prot · G709130 · 1983-12-31 00:00:00 — Då är minfråga: Varför skall situationen skattemässigt vara oförmånligare för det barnsom förlorat en förälder och som under sommarferierna vill arbeta några månaderför att tjäna extrapengar? Det är obegripligt. Det blir inte mera begripligtnär socialministern börjar tala om höginkomsttagare. Om socialministern skulleha ägnat något intresse åt de motioner som jag väckt i den här frågan, skullehan ha funnit att där finns olika förslag till tänkbara lösningar som innebäratt nämnda effekt kan undvikas. Man kunde ha en viss del av barnpensionenskattefri, upp till ett visst högsta belopp. Man kunde göra ungefär som förfolkpensionärerna, bevilja ett extra avdrag. Det finns också andra lösningarsom jag inte hinner ta upp nu på mina . Jag beklagar socialministernsallmänna inställning till frågan, men hoppas att han vid närmare eftertankekommer att inse att detta är en rättvisefråga som behöver lösas. Jag tycks befinna mig i mycket gott sällskap: de expertorgan som vi harutsett har kommit till samma slutsats som jag. Då det gäller föräldrarsunderhåll är svaret att föräldrar betalar skatt på sin inkomst och sedan betalar underhållet från vad somåterstår. Någon skillnad föreligger alltså inte heller i detta fall. 20 (): Jag ser detta utifrån barnets synpunkt, ochdå gäller vad jag har sagt om skattekonsekvenserna - det kan inte diskuterasbort. Vi får inte låsa oss vid vilka som har suttit ipensionskommittén eller som avgivit remissyttranden. Om vi har ett orättvistsystem som har fått fortleva länge är detta faktum att det fortlevat längeingen som helst anledning till att systemet skall fortsätta att gälla iframtiden. Därför är det viktigt att den utredning som skall tillsättasverkligen får till uppgift att ta upp dessa frågor, så att vi får en nybelysning av dem, eftersom den belysning som pensionskommittén gav inte blevtillräcklig. Jag delar självfallet att man inte skall låta en orättvisa bestå därför att den redan harbestått . Men kan vi inte göra så att i förstaomgången försöker övertyga sina egna partivänner om att denna orättvisaverkligen finns? 22 (): Att övertyga mina partivänner om attorättvisan finns tror jag inte är ett så stort problem. Men tyvärr har intemina partivänner det avgörande inflytandet här i kammaren, utan än så länge ärdet socialministerns partivänner som har detta inflytande. Det är just därförsom jag ställer frågan till socialministern. För att på nytt ta ett exempel, så att det inte skall blinågra missförstånd: Om ett barn med barnpension jobbar ochtjänar . går nära en tredjedel i skatt - det är bortåt . Om ettbarn som inte har barnpension tjänar . får det barnet dess bättre behållaalltihop - och det tycker jag är riktigt. Det är riktigt att ett barn skallkunna ha en skattefri inkomst. Men det förhållandet bör utsträckas till attgälla även de barn som har förlorat en av sina föräldrar eller båda. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Meddelande om svar på interpellation 1983/84:145 23 Kommunikationsminister : Herr talman!Jag vill meddela att jag hade för avsikt att besvara interpellation 145 avUlla Tilländer . Interpellanten är förhindrad att ta emot svaret den dagen.Efter överenskommelse kommer interpellationen att besvaras . 1 §Svar på frågorna 1983/84:475 och 479 om priserna på inrikesflygetsNorrlandslinjer har frågat mig om jag avservidta några åtgärder för att vidmakthålla den trafikpolitiska principen om ettrundare . Frågan är föranledd av en av publiceradutredning om flygprisernas utveckling på svenska inrikeslinjer de senaste åren.Utredningen visar att prishöjningarna procentuellt och reellt sett varitstörst på Linjeflygs Norrlandslinjer. har med hänvisning till samma utredningfrågat mig om jag avser att överväga åtgärder som ger glesbygden och isynnerhet rättvisa. