prot · G709105 · 1983-12-31 00:00:00 — Statsbidragettill kommunerna beräknas enligt begränsningsregeln på antalet invånare över 65år. Men detta säger ju ingenting om behovet av färdtjänst. själv om att man inte skall generalisera och klumpa ihop folk över 65 årsom behövande av olika slag. Men det är precis vad man gör om man förespråkarbegränsningsregeln. Det vore rimligare att beräkna statsbidragen efter behovetav färdtjänst i varje kommun. Det är en sådan beräkning som vi i vpkförespråkar. Anf.31 () replik: skildring av våra reservationer var kanske intealldeles korrekt. Vi har föreslagit att statsbidragen skall halveras föratt senare slopas. Jag håller med om att det är hårt att behöva göra det. Men viär alla eniga om att vi måste spara - och det ganska ordentligt - för att viinte längre fram skaU försättas i en akut kris och kanske få lov att heltplötsligt avskaffa väldokumenterade statsbidrag. Jagär ledsen att vi behöver göra denna halvering, men situationen är sådan.Kommunerna får, som sagt, på detta sätt på sig för att leva upp till vadvi har önskat i våra reservationer. Jag yrkar bifall tillmoderatreservationerna. 32 () replik: Det är naturligtvis viktigt att man även när ekonomin är ansträngdbehåller ambitionen att förbättra och reformera. Då gäUer det att koncentrerade resurser som man har till de områden som är mest eftersatta. Därför är det f.n. ändamålsenligt med ett statsbidrag som hjälper kommuner som har en dåligtutbyggd färdtjänst att förbättra den. Hur ett sådant system i detalj skall seut kan man alltid diskutera, men den typen av statsbidragssystem behövs i dag- och jag skulle gissa för framöver. Omman, , skall ge sig på de specialdestinerade bidragen, bör detföregås av överläggningar med huvudmännen, för att tillförsäkra sig att inte denegativa effekter som man vill undvika uppkommer. Om man ensidigt skullebegränsa just dessa statsbidrag är det, såvitt jag förstår, alldeles omöjligtför huvudmännen att i nuvarande läge kompensera det bortfallet. Det är därförsom det, om man ger sig på specialdestinerade bidrag, är särskilt angeläget gör det först efter överläggningar med de berörda huvudmännen. Omsorgom äldre och handikappade m. m. 33 (): När debatten om detta betänkande bröts här i kammaren strax före12-slaget stod utskottets talesman i tur att gå upp italarstolen för att redovisa en del fakta om främst handikappfrågorna. I daghar han inte möjlighet att närvara. Jag kommer därför att, helt kort, försökasvara på några av de frågor som ställdes under gårdagens debatt. Efter migföljer ytterligare talesmän för utskottet. Tillbetänkandet finns fogade en rad reservationer från vpk och moderaterna.Utskottets majoritet har i betänkandet noga redovisat motiven för yrkandena omavslag på motionerna. Jagvill emellertid börja med att framhålla att det i de motioner som harbehandlats finns många bra synpunkter och många bra förslag på förbättringarsom utskottet ställer sig positivt till, bl. a. på handikappområdet. Men jagvill också framhålla att det finns förslag som markant avviker från de övriga.Ett av dessa nämndes . Det är förslag i motion 2239 om enhalvering av statsbidragen till färdtjänsten och driften av särskolor förutvecklingsstörda. Eftersom det rör sig om stora pengar skulle förslagen, om detilläts slå igenom, naturligtvis få allvarliga konsekvenser ute i kommunernaoch landstingen. Nedskärningarna skulle främst drabba de enskilda människorna. Vpkhar i motion 983 krävt att en särskild utredning skall tillsättas för att kommatill rätta med de s. k. små handikappgruppernas problem och behov. De gruppersom det här gäller omfattar ett mycket litet antal människor. Det rör sig omområden där läkarvetenskapen har gått starkt framåt. Man lyckasnu rädda allt fler av de okända handikapp-och sjukdomsgrupper somfinns uppräknade i motionen och utskottsbetänkandet. Utskottetframhåller att dessa grupper har samma rättigheter som övriga medborgare att fåsina behov av social och medicinsk vård och