miljon låginkomsttagare - oftadeltidsanställda kvinnor. Rätten till grundtrygghet saknar också mångamänniskor som har drabbats Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, rn. (SfU, pensionerm. Vissa ekonomisk-pohtiska åtgärder, m. m. (SfU,pen-sionerm.m.) av olyckanatt bli utförsäkrade. Det är de här grupperna som är de verkligt bortglömdagrupperna i dagens socialpolitiska debatt. Det är utifrån dén principiella grundsyn som jag här harförsökt redovisa, som vi från sida tagit ställning till regeringensförslag som berör socialförsäkringsutskottet. I reservation 1 ger vi uttryckför vår uppfattning att vi måste vara beredda att genomföra besparingar ävenframöver. I reservation 3 föreslår vi att man skall fördelaresurserna rättvisare på pensionsområdet. Vi kan inte se att det är nödvändigtatt höja folkpensionens grundbelopp för pensionärer som har nära . Däremot anser vi att pensionerna bör förbättras för dem somenbart har folkpension eller låg ATP. Därför går vi på linjen att höjapensionstillskotten för dessa pensionärer - för att på det sättet skapa enstörre rättvisa i pensionssystemet. I reservation 4 återkommer vi till, som , en välkänd fråga - och också en välkänd centerståndpunkt angående depensionärer som med nuvarande regler endast får folkpension utan pensionstillskott.Denna grupp av pensionärer får en alltmer orimlig ekonomisk situation. Att deblir utestängda från det standardtillägg som pensionstillskottet utgör innebäratt klyftorna växer i förhållande till övriga pensionärer. Denna grupp är sämissgynnad att många lever med en standard under existensminimum. Skälen föratt komma till rätta med dessa orättvisor blir nu allt starkare. Vi har alltsåfrån sida i reservation 4 upprepat vår kända ståndpunkt om att ävendessa pensionärer bör erhålla pensionstillskott. Det är för oss en viktigrättvisefråga. I reservation 5 ger vi också uttryck förcenterståndpunkter som är ganska kända för denna kammare. Vi har längekritiserat ATP-systemet för att det missgynnar kroppsarbetare ochlåginkomsttagare - arbetare, deltidsarbetande, ofta kvinnor, och många småföretagare- i förhållande till andra grupper. Vi upprepar i denna reservation vår kritik.Vi är positiva till att regeringen vill göra en översyn av ATP-systemet. Tyvärrhar inte socialministern tillräckligt tydligt redovisat att utredningensuppgift bör bli att komma till rätta med bl. a. de orättvisor i ATP-systemetsom både vi och LO har pekat pä . Därför föreslär vi ireservation 5 att man skall klarare ange att låginkomsttagarna måste få enstarkare ställning inom ATP-systemet. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillreservationerna 1, 3, 4 och 5 i socialförsäkringsutskottets betänkande 10. Deövriga centerreservationerna i detta betänkande kommer att taupp i sitt anförande. 59MARGÖ (vpk): , ivalrörelsen , framförde socialdemokraterna överallt på gator och torg ettviktigt budskap till landets pensionärer: om socialdemokraterna kom iregeringsposition skulle de återställa den fulla värdesäkringen av pensionerna.Socialdemokra- terna varmycket övertygande på den punkten, och jag tror att detta starkt bidrog tillvalsegern. Socialdemokraterna fullföljer inte löftet tillpensionärerna, genom att devalveringseffekten skall avräknas vid fastställandetav basbeloppet . Under den borgerliga regeringstiden började urholkningenav pensionerna. Då beslutade riksdagsmajoriteten att, som man uttryckte det,"rensa konsumentprisindex från energiprishöjningar, indirekta skatter ochsubventioner". Nästa attack mot pensionerna kom 1981. Dä beslöts att dens. 3-procentsregeln skulle avskaffas. Detta innebar att basbeloppet räknasupp bara en gång , i stället för att höjas varje gång priserna höjts med3 %. Efter regeringsskiftet rev