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Den aktuella undersökningen bygger på en rad antaganden,vilket gör att det är svårt att med den som underlag göra några säkrabedömningar av skillnader i kostnaderna för tjänsteresor i olika regioner. Bl.a. avser de priser som jämförts i undersökningen normalpris. Särskilt inom flyget har införts ettprissättningssystem som möjliggör resor till mycket låga priser. Det har ocksåvisat sig att - framför allt på de längre avstånden - rabatterna utnyttjas imycket stor utsträckning. På betalar t. ex. endast avpassagerarna normalpris. För turist- och privatresandet finns rabatter som är heltavståndsoberoende. Familjemedlemmar, pensionärer och ungdomar kan sålunda resaför ett fast, mycket lågt pris. Undersökningen pekar dock på det förhållandet att företagi har ett besvärligt kommunikafionsmässigt läge. Den regionalpolitiskautredningen, som skall belysa det regionalpolitiska transportstödets roll iden regionala utvecklingen, har därför fått i uppdrag att också övervägaåtgärder som kan sänka företagens kostnader för persontransporter. I avvaktan på resultatet av utredningens arbete är jaginte beredd att vidta några åtgärder. 25 (): Jag tackar kommunikationsministern för svaretpå min fråga. Jag är dock litet förvånad över att kommunikationsministern intetill alla delar accepterar den utredning som är gjord av ochlänsstyrelsen i . Kommunikationsministern säger att utredningen tillstor del bygger på antaganden. Men jag vet att kommunikationsministern personligenkänner de personer som gjort denna utredning och vet att det är vederhäftigtfolk. a. kan jag tala om att professor vid harvarit inkopplad på detta. Jag skall nämna några siffror ur utredningen somunderstryker vad jag nu säger. Vi talade tidigare om att under 1970-taletförverkliga ett rundare -det började noga räknat 1970, Tyvärr har utvecklingen gått i motsatt riktning. Jag kan ta en jämförelse med tåg och flyg mellan 1978 och1983 när det gäller ett reseprogram som ett företag har att genomföra från ettA-regioncentrum. I hade ett företag en resekostnad på . 1978.Denna kostnad hade ökat fill . Det är en indexökning från 100 till106. Motsvarande kostnad för ett företag i var . 1978 och 1 727kr. Det ger ett index på 302 resp. 347. Det är alltså en indexökning på45 enheter. I hade företaget en resekostnad på 1 932 kr.1983, och indextalet är 389. Ungefär desamma är förhållandena i ,och . Flyget har på sträckanStockholm-Göteborg haft en kostnadsökning på , på sträckan på134 % och på sträckan på . Det är ganska frapperande att det är norrlänningarna somfår betala prishöjningarna. Jag skall faktiskt ta mig friheten att gekommunikationsministern ett tips: Varför inte ta en direkt förhandling medtransportföretagen? Dessa har ju monopol eller näst intill monopol på dessa transporter. 26TORE (): Jag ber också att få tacka för svaret ochkommer efter läsning av detta material att ställa delvis samma fråga som RuneÅngström. Jag har varit medlem i någonting som heterglesbygdsdelegationen, och det har gått upp för mig att bland det allraviktigaste för företag och människor i de stora avståndens land ärkommunikationerna. Först var det stödet fill godstransporterna man tänkte på.Men sedan jag i utredningen läst vad som sägs om behovet av personkontakter ochom vad dessa kostar - någonting som kommunikationsministern säkerligen kännertill - blev det för mig klart belagt att detta är ett stort och avgörandeproblem när vi skall försöka hjälpa de människor som har dessa stora avståndatt brottas med. Jag litar helt på dessa uppgifter; de stämmer med all denerfarenhet jag har som norrlänning. Jag vågar citera något ur rapporten frånlänsstyrelsen i . Det kan vara bra att ta fram vissa uppgifteroffentligt. Det står där: "Studien visar att markanta kostnadsskillnaderföreligger mellan landets A-centra. Vid en jämförelse mellan resultaten i debåda undersökningarna framgår, att de regionala variationerna i företagenspersontransportkostnader har ökat ." Sedan får vi veta att företag i orter längre norrut änMellansverige får betala tre fyra gånger så mycket som företag i exempelvis