service Omsorg orti äldre och handikappade m.m. tillgodosedda.Erfarenheten av att handlägga de speciella medicinska, psykologiska och socialaproblem som är förknippade med dessa handikapp är emellertid ofta otillräcklig.De olika grupperna skiljer sig också i flera avseenden från varandra. Ävenbehovet av forskning och ytterligare resurser för medicinska och socialaåtgärder varierar. Enligt utskottets mening finns det ett stort behov av attinventera de olika gruppernas problem och behov, så att nödvändiga insatser kangöras. Frågan har också tagits upp i , som nyligenrekommenderat att sätta i gång ett nordisktsamarbetsprojekt för dessa små och mindre kända handikappgrupper. Projektetskall utföras i regi av för handikappfrågor. Utskottet ansluter sig till tanken att en nordiskprojektgrupp kan fungera som en idébank och informationskälla förprimärhälsovården. Inom ramen för handikapprogram finnsvidare, enligt vad utskottet erfarit, planer på,att i samarbete med berördaorganisationer kartlägga situationen för dessa mindre kända handikappgrupper.Enligt kontakter med som bl. a. ordföranden i har haft i denna fråga är mycket intresserad avarbetet att kartlägga gruppernas olika behov och problem. Utskottet har understrukit betydelsen av att man på olikasätt prioriterar denna verksamhet. Mot denna bakgrund har utskottet avstyrktvpk:s förslag om en särskild utredning i frågan. I motion 2105 har vpk krävt att samhället skall stå förmerkostnaderna vid framställning av punktskrift. Det är riktigt att desynskadade är en eftersatt grupp. Mycket återstår att göra för att förbättraförhållandena, men det är också, viktigt hur dessa förbättringar görs. Utskottet vill särskilt betona att såväl som Föreningen gör en stor insats genom sinproduktion av ersättningstidskrifter för synskadade. Det är viktigt att dessainsatser även i fortsättningen kan utvecklas och ges allt möjligt samhälleligtstöd. Utskottet noterar också att organisationernas äskanden i aktuellthänseende har tillgodosetts i propositionen. Ekonomiskt stöd ges f. n. tUl bl. a. Talboks- ochpunktskriftsbiblioteket. I pågår en försöksverksamhet med att medhjälp av mikrodatorteknik framställa i punktskrift. Iriksdagens regi pågår försöksverksamhet med framställning av riksdagstrycket ipunktskrift. Det händer alliså en hel del på detta område för att förbättraförhållandena för de synskadade. Detta är mycket glädjande. Det är emellertid inte säkert att samhället.skall täckaalla merkostnader som olika organisationer och föreningar för de synskadade hari sin verksamhet. Varje liten förening kan inte räkna med speciella statsbidragför merkostnaderna i den lokala verksamheten. Det skulle bli en ohållbarsituation i förhållande till andra handikapporganisationer. Jag kan exempelvisnämna teaterverksamhet, föreningar som gör sina egna handlingar ellerframställer material i samarbete med studieförbunden osv. Det är viktigt föralla organisationer att medlemmarna känner att de också kan göra en egen insats.Samhället skall inte stå för allting. Med hänvisning till vad utskottet har anfört i denna frågaber jag, herr talman, att få yrka bifall till utskottets hemställan på allapunkter. 34 MARGÖ (vpk) replik: betonade, på samma sätt somutskottet gör i sitt betänkande, att alla handikappgrupper har sammarättigheter som övriga medborgare. Ja, det är bevisligen så, men när det gällerde små handikappgrupper som vpk pekar på i sin motion har uppenbarligen varkenmyndigheter eller vårdpersonal tillräckliga kunskaper om deras speciellaproblem, förutsättningar och förhållanden för att kunna bereda dem sammarättigheter som övriga medborgare har. Vi anser inte att utskottet föreslår rätt väg. Jag tog uppden frågan , men jag förstår att kammarens ledamöter inte uppfattatvad jag vid den sena tidpunkten talade för. poängterar, somframgår av utskottets betänkande, att det nordiska samarbetsprojektet skallberöra dem vilkas handikapp är medfött eller förvärvat i tidig ålder. Därmedutelämnar man ett