prot · G709119 · 1983-12-31 00:00:00 — Tala om passivitet, loj het och slöhet!I sex år accepterade ni detta träsk av regleringar och lät övergreppen fortgå. Detta var ett slagsparafras på retorik. Jag kan hålla med debattörerna - jag tror att det gällersamtliga tre deltagare i debatten; i varje fall uttalade sig på den punkten - om att visitation, vare sig den består i att mantittar i handväskor och plånböcker eller den består i att man undersöker sådanaintima detaljer som tycks intressera , knappast är ett effektivtsätt att beivra valutasmuggling eller olovlig utförsel av valuta. Vi vetnämUgen, och det vet också , att det finns en oändlig rnängd vägarnär det gäller att föra tillgodohavanden över gränserna. Därför vill jagframhålla, med all respekt för avsikter i fråga om fullföljandet av Om tullens kroppsvisitation av svenska resenärer dessuppgifter, att den här metoden inte kan ses som en lösning på problemet medvalutakontroll. Jag vill svara dem som har frågat mig om synen påvalutaregleringen och huruvida framställning om en ändring avlagstiftningen kommer att föranleda någon åtgärd från regeringens sida, att vifår avvakta förslaget från den valutakommitté som har suttit aUtför längemen som vi väntar oss ett betänkande . Vi får se vad den kan kommatill för slutsats beträffande hur den svenska valutapolitiken ochvalutaregleringen skall se ut . I avvaktan på detta tänker jag integöra någonting med avseende på just denna fråga. Däremot anser jag - och jag tror att generaltullstyrelsendelar den uppfattningen - att vi behöver se över vilka befogenheter tullverketegentligen har när det gäller att kontrollera resenärer till och från Sverige.Det som inträffat är naturligtvis beklagligt. Det är säkert synnerligenbesvärande för att justitiekanslern måste konstatera att olagligheterhar begåtts. Jag förstår reaktionen från sida, att man nu vill haklarlagt vilka befogenheterna är i oUka avseenden, och tiU detta skallregeringen medverka. Jag kanske ändå skulle fråga om detta medbrott mot staten. har som en annan av sina uppgifter att förhindraolovlig införsel av varor, och framför aUt den vara som kallas knark. Det är enmycket viktig uppgift för tuUverket, enligt min mening. Såvitt jag förstår ärdet med definition ett brott mot staten att smuggla in knark.Blir det därvidlag samma förkastelsedom över kontrollåtgärder somom man försöker hindra folk från att smuggla ut valuta? Såvitt jag förstårmåste justitiekanslerns yttrande föranleda att vi klargör vilka befogenhetertullverket har också med avseende på knarksmugglarna. Jag tror att jag därmed har besvarat de frågor som harställts av , FiUp och . Vår syn påvalutaregleringen är den att vi nu äntligen skall få klarlagt vilken funktionden skall ha , och då får vi göra en bedömning med utgångspunkt fråndetta. I avvaktan på det behövs det inte några speciella åtgärder när detgäller handhavandet av kontroll av utförsel av valuta ur landet. Däremot börtullens kontrollbefogenheter ses över, så att det klarläggs vilka de egentligenär. Jag utgår ifrån - och jag hoppas att mina meddebattörergör det också - att när nu justitiekanslern har klargjort för attdenna aktion var olaglig, så kommer den inte att upprepas. Jag vill, fru talman, sluta med att säga att det kanske ärlitet besvärligt för oss att diskutera detta här i , när den personsom företräder myndigheten inte själv kan förklara och försvara sig. Jag skullekanske allmänt vilja be att man - om man tänker sig att utfärda eller utfärdarkränkande omdömen och gör angrepp på personer, vilket skett i de föregåendeinläggen - betänker att denna person inte har någon som helst chans att i dennalokal förklara eller försvara sig. 8 (): Om en chef för en statUg förvaltning i sin myndighetsutövning brytermot svensk lag och justitiekanslern påpekar att han gjort detta, att det varkränkande för människors integritet och inte står i överensstämmelse med svenskgrundlag, om vederbörande inte ber om ursäkt utan säger att han vill ha lagenändrad så att han