prot · G70956 · 1983-12-31 00:00:00 — Men det ena får vägas mot det andra -fördelar får vägas mot nackdelar med tanke på just kopplingen mellan kärnkraftoch kärnvapen. Trots allt vad som sägs om IAEA-kontroll m. m. - vilket ärbräckligt, detta har lAEA själv uttryckt -finns det alltsåall anledning att man nu bestämmer sig för att välja direktdeponering. Detfinns inga mycket bra argument som talar för mindre volymer. All right, vi fårkanske spränga litet större bergrum om vi skall ha Ny lagstiftning på kärnenergiområdet kvar en direktförvaring, men varför skulle vi inte ta denkostnaden, om vi kan vinna så mycket annat i gengäld. 61 (): Vi har från sida inte deltagit idebatten . Jag vill med några ord markera vår syn på dessa frågor ochgöra några kommentarer till den debatt som har varit. har samma syn som energiministern har gettuttryck för, nämligen att striden när det gäller dessa frågor ligger bakom ossoch att vi nu bör eftersträva en så bred enighet som möjligt för att genomföraden energipolitik som vi har bestämt oss för här i och för att ta ettgemensamt ansvar för de säkerhetsfrågor som är förknippade med användningen avkärnkraft. Det finns därför ingen anledning att riva upp gamla strider, mennågra spöken har varit ute och gått här i debatten, vilket mot denna bakgrundkänns lite onödigt. kunde inte klara sig undan frestelsenatt utdela en spark mot tidigare borgerliga regeringar, för att efteråt tala omden utsträckta handen. Det var väl det han menade med gammal godsocialdemokratisk tradition - att omfamna och slå ihjäl med samma varma själ. Jag reagerade också litet mot den konsekvens som LennartPettersson påstod har kännetecknat socialdemokraternas behandling avkärnenergifrågor. Det rimmar litet illa, tycker jag, med tanke på synen påvillkorslagen när den infördes, fidigare planer på större kärnkraftsprogram ochvändningen i folkomröstningsfrågan. Jag tycker, i likhet med , inte behöver skämmas för att ha tagit intryck av inträffade händelser, avden allmänna debatten och av forskningens framsteg på detta område. Jag tyckersnarare att den konsekvens som socialdemokraterna har visat innebär en vissberedskap att ändra inställning. Det tycker jag att man kan berömma sig av istället för att försöka hävda att man alltid har tyckt på samma sätt och alltid tyckt rätt. Den konsekvens som också hävdar här ,att man skall ha en öppen atfityd fill fortsatt forskning på säkerhetsområdet,vill vi i hävda och försöka leva efter. Syftet med villkorslagen var att driva påsäkerhetsarbetet, och det menar jag att den har gjort. Den påskyndade ocksåupparbetningsavtal, det tycker jag vi kan erkänna, men den har också lett tillatt vi är på väg från den linjen. Vi hade kunnat hamna där i alla fall. Menutan en lag som drev på säkerhetsarbetet skulle det sannolikt ha gåttlångsammare. Jag utgår ifrån och tror att den nu föreslagna lagen kommer attspela samma stora roll för att driva säkerhetsarbetet framåt. Det kanske mest uppmärksammade inslaget i lagförslaget äratt ordet "helt" i uttrycket "helt säker" slutlig förvaringhar försvunnit. Jag vill därför gärna understryka att vi för vår del inte serdetta som ett uttryck för minskat intresse för hög säkerhet när det gällerhanteringen av utbränt kärnbränsle eller beträffande säkerheten i övrigt närdet gäller driften av kärnreaktorer. Säkerheten skall ligga på så hög nivå som det någonsin ärmöjligt, och kraven skall ständigt skruvas upp. Eftersom vi gör denna tolkningav det föreliggande lagförslaget har vi kunnat tillstyrka utskottets förslag idess helhet. Under detta anförande övertogandre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Ny lagstiftning på kärnenergiområdet 62 (); Eftersom upprepade gånger apostroferade migi sitt inlägg, får jag väl drista mig att förlänga debatten något. Jag vill