Stockholmoch för att genomföra resprogram. Det är tydligt att det har skett enklar försämring under dessa år, och jag tror inte att tvivlar påatt det är riktigt. För företag lokaliserade till A-centra i framstårflyget som ett dyrt men tidsekonomiskt nödvändigt transportmedel. Jag vill också säga att den procentuella nedsättning avpriserna som kommunikationsministern nämnde är svår att utnyttja för företagen.Om deras anställda skall komma t. ex. till , måste de ha till sittförfogande här. Och måste de utnyttja morgon- och kvällsförbindelserna. Mendessa är de dyra förbindelserna. Det är i och för sig bra att vissa priser ärnedsatta . Det är bra för regionen, och detta system bör fortsätta ochhelst utvecklas - men jag för min del tror inte att det är just företag ochnäringsliv som gynnas av dessa låga priser. Skall vi komma till rätta med de marknadsmässigaorättvisorna i vårt land, tror jag att det är nödvändigt att något görs. Detkan ju sägas att vi inte skall styra på detta område. Men jag tror attkommunikafionsministern, som själv är norrlänning och som, det är jag övertygadom, i hjärtat torde känna detsamma som jag, har möjlighet att tala medföreträdare för Linjeflyg. har redovisat siffrorna. Jag blev chockeraddå jag såg uppgifterna om den procentuella ökningen just beträffande de långaavstånden. Det blir- det är vikfigt att tala om - så att vi norrlänningar fårvara med och betala biljetterna för dem som bor bättre till, förutom att vi fårstora kostnader också på annat sätt. Jag .tackar för svaret, och jag hoppas att det skall varamöjligt att åstadkomma förbättringar. Den åberopade utredningen är en gång i tidenbeställd av i , . Men den är gjord avkulturgeografiska institutionen vid . När jag säger att grunderna för utredningen är litettvivelaktiga gör jag det därför att den bygger på de s. k. kontaktberoendebefattningshavarna i landet, dvs. de ca 400 000 personer i näringsliv ochförvaltning som svarar för huvuddelen av antalet personkontakter och därmedtjänsteresor. Eftersom en mycket stor del av dessa befattningshavare finns iStockholm och , leder utan tvivel den valda undersökningsmetodikentill en koncentration av resor till detta område. Jag menar att det genomsnittliga företaget i övre Norrlandtorde ha ett helt annat resbehovsmönster än det genomsnittliga företaget i Syd-och . Det är därför jag har ifrågasatt metoden för undersökning.Men jag är också medveten om att detta inte hindrar att det verkligen finnsskillnader i resekostnader. Det är en av anledningarna till att vi har gett denregionalpolitiska utredningen i uppdrag att se på hur man skulle kunna utformaett eventuellt persontransportstöd. Norrbottensdelegationen, som jag själv satt med i, gjordeundersökningar på området och kom fram till att företagen, precis som ToreNilsson säger, har vissa problem när det gäller att utnyttja lågpriserna. Jag hoppas personligen att vi, om vi kan fullfölja depågående förhandlingarna om att åstadkomma ett speciellt bolag för svensktinrikesflyg, skall kunna dämpa kostnadsutvecklingen. Hade jag haft mer tid påmig hade jag kunnat gå in mer på det förhållandet att realprisstegringarnaegentligen är ganska måttliga, att döma av den statistik som finns. 28 (): Kommunikationsministern kommer tillbaka till metodiken. Jag vill baraän en gång säga att jag litar på den här utredningen. De fakfiskasifferuppgifterna i den stämmer i varje fall med de taxor som har varitgällande - jag har själv kontrollerat det. Detär också den metodik som man använder vid den här typen av undersökningar. Denanses i andra sammanhang vetenskapligt vedertagen, och då bör den kunna göradet även i det här sammanhanget. Vikan väl ändå vara ense om att det är en grov orättvisa och strider mot denregionalpolifiska måjsättningen att de successiva prishöjningarna i första handskall drabba . Jag tycker faktiskt att kommunikationsministern haranledning att inte bara vänta på den regionalpolitiska utredningen utan attomgående ta tag i det här