prot · G709136 · 1983-12-31 00:00:00 — Varför påståendet att statssekreterare inte var informeradom detta ständigt upprepas är för mig obegripligt. Statssekreterare hargjort upprepade resor till för att genomföra vad som överenskommits isamband med biandkommissionen. Han har också givetvis känt till den resa somStefan Noreén gjorde på statsministerns uppdrag. Att statsministern engagerarsig för affärer utomlands och att han därvid också ägnar omsorg åt BPAär inte märkvärdigare än att han vid andra tillfällen talar om ASEA, SkånskaCement eller något annat företag. Något skäl att utesluta ett löntagarägtföretag finns sannerligen inte. Vi får nu avvakta behandlingen framför allt ikonstitutionsutskottet. Med tillgång till allmänna handlingar och ett någotrikhaltigare material än de Expressenartiklar som så flitigtstuderar och citerar bör det bli klart också för utskottets borgerligaledamöter att vad som har gjorts i har varit ett effektivttillvaratagande av svenska intressen, både vårt allmänna intresse av en gynnsamhandelsbalans med detta land och dessutorn enskilda personers intressen, varesig det är fråga om juridiska personer eller fysiska personer. 32ANDERS (); Beträffande frågan hur informerad man har varitär det bara att konstatera att statssekreterare fill massmedia har sagtatt han inte kände till Noreéns resa. Antingen ljög han då, eller ocksåförsöker man i efterhand komma med en annan version som skall ge intryck av faktiskthade den information som man naturligtvis borde ha tillgång till i tjänsten. Omman hade det får väl statssekreteraren dementera de uttalanden som han gjortoch säga att han farit med osanning. Till dess att så har skett får man noghålla sig till de massmediauppgifter som faktiskt finns. Dessutom vill jag gärna säga att jag helt håller medutrikesministern om att det är bra att vi ser till att underskottet minskas iden svenska handels- och bytesbalansen. Då bör emellertid läggas till, frutalman, att det inte räcker att svenska företag gör affärer utomlands - de börrimligtvis också göra vinstaffärer. Släpper man loss BPA och Jean-ChristopheÖberg kan vi förmodligen inte vänta oss några större vinstaffärer, att döma avde resultat som man har uppvisat i detta sammanhang. försöker utrikesministern göra gällande att BPA isjälva verket hade en mycket god ekonomisk bas. Detta är icke sant, fru talman.Förlusten uppgick till 100 milj. kr., och 1982 var den 23 milj. kr. Sedanstämmer det att BPA nu redovisar en vinst på 35 milj. kr. Menobservera, fru talman, att hade man inte löst problemen med , hade BPAåkt på en förlust på 160 milj. kr. plus räntekostnader på ca 40 milj. kr. Dåhade det varit en rejäl förlust , så jag tror att vi skallvara litet försiktiga när det gäller att bedöma framgångarna i den härbranschen för det fackföreningsägda företaget . Får jag också säga, fru talman, att den version av händelseförloppetsom har givits i massmedia och den version som jag med delvis andra kompletterandeuppgifter gav i mitt första inlägg här icke på någon punkt har visat sigvara felaktiga. Om det inte förhåller sig så ber jag utrikesministern peka påvilka felaktigheter som har varit publicerade eller som fanns i minhistorieskrivning, och då får vi diskutera dem. Men till dess att så sker fårvi nog utgå ifrån att massmedias version och den version som jag har givit ärkorrekta. Jag ställde ett antal frågor till utrikesministern som jagdess värre inte har fått svar på. Jag frågade: Är det rimligt att en ambassadörtillsammans med statsministern lovar ut stora krediter utan att underrätta detorgan som handlägger sådana frågor, nämligen BITS? Jag frågade också, och där vill jag ha en bekräftelse, förJan-Erik pekade på att det uppenbarligen finns två versioner: Är detkorrekt att säga att u-kreditärendena normalt handläggs av BITS, när organetinte ens var informerat om statsministerns och Öbergs löfte, då man fick uppärendet ? Är detta enligt utrikesministerns uppfattning, med denerfarenhet han har, en normal