försäkra att jag inte i första handtar till orda i den här debatten för att mucka gräl med de borgerliga partiernautan, som jag hoppas framgick av mitt inledningsanförande, underströk det som idagens läge förenar oss. Sedan är det en annan sak att när villkorslagen nuersätts med en ny och enligt min uppfattning betydligt bättre lag, kommer maninte ifrån en viss kritisk granskning av de låsningar som villkorslagen harinneburit. Här är alla överens om att upparbetning inte är det alternativ somvi i första hand bör eftersträva. Den inställningen hade vi frånsocialdemokratiskt håll på ett tidigt stadium, kanske inte från allra förstabörjan, men som statsrådet sade, när vi fick AKA-utredningensrapport på bordet var vår uppfattning ganska klar. Vi har hållit vår linje . De som ändrat sig,positivt naturligtvis, har varit de borgerliga partierna. Vi tycker ändå attdet finns anledning att notera att den borgerliga regeringens villkorslag harinneburit de låsningar till upparbetningsavtal som man nu i reservationer tillnäringsutskottets betänkande kritiserar. Då må det väl ändå varanäringsutskottets majoritet obetaget att påpeka det samband som funnits, så inte i den här debatten försöker mäta ut socialdemokratin som ansvarig fördessa avtal. Vi har i olika lägen hävdat att det aldrig är riktigt bra,även om det kan verka rätt, att binda sig snabbt innan man riktigt vet vart dethela leder. Vi har här en viss handlingsfrihet ytterligare. Låtoss då utnyttja det för en intensiv och framåtsyftande forskning. Jag har i ochför sig samma tro som utskottsmajoriteten, att resultatet kommer att bli att vistannar för avfallshantering i form av direktförvaring. Men därav följer inteatt man inte skall vara beredd att hålla frågan öppen, även om inställningenhos samtliga partier är densamma, nämligen att direktförvaring sannolikt är detsom är det rätta för svensk del. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efterbehandlingen av näringsutskottets betänkande 19.) 63ANDRE VICE TALMANNEN; Kammaren övergår nu till att debattera näringsutskottetsbetänkande 18 om import- och exportreglering. 64 (); Det vi nu skall debattera är frågan omimport- och exportregleringen och dess principer. Den nuvarande principen ärett allmänt förbud mot export och import av varor över huvud taget. Sedan hardet utkristalliserats en hel del undantag, s. k. frilistor,som har gjort att nuvarande regler har blivit ganska svårtillgängliga.Regeringen har därför lagt fram ett förslag som innebär klara förbättringargenom att man helt enkelt vänder på den här principen. Man tillåter, i godmarknadsekonomisk anda, generellt import och export av alla varor och slopardet allmänna förbudet och låter därefter undantagen bekräfta denna liberalaregel. Regeringens förslag innebär att i principöverlåter åt regeringen att besluta om de förbud mot export eller import somkan anses nödvändiga. Det här är i och för sig prakfiskt, och vi inom moderatasamlingspartiet har ingen som helst erinran mot detta. Det kan dock kanskekännas litet tvivelaktigt om beslut om förbud när det gäller böcker, tidningaroch annat som används för ett fritt åsikts- och informafionsutbyte skall liggahos regeringen för avgörande. Här har vi moderater den uppfattningen attavgörandet borde ligga hos . Socialdemokraterna i näringsutskottethar dock beklagligtvis inte velat tillmötesgå vår önskan. Jag vill därför, herrtalman, yrka bifall till reservation 1, som innebär en begäran om att riksdagenskall uttala att frågor om förbud eller begränsningar beträffande varor föråsiktsutbyte skall avgöras av . En annan del av regeringens förslag innebär en mera skärptreglering av textil- och konfektionsvaruimporten. Här har vi från moderat sidaen betydligt mer generös frihandelssyn, som vi upplever som nödvändig förSverige om vi