prot · G709168 · 1983-12-31 00:00:00 — Dettycker jag infe att ni skall vara, ni kunde vara med och glädja er litet överatt det har blivit fart på igen. Om ni är med och skjuter på kärran iuppförsbacken, är det något positivt. Då har ni ett bidrag att ge. Ni skall inte heller försöka säga att jag skildrar alltingi rosiga färger. Det gör jag inte. Vi lever i en oerhört svår internationellkris med en massarbetslöshet ute i . fick vi höra ThorbjörnFälldin och andra ständigt fala om hur stor arbetslösheten var utomlands. Detsäger man ingenfing om , men den är ännu värre . Det innebär stora farorför svensk ekonomi. Men kom ihåg att det får föras en mycket konsekventekonomisk polifik och utan dramatiska förbättringar innan vi kansäga att vi är ute ur krisen. Just för att vi har insikt om alla de svårighetersom landet ännu står inför, har vi stor anledning att känna tillfredsställelseöver aft vi klarade det första steget. Det kan vi avläsa i statistiken, men vikan ännu bättre känna det i de stämningar av gryende optimism och framtidstrosom finns ute i landet. Det är dert allra bästa tillgången för en nation. Under detta anförande övertogtredje vice falmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 39 () replik; Jag hoppas alltfort atf det är statsministernsom har rätt. Jag beklagar, men jag tror aft vi måste inse aft det är gott omstormmoln vid horisonten. Måhända är vi glåmiga, , och måhändagnäller vi, det kan tänkas. Men om man jämför med hur skällde , är detta andeviskningar. Det fanns inte etf ord-för hur förfärligt allting var då.Ändå var budgetunderskottet under de borgerligas hela sista år 68 miljarder.Det första ni gjorde när ni tillträdde var atf ösa ut miljard på miljard, ochdärmed ökade ni budgetunderskottet å det kraftigaste. Sedan jämför ni detursprung-Hga budgetunderskottet med de ökningar ni själva gjorde. Vi kan barakonstatera en sak - har vi ett rejält underliggande budgetunderskott påca . Det är ett obegripligt tal för alla svenskar. Men aftdet gäller . per svensk är ett begripligt tal. På etf eller annat säffskall vi betala igen det. För en fvåbarnsfamilj motsvarar det . Det ärvad budgetunderskottet ökar , och det lär vi inte komma undan. Jag skall egentligen inte svara på frågan omdevalveringen. Det är snarare som bör göra det.,Jag vet intehur det vari men jag blev alldeles korrekt informerad av dagen innandevalveringen genomfördes. Men jag vill inte kalla det för samråd. Jag hade enannan åsikt än den fillträdande regeringen - jag tror inte att regeringen hadebildats ännu - som helt klart hade bestämt sig. Det var information, det.villjag i hög grad understryka. Något samråd var det inte. fårsedan säga hur det var före den tidigare devalveringen. Men om jag infe rninnsfel stod vid det tillfället här och sade atf det var något alldelesförfärligt hur inflafionen drabbade människor; de kunde bara sätta gröt påbordet. Det ledde ju fill en gröfdebaff här i kammaren något senare, kommer jagihåg. Nog var kritiken mer aggressiv, och den handlade inte bara om att ni infefick vara med och samråda. Dessutom måste jag säga att jag saft iregeringen och vi i de borgerliga partierna framlade besparingsförslag därföratt vi ansåg att det var nödvändigt att få ned budgetunderskottet, det varnödvändigt atf hålla igen, då gjorde vi det mot en enad socialdemokrafi och motett enat vpk, som gick emot varenda besparing som föreslogs. Ni gickemot dem lokalt, ni gick emot dem centralt, ni gick emot dem här i kammaren.Det fanns ingen hejd på vilka ohyggliga konsekvenser varenda besparing skullefå - utom på ett område: försvaret. Där föreslog ni större besparingar. Det harju inte precis varit den,klokaste besparing som gjorts. Sedan har ni självagenomfört besparingar. För det första har ju denna riksdagsmajoritet röstat nedborgerliga besparingsförslag på betydande belopp. De få besparingar ni självaföreslagit har ni fått igenom med hjälp av de borgerliga - ibland alla treborgerliga parfier. Ni har fått särskilt mycket hjälp av