stort antal av dem som tillhör de små handikappgrupperna,nämligen dem som har fått sitt handikapp vid vuxen ålder. Många av de patientersom är stomiopererade eller laryngektomerade, de som har njursvikt osv. harförvärvat sitt handikapp först vid vuxen ålder. De grupperna kommer alltså inteatt omfattas av projektundersökning. Vi har uttalat att vi inte motsätter oss en nordiskundersökning - en sådan kan självfallet vara bra - men vi menar att det är attgå fram på fel väg. De aktuella gruppernas problem måste först kartläggas i detegna landet, för det är här i landet som våra handikappade har sina problem vidkontakter med sjukvården och med samhället i övrigt. Därför tycker vi att detär angeläget att den nationella undersökningen kommer till stånd först. Sedankan man genomföra det nordiska samarbetsprojektet. Jag vidhåller alltså mittyrkande om bifall till reservation 2. När det sedan gäller de synskadades möjligheter att ta delav information vet vi ju alla hur det står till. Den främsta orsaken till attderas informationsbehov inte kan tillgodoses är de höga produktionskostnadernaför punktskriftsmaterial. Visst är den verksamhet med ersättningstidskriftersom de synskadades föreningar står för bra. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att den egna insatsens betydelse. Ja, men de synskadade har ju alltid fåttställa upp med egna insatser. är det tid för samhället att ställa uppbättre. Omsorg om äldre och handikappade m. m. 35STIG ALFTIN (s) replik: Vpk:s talesman pekade på den nordiskaprojektundersökningen avseende de små handikappgrupperna, men vi har inteenbart förlitat oss till den. Vi vet att följer den härverksamheten mycket noggrant och direkt har förklarat sig vara mycketintresserad av den. Vi har också givit uttryck för att denna fråga skallprioriteras. Det är alltså fel att påstå att vi bara har överlämnat frågan - den skall följas Omsorg om äldre och handikappade m. m. upp äveninom vårt land. När det giiller den andra frågan tycker jag faktiskt, hurvpk-representanten än argumenterar, att utskottets skrivningar är bättregenomtänkta i alla avseenden. Jag har inte på något sätt ändrat uppfattning närjag lyssnat på vpk-representanten. Jag ber att få yrka bifall till utskottetshemställan. 36 MARGÖ (vpk) replik: Men någonting måste ju ändå skilja mellan detförslag till kartläggning av små handikappgruppers problem som vpk förespråkari sin motion och den kartläggning som skall göra. Om det intefunnes någon skillnad, hade det ju varit logiskt, herr talman, att vår motion hadetillstyrkts av utskottet, men är den avstyrkt. Det måste alltså föreligganågon skillnad i det här avseendet. Jag förordar vpk:s förslag i den härfrågan. 37INGVAR (): och jag har tillsammans väckten motion som gäller färdtjänst. 1 den motionen för vi bl. a. fram denuppfattningen att vi ser färdtjänsten som ett värdefuUt komplement till denkollektiva trafiken. Vi är medvetna om att de allmänna färdmedlen anpassas tillmänniskor med funktionshinder och att behovet av färdtjänst därmed kan minska.Men vi vill också framhålla att ett behov av färdtjänst alltid kommer attfinnas, för exempelvis människor med grava rörelsehinder. Staten betalar nu av kostnaderna för färdtjänst. Vitycker därför att det vore rimligt, om staten ställde vissa kvalitets- ochjämUkhetskrav på kommuneriiia. Förutom kravet att taxibilarna skullekompletteras med specialfordon framhåller vi också att resekostnaden borde blidensamma vare sig man utnyttjade färdtjänst eller använde de allmännakommunikationerna. Förekommer det zontaxor eller länskort förkollektivtrafikresenärerna, borde samma taxor tillämpas förfärdtjänstresenärerna. Om färdtjänsten ingår som ett komplement till denkoUektiva trafiken och handhas av länstrafikbolagen, måste det ses som ettjämlikhetskrav att samma resekostnader tillämpas oavsett färdsätt. Det är nu så, att vad en färdtjänstberättigadfår betala varierar beroende på vilken kommun där han eller hon hör hemma. Borvederbörande exempelvis