ärendet och ta en förhandling med transportföretagen.Luftfartsverket har ju också ett beslutande inflytande över detta. Flygbolagentar inifiafiven fill prisändringarna, men luftfartsverket fastställerprishöjningarna, och luftfartsverket har enligt sina instrukfio-ner att taregionalpolitiska hänsyn vid prissättningen. Jag tycker att luftfartsverketskall visa att man också lever upp till den målsättningen och inte låta dettabara vara tomma ord. slutligen är klar- den måste man kanske vänta på i det härsammanhanget - hoppas jag att kommunikationsministern tar ett generellt greppoch rättar fill det stora missförhållandet. 29 (): Jag råkar för någon vecka sedan ha hört att den regionalpolitiskautredningen skall vara färdig , om jag inte fattade fel. Detbetyder att det finns en chans att resultatet av den inte är så långt borta,och jag är glad över det. Närdet gäller kommunikafionsministerns tvivel och frågor inför antagandena ochresultatet av utredningen vill jag säga att jag har testat detta på en delmänniskor på företagssidan, och de säger att de tror att uppgifterna äralldeles riktiga. Vidarefinns det i studien en uppgift om hur oerhört antalet personer, för vilka detär nödvändigt att söka kontakter på det här sättet, har ökat . Jagminns inte den exakta siffran, men det är lätt att kontrollera. CurtBoström menar att det inte är bara fill som man har anledning attflyga. Jag kan då peka på att priserna för sträckan hargått upp , medan priserna på sträckan ökat med . vet lika väl som jag att våra företag däruppe ofta har att sökaen marknad ganska långt borta - det är inget tvivel om det. Jämförelsenvisar att tågpriserna har stigit ganska måttligt - med i genomsnitt , trorjag, . Det gynnar regionerna här nere där man kan åka tåg; det ärmöjligt på t. ex. sträckorna eller . Detär inte på samma sätt möjligt för vänner i eller ,om de skall hit ned. Det är just de som 2 protokoll 1983/84:130-131 Om färjetrafiken i glesbygd Det finns exempel som visar att just ären av de svåraste platserna, och det ligger ju i en region där det också iövrigt finns många svårigheter. Men jag hoppas som att CurtBoström verkligen håller ögonen på det här. 30 Kommunikationsminister : Herr talman!Vi har här i kammaren varit överens om att tillsätta en regionalpolitiskutredning för att undersöka vilka förändringar som eventuellt måste göras närdet gäller inriktningen av regionalpolitiken. I den utredningens uppdrag ingårockså att överväga ett persontransportstöd. Jag kan försäkra er att vi som utredningenhar arbetat, och faktiskt också , har diskuterat just på vilketsätt vi skall undersöka de olikheter som finns i transportkostnadshänseende.Det är självklart att sådana utredningar som den som är gjord också kommermed i bilden. Att jag har visat på att det inte är rikfigt rättvisande atthänvisa till underlaget för den utredningen betyder ingalunda att jag inte harett intresse av att skapa just det rundare som jag ju faktiskt harriksdagen bakom mig för att åstadkomma. Överläggningenvar härmed avslutad. 8 § Svar på fråga 1983/84:488 om färjetrafiken i glesbygd har frågat mig om jag är bereddatt ta initiativ fill att frågan om färjetrafiken i landets glesbygdsområdenblir föremål för en samlad politisk prövning i , innan någranedläggningar kommer till stånd. redovisade ett utredningsuppdrag ommöjliga besparingar i färjetrafiken. Utredningens resultat redovisades förriksdagen budgetproposition (prop. 1980/81:100, bil. 9).Färjefrågorna var således föremål för en samlad politisk prövning i riksdagenunder . Jag har inte bedömt det vara nödvändigt med en förnyadprövning i av färjefrågorna, speciellt då mot bakgrund av riksdagensuttalande att färjeindragningar endast bör ske i de fall detta uppenbarligenmedför ringa olägenhet för bygden. 