oss. Jag skall villigtsäga för räkning, atf i de fall vi stött Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. regeringens besparingsförslag, har vi i sanning gjort detför skull, för jag tror att ni själva kan inse hur mycket stryk som vihar fått fa emot för att vi stött den socialdemokratiska regeringensbesparingsförslag. Men vi har ansett att intressen måste gå förepartitaktiken. Det, , kanske är intressant atf lyssna till. Men låt oss nu inte bortse från det som är heltavgörande, vilket regeringen inser, nämligen nästa avtalsrörelse. Det är nuhelt avgörande att regeringen själv tar hand om prissfabiliseringen. Det storamisstag som ni gjorde, var att ni hoppades på arbetsmarknadens parter; för dehar, med förlov sagt, kunnat lita på att politikerna efteråt har rensat upp dåavtalen blivit för höga. Arbetsmarknadens parter har sett oss devalvera, de harsett oss både höja och sänka momsen och de har sett oss komma med selektiva ochgenerella bidrag och allt annat sådant. Och det är inte konstigt att de då intetar sitt ansvar. måste regeringen ta sitt ansvar, nu måste ni klargöra attni är beredda aft sänka skatterna, atf ni är beredda att göra de åtstramningarsom behövs så aft vi får en avtalsrörelse. Ni hoppades på LO och SAF, sedangjorde ni de misstag jag tidigare beskrivit. Därefter hoppades ni på ; nu hoppas ni på den 26juni. Gör inte det! Sedan kan ni nämligen skjuta upp det till den 12 septembereller när nästa stormöte blir. Men dessa möten löser inte problemen. Ni måsteingripa och fa ett fasf grepp om finanspolifiken - annars kommer det inte aftgå! Sedan sade jag att vi kommer att ligga därmed en bromskloss om fötterna. Ja, det spelar inte så stor roll om vi liggereller om vi står- men jag håller med om aft ordvalet kunde varitlämpligare. Emellerfid hade statsministern den stora älskvärdheten atti denna vår sista debatt här i vår jämföra mig med , denne storeskald. Jag har fått hjälp av en av våra riksdagsledamöter aft göra ett extraktur Nordisk Familjebok om denne . , som har jämfört mig med denne Vergilius:Vergilius var en ren och ädel karaktär, mild och överseende mot andra samtanspråkslös och blygsam, dock fattades ej belackare och avundsmän, men han blevföremål för folkefs hyllning. Framför allt fann han hos dem som lärde kännahonom tillgivenhet och beundran. Måhändaborde vi lära känna varandra litet bättre. 40THORBJÖRN () replik: Jag kan infe underlåta atf säga atf minreflexion, där jag satt i min bänk då än en gång återkom till hurandra nyttjar det svenska språket, var atf han vill förbruka en god del avtiden fill sådana frågor i stället för att tala om de angelägna samhällsfrågorsom den här debatten är fill för. Beträffande budgetunderskottet ber jag att få hänvisa tillaft vi i våra mofioner har redovisat förslag som innebär att vi skulleförbättra budgetsaldot med . Detta bestrids nu avsocialdemokraterna. Men ni får försöka bringa reda i det här. Ni kan inteförst försöka skrämma livet ur svenska folket under hänvisning till vilkavåldsamt negativa och dramafiskaeffekter våra förslag skulle få för enskilda - det är tal om social nedrustningoch allt vad ni nu hittar på - och vid nästa tillfälle säga att debesparingsförslag vi har framlagt är så verkningslösa atf de inte får någonbudgeteffekt. Det är nog bara socialdemokrater som går i land med den typen avargumentation. Den påminner i långa stycken om den argumentation ni användeunder era i opposition och den argumentation ni använde i valrörelsen. Så fill påståendet aft vi infe samrådde vid devalveringen.Hur var det när socialdemokraterna devalverade? Valresultatet var klart, menfortfarande hade regeringsskifte inte skett. Varken budgefministern eller jaghade någon information, men i en Ekosändning fick vi veta hurusom den regeringsom skulle tillträda hade saft i gång en apparat för att å dentillträdande regeringens vägnar skulle fill kalla riksbanksföreträdarefrån de andra nordiska länderna för konsultationer. Det var på det viset, OlofPalme, som ni samrådde