i , får han eller hon betala i stort settUka mycket som vad övriga kollektivtrafikresenärer får betala. Detta är enligtvår mening bra - så borde det vara överallt. Men så är det inte. Det kan varaså för den handikappade att han eller hon för att utnyttja färdtjänsten fårbetala av taxikostnaden, och då bUr det mycket dyrt. Den handikappadefår ställa sig frågan, om han eller hon verkligen har råd att göra den resan. Vad sedan gäller specialfordon som hjälp åt en del av dehandikappade är ju sådana fordon nödvändiga för dem som sitter i rullstol. MenenUgt Kommunförbundets statistik saknar 45 kommuner specialfordon. Antaletsådana kommuner borde dock ha varit O! I kommuner som saknar man nämligen knappast göra gällandeatt man har färdtjänst; möjligen kan man säga att man har begränsad färdtjänst. I sitt svar till oss motionärer hänvisar socialutskottettill att utredningar arbetar inom området för färdtjänst. En utredning arbetarbl. a. med utnyttjandet av specialfordon inom färdtjänsten, nämligenkollektivtrafikberedningen, som tillsattes 1979. Vidare finns det ytterligarenågra utredningar som arbetar med taxesättningen inom färdtjänsten: BörjeNilsson och jag menar naturligtvis att dessa utredningar skall få arbetafärdigt, men vi är båda intresserade av att få veta när de skall lämna sinaförslag rörande färdtjänsten. Jag kanske från utskottets talesman kunde få ettbesked på denna punkt. Det mest fruktansvärda som kan inträffa förfärdtjänsten är naturligtvis om den skulle tvingas att upphöra med sinverksamhet. Skälet för detta kan vara exempelvis besparingsiver, dvs. riksdagenskulle spara ett antal genom att inte längre ge någotstatsbidrag till kommunerna. Att man sedan tvingar tusentals människor attstanna i sin bostad tar man mindre hänsyn till. Man underlåter alltså att gesin hjälp åt människor som verkligen behöver hjälp. Och det är just detta sommoderaterna i socialutskottet föreslår. I referatet av motion 1983/84:2239 pås. 27 i betänkandet heter det: "För att den kommunala volymökningen skallupphöra är det enligt motionärerna nödvändigt att minska statsbidragen tillkommunerna. Det ankommer i stället på kommuner och landsting att göra denomfördelning mellan olika verksamhetsområden som blir nödvändig vidnolltillväxt på ett socialt acceptabelt sätt. Motionärerna anför vidare attfärdtjänsten nu är en etablerad verksamhet, att det stimulansbidrag som utgåttbör kunna slopas och att valet står mellan att göra nedskärningar nu och iordnade former eller att det sker dramatiskt i ett statsfinansiellt krisläge.Enligt motionärerna bör därför statsbidraget tiU färdtjänst halveras /85 för att sedan helt utgå." Det som jag nu läst upp innebär alltså att moderaternautfärdat en dödsdom över färdtjänsten. För ingen inbillar väl sig attfärdtjänstverksamheten kan fortsätta efter det att staten dragit in sitt stödtill verksamheten - ett stöd som är så stort som en tredjedel av kostnadernaför färdtjänsten. Nej, det är naturligtvis så att man inomhandikapporganisationerna är livrädd för att skaU få ett ökatinflytande, ett inflytande som skulle göra att de fick diktera hur dennaverksamhet skall vara. Jag har inget yrkande utöver vadsocialutskottet föreslår utan avvaktar vad de pågående utredningarna rörandefärdtjänsten kommer fram tiU. Omsorg om äldre och handikappade m. m. 38BLENDA LITTMARCK (m) replik: Jag är förvånad över den misstro motkommunerna som visar. Detta statsbidrag har varit ett stimulansbidrag,och avsikten med sådana är ju inte att de skall betalas ut . Vibefinner oss i en besvärlig kris. Argumentationen för vårt förslag läste självupp, en argumentation som motsäger den slutsats han kom fram till. Omsorg om äldre och handikappade m. m. kommunernamed den omfördelning som vi förutsätter kommer att klara denna uppgift. Detfinns ingen anledning att tro att färdtjänsten kommer att minska. 