får fortsätta att göra vad som är olagligt, då fårdenne ämbetsman finna sig i att kritiseras i riksdag. Jag tyckerfaktiskt att finansministern skall vara tacksam för att det förhåller sig pådet sättet. Jagsade, för att undvika alla missförstånd, att det när det gällernarkotikasmuggling och liknande finns rättigheter för tullen attgöra den typ av visitation som det här är fråga om - både när det gäller ensärskild misstänkt person och, om ingen person är misstänkt, vid särskild tidpå någon plats eller totalt sett på någon plats. Den lagstiftningen finns, ochom hade hört på vad jag sade, hade alltså frågan inte behövtställas. Men han kanske mera var ute i syfte att vara insinuant. Jagvidhåller med den allra största skärpa, fru talman, att denna regering ärmycket mer intresserad av att beivra alla former av brott mot staten än brottmot enskild. Det är ju sedan den här regeringen tillträtt som vi har fåttkronofogdarnas förlovade land. De flyger högt och lågt och gör den enakontrollen efter den andra. Det är sedan den här regeringen tUlträtt som defackliga organisationerna tjänstgör som extra ekonomisk polis för attkontrollera företagen. Det är sedan den här regeringen tillträtt som den s. k.Heurgren-kommissionen fått fritt utrymme för det ena förslaget efter det andra,som skall läggas på regeringens bord - allt i syfte att komma åt brott motstaten. När det gäller brott mot enskild har regeringen stiftat en lag som geralla som är straffade i ovillkorlig rätt att lämna fängelserna efterhalva strafftiden. Kan det göras mera tydligt var ni har era prioriteringar? Idenna fråga, fru talman, sade finansministern att det här varbeklagUgt. Men jag troratt han menade att det beklagliga var att det varbesvärande för att man inte exakt visste hur lagen var skriven. Jagtycker att det är mer besvärande för att man inte av den glasklaralagstiftning som finns kunde dra de rätta slutsatserna. Det är inte så, herrFeldt, att det här är fråga om att få klarlagt vilka befogenheter tullen har,att det skulle vara detta man har bett om. Justitiekanslern har med alltänkbar tydlighet klarlagt exakt vilka befogenheter tullen har. Vad tullen harbegärt är att man skall få rätt att göra det som är olagligt. Det är vad manhar begärt av herr finansministern. Vadskulle då själv ha gjort? För det förstaskuUe jag avreglera. Då säger : Ni hade på er, och ni gjordeingenting. Självasatt ni , inte någonting hände - utomen viss uppluckring av lagstiftningen med anledning av en motion av GöstaBohman 1960.1977 tillsatte den kommission som ännu inte är klar.Om vi kan kritiseras för något, är det möjligen valet av den ordförande somsedan dess suttit och icke fullföljt arbetet. kroppsvisitation av svenska resenärer kroppsvisitation av svenska resenärer emellertid inte gå in påhär, det kan vara onödigt. Den nuvarande regeringen har emellertid suttit i tvåår, och ännu har ingenting kommit fram. Kritisera då inte oss för den tid närvi satt i regeringsställning, när den som är ordförande i utredningen dessutomär en partibroder till . Se i stället till, det tycker jag vore detbästa, att valutakommissionens förslag kommer - då skall vi ta ställningtill detta. Kan det komma något gott ut av denna debatt, är det om vi kan få ensuccessiv avreglering av den svenska valutaregleringen. Låtoss nu hoppas att regeringen lägger fram ett sådant förslag , och att vihär i kan skiljas från detta beklagliga ärende med ett konstaterandeatt vi från oppositionens sida beklagar att en förvaltning betett sig som dengjort. Vi beklagar att regeringen inte kommer med något som helst omdöme omdetta i sak. MöjUgenkan detta ändå sluta i att den lagstiftning som tvingar till dessa kontrollerluckras upp och att vi på det sättet når ett lyckligt slut på en affär som inteär alltför behaglig. Anf.9 (): Finansministern struntade fullständigt i ätt svara på mina frågor, ochdet är nog ganska förståeligt att en fotfolkspolitiker av min kaliber hamnar ikläm i en debatt där partiledare deltar. Jagtror ändå att det