med oss, som ännu hade regeringsansvaret och som skullebli den nya oppositionen. den dagen kom ni och bad om ursäkt fördetta och talade då om vad ni skulle göra. Eftersom jag hör till den kategori människor som när detagit emot en ursäkt låter defta vara detta har jag aldrig gjort någon affär avdet här. Jag brukar infe handla så. Har någon bett om ursäkt och jag räknar medaft han gjort det i ärligt syfte får ursäkten gälla - jag ordar infe vidare omdet. Men jag måste säga atf det känns oerhört påfrestande att nu uppleva attlandefs statsminister yvs över vad han ansåg vara samråd och beskyller oss föratf infe ha samrått i fillräcklig utsträckning. - Detta är den korrekta bildenav vad som hände. När det gäller arbetslösheten lade väl kammarens ledamötermärke fill att statsministern ägnade sig åf aft läsa ur gammal statistik föratt finna ut vid vilka tillfällen arbetslösheten steg. Jag förnekar inte dennastatistik. Men det intressanta är aft statsministern av allt att döma intekänner sig oroad av att vi i denna högkonjunktur, när exporten ökar på etf sättsom överträffar regeringens och för all del också andras förväntningar och närproduktionen har stigit för att möjliggöra denna export, har en arbetslöshetsom är högre än vid de fillfälleri grävt fram i statistiken. Dettaborde oroa den nuvarande regeringen på ett annat säff än vad som kommer filluttryck. Om ni fortsätter atf leva med denna arbetslöshet och dessabudgetunderskott - hur vill ni då åstadkomma en akfiv konjunkfurpoHfik närkonjunkturen svänger? Jag ställer den frågan återigen. , herr talman, en sammanfattning av den härdebatten genom några fakta som ingen från regeringsbänken har förnekat. Vidsidan av de positiva drag som jag själv drog fram i inledningen fill mitthuvudanförande kan vi konstatera atf vi har 137 000 arbetslösa, att vihar inflafion och aft våra konkurrentländer har en barahälften så stor ökning, aft vi bygger bara 30 000 bosfäder mot 42 000-45000 tidigare, att räntan är på väg uppåt - aktuell är höjning av den långaräntan, vilket motverkar investeringarna - och att vi har påtagliga standardsänkningarför barnfamiljerna och en viss sänkning också för pensionärerna. Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. tydlig bild av den ekonomiska situafionen och även enbild av den fördelningspolitiska situafionen i landet . 41 () replik: Statsministern talade om budgetunderskottetunder de borgerliga regeringsåren. Min minnesbild är att socialdemokraternaunder sade nej till praktiskt taget alla besparingsförslag somlades fram, och de var ganska många. krävde socialdemokraterna störreutgifter än vad regeringen föreslog. Det där budgetunderskottet kan vi alltsåfala länge om. Med socialdemokraternas politik hade det varit väsentligtstörre., Budgetunderskottet 1982/83 väntades bli ungefär 75miljarder kronor när socialdemokraterna övertog makten. Det underliggandebudgetunderskottet 1984/85 väntas nu bli . Jag kallarinfe det en minskning utan snarare en ökning av budgetunderskottet. Den ekonomiska utvecklingen i alla länder är f. n. bättreän tidigare. Det är innebörden av en internationell konjunkturuppgång. Detgäller i särskilt hög grad små ufrikeshandelsberoende länder som ,, och . Verkligt anmärkningsvärt i en sådaninternationell sifuafion vore om det inte gick bättre för än fidigare,när vi, med finansministerns ord, hade den längsta och värsta lågkonjunkturenpå mycket .. Men det är nog så - det framgår också av denna debatt - attdet som går bra i svensk ekonomi huvudsakligen beror på den kraffigadevalveringen och på den internationella högkonjunkturen. Regeringen har infe lagfen bra grund för reallöneökningaroch infe heller för avtalsrörelsen. För atf få reallönehöjningar utan för höganominella löneökningar, alltså utan aft förstöra konkurrenskraftsförbätfringen,krävs aft skatter och priser hålls i schack. Och regeringen höjer den enaskaften efter den andra. Det senaste försöket gällde fastighetsskatten. Menförslaget var så dåligt att lagrådet