skall undvika protektionistiska ingrepp från andra länder när detgäller vår egen export. Detsamma gäller hemtagningssystemet, där regeringenockså, trots skarp kritik från bl. a. näringslivet, vill ge kommerskollegiumrätt att begränsa dispositionsrätten när det gäller införselreglerade varor.Konsekvensen av detta blir att hanteringen av importgods fördyras. Jag yrkardärför bifall till reservationerna 2 och 3. Avslutningsvis vill jag något beröra min partikollegaAnita Bråkenhielms motion om rätt till temporär utförsel av visst metallskrot,och då speciellt mässing. En utförsel skulle enligt motionen medföra lägrebearbetningskostnader - - än vad man kan erbjuda i Sverige.Utskottets majoritet avstyrker mofionen - till synes, skulle jag vilja säga.Verkligheten är nämligen den, att sedan motionen väcktes har regeringen begärten översyn av licensreglerna på detta område. Därigenom har fått åsyftad verkan, vilket vi från moderat sida ser medtillfredsställelse. 65 (): Vi har från folkparfiets sida naturligtvisinte haft några invändningar mot grundförslaget i den här propositionen, nämligenatt det allmänna förbud man har att utan tillstånd importera ellerexportera varor nu försvinner. Det är en naturlig följd av den utveckling vihaft. Förbudet har, precis som det sägs i propositionen, i praktiken satts urspel därför att besluten om undantag är så talrika. Att vi trots detta funnit anledning att väcka en motionberor dels på att vi har ett konkret ändringsförslag som rör förstärkt skyddför tidningar och böcker, dels på att vi i det här sammanhanget ville poängterafolkpartiets uppfattning om hur viktigt det är med en öppen ekonomi i vårt landoch att vi måste göra allt för att bevara och utveckla frihandeln. Vi har sagt det tidigare, men det tål attsägas igen: är ett litet land, och våra företag är helt beroende av attha fillgång till världsmarknaden. Annars klarar man inte en effektiv produktionsom ger konsumenten billiga varor och ett brett utbud. För konsumenten är detav samma skäl viktigt att vi håller våra gränser öppna för varor som kantillverkas bättre och billigare i andra länder. begränsning av tekoimporten är ett exempel på vadjag menar. Den här typen av regleringar slår ofelbart tillbaka på ochsvensk industri - ofta med mångdubbel kraft. Konsumenten får dyrare varor. Närdet gäller just tekoprodukter drabbar våra importregleringar , som fårdet ännu svårare att bredda produktionen och därmed förbättra sinalevnadsvillkor. För oss liberaler finns det alltså flera olika skäl attkräva att såväl export som import underlättas också materiellt sett. Om dettahandlar reservation 2 i betänkandet, och jag yrkar bifall till den. Vi har också upprepat vår tidigare kritik mot förändringenav hemtagningssystemet, en förändring som innebär att man ytterligare försvårarimporten, med följdresultatet att varan blir dyrare för konsumenten. Jag yrkaralltså bifall också till reservation 3. Reservation 1 berör skyddet för sådana varor som ihuvudsak skall säkerställa ett fritt åsikts- och informationsutbyte, t. ex. böckeroch tidningar. Enligt vår uppfattning bör skyddet för sådana varor ytterligareförstärkas genom att de helt undantas från förordningens tillämpning och genomatt eventuella regleringar skall kräva medverkan i varje enskiltfall. Jag yrkar,herr talman, bifall också till reservation 1. Anf.66 (): Jag ber att få yrka bifall till hemställan i näringsutskottetsbetänkande nr 18. Opposifionen och utskottsmajoritetens förslag innebär attvi går från ett allmänt förbud till en allmän frihet som huvudprincip när detgäller import och export av varor. Därmed markerar regeringen och,förhoppningsvis att man bestämt står bakom frihandeln, som sedanlänge är utgångspunkteni vårt internationella handelsutbyte. Trots detta har vi i denna fråga fåttnågra