är ganska oklokt av finansministern att uppträda på det härsättet. Det var nämligen inte så länge sedan finansminister varriksdagsman och satt långt uppe på Dalabänken. Valvindarnablåser ganska kraftigt, och efter 1985 är det kanske ombytta roller, så attKjell-Olof sitter där uppe igen. Jag kommer givetvis inte att blifinansminister. Men jag sitter måhända i ett parti som har regeringsmakten, ochfinansministern kanske får uppleva hur det känns att ställa frågor som inte besvaras. Jag tycker att det är svagt av finansministern attinte svara på distinkta och för aUmänheten mycket intressanta frågor, somgäller den personliga integriteten. 10 (): Jag vill gärna betyga att jag tycker att tullen på det hela taget görett mycket bra arbete, och jag tror att de flesta svenska medborgare har enpositiv grundsyn vad gäller den tullkontroll som sker i flyghamnar ochbåthamnar. Mittintryck, från väldigt många resor, är att tullpersonalen uppträder på etttrevUgt sätt och att det finns en allmän sympati för behovet av granskning avresgods och annat - inte minst sedan vi har fått knarktrafiken. Därför är detnaturligtvis trist när en sådan här situation uppstår, som kan rycka undangrunden för detta förtroende. Jag tror att det hade varit bättre omgeneraltulldirektören hade gått ut och sagt; Vi beklagar detta misstag. Vi skaUfundera över vUka slutsatser vi kan dra. - Då hade mycket av den här debattenvarit överflödig. Nutycker jag ändå att finansministern har klargjort att regeringen inte avser atttillmötesgå eventuella framställningar om skärpning av lagstiftning på den härpunkten. Men det finns anledning att återkomma till frågan omvalutaregleringen. Jag tror att det står klart för allt fler att den gamlalagstiftningen är totalt överspelad. Vill man komma åt problemen på den härsektorn måste man ha andra instrument än den typ av visitation som har ägtrum. Överläggningen var härmedavslutad. 4§ Svar på fråga 1983/84:389 om reformering av skördeskadesyste-met har frågat mig vilka åtgärder regeringen överväger attvidta med avsikt att möjligt reformera skördeskadesys-temet. Nuvarandeskördeskadeskydd för det svenska jordbruket infördes . Syftet medskördeskadeskyddet är att ge de enskilda jordbruksföretagarna ett från olikasynpunkter skäligt ekonomiskt skydd mot förluster på grund av skördeskador.Skyddet är obligatoriskt för alla jordbruksföretag med minst 2 ha åker. Detomfattar alla mera allmänt odlade grödor. Skyddet är ett aUriskskydd, dvs.ersättning utgår oavsett orsaken till skadorna. Genom att självrisken ärförhållandevis hög, har skyddet karaktär av katastrofskydd. Efterhand har det visat sig att nuvarande skördeskadeskydd i vissa avseenden intefungerat pä ett fullt tUlfredsställande sätt. Det var mot denna bakgrand jag år1976 tillsatte en utredning för att se över skördeskadeskyddet. Utgångspunktenför utredningens arbete var bl. a. att de enskilda jordbruksföretagarnaalltjämt skulle kunna ha tillgång till ett skäligt ekonomiskt skydd motförluster till följd av större skördeskador. Utredningen lade fram sitt förslagi . Några åtgärder med anledning av utredningens förslag vidtogs inteav den borgerliga regeringen före regeringsskiftet . Motbakgrand av vad jag nu sagt samt önskvärdheten av att minska kostnaderna förden aUt dyrare administrationen för skyddet aktualiserade jag återfrågan om det framtida skördeskadeskyddet. Frågan blev under sommaren 1983föremål för viss kompletterande utredning. Vidde överläggningar om jordbruksprisregleringen som avslutats har enighetuppnåtts om att arbetet med frågan om skördeskadeskyddet skall fortsätta i ensärskild grupp, och syftet är att förslag om ändrat huvudmannaskap för skyddetskall föreligga i sådan tid att proposition kan läggas fram /85 årsriksmöte. 