handläggningsordning? Vidare frågade jag: Har regeringen i sin helhet på någotsätt informerats om förhandlingarna med , eller är detta en fråga somhuvudsakligen har skötts av statsministern, , statsministerns övrigamedarbetare och den svenske ambassadören ? Har detförekommit någon information till regeringen om detta? Denna fråga grundar sig på att det naturligtvis måste varaintressant för kammaren och för allmänheten att få reda på om kreditlöften på 1miljard kronor med ett gåvoelement på 250 milj. kr. kan avges av statsministernoch Om svenska krediter till , m. m. Om svenska krediter till , m. m. Vi har tidigare realiter fattat detta beslut - möjligheterna attdesavouera det är sannerligen inte alltför stora. Jag vill erinra om attkonstitutionsutskottet har granskat krediterna till Bai för ett antal årsedan och det sätt på vilket de gavs. Då diskuterade man bl. a. det rimliga iatt regeringen i sin helhet binder med kreditlöften av det här slaget. Min sista fråga, fru talman, till utrikesministern är: Kanutrikesministern för kammaren bekräfta eller dementera att inledningen till detbrev som skrev till den algeriske utrikeshandelsministernOubouzar inleddes med en hänvisning till som endast kunde uppfattaspå så sätt att algerierna skulle få ett intryck av att statsministern ställdesig bakom dessa kreditlöften? 33 (); Om denna debatt inte i allo har varitklargörande så har den dock varit avslöjande. Statssekreterare har till tidningenExpressen försökt att få framfört att han kände till har inte ansett det vara av allmänt intresse att låta denna dementiav dess tidigare påståenden bli införd. Det kan jag inte göra mycket åt, menjag skulle vilja föreslå att detta ändå, när jag nu har framhållit det fråntalarstolen, kan betraktas som en dementi och som någon ersättning för det somtidningen borde ha gjort, eftersom den spred en felaktig uppgift. Sedan tycker jag att det är egendomligt att här i kammarendiskutera om regeringen i dess helhet stod bakom den utfästelse om en ramkreditsom gjordes till . Det är självklart att den gjorde det. Men det ärinte ett regeringsärende att utfästa den krediten, utan det träffas enöverenskommelse mellan och vederbörande part i Algeriet.Jag har det intrycket att man i diplomatisk korrespondens ofta talar om att minregering har den och den uppfattningen, niin regering avser att göra det ochdet, och att begreppet min regering i detta sammanhang avser i stort sett denkompetenta myndighet som i ärendet i fråga är befullmäktigad att göra något.Det är inte någon stor idé att försöka att till främmande länder översätta denspeciella statliga administration som varje land kan ha. Här är bara att konstatera attAnders häver ur sig den ena beskyllningen efter den andra och påstår atthan har haft rätt, att han har läst något i tidningen osv. Redan innan dessafrågor har blivit granskade i vet hur detförhåller sig. Det vore oroväckande om alla ledamöter av konstitutionsutskottetskulle se så lättvindigt på sin granskningsuppgift. 35ANDERS (): Jag kan försäkra utrikesministern att jag intetar lättvindigt på min granskningsuppgift i . Jag trordock att jag kan trösta utrikesministern med att hans nyblivnasocialdemokratiska partivän- ner ikonstitutionsutskottet kommer att göra allt vad de kan för att försvara honomoch naturligtvis se till att några som helst fel icke har begåtts av enpartivän, ny eller gammal. Så brukar det dess värre vara med densocialdemokratiska majoriteten eller minoriteten i . När det sedan gäller vad man har vetat eller inte vetatkan jag konstatera att man inte förrän det har börjat bränna till försöktdementera de uttalanden som man gjort. Det är väldigt konstigt att man inteomedelbart, med de resurser man ändå har, försökt ställa saker och ting tillrätta. Men det är en sak som vi kanske kan återkomma till . Den enda fråga som jag tycker är viktig att få besked i ärom utrikesministern - och det är tredje gången som jag ställer den frågan -anser det vara rimligt att styrelsen för BITS fickbesked om