reservationer från moderat- och folkpartihåll. Reservanterna konstaterar att det på några speciellaområden fortfarande finns kvar licenstvång, importreglering och liknande saker.Det finns enligt vår uppfattning ganska goda skäl för att det skall vara så. Licenstvånget för tekovaror är betingat av starkaregionala sysselsättningsskäl. Från socialdemokratiskt håll kan vi inte varamed om någon avveckling på denna punkt. Vi måste också se till de intressen sompå detta område finns i de utsatta regionerna. Vi vill inte binda oss för engradvis avveckling av licenstvånget när det gäller import av tekovaror, vilketfolkpartiet har föreslagit i en motion och som sedan har följts upp ireservation 2. Samma sak gäller för hemtagningssystemet. Detta harutsatts för ordentlig kritik, det har talats om missbruk och bristandekontroll. Regeringen vill, på förslag av , skärpa kontrollen för attdärigenom se till att de regler som finns också följs. Det tycker vi är enrimlig linje, och vi stödjer helt regeringens uppfattning att det här måste skeen uppstramning. Vi anser att regeringen nu inte faller till föga för deintressen som arbetar för en förändring av det förslag till skärpning ihemtagningskontrollen som har förts fram. Det har blivit litet av ett paradnummer att böcker,tidningar och liknande åsiktsprodukter inte skulle falla under denna regeringsdomvärjo när det gäller att göra avsteg och eventuellt införa någon form avimportreglering. Detta är bara en markering, som man både kan ha och vara utan.Vi tycker att det är onödigt att hålla på och krångla med denna lag. Vi harhaft ett allmänt förbud mot import av varor, inkl. böcker och tidningar, sedan1947 utan att demokratin i detta land har gått förlorad. När vi nu dessutomförändrar lagen till det bättre bör det kunna även i fortsättningen utanatt göra speciella markeringsundantag. Vi tyckte att det måhända skulle vara enonödig klåfingrighet. Demokratin hänger naturligtvis inte på dessa saker. Därförhar utskottsmajoriteten avvisat tanke. Jag förstår att dessa motioner i mångt och mycket är någotav manifestationsmotioner, där man ytterligare vill understryka sin starka tropå frihandeln. Också vi har denna starka tro, även om det naturligtvis kankomma situationer, då man måste göra vissa avsteg. De branscher och de saker som motionärerna har tagit uppförefaller mig emellertid såsom något perifera. Vill man göra en starkmarkering för att ytterligare utveckla frihandeln i detta land, finns det ettområde som man borde ha gjort markeringen på, nämligen jordbrukets område. Därhar vi ju det stora avsteget från frihandeln. Är man principiell frihandelsvänoch vill fullfölja den linjen till dess yttersta konsekvens, hade det varitnaturligt att yrka på att restriktionerna på jordbrukets område gradvis skallavvecklas. Jag vill avsluta mitt anförande med att frågareservanterna: Varför har ni inte tagit upp den verkligt stora saken, om ni villmanifestera er såsom frihandelsvänner, nämligen ett krav på avskaffande avimportregleringarna på jordbrukets område? Det hade varit en insats förfrihandeln som hade inneburit en klar förpliktelse och verkligen betyttnågonting. 67 (): Det sista beror ju på att riian ipropositionen diskuterar just hemtagnings- och tekoproblematiken. På dessaområden har man kunnat fästa uppmärksamheten på protektionistiska inslag ocksåi vår handelspolitik. Ett starkt skäl ytteriigare för oss är att vi ser detsåsom ett hot mot våra möjligheter att hjälpa till en bättretillvaro. Möjligheten för de fattiga länderna att exportera de varor som de tillverkarär en nödvändighet, om de skall kunna bredda sin produktion och förbättralevnadsvillkoren för människorna. Den kopplingen tycker vi är verkligt viktig. Jag kan inte hålla med , när han sägeratt starka sysselsättningsskäl inom vissa regioner gör