12STEN (); ' Jag ber att få tacka jordbruksministern för svaret på min fråga. Det ovanUgt kraftiga vårregnet vålladeavsevärda skador på nysådd . Sedan utfallet av skadeersättningarna ärkänt, nödgas vi konstatera, att skyddet bristfälligt och i de flesta fall intealls har kompenserat drabbade jordbrukare. Det faktum att den sensådda arealenpå grund av torkan har orsakat stora förluster har ej i tillräcklig omfattningbeaktats. De krav på inventering bl. a. vad gäller vall och höstgrödor som harframförts t. ex. från har inte heller uppmärksammats. Det nuvarande systemet fyUer inte sin funktion i mångaenskilda fall, och förefaller, snarare, som en lantbrukare uttryckte det, vara"ett lotteri med sämsta tänkbara utdelning". Jag skall belysa detta med ett exempel. En lantbrukare idet drabbade området har fått ett besked, där awikelsen från normskörd utgör261 . eller av normskördevärdet. Ingen ersättning utgår eftersomsjälvrisken är uträknad till eller i kronor 436 000. Om man däremothade beäktat skadorna på höstvetegrödan, skulle avvikelsen ha blivit 687 000kr., vilket efter självrisk skulle utlöst en ersättning av . Men såblev det inte, och brukaren blev som sagt helt utan ersättning. Ett skördebortfall som värderas till närmare 700 000 kr.är så allvarligt att den framtida ekonomin för brukaren knappast kan repareras.Det nuvarande systemet måste tas bort och ersättas av ett nytt system som är såkonstruerat att det knyts till den enskilda fastigheten, vilken har sin egennormskörd och skaderegleras efter de faktiska skadorna. Ett kommande skyddmåste också arbeta med betydUgt lägre självrisk. Man skulle kunna tänka sig ettenskilt fonderingssystem, typ skogskonto eller investeringskonto, där det bUrupp till var och en att avsätta ett visst belopp per hektar och år. Förlantbrukare som startat sin verksamhet kan man tänka sig att nuvarandefondmedel står kvar som en garantfond ur vilken räntefria lån kan beviljasunder nyetableringstiden. Min följdfråga till jordbruksministern blir omregeringen kan tänka sig att medverka till att ett nytt system byggs upp efterdessa principer. Dylika tankar fördes f. ö. fram från moderat håll vid dentidpunkt då det nuvarande systemet kom till, men dessa tankar vann inte gehör.Vad som har hänt och som jag har pekat på med mitt exempel talar för ensådan uppläggning. Vårt alternativ bör ha bättre förutsättningar att fungera påett mer ändamålsenligt och mer rättvist sätt. har verifierat den kritik avsystemet som jag ansåg att det fanns skäl för när jag tillsatteutredningen. Jag konstaterar att det inte hände någonting under de borgerligaregeringsåren i detta avseende. Jag har för min del avsikten att fullföljadet arbete som påbörjades med tillsättandet av denna utredning för att vi skallkomma fram till en bättre lösning. Jag troratt det skulle vara fel av mig att föregripa den tillsatta gruppens arbete genom att svaraSten på fråga, när man nu har kommit överens om att fortsättadiskussionerna kring skördeskadeskyddet där. Jag menar att denna grupp, ivilken jordbrukarna själva finns representerade, bör få diskutera frågan, såatt vi i gott samförstånd kan hitta en bra lösning. Anf.14 (); Jordbruksministern säger att han inte skall göra något annat än attavvakta arbetet i den grupp som skall studera frågan om det framtidahuvudmannaskapet. Men vad hjälper det dem som har råkat så illa ut som jag nyssredovisade i ett exempel? Vilket råd har jordbruksministern att ge dem som harhamnat i en närmast katastrofal ekonomisk situation till följd av händelsernaunder ? Det har gått dess. Denjämförelse som jordbruksministern gör stämmer inte. Situationen påkallade juett initiativ från den dåvarande regeringens sida. Jag är övertygad om att omden borgerliga regeringen hade suttit kvar vid den senare tidpunkten hade denhandlat på ett mera förtjänstfullt sätt än vad den nuvarande regeringen hargjort. Inom skördeskadeskyddets ram finns en möjlighet till s. k. behovsprövatbidrag. Ansökningar om sådana bidrag skall vara inlämnade tUl . Närvi kan överblicka omfattningen av dessa ansökningar kommer ställning att tastill vilka utbetalningar av behovsprövade bidrag som kan komma att göras. Sedansäger att jag tydUgen bara tänker avvakta vad den grupp som efteröverläggningarna