32 PAR (): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret på min fråga. Bakgrunden till frågan är ett konkret fall. En färja imin hembygd, utanför , hotas av indragning. Men det ärnaturligtvis bara ett exempel på ett fenomen som förekommer över hela landet. Denna färjeindragning innebär ett stort ingrepp förmänniskorna på den ö som berörs. De får sin väg till närmaste centralortförlängd med ungefär två mil ochavståndet till kommuncentrum fördubblas. Det är klart att detta är en storbelastning för de människorna. Det är ganska allvarligt att denna typ av stora ingrepp imånga människors vardagstillvaro skall få göras i administrativ ordning. Istället vore det rimligt med en politisk prövning av denna typ av ärenden.Därför vill jag med min fråga väcka tanken att man skall samla ihop alla defall där det är aktuellt med färjenedläggningar och ge möjlighet attuttrycka sin uppfattning, innan några nedläggningar kommer till stånd. Jag är naturligtvis medveten om att denna frågabehandlades av 1981. Jag var själv med vid det tillfället. Men denriksdagsbehandlingen innebar ju inte något definitivt ställningstagande tillvilka färjor som skulle kunna läggas ned och vilka som skulle kunna bibehållas.Den fick mera karaktären av principiella överväganden. I och för sig hade väl allt varit gott och väl, om denformulering som statsrådet hänvisar till i sitt svar, nämligen att"färjeindragningar endast bör ske i de fall detta uppenbarligen medförringa olägenhet för bygden" verkligen hade respekterats av . Mendet exempel som jag själv har sett i min hembygd visar att tolkningav vad som är "ringa olägenhet för bygden" är väldigt vid. Mycketstora ingrepp för människorna uppfattas tydligen såsom ringa. Därför anser jagatt det behövs en ny samlad politisk prövning. Den fråga som jag har ställtkvarstår: Är regeringen beredd att se till att det blir en sådan prövning? Om färjetrafiken i glesbygd Nej, , jag anser inte att detbehövs någon ytterligare prövning av . Den prövning som riksdagengjorde 1981 är så pass färsk att den utgör ett tillräckligt underlag för såvälvägverket som andra som på något sätt har att handlägga dessa frågor. När efterlyser en politisk prövning, villjag gärna erinra om trafikutskottets skrivning, som låg till grund förriksdagsbeslutet. Frågor om indragningar eller tidtabellsändringar skallavgöras av i samråd med länsstyrelserna och kommunerna. Till saken hör också att därest man är missnöjd med ettförslag från om indragning av färja, kan man överklaga tillregeringen. Regeringen har liksom alla andra att pröva ärendet ufifrån deförutsättningar som på trafikutskottets förslag har fattat beslut om.Någon bättre politisk prövning tycker jag inte finns. Att upprepa det redan harsagt - jag föreställer mig att det är ungefär det som kan fattabeslut om i de här frågorna - förbättrar inte situationen, utan då är det jufråga om hur de som har att fatta beslut följer de riksdagsbeslut som finns. 34PÄR (): Jag menar nog att det hade legat ett värde iom haft möjlighet att ta ställning till de förslag som finns omfärjenedläggelser i olika bygder, men jag konstaterar att någon sådan möjlighetinte lär uppstå. Vid remiss av kompletteringspropositionen Då återstår egentligen bara förhoppningen attkommunikafionsministern ser till att det som faktiskt beslöt år 1981verkligen respekteras, nämligen att färjenedläggelser bara skall få ske i defall då det uppenbarligen medför ringa olägenhet för bygden. Den möjlighetenuppkommer naturligtvis om nedläggningsbeslut överklagas till regeringen, ominte . Om man verkligen får respekt för det här riksdagsbeslutetoch om man undviker orimligt vida tolkningar, kanske såväl färjan vid Ulvsundeti som många andra färjor kan komma att räddas åt framtiden. Överläggningenvar härmed avslutad. 9 § Vidremiss av kompletteringspropositionen Föredrogs proposition 1983/84:150med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1984/85,m.m. (kompletteringsproposition). 