att ett löfte hade getts om krediter från BITS på 1 miljard, med 250milj. Är detta ett rimligt sätt att handlägga kreditärendenav detta slag? Den frågan tycker jag att utrikesministern skall svara på. För min del vill jag avsluta med att säga att denna debatthar varit mycket klargörande på ett antal punkter. Det framstår som mycketklart att frågan är en politisk belastning försocialdemokraterna, utrikesministern och statsministern, att man har försökt med så mycket hemlighetsmakeri som detöver huvud taget varit möjligt och .att man inte har velat lägga papperen på bordet förränman varit tvingad till det. Jag är, fru talman, övertygad om att den granskning somkommer att göras av kommer att bekräfta den version somhar getts av massmedia och som jag gav i mitt inledande anförande. När det gäller orsakssambandet tror jag inte att detföreligger några som helst svårigheter för den tänkande allmänheten att fåklart för sig vad som varit orsak och verkan i den här frågan. Handläggningenhar varit så exceptionell att man lätt kan dra sina egna slutsatser. Om svenska krediter tdl , m. m. När BITS får veta att vårambassadör har upplyst de algeriska myndigheterna om att en gåvokredit kanuppgå till 250 milj. kr., har BITS ingen anledning att uppröras. BITS uppgiftär att avgöra de enskilda ärendena. Om det blir någon kredit eller inte avgörBITS uteslutande själv, enligt de bestämmelser som gäller och som är fastslagnaav och regeringen. Det är för mig fullkomligt obegripligt att det skullekunna föresväva BITS att man skulle avstå från den prövning som är dennaberednings - och uteslutande denna berednings - kompetens, enbart av det skäletatt vår ambassadör har upplyst ett annat land om att regler om u-krediter finnsoch att krediten under gynnsamma omständigheter kan uppgå till ett visstbelopp. En förutsättning för en sådan kredit är i det aktuella landetköper varor eller beställer arbeten som innehåller ett sådant biståndselementatt BITS kan bevilja kredit. Om svenska krediter till , m. m. Att BITS denna decembermorgon skulle ha varit oklar översin kompetens och trott att någon annan fallit myndigheten i ämbetet har jagsvårt att förstå. 37 (): Då skall jag bara konstateraatt'utrikesministern - och det tycker jag är avslöjande för hans inställning idemokratiska frågor - tycker att det är helt i sin ordning att en statligmyndighet får acceptera att den svenske statsministern och en ambassadör lämnarett löfte om kredit av styrelsens pengar utan att styrelsen vet om det, attstyrelsen skall uppfatta detta som en normal handläggningsordning och att detsedan står den fritt att göra vad som helst. Var och en kan föreställa sig i vilken tvångssituationBITS befann sig och kan föreställa sig vad som hade hänt om man hade sagt nej -hur det nu skulle kunna gå till, med den kanslihusdominerade styrelse som finnsi BITS. Dessutom har herr utrikesministern inte svarat på minfråga om brev innehöll en hänvisning till den svenskestatsministerns engagemang i ärendet och hans löften. talar mot eget bättre vetande -det är jag övertygad om - när han påstår att någon utfästelse om u-krediter hargetts. Av vad jag har sagt framgår - och det har fullkomligt stöd ihandlingarna - att har upplysts om vad en kredit kan uppgå till menatt det också är klart att detta förutsätter att de regler som är uppställdaför BITS blir tillämpade. 39 (): Kan eller kan inte utrikesministern bekräftastatsminister löften i detta sammanhang, som uppenbarligen återfinns idet brev som delades ut till BITS ? Anf, 40 Utrikesminister ; Statsministern har inte gett några löften -han har talat med den algeriske minister som besökte . Han har ocksåtalat om det angelägna i att handeln mellan våra två länder utvidgas. Det måstevara ett rimligt samtalsämne mellan en svensk statsminister och en främmandestats utrikeshandelsminister. Anf, 41 (): Jag vill fråga utrikesministern: deteller finns det inte i brev till den algeriskeutrikeshandelsministern en inledande referens till statsminister hans löften? Jag förstår inte vad omnämnandet i detta brevav samtalet med statsministern skulle ha för annan betydelse än att erinra omsamtalet. Att mot bakgrund av detta utgå ifrån - som gör - attstatsministern skulle ha lämnat någon föreskrift för BITS är att alldelesmisstolka innehållet i brevet, avsiktligt eller oavsiktligt. 