39 () replik: Jag vill till somrepresentant för moderata samlingspartiet säga följande: I motion1983/84:2031 av m. fl. sägs klart på s. 34: "Minskningen av statsbidragen kan i princip ske påalla ornråden, eftersom det i sig inte innebär att just den träffandeverksamhetens inriktning och omfattning behöver påverkas. Rent teknisktföresläs därför att reduktionen av medelsöverföringen till den kommunalasektorn får formen av ett borttagande av statsbidragen till driften av kUnikerför psykiskt sjuka", osv. "Det bör i detta sammanhang framhållas att kommunernainte genom skattehöjningar får förbättra sin finansiella position. Den socialdemokratiskaregeringens kraftiga skattehöjningar har redan utsatt hushållen för betydandepåfrestningar." Men tror då verkligen representanten för moderatasamlingspartiet att man först kan ta 5,6 eller 7 miljarder från kommunerna ochsedan räkna med att färdtjänstverksamheten kan fortsätta och utbyggas? 40 () replik: I detta faU är det ju inte fråga om någramiljarder, utan vi föreslår att de 325 miljonerna för detta ändamål halveras. F. ö. behöver jag inte göra någon ytterligare kommentar,eftersom är vänlig nog att läsa upp den utmärkta motiveringen förden ståndpunkt vi intagit. 41 () replik: Vi måste ju ta hänsyntill det totala belopp som moderata samlingspartiet vill skall undandraskommunerna. Jag är visserligen litet tveksam om det exakta beloppet, men detligger på mellan 5,5 och 7 miljarder. På vilka områden vUl dra in?Kommer inte den sociala sektorn att råka väldigt illa ut och enreformverksamhet fullständigt omöjliggöras i fortsättningen. 42FÖSA ÖSTH (c): I socialtjänstlagen beskrivs ingående vad somär samhällets uppgifter vad det gäller omsorgen om äldre och handikappade. Mentrots att lagen skall gälla och tillämpas över hela landet, är det ändå ettsynnerligen varierat innehåll bakom orden. Eftersom andelen personer av befolkningen harökat och kommer att fortsätta att göra det, ökar också behovetav insatser i form av både ekonomiska och personeUa resurser. För attsamhället skall kunna klara sin uppgift krävs en omsorgsfull prioriteringsom utgår från samlade erfarenheter. Men det krävs också förnuft, vilja ochfantasi. Det är helt nödvändigt att man får till stånd ett mindre byråkratisktoch ett mindre revirpräglat samarbete mellan kommuner och landsting - dettainte minst med tanke på de allra äldsta och mest omsorgskrävande. Det måste vara en grundprincip att den enskilde skallkunna möta det serviceutbud som passar just henne eller honom. När det gäller samarbetet kommun-landsting harutvecklingen gått klart framåt, men det är inget tvivel om att mycket återståratt göra. Boendefrågan är primär för de flesta. Utbyggnaden avlägenheter i har gått snabbt, vilket varit övervägande positivt. Mendet får inte gå ut över att behovet av platser på ålderdomshem inte kantillgodoses. Det finns som socialutskottet tidigare konstaterat en risk härför,beroende på utformningen av statsbidraget. Det är därför hög tid att regeringentar itu med uppgiften att se över statsbidragssystemet. För många skulle ökade möjligheter tillflergenerationsboende vara en lösning. Här finns en del att göra beträffandeden statliga lånegivningen och byggnadslovsförfarandet. Det är ändå allmänt känt att de allra flesta så länge sommöjUgt vill bo kvar i det egna hemmet. Det får inte försvåras av ett stelbentsynsätt. Ofta kan det vara fråga om relativt små insatser, medan det i andrafall krävs mer omfattande hjälp; social hemhjälp, färdtjänst och hemsjukvård.Inte minst viktigt är det att man utvecklar smidiga former för att möjliggöraför anhöriga att medverka i vården. Alla möjligheter till kontakt över generationsgränsernamåste tillvaratas. Äldre och handikappade måste ses som en resurs i samhället,inte minst för barnens skull. En grupp som särskilt behöver uppmärksammas är de äldrebland våra invandrare. Deras antal ökar nu snabbt. Man beräknar att 125 000 av i boende, utrikes födda personer kommer attvara . Det finns många frågor som dyker upp i det här sammanhanget.Behövs det särskilda åtgärder för äldre invandrare? Vilka behov har