skickade tillbaka det till departementetmed underkänt betyg. Frågan är då om skaffehöjningsförslagef kommer fillbaka.När regeringen verkligen vill något på skatteområdet brukar den vara envis, ochatt höja skatterna tycks ligga den särskilt varmt om hjärtat. En regering, som kallar ett av sina statsrådför frihetsminis-fer, står för förbud mot dagis på affärsmässiga grunder,förbud mot fritidsprakfiserande läkare, förbud för tandläkare att etablera sigdär det finns pafienter, förbud för andra skolor än kommunala aft bedrivaundervisning och förbud för fackföreningsmedlemmar att själva välja om de villtillhöra ett politiskt parti. Jag har inte kunnat hitta något exempel påaktuella regeringsförslag som har medfört ökad frihet för den enskilde. Allra sist, herr talman! I en ideologisk arfikel iStockholms-Tidningen för sedan föreslog aftsocialdemokrafin skulle slå vakt om orden du och hej då. Jag tror aft en stordel av svenska folket skulle vara berett att när som helst säga hej då fillsocialdemokrafin. 42LARS (vpk) replik; Jag behöver till kammarens glädje inga sexminuter för min replik. Men låt mig vara ofin nog att lägga mig i debattenmellan herrarna om . Den enda slutsats man kan draav uppläsning är att man infe ens kan lita på uppslagsböckernalängre. Jag fick etf mycket kortfattat svar avstatsminisfernom den amerikanska embargopolifiken. verkligen infe denpolitiken regeringen mer bekymmer? Har ni verkligen inte mer att säga omföljderna av den politik som bedriver och som vi påverkas av? Låt mig som en sista replik säga att jag i ett tidigareanförande har tagit upp den stora skillnaden mellan vad regeringen säger ochvad den gör. Kampen mot arbetslösheten prioriteras och angrips med enakfiv regeringspolitik, säger man. Men i praktiken inskränks ju egentligenregeringens insatser till olika akutprogram. I övrigt sätter ni ert hopp fillexportmarknaden - att det är den som skall investera och skapa nya arbeten. Pådet område där ni som regering skulle kunna skapa nya arbeten - kommunerna ochden offentliga sektorn - har ni i stället slagit till bromsarna. Ni harursäktat er med - och det har varit ett huvudargument - att det är ett stortbudgetunderskott, - visserligen skapat av deborgerliga regeringarna. När sedan vårt parti, LO och andra, först harbestritt att budgetunderskottet är så stort och därnäst framhållit att kampenmotbudgetunderskottet aldrig kan gå före kampen mot arbetslösheten - då har nibeskyllt oss för expansionism, för att vara lättsinniga med ekonomin. Men i den här boken som har diskuterats litet grand i dag- kommer den väl ätt heta nu - säger finansministern utan vidare attbudgetunderskottet infe är så stort. Han erkänner att man måste räkna med heladen offentliga sektorns inkomster och utgifter - det gäller alltså både staten,kommunerna och socialförsäkringssektorn. Gör man det, blir budgetunderskottetbara 40 miljarder - det är infe bara i och för sig. Tar man sedan hänsyn tillarbetslösheten och den ekonomiska krisen, så blir det strukturellabudgetunderskottet egentligen . Det är en rätt storskillnad, närde 80 miljarderna helt plötsligt visar sig vara bara 20 miljarder. Regeringen har ju använt budgetunderskottet för att säganej fill krafttag mot arbetslösheten, fill kraven om en rättvisare fördelning,fill kraven om en politisk förnyelse. Självfallet ställer feig många i dagfrågan; Hur kan det här hänga ihop? Hur kan regeringen påstå att vi har ettbudgetunderskott på 80 miljarder och använda det som argument mot alla krav omradikala åtgärder och för drastiska nedskärningar, då det i själva verkethandlar om 20 miljarder? Vad tror statsministern att pensionärerna tänker i dag- de som ju med hänvisning till det stora budgetunderskottet fick sevärdesäkringen av pensionerna försvinna? Eller vad säger barnfamiljerna, när demed hänvisning till det stora budgetunderskottet vägrades höjda barnbidragfrån ? Och vad säger de många arbetslösa, som med hänvisning tilldet stora budgetunderskottet uppmanas hålla ut och vänta? Jag