43 (): Jag tror nog att andra förstår vadhänvisningen syftar på. 44 (): Jag hade inte tänkt att gå in i denna debatt,men en formulering hos utrikesministern gjorde mig upprörd, och jag måste fåvända mig mot den. Utrikesministern sade ungefär att om utrikesutskottet villagera som ett extra konstitutionsutskott, så skall utskottet få de handlingarsom får. har inte avsett att uppträda som ettextra konstitutionsutskott. har att föreslå riksdagenanvändningen av de. Däri ingår också att ge riksdagenförslag beträffande de anslag som BITS har att handlägga. Det är mot denbakgrunden som utrikesutskottet har begärt att få de aktuella handlingarna. Som vice ordförande i utrikesutskottet och företrädare föroppositionen tog jag initiativ till att vi skulle begära in handlingarna. Dethade denna bakgrund. Vi hade i utrikesutskottet fått föredragningar som gav ossi oppositionen det intrycket att BITS inte hade fått möjlighet att spela denroll som man, som vi såg det, borde göra i ett sådant här sammanhang. Det varden direkta anledningen till att vi begärde in handlingarna. Jag noterar att utrikesministern nu har sagt attutrikesutskottet har fått alla handlingar som kommer attfå. Det är gott och väl. Men jag vill ändå säga att utrikesdepartementetshandläggning har varit kränkande. a. har vi fått följebrev som ger ossdirekfiv som inte har grund i författningen och som gäller hur vi skallhandskas med dessa handlingar. ledamöter har anledning att fortsättaatt ägna sig åt denna fråga. Överläggningen var härmed avslutad. Omtvångsförflyttningen av arbetslösa i 8 § Svar påinterpellation 1983/84:141 om tvångsförflyttningen av arbetslösa i 45Utrikesminister : Fru talman! har i eninterpellation ställt följande frågor: Anserutrikesministern att deployeringslagen i bidrar till en Om tvångsförflyttningen av arbetslösa i demokratiskutveckling i landet? Kan bakgrundssituationen till lagen ha uppkommit med stödav felaktigt inriktad utvecklingshjälp? Lagen är knappast ett bidrag till en demokratiskutveckling men får ses mot bakgrund av det prekära ekonomiska läge i vilketTanzania befinner sig. Denna ekonomiska kris har lett till allt störresvårigheter för stadsbefolkningen att få en tryggad utkomst och sina basbehovtillfredsställda som landet är i behov av ökad jordbruksproduktion.Den tanzaniska regeringen antog denna lag om tvångsförflyttningar. drogs en kampanj i gång, då polisen samladeupp människor för kontroll av identitet och sysselsättning. "Effektiviteten" i kampanjen var inte särskilt hög, och kampanjenblev kortlivad. Därtill bidrog också intern kritik mot tvångsinslagen ikampanjen. Bara något hundratal personer anses verkligen ha sänts i väg. Vadsom hänt de människor som förflyttats till sina gamla byar - om de stannat kvardär eller återvänt till storstaden - har vi ingen uppgift om. Någon indikation på att kampanjen avses återupptas inomkort föreligger inte. Lagen har således huvudsakligen haftavskräckande effekt. Vi avser dock att även i fortsättningen noga följa omlagen i större utsträckning än hitfills kommer att innebära att människorförflyttas med tvång - och då speciellt om våld eller maktövergrepp används. När det gäller andra fråga, ombakgrundssituationen till lagen kan ha uppkommit med stöd av utvecklingshjälp,förutsätter jag att åsyftar om u-hjälpen medfört attstäderna blivit mer attraktiva och landsbygden i motsvarande grad mindreattraktiv för befolkningen. Jag tror att det senare i mindre grad än i många andrau-länder varit fallet för . har som få andra underhela medvetet strävat efter att förbättra den sociala servicen pålandsbygden. Betydande landvinningar har gjorts inom undervisning, hälsovårdoch vattenförsörjning - områden som varit tongivande för det bilaterala svenskabiståndet. Denna politik har av många biståndsgivare bedömts positiv och inneburitbetydande bistånd fill , vilket medverkat till ökad standard förlandsbygdsbefolkningen i . Krisen beror främst på de höga ambitionerna i kombinafionmed inhemska ekonomiska felsteg och händelser utanför regeringens kontroll, t.ex. kraftigt ökade importpriser och torka. Denna ekonomiska kris har i sin turinneburit ett alltför kraftigt tryck på städerna, vilket har medfört attregeringen antagit en lag om tvångsförflyttningar, vilken dock ännu i mycketbegränsad omfattning fått till följd att människor fysiskt tvingats från Dar esSalaam och andra storstäder. 46STEN (); Jag tackar utrikesministern för svaret. Idetta konstateras oförbehållsamt att en lagstiftning som möjliggör förmyndigheter att tvångsförflytta människor ej hör hemma i en demokrati. En lag som föreskriver att människor, som ej har ett avstaten godkänt arbete, skall tvångsmässigt återbördas till sin hembygd ellersysselsättas vid statsfarmer, är en lag som tillkommit i ett för människovärdetokänsligt samhälle. I ett sådant samhälle reduceras människan till enproduktionsresurs stående till statens förfogande. Avståndet är långt till dendemokratiska grundsyn enligt vilken staten/samhället är till för människansbästa. En upprörd värld upplevde hur ennyetablerad sovjetdiktatur tvångsförflyttade miljontals kulaker, självägandebönder, långt bort till . Mellan detta skeende och legaltvångsförflyttning av arbetslösa i är skillnaden förvisso stor tillgraden, dock ej till arten. Låt oss därför hoppas att utrikesministernsbedömning av den fortsatta utvecklingen i skall slå in, nämligen attytterligare kampanjer med tvångsförflyttningar ej kommer att äga rum. prekära ekonomiska läge anförs avutrikesministern vara orsak till deployeringslagen. Denna uppfattningöverensstämmer med vad jag uttrycker i min interpellation. Intressant hadevarit om utrikesministern i sitt svar också närmare hade gått in på bakgrundentill ekonomiska kris. Som generell förklaring anges endast högaambitioner, ekonomiska felsteg och händelser utanför regeringens kontroll. Landets utvecklingsstrategi - som förvisso har högaambitioner - har fått sin prägel av en målorienterad planering. Under1960-talet var planmålen nästan helt koncentrerade till samhällsservice, föratt få tyngdpunkten förskjuten mot produktionsmål. I dentredje femårsplanen, 1976-1981, var målsättningen att förvandlaTanzania från ett jordbrukarland till en industrination. De uppsatta planeringsmålen har styrtkapitalinvesteringarna. Av dessa gick som exempel under den tredje femårsplanen26,till industrin, till jordbruk och boskapsskötsel och nästan likamycket, , till offentlig administration. Detta fördelningsmönsteråterspeglas även i det svenska biståndets användning. Inom ramen för en mera målorienterad än resursorienteradplanering har de ekonomiska felsteg begåtts som lett fram till dagens djupaekonomiska kris i . Till de mest allvarliga misstagen, med djupgåendeåterverkningar på hela det ekonomiska livet, hör den förda jordbruks- ochprispolitiken. "Sageza-operationen", dvs. förflyttningen avjordbruksbefolkningen till planerade byar, innebar ett allvarligt avbräck iproduktionen. De av staten bestämda produktpriserna har satts så lågt attintresset för avsalugrödor minimerats. Sammanlagt har resultatet blivit att deten gång livsmedelsex-porterande övergått till att för sin försörjningvara importberoende. Även exportgrödorna visar en stagnerande eller vikandetrend. Med sjunkande jordbruksproduktion, varifrån större delenav exporten hämtas, följer minskade valutaintäkter. Importbehovet av råvaror,halvfabrikat, maskiner, reservdelar, drivmedel m. m. har ökat och ärnu mer än dubbelt så stort som exporten. Följden är en ständig bristsituationoch lågt kapacitetsutnyttjande inom industrin och arbetslöshet. Om tvångsförflyttningen av arbetslösa i Omtvångsförflyttningen av arbetslösa i Denfelslagna, på