35 (): Låt mig först säga att jag tycker att det ärutmärkt att vi här i kan föra en debatt i en sådan här aktuell fråga.Jag tycker att talmannen har intagit en mycket positiv inställning. Han harockså uttryckt önskemål om kortare debatter och om möjligt också roligaredebatter. Roligare kan jag inte lova, men jag skall i alla fall försöka fattamig kort och inte heller läsa innantill, vilket vi kanske alltförofta plägar göra. skall kompletteringspropositionen remitteras. Den är,om jag får säga så, en icke obetydlig skrytvals. I själva verket är ju orsakentill att det nu går ganska bra för AB att vi har en internationellhögkonjunktur, där vår bytesbalans utvecklas bättre på grund av att vi fått enökad export. Men efter hög kommer låg, och när det kommer en lågkonjunktur ärproblemet att nästan alla de grundläggande bekymmer som har i sinekonomi ligger kvar. Vi har den största offentliga sektorn i denindustrialiserade världen. Vi har det högsta skattetrycket i denindustrialiserade världen. Vi har i princip också, när engångsförstärkningarnaförsvinner, ett oförändrat jättelikt statsbudgetunderskott. Vi har också dennäst högsta statsskulden i den industrialiserade världen. Vi har passeratDanmark och och har bara före oss på den föga hedrandeförstaplatsen. Vi har också, vilket särskilt borde bekymra en socialdemokrafiskregering, den högsta arbetslöshet vi haft i i modern tid. Vad har då regeringen själv gjort? Den devalverade ioktober 1982 . Den gången kallade regeringen, eller socialdemokraterna,det för kraftfullt, offensivt och dynamiskt. , borgerliga devalveringarhar fått andra epitet av socialdemokraterna, men det kan vi kanske glömma . Man skall ge regeringen det erkännandet, vilket vi integjorde då, att om man nu skulle devalvera, så kom den devalveringen av allt attdöma rätt i fiden,alldeles innan en högkonjunktur sköt fart. Om den sedan var för stor, vilket vidå tyckte och kanske fortfarande tycker, får vi svar på om kanske . Men devalveringar har många avigsidor. En av dem är att deleder till hög inflation. Det är intressant att se vad den svenskasocialdemokratiska regeringen gjort för att motverka denna höga inflation. Det är inte mycket. Snarare har man gjort en mängd sakersom lett till en högre inflafion. Först och främst har man på normalt socialdemokratiskt vishöjt skattetrycket. Om jag nu minns rätt har man under de ett och halvt årregeringen sutfit höjt eller infört närmare 50 olika skatter, vilket för ettnormalt svenskt hushåll betyder . mer i kostnader. Det är inte orimligtatt hushållen försöker kompensera sig genom lönekrav. Budgetunderskottet, som leder fill en hög stathg upplåningoch driver upp ränta och inflation, ligger kvar. Man har inte gjort någrareella åtstramningar av budgetunderskottet. Budgetproposifioner, kompletteringspropositioneroch krispropositioner har passerat, men nästan inget obehagligt har hänt. Detsvek som gjordes mot pensionärerna och en del andra, mindre svek under denförsta hösten blev tydligen för mycket för regeringen. gick segrandeur den striden i rosornas krig, fill vilket jag gärna skall gratulera herrsocialministern. De möjligheter en internationell högkonjunktur gav attspara använder inte regeringen. Man beslöt att låta bli det. I stället visademan en icke obetydlig spendersamhet med statsmedel. Devalveringen var alltså det första stora steget i densocialdemokratiska regeringens politik. Det andra steget blev att beordrainflationen att bli och . Regeringen gjorde enligt våråsikt inte värst mycket, men den förväntade sig insatser från två håll. För detförsta förväntade den sig insatser från det av styrda AmerikasFörenta stater, varifrån högkonjunkturen kommer, och för det andra förväntademan sig en återhållsam avtalsrörelse, vilken efter vad jag förstårhuvudsakligen skulle drivas av . Med dettahoppades man att inflafionsmål och tillväxt skulle . Det är också intressant att konstatera hur avtalsrörelsenhar skötts av en socialdemokratisk regering. Först har regeringen förelagt förslag om 50skattehöjningar, vilket ökade kostnaderna med som jag sade . för ettvanligt svenskt hushåll. Sedan har man gjort rätt mycket för att urholka detkrismedvetande som mödosamt byggts upp .