socialdemokraterna uppbeslutet om att energiprishöjningar och indirekta skatter skulle frånräknaskonsumentprisindex vid beräkning av basbeloppet, men det skulle gälla förstfrån . Det gamla borgerliga beslutet om att räkna upp pensionerna bara engång låg dock fast. kommunisterna har vid upprepade tillfällenkrävt att regeringen skall stå fast vid sitt vallöfte till pensionärerna, ochvi upprepar detta . Återställ pensionernas värdebeständighet! Vi kan intefullt ut ersätta pensionärerna för de förluster de redan har gjort, men vårtförslag garanterar att pensionerna inte i fortsättningen skall urholkas i taktmed prishöjningarna. Det borgerliga förslaget, herr talman, kan väl närmastbetecknas som hyckleri, om det nu är tillåtet att använda det ordet fråntalarstolen. De borgerliga tar visserligen avstånd från att devalveringseffektenskall borträknas, men de vill återinföra systemet med att indirekta skatter,tullar, avgifter och höjningar av energipriserna vid bestämmande av basbeloppetskall borträknas frän konsumentprisindex. Detta innebär en garanterad ochfortlöpande värdeförsämring av pensionerna i takt med prishöjningarna. Ålderspensionärer och förtidspensionärer har verkligenhamnat i strykklass genom åtstramningspolitiken. De har drabbats av försämradepensioner och höjda levnadsomkostnader, som en följd av besparingarna ikommuner och landsting får de sämre vårdmöjligheter, och de får dessutom betalahögre avgifter för den vård och omsorg som de behöver. Ständigt återkommer regeringen med försäkringar om attkrisens bördor skall fördelas rättvist och att svaga och utsatta grupper skallskyddas. Då måste det enligt kommunisternas mening vara ettoeftergivligt krav att pensionerna garanteras värdebeständighet genom att maninte undantar devalveringseffekten vid beräkning av basbeloppet och genom höjer pensionerna varje gång priserna höjts . Det här är inte den enda attacken mot pensionssystemet. Vihar tagit del av regeringens förslag om att slopa änkepensionerna. Härbetonar inte regeringen besparingseffekten, utan förslaget är framlagt ijämställdhetens namn. I ett samhälle där kvinnor uppnått jämlikhet med män vadgäller utbildning, möjligheter på arbetsmarknaden och förutsättningar tillintjäna- 7 protokoll 1983/84:46-47 Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. (SfU, pensionerm. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. (SfU, pensionerm. deATP-poäng är principen om att kvinnor och män skall betraktas lika iförsörjningssammanhang riktig. Men med rådande arbetsmarknadsläge och storabrister i kommunernas barnomsorg kommer förslaget om slopande av änkepensioneratt få kännbara konsekvenser för mänga kvinnor. Särskilt hårt drabbas dekvinnor som vid de nya reglernas införande inte har sinförsörjning tryggad genom förvärvsarbete och intjänade ATP-poäng. De hinnerinte gardera sig mot de nya reglerna. Att i detta läge skaffa privatapensionsförsäkringar är bara möjligt för de redan privilegierade. På så sättkommer de nya pensionsreglerna att verka som en klasslag. Jag vill på detta tidiga stadium, eftersom det ibland ärsvårt att föra fram sin mening till regeringspartiet, ta tillfället i akt attomtala att vpk inte kommer att ge sitt stöd för ett genomförande av förslagetom änkepensioner som det nu ligger. I reservation 6 begär vi en översyn avATP-systemet. Då ATP-rätten är knuten till inkomsten under de 15 bästaarbetsåren i inkomsthänseende, får det till följd att klasskillnaderna följermänniskorna hela livet. Den som har stora inkomster under den yrkesverksammadelen av livet får bättre inkomster även som pensionär. Genom attlåginkomsttagare i allmänhet har en längre yrkesverksam tid änhöginkomsttagare, som i stället har längre utbildningstid, får låginkomsttagarebidra med avgifter