medgeraft 20 miljarder är mycket pengar. Men hur mycket mera politiken, m. m. 7 protokoll 1983/84:168-170 Denekonomiska politiken, m. m. pengarär då inte 60 miljarder, dvs. skiHnaden mellan de 80 miljarder som ni fidigarehar hävdat - och förmodligen också hävdar - att budgetunderskottetbelöper sig fill, och de 20 miljarder som finansministern viH beräknabudgetunderskottet tiH. Sedanfill själva huvudfrågan. Hur kan ni över huvud taget tro att det går att sänkabudgetunderskottet utan att samfidigt minska arbetslösheten? Det är juegentligen vad ni säger i hela resonemanget. Först ber jag att få värna rnot det skamlösapersonangreppet från . Genom atf anföra en bisats gav jagAdelsohn chansen att jämföra sig själy med , läsa en lång harang urNordisk Familjebok. Därefter går upp och säger att jag inte får hållapå och fala om språk, jag bara ödar tid - dvs. han missunnar honom denna chans.Jag som hade tänkt att i rättvisans namn säga att det kanske häckar en försmåddHorafius i det ångermanländska inlandet - men det skall jag inte göra . Tillindignationsnumret om devalveringen vill jag mycket enkelt säga så här: Vitillträdde i etf läge då den svenska tappade för 1,5 miljarder ivaluta . Det fanns ingen chans- vi måste ingripa, och vi måste göra detpå vår första dag. Vi sammankallade den tillträdande regeringen - jag tror detvar kl. 5 - och vi sammankallade opposifionsledarna ungefär kl. 6. Snabbarekunde det inte gå - det fanns inte en chans. Men ärligt nog, tycker jag, badjag ändå om ursäkt och sade att jag var ledsen. Det hade varit bättre om detgått fortare, men vi var i en absolut tvångssituation. Minkritik gällde emellertid - det talade jag inte om i mitt förra anförande -atfman underlät aft samråda när det satt borgerHga regeringar som hade gott omtid. Och att de någonsin skulle be om ursäkt för någonting var ju heltotänkbart. Det är skillnaden. Vihamnade i ett tvångsläge men bad ändå om ursäkt, medan ni hade gott om fid påer - åtminstone en av deltagarna i regeringen närmast yvdes över atf man intetalade med opposifionen. Det är skillnaden, helt enkelt. Närdet gäller arbetslösheten vill jag säga: Vi har räknat på vad moderaternaspolitik skulle betyda. Skulle man driva en åtstramningspolifik enligt demoderata modellerna skulle arbetslösheten öka med ca 60 000. Då är det konsfigtnär den samlade opposifionen driver arbetslöshefsfrågan. Det gör migmisstrogen. Den moderata polifiken i andra länder har ju gått ut på att skapaen arbetslöshet som försvagar de fackliga organisafionerna, vilket i realitetendrabbar de handikappade och de utsatta grupperna på arbetsmarknaden menmöjligen medverkar till lägre löneavtal. Det är en väg som vi inte vill gå. Detär därför som vi talar med de fackliga organisationerna och är beredda atf föraen hård och tuff ekonomisk politik, om så skulle behövas. Mankan göra en intressant observation på grundval av dagens debatt. Tänk om dessatre borgerliga partier skuHe regera. Centerparfiet anklagar och säger att dettaär en grogrund för att föra en politik som gynnar de rika och missgynnar defatfiga. Men vill samarbeta med ett parti som, om det kom till makten,verkligen är berett att ge till de välbeställda och ta från de lågavlönade,nämligen - det visar de genom alla sina motioner. Och Jan-ErikWikström krifiserar Dagmarförslaget som var med på. De borgerliga harsplittrats beträffande regionalpolifiken, bidragen till kommiinerna, bidragettill SJ och en massa annat. Detta var bara några exempel. Omdenna splittrade skara skulle få ansvaret, skulle det bli ett nytt stadium avlångbänkar och kraftlöshet, som snabbt skulle leda till aft ekonomiåter hamnade i utförsbacke. Det är den första slutsats som man kan dra avdagens debatt. Denandra slutsatsen: Man kan peka på svagheter, på dessa hot, dessa stormfåglarsom förvandlas fill moln. Visst finns sådant. Men på det hela taget har denekonomiska utvecklingen varit gynnsam och ger oss ett mycket gott utgångslägeinför framtiden, om vi klarar att förvaha det - men det beror