dessa? Vadkan myndigheter, organisationer och privatpersoner göra för dem? Hur mångamänniskor berörs, och var finns de? Vilka språk talar de? Här behövs ettkunskapsunderlag för att kunna möta ett ökande behov. Som utskottet påpekar har insamlande av uppgifterpåbörjats. Det finns dock anledning att understryka hur viktigt det är att detarbetet intensifieras för att nödvändig framförhållning skall erhållas, vilketpåpekas i motionen av från , m.fl. Det har länge funnits en betydande samstämmighet mellanpartierna i fråga om omsorgen om äldre och handikappade. Det finns tecken, iform av reservationer, som skulle kunna tyda på att samstämmigheten är på vägatt brytas. Ett exempel är den moderata reservationen med förslag att nuhalvera statsbidraget till färdtjänsten och att sedan helt ta bort detsamma. Färdtjänsten är en verksamhet som tillkommit för att gehandikappade likvärdiga möjligheter med andra att klara sinakommunikationsbehov. Omsorg om äldre och handikappade m. m. Omsorg om äldre och handikappade m. m. är alltsåi hög grad en jämlikhetsfråga att den här verksamheten fungerar bra. 1 reservationenvill man göra gällande att det är en enkel uppgift för kommunerna att klarafärdtjänsten ändå genom omdisponeringar. En del kommuner kanske klarar av det -de rikaste och sysselsättningsmässigt mest gynnade där inte avstånden ärspeciellt stora. De verkliga problemen uppstår i fattiga kommuner där avståndenär stora. Vi från kan inte medverka till den här typenav statliga besparingar. Vi menar i stället att det finns starka skäl som talarför fortsatt stimulans till verksamheten, som fortfarande behöver förbättras påmånga håll. Inte heller vill vi medverka till den neddragning av bidraget tillsärskolan som föreslås i en annan moderat reservation. Här är det en annangrupp handikappade som man vill ställa utanför statligt stöd. Det har inte blivit mindre angeläget att fullfölja denutveckling inom handikappområdet som pågått , medsikte på full delaktighet, trygghet och gemenskap för alla medborgare. Deförslag och intentioner som förs fram i handlingsprogrammet på handikappområdetmåste gälla som mål. Här är det fråga om en gemensam uppgift för stat,landsting och kommuner, men även för oss som enskilda människor. Jag vill yrka bifall till utskottets hemställan. 43MARIA (): Mycket har redan sagts i debatten om deäldres och handikappades situation. Det är kanske onödigt att jag går upp italarstolen och tar kammarens tid i anspråk, men jag vill framföra någrasynpunkter på den här frågan. Utskottets ordförande har i sittanförande beskrivit de äldres situation . Han har redogjort försocialutskottets betänkande 14 om omsorg om äldre och handikappade. Därför,herr talman, skall jag begränsa mig till att i mitt anförande anlägga vissasynpunkter på speciellt äldreomsorgen. I sitt betänkande har utskottet konstaterat att det intefinns några större politiska motsättningar när det gäller den långsiktigainriktningen av äldreomsorgen. Frågan gäller väl mer hur utvecklingen skallkunna påverkas, så att den går snabbare. Vi vill ju alla att de äldre skallkunna leva ett så rikt och aktivt liv som möjligt efter sina egna önskemål ochförutsättningar. Vi vet också att inte alla gamla behöver samma vård och sammatillsyn. Det kan vara mycket olika och mycket individuellt inom gruppen äldre. I motion 2237 beskrivs utförligt de äldressituation utifrån de rapporter som avlämnats av bl. a. Spri och som BlendaLittmarck i går refererade till, Därför skall jag inte upprepa det här. Mycket, jag vågar säga det mesta, av det som står irapporten är vi överens om. Det är väl egentligen i fråga om utbyggnadstaktenoch pengarna och hur det skall genomföras som skiljelinjen går mellanmoderaterna och oss. talar väl om omsorgen för de äldre ochhandikappade - men så vill de tyvärr skära ned statsbidragen tillkommuner och landsting. Det går inte att hjälpa äldre och handikappade till ettfullvärdigt liv utan att vi också ger dem möjlighet att komma utanför sinbostad.