under förhållandevis . Systemet fungerar ungefärefter den välkända principen "åt den som har skall varda givet". Vivill ha en förändring av pensionsberäkningen och en fördelning som inte drabbarde sämst ställda. betänkande innehåller ocksåbesparingsförslag inom sjukförsäkringsområdet. Patientavgiften vidläkemedelsinköp föreslås höjd från . fr. o. m. den 1 januari1984. Vidare föreslås en höjning av taxorna för besök hos privatpraktiserandeläkare till samma nivå som patientavgiften vid läkemedelsinköp. Därefterföreslås ytterligare höjning. Det förutsätts i förslaget att taxorna i denoffentliga sjukvården skall höjas med samma belopp. Sammantaget kommer detta att innebära att kostnaderna förpatienten vid läkarbesök och därmed föreskrivet medicininköp blir . Jagbefarar att en så hög kostnad kommer att medföra stor risk för att många vårdbehövandeav kostnadsskäl avstår från att söka läkare . Om sjukdomen därmedförvärras har ni knappast sparat några pengar. Pä sikt kommer i ställetsamhället att få ökade vårdkostnader. Jag undrar hur högt ni egentligen kantänka er att sätta avgifterna för medicin och läkarbesök. Var anser ni attgränsen går då taxorna får en rent avskräckande effekt pä människors benägenhetatt söka vård. Inte kan det väl vara socialdemokraternas avsikt att genomplånboken begränsa behovet av sjukvård och därmed pä kort sikt begränsakostnaderna? Avslutningsvis, herr talman, skall jag kommenteraförslaget om att sjukpenning inte skall utbetalas till den som insjuknar undersemester utomlands. Som skäl för att slopa rätten till sjukpenning då sjukdominträffar utomlands anförs bl. a. höga administrations- och kontrollkostnaderför handläggningen av dessa ärenden. Vi anser att det är ett märkligt avstegfrån denprincip som gäller vid andra försäkringar, t. ex. ATP, om inte försäkringenskulle gälla oavsett var den försäkrade befinner sig vid sjukdomstillfället.Det är inga stora pengar i den samlade budgeten som regeringen avser att sparamed det här förslaget - det rör sig om 10 miljoner. Vore det inte bättre omregeringen i stället genomförde en översyn av de höga administrations- ochkontrollkostnaderna, för att se om de höga utgifterna är befogade? Det gällerinte bara i detta sammanhang. En sådan översyn borde göras på flera områden. Jag yrkar bifall till samtligavpk-reservationer i detta betänkande. Vissa ekonomisk-pohtiska åtgärder, m. m. (SfU, pensionerm. 60SVEN ASPLING (s); För jämnt lyckades deborgerliga, med utslagsröstens hjälp, här i driva igenom engrundläggande och uppseendeväckande förändring av beräkningsgrunderna förfastställandet av basbeloppet och därmed värdesäkringen av pensionerna ochandra sociala trygghetsreformer. De lyckades konstruera ett system förbasbeloppsberäkningarna som skulle ha inneburit en fortlöpande urholkning avpensionsrätten. Försämring skulle ha lagts till försämring. skulledetta ha medfört att en genomsnittlig inkomsttagare fått sin kommandeATP-pension sänkt från . Det var en attack mot hela ATP-systemet,som skulle ha kunnat få förödande konsekvenser. Lika väl som dä det gällde de borgerligas beslut ominförandet av karensdagarna protesterade praktiskt taget alla berördalöntagarorganisationer mot beslutet att förändra basbeloppsberäkningarna. Densocialdemokratiska valsegern gav oss möjligheter att sätta stopp förden nedbrytning av det sociala trygghetssystemet som de borgerliga regeringarnastartade. rev vi upp det orättfärdiga beslutet omkarensdagarna och fattade principbeslutet om att återgå till de tidigarereglerna för fastställandet av basbeloppet. Det motsatte sig de borgerliga. Densociala nedrustningen på dessa viktiga områden skulle enligt deras meningfullföljas. Denna inställning vek de inte ifrån i de motioner som väcktes underden allmänna