kommit till stånd för att lösa den här frågan kommer attföreslå. Det skulle vara underligt om jag inte skulle respektera det resultatman kommit fram till i överläggningarna mellan jordbraket och regeringenskommitté. Anf.16 (): En sak som kunde ha gjorts hade varit att snabbt gå ut med informationom vilka alternativa handUngsvägar man kunde använda sig ay för att få hjälp.Det har varit dåligt med den saken, eftersom många är ovissa om vadsom gäller. Många har inte haft klart för sig att man först måste söka detbehovsprövade stödet innan något annat stöd kan komma i fråga. Ytterligare en sak, fru talman! Enligt uppgifter imassmedia utlovade myndigheterna efter uppvaktningar från olika håll att detskulle bli en individuell prövning. Får jag då fråga jordbruksministern; Påvilket sätt beaktade man detta i samband med de besked som har lämnats? Jag utgår från att lantbruksnämnderna har gett den information som dei detta sammanhang kan ge. Jag utgår också från att jordbmkets egnaorganisationer har sådan kontakt med sina medlemmar att information Nr 119 på den punkten kan lämnas i den omfattning som ärnödvändig. Fredaeen den ' gäller de enskilda bidragen är det naturligtvisen sak som måste 6 aoril 1984 prövas när vi fått in ansökningarna och kan bedömaomfattningen. Det går inte för mig att stå här i talarstol ochpröva bidragen. skördeskadesyste- "f-»» (): f Fru talman! Jag vill peka på den förändradesituation som har inträtt i och med att katastroffondenupphörde att gälla fr. o. m. . Det hade alltså påkallat extrainitiativ från regeringens sida för att gå ut och informera om vilka regler somgäUer i den i förhållande till tidigare förändrade situationen. Det är det nyai detta sammanhang. Sedankonstaterar jag att man inte har levt upp till de löften som getts. a. haren tjänsteman från SCB varit ute och lovat att man skulle göra en individuellprövning. Det har inte skett, och det förefaller som om jordbruksministern ärmedveten om detta men inte öppet vill erkänna att man brustit på den punkten. Anf.19 Jordbruksminister : Fru talman! Jag utgår från att StenSvensson när han talar om katastroffonden menar den fond som icke är avseddför detta utan för helt andra ändamål. De här skadorna har prövats i denordning som vi hitintills haft möjligheter att tillämpa. Om vi nu är kritiskamot systemet - både och jag-tror jag att vi också bör varaöverens om att avvakta resultatet av den grupps arbete som är tillsatt föratt försöka komma till rätta med frågorna. Det är tyvärr på det sättet att detaldrig går att retroaktivt förändra de förhållanden som uppkommit på grund avett system som man inte är belåten med. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandUngar. Anf.20 (): Jag vill konstatera att vi diskuterar två frågor. Vi är överens i denförsta frågan, nämligen när det gäller att långsiktigt få fram ett nytt system,eftersom vi också är överens om att det nuvarande systemet inte fungerar. Denandra fråga som jag tagit upp är att det behövs snabb hjälp till dem somdrabbats av den katastrof som inträffade . Där anser jag - till skillnadfrån regeringen - att man måste handla väldigt snabbt för att klara ut denekonomiska situation som många enskilda lantbrukare har hamnat i. Det handlar imånga faU om förluster i halvmiljonklassen. Det talar för att man här måsteöverväga snabba och effektiva åtgärder för att klara den enskildes ekonomiskasituation. Överläggningenvar härmed avslutad. 