sannerligen intebara på regeringen. Dentredje slutsatsen är aft den här nu har slutfört ett hårt jobb,genomfört en rad beslut till stort gagn för medborgare. Det har iblandvarit med en bred samling över gränserna, ibland med knappa majoriteter, menmed ett stort mått av handlingskraft - och det är vad svenska folket förväntarsig av sin folkrepresentafion. Till detta finns det skäl att gratulerafolkrepresentationen, och från regeringens sida vill vi uttrycka ett tack. FolkpartiledarenBertil hade många förtjänster. Jag hyllade honom . Tillförtjänsterna hörde dock icke sinne för humor. Hans skämt vår infe så bra. Pådet sättet fullföljer en folkpartistisk tradifion. Han tror att"hej då" var uttryck för aggression. Men när svenska folket är ute,träffar varandra och skiljs, då säger man "hej då" därför att mantycker att man hör ihop och ser fram emot att ses igen. Därför,herr talman, tillåter jag mig att sluta denna debatt genom atf fill kammarensledamöter ödmjukHgen säga: Hej då! Denekonomiska politiken, m. m. 44 (): Efter dem som deltagit under den högstämda inledningen kommer de"grå" företrädarna för kommunalgruppen. Primärkommuneroch landsting utgör den dominerande delen av den offentliga tjänstesektorn.Därför måste den ekonomiska saneringen faktiskt börja ute i kommunerna. Trotsdagens trängda ekononiiska läge med budgetunderskott på av BNP fillåtsfortfarande den kommunala sektorn att växa. Att detta inte är en önskvärdutveckling börjar det finnas ett brett samförstånd om djupt in isocialdemokrafin. , som också skrivit en bok, säger t. ex. "atfåtskilliga verksamheter och projekt som drivs inom ramen för den offentligasektorn och betalas med skattemedel kunde upphöra utan större förlust för Var och ensom något deltagit i samhällsarbetet har observerat verksamheter avtvivelaktigt värde. "Visstärdet så.Jag har också observerat detta. Den ekonomiska politiken, m. m. Vi bör slå fast att det är riktigtaf t,minska det ekonomiska utrymmet för våra kommuner och landsting. Oenighetråder alltså inte om detta, snarare om hur stora neddragningarna måste vara ochhur snabbt de skall genomföras. Detta är i mycket en teknisk fråga, somhandlar om hållbara beslutsunderlag beträffande aktuella förhållanden ochprognoser. Vår verklighetsuppfattning här i kammaren är olika. Dethar dagens debatt redan gjort klart, så jag behöver inte tala mera om det. Befolkningsutvecklingen, som i mycket bestämmerefterfrågan på den kommunala servicen, genomgår f. n. ganska dramafiskaförändringar. Siffrorna finns i handlingarna, varför jag inte behöver upprepadem här. Det är bara att läsa. Barn- och ungdomsgrupperna minskar dramatiskt. Det ärdessa åldersklasser som kostar.kommunerna mest. Mer resurser för atf hålla service på oförändrad nivå percapita behövs alltså inte i primärkommunerna och inte heller ilandstingskommunerna. Jag berör inte landsfingen - det.kpmmer göra. I våra motioner och i reservafion 1 krävs nolltillväxt,dvs. en oförändrad produktionskapacitet i den kommunala sektorn.Befolkningsförändringarna underlättar för kommunerna att anpassa sig fillsnävare.ekonomiska ramar. Kommunernas genomsnittligt goda likviditetunderlättar anpassningen. Det gör också den svenska kommunsektorns högakostnadsläge. Här finns betydande utrymme för förändringar ochproduktivitetshöjningar. Det senare påståendet'bygger jag dels påstatskontorefs rapport för offentliga tjänster i , dels på;studier och sammanställningar av budgetar i 15 schweiziska kommuner medjämförbara svenska kommuner, ingående intervjuer med.kommunalpolitiker ochkommunala tjänstemän samt besök vid en rad olika kommunala serviceinstitutionerhär i och i . De siffror som.redovisas i KRÖN visar aft den kommunalaservicen i är dyrare och ibland mycket dyrare per producerad tjänst än i jämförbara länder. Felkällor finns beroende på olika redovisningsprinciper, valutaomvandlingar, kvalitetsskillnader osv. Men även pm vi räknar de svenska kostnaderna för högt, finns det betydande utrymme för effektivise ringar.