socialistisk ideologi vilande, målorienterade politiken har ävenskapat problem genom en snabb befolkningstillväxt i städerna. Regionstädernahar två- till fyrdubblat sin befolkning enbart . Denfrämsta orsaken är inflyttning från landsbygden, en migration som i sin turtill väsentlig del beror på de förändrade livsattityder som ligger i att manfångas av städernas attraktionskraft och som därmed ger arbetet medjorden en allt lägre status. här tecknade bakgrundsbilden äger ett delansvar. Frågan måsteställas, om det mångåriga svenska utvecklingsbiståndet till fördelatspå rätt sektorer för att på effektivaste möjliga sätt främja våra uppsatta fyrabiståndsmål. För en analys i detta syfte är väl lämpat, både på grundav vårt bistånds storlek och på grund av dess långvarighet. Enanalys av detta slag kan ge till resultat vad som av Nobelpristagaren uttrycks med orden: Jordbruket måste kunna producera ett överskott av livsmedeloch råvaror som skall konsumeras i den industriella sektorn, och det ärvälståndet hos bönderna som gör det möjligt för dem att vara en marknad förindustrins produkter. Vårkunskap om problemen inom olika sektorer och deras inbördes samband behövervidgas samt en övergripande syn på den ekonomiska utvecklingen anläggas.Utifrån dessa perspektiv vill jag fråga; Är utrikesministern beredd attmedverka till att en analys genomförs av det svenska biståndets verkningar iTanzania? Jag tycker att det är naturligt att man i det löpande arbetet gör ensådan analys som har efterlyst. Jagvill tillägga att det problem som berör har Tanzaniagemensamt med många andra . Människorna flyttar in till städerna,ibland därför att de bedömer sina utkomstmöjligheter i lantbruket som dåligaoch hoppas - ofta fåfängt - få det bättre när de kommer till tätorterna. ITanzania har detta problem inte haft större omfattning än på andra håll. Manberäknar att nu av människorna där bor i tätområdena. Detär också klart att självt arbetar med att förbättra levnadsvillkorenför landsbygdsbefolkningen. Man har lagt ned mycket arbete på att förselandsbygdsbefolkningen med social service. Man genomförde i mitten av1970-talet ett slags byreform och försökte då få till stånd bättrelevnadsförhållanden i de ca 8 000 byar i vilka huvuddelen av befolkningen ärbosatt. Detsvenska biståndet är - och skall vara - inriktat på att förbättralevnadsvillkoren för befolkningen på landsbygden. Avvårt totala bistånd på har över en halvmiljard gått till undervisningssektorn. Det betyder att vi har lämnat ettbidrag till att åtta av tio tanzanier kan läsa och skriva, mot endast enav 1967. Det svenska biståndet harkonkret medfört att 35 000 primärskolelärare Det är en tredjedel av det totala antalet lärare i . 9miljoner läroböcker har tryckts bara mellan 1981/82 och 1982/83, och 52folkhögskolor är utbyggda och försedda med utbildningsmateriel. En halv miljard har också använts för att förselandsbygdsbyarna med vatten. Man räknar med att numera kanske bortemot 5miljoner människor på landsbygden har tillgång till ett acceptabeltdricksvatten, mot 1,4 miljoner 1971. För 100 miljoner har byggts 240 hälsocentraler. Det harmedfört att av landsbygdsbefolkningen nu har en hälsocentral inom en milsavstånd. Därutöver har drygt en halv miljard utbetalats inomjordbruk, fiske och skogsbruk. har industrisektorn ocksåblivit gynnad i biståndssamarbetet. Där har vi bl. a. verkat för uppbyggnad avpappers- och massaindustrin. Men denna industriella utveckling har också i storutsträckning skett genom att man har satsat på småindustri i landsbygden. Jag delar uppfattning att det svenskabiståndet bör inriktas på att så mycket som möjligt bibehålla social service pålandsbygden och att vi följaktligen bör hålla de problem under observafion somSten har nämnt i sin interpellation. Om tvångsförflyttningen av arbetslösa i 48STEN (); Utrikesministern och jag tycks i stora dragvara tämligen överens. Det går ändock att komplettera vissa speciellasynpunkter på vad analysen i detta sammanhang skulle innebära.