motionstiden , även om då markerade att de villeavvakta det kommande lagförslaget vad gällde värdesäkringen av pensionerna. I en gemensam reservation sluter nu upp bakommoderaternas förslag, som i korthet innebär att man accepterar den avregeringen föreslagna pensionsnivån men vidhåller de beräkningsmetoder som mantillyxade och som framkallade en så berättigad reaktion frånpensionärs- och löntagarorganisationerna. Lät mig i korthet nämna de grundläggande skillnader som idenna fråga föreligger mellan oss och de borgerliga partierna. De borgerliga vill ha kvar den lagstiftning som de drevigenom 1980. Den är så utformad att de prisförändringar som fortsättningsvisskall beräknas påverkar index med . Även om energipriserna inte ökarmer än övriga priser sker ändå en urholkning av basbeloppet, som uppgår till . Skulle energipriserna öka mer än konsumentpriserna. Vissa ekonomisk-pohtiska åtgärder, m. m. (SfU, pensionerm. föranlederdetta en ännu snabbare urholkning av pensionsskyddet. Detta är den avgörandeoch grundläggande frågan när vi nu har att ta ställning till principerna förbasbeloppets fastställande. När socialdemokratin höst övertog regeringsansvaretvar den svenska samhällsekonomin körd i botten. Vi hade fått ett enormtbudgetunderskott, en växande utlandsskuld och en rekordstor arbetslöshet. Underden sista borgerliga regeringstiden var den svenska kronan utsatt för en massivspekulativ attack. före regeringsskiftet uppgick valutautflödet till 1miljard kronor . Det var den räkning som den socialdemokratiskaregeringen fick överta . Den devalvering som följde var ennödvändig åtgärd, bl. a. för att öka vår konkurrenskraft gentemot utlandet.Denna liksom övriga åtgärder som ingår i regeringens krisbekämpningspro-gramhar redan gett betydande resultat. Det börjar återigen ljusna över vägen. Redan vid fjolårets riksdagsbeslut att återställaprinciperna för basbeloppsberäkningarna stod det klart att en avräkning tillföljd av devalveringens prishöjande effekt var nödvändig vad gälldepensionsförmånerna . Detta var också pensionärsorganisationernainförstådda med. Den diskussion som sedan följt har gällt storleken av dendevalveringseffekt som skulle räknas bort, men inte själva principen att ävenpensionärerna är beredda till de uppoffringar som är nödvändiga för att föralandet ur den ekonomiska krisen. har beräknat denna devalveringseffektpå prisutvecklingen till vid slutet av 1983. Det är denna priseffekt somkommer att avräknas från den allmänna prisutvecklingen. Någon ytterligare avräkningav den priseffekt på som beräknas komma att slå igenom på priserna 1984blir däremot icke aktuell. När devalveringseffekten väl är avräknad kommerpensionärerna att få full kompensation för kommande prisstegiingar efter precissamma grunder som gällde innan de borgerliga regeringarna ändradebasbeloppsberäkningarna. Det rör sig således om en engångsåtgärd som intepåverkar den fortsatta värdesäkringen av pensionerna. Det är alltså inte frågaom att sänka några pensioner. Vad det gäller är hur mycket pensionerna skallhöjas, dvs. hur stor kompensafionen skall bli för prisstegringarna. Dennaextraordinära engångsåtgärd får i övrigt ingen . inverkan på värdesäkringen avsocialförsäkringsförmånerna. Det är angeläget att slå fast detta. I den borgerliga reservationen har man i realitetenaccepterat och räknat in en devalveringseffekt. Man har nämligen stannat församma pensionsnivå som frånräknandet av devalveringseffekten innebär - dethörde vi av bl. a. alldeles - men man har undvikit att medett ord nämna de effekter som fortsättningsvis skulle följa av deras egna förslag,där försämring skulle läggas till försämring och en fortskridande urholkning avhela pensionssystemet skulle bli ett faktum. Så kan man naturligtvis