5 § Svar påinterpellation 1983/84:116 om ökade järnvägstransporter för att minskaluftföroreningarna har frågat mig om det inom ramen för arbetet att minskakväveoxid- och svavelutsläppen ingår planer på ett bättre utnyttjande avjärnvägen för långväga godstransporter. Inomramen för det arbete på miljövårdsområdet som syftar till att begränsaförsurningsproblemen skall självfallet aUa möjligheter tas till vara att minskasådana utsläpp som kan bidra till försurningen. Därvid måste självfallet ocksåutsläppen av luftföroreningar från motorfordon begränsas så långt som möjUgt. Fördelningav godstransporterna mellan landsväg och järnväg kan emellertid inte avgörasuteslutande med beaktande av hur de olika trafikmedlen påverkar försurningen. Närdet gäller bilismens roll i samband med försurningsproblemen är det i förstahand åtgärder för att åstadkomma en effektivare avgasrening i syfte att minskaförsurande utsläpp som blir aktuella. Omökade järnvägstransporter för att minska luftföroreningarna 22 (vpk); Jag tackar jordbruksministern för svaret på min interpellation. Jagnoterar att hans uttalande om att utsläppen från motorfordonen skall begränsasså mycket som möjligt är ganska koncist. Imin interpellation har jag särskilt berört den s. k. skogsdöden, som harsamband med försurningen. När man tar del av i publiceraderapporter, där de årliga skogsskadorna anges vara i storleksordningen 150miljarder kronor, börjar man verkligen ana hela omfattningen av problemet.Senare tids forskarrön visar att utsläppen av kväveoxider uppenbarUgen spelarden största rollen. Biltrafikensvarar, som väl alla vet, för av dessa utsläpp, medan eldning med kol ocholja för uppvärmning endast svarar för av kväveoxidutsläppen. Dethär skulle jag särskilt vilja betona, eftersom det inte framgår av svaret attdet just är inom trafiksektorn som bestämda åtgärder måste vidtas, om man villminska de utsläpp som orsakar skogsdöden. Det gäller naturligtvis inte baraSverige, utan hela . Jagvill kommentera jordbruksministerns betoning i svaret av att avgasreningen ären förstahandsåtgärd då det gäller att minska de försurande utsläppen. I detavseendet är vi naturligtvis inte på något sätt oense, men sedan debensindrivna fordonen försetts med avgasrening kommer lastbilar och bussar attvara den främsta källan till utsläpp av kväveoxider i en bit in på1990-talet, och tyvärr finns det inte några praktiska möjligheter att tillrimlig kostnad nämnvärt rena utsläppen från tunga dieselfordon. Detta ärverkligen en komplikation. Man måste komma ihåg att ett dieseldrivet tungtfordon kan släppa ut 10-15 gånger mer kväveoxider och partiklar än enpersonbil, räknat per kilometer körsträcka. Om ökade järnvägstransporter för att minska luftföroreningarna Det är i det här sammanhanget som min interpellation fåraktualitet. Vilka alternativa transportmedel kan användas för att man åtminstonetill en del skall kunna få över det transportarbete som utförs med lastbilaroch bussar till alternativa transportresurser? Jag kommer från och kan inte undgå att se hur t.ex. skogsnäringens transporter, både av råvaror och av färdigvaror, för detmesta sker med bil, trots att alternativ finns, främst i form avjärnvägstransporter. säger jordbruksministern i interpellationssvaret attfördelningen av godstransporter rriellan landsväg och järnväg inte avgörsenbart med tanke på hur trafikmedlen påverkar försurningen, och det påståendetgår ju inte att gendriva. Något som inte står i svaret, men som jag ändå utgårfrån att jordbruksministern måste instämma i, är att transportsättet dock kanmedverka till större eller mindre omfattning av utsläppen och därmed till attvi får mer eller mindre av försurning. Enligt min mening vore det bra, om de olika departementendirekt samarbetade i denna fråga. I detta fall skulle jordbruks- och kommunikationsdepartementenkunna samarbeta för att söka vägar till en minskning av försurningen, genomprövning av transportsätt som utgör alternativ till dieselbilarna, som nuanvänds i så stor utsträckning. Jag menar naturligtvis att ökad användning avtåg är ett bra exempel på detta. Jag vill till slut ställa frågan om man har planer på ettsådant samarbete, särskilt mellan jordbruks- och kommunikationsdepartementennär det gäller att tackla frågan om hur användningen av dieseldrift i trafikenskall kunna minskas. och jag är helt överens närdet gäller de faror som den hotande miljökatastrofen i samband med försurningeninnebär. Efter de debatter som vi har haft.här i utgår jag ifrån attSven är medveten om de åtgärder som regeringen nu vidtar för attmöta riskerna.