försökadölja verkningarna av sina egna förslag, men verkligheten skulle bliuppenbar för dem det gäller, nämligen pensionärerna. Vpk kräveratt basbeloppet skall räknas upp fullt ut i förhållande till prisutvecklingenutan hänsynstagande till devalveringen. Dessutom kräver man att basbeloppet skalländras så snart priserna ändrats . Det karakteriserar kommunisternassätt att i denna som i så många andra frågor behandla de ekonomiskarealiteterna i dagens samhälle. Genom att det beslutade särskildatilläggsbeloppet slopats har möjligheter skapats för en förstärkning avfolkpensionens grundnivå, pensionstillskotten och handikappersättningen. Dettainnebär att pensionsnivån för en ålderspensionär med pensionstillskott höjsmed av basbeloppet. För en förfidspensionär med pensionstillskott höjsnivån med . ATP-pensionärernas pensionsnivå höjs . vill inte vara med om att höja folkpensionensgrundnivå utan vill i stället höja pensionstillskotten . Det bör dåpåpekas att det blir frågan om samma totala pensionsnivå som iregeringsförslaget för ålderspensionärer. Dessutom får de som saknarpensionstillskott faktiskt en förstärkning enligt regeringsförslaget. Omfördelningen av tilläggsbeloppet sker i enlighet med vadHandikappförbundens centralkommitté har föreslagit. Förbättringen av denekonomiska tryggheten kommer således några av de mest utsatta grupperna isamhället till del. Det är värdefullt att så sker. Senast hade vi tillfälle att diskutera fråganom pensionstillskotten vid undantagande från ATP - för vilken gång i ordningenär svårt att säga. återkommer och med en reservation ifrågan. Särskilt har tillåtit sig många turer i dennafråga . Deras jämförelse har i hög grad varit vilseledande. Vifick exempel på detta av . Man jämför exempelvis pensionenför det fåtal pensionärer som inte minst genom exempellösapropaganda valt att ställa sig utanför ATP och därför inte harpensionstillskott med den högsta ATP-pensionären. underlåter man atttala om att de allra flesta folkpensionärer som inte har ATP är tillförsäkradepensionstillskott. Man talar inte heller om att folkpensionärer utansidoinkomster får fullt kommunalt bostadstillägg och dessutom inte hellerbehöver betala någon skatt. Den som har högsta ATP har däremot inget kommunaltbostadstillägg, och han betalar dessutom skatt på sin pension. När innehadesocialministerposten, föreslog man ett direkt förbud för egna företagare attställa sig utanför ATP, ett förslag som f. ö. ställde sig bakom. Jaghar sagt detta förut, men jag upprepar det; hade ju centernhaft möjlighet att föreslå att de pensionärer som stått utanför ATP och därigenominte haft något pensionstillskott skulle ha fått sådant. Några sådana förslagsåg vi emellertid inte till när befann sig i regeringsställning. Inteens när man sedan, 1982, kom med förslag till pensionstillskott på för attkompensera de försämringar av pensionerna som man hade drivit igenom ansåg manatt de som hade begärt undantag - som också hade drabbats av försämringarna-borde få del av det extra pensionstillskottet. har alltid, på goda grunder och med mycket bredmajoritet, avvisat och motionsvis framförda förslag ompen- Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m.(SfU,pen-sionerm. Vissa ekonomisk-pohtiska åtgärder, m. m. (SfU, pensionerm. sionstillskottför dem som har begärt undantag från ATP. När jag läste partimotionom löntagarfonderna, fann jag en formulering som inte saknar intresse när jagnu med några ord skall behandla reservationerna om översynen av ATP-systemet. Idenna centermotion sägs: "Finessen är självfallet att man hoppas att detgoda anseende ATP har i breda grupper skall smitta av sig även påfonderna." Det är så sant som det är sagt att ATP åtnjuter ett stortanseende inom breda grupper i vårt samhälle.