att vi måste ha kvardetta skydd. Jag tror inte att det är så. Dels kommer en relativt liten del avtekoimporten från våra , dels torde industrin på de aktuella orterna iSverige må bra av den konkurrensen. Jag tror att det är nödvändigt tvingas möta en öppen konkurrens. Skyddet gynnar inte sysselsättningen merän möjligtvis på väldigt kort sikt. Hemtagningssystemet verkar precis i samma riktning. Ipraktiken är det en dold protektionism. Jag tror att det krångel och denbyråkrati som detta medför inte gagnar den svenska industrin, framför allt intede svenska konsumenterna som får betala för dyrare kläder. Att vi vill undanta böcker och fidningar från dennamöjlighet är inte bara en markering. Jag tycker att det är en väldigt viktigfråga. bör få avgöra om sådana regleringar skall införas. Jag har inte alls någonting emot att ävenjordbrukspolitiken blir föremål för en granskning. Jag tror att vi kommer attbli tvungna att se över regleringarna även på jordbrukets område. Anf.68 (); Bara ett kort inlägg. Det var ett ganska intressant beskedsom gav beträffande importregleringarna på jordbruketsområde. Jag kan tänka mig att med ett visst intresse lyssnade pådet beskedet, om det nu finns någon substans bakom det. Ni är alltså beredda att gå från ett borttagande avimportregleringarna på tekoområdet till att avskaffa dem även påjordbrukets område. Det var en intressant notering. Även om man kan göra vissaförändringar, torde det få mycket negativa sysselsättningseffekter i mångadelar av vårt land. Vi vill alltså slå vakt om jorbruksnäringen i vårt land,lika väl som vi vill slå vakt om ett visst mått av tekoindustri. Här talas om behovet av konkurrens för att få en effektivindustri. Låt mig då bara påminna om att av allatekovaror som konsumeras i det här landet kommer utifrån i form av import, sånog är det konkurrens alltid. Jag tror inte att man kan gå ut och säga tillinvånarna i , i Boråsbygden och på många andra håll att det nu skall varafritt fram för tekoimport, att de får söka sig jobb någon annanstans, var de änkan finnas. Jag tror inte att det vore en ansvarsfull politik. Vi har ändå enstörre importandel när det gäller tekovaror i det här landet ände flesta andra länder i världen. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillhemställan i näringsutskottets betänkande 18. 69 (); Jag tror inte, vilket gör,att detta med nödvändighet skulle betyda att man i fick gå ut och sökaandra jobb. Jag tror tvärtom att det skulle vitalisera den svenskatekoindustrin. De varor som vi importerar från - och det är alltsåu-länderna som drabbas av de här regleringarna - kommer man ändå inte att kunnakonkurrera med. glömmer genomgående konsumenfintresseti den här frågan. Til syvende og sidst är det konsumenterna som får bärakostnaderna för de här regleringarna. När det gäller jordbrukspolitiken sade jag att jag troratt vi i fråga om vissa varor kommer att få skäl att se över även denna avhänsyn till konsumenternas intressen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter behandlingen avnäringsutskottets betänkande 19). Kammaren övergår nu till att debattera näringsutskottetsbetänkande 19 om Regioninvestgruppen. 71PER-RICHARD MOLÉN (m): Bör Regioninvest i , nu ettdotterbolag till , få ett anslag på 230 milj. Det är det somstatsrådet föreslår. Är det väl använda pengar? Låt mighär få teckna ner Regioninvests historia. beslöt att anslå 25 milj. kr. till ettinvestmentbolag, som skulle mildra effekterna av de söndervittrade visionernakring 80. Inriktningen skulle huvudsakligen vara att förvärvaminoritetsandelar och därigenom stärka företagskunnandet i . fick man 15 milj. kr. från AMS i form av enförlustgaranti för att ta över ett problemfyllt företag, . beslöt att anslå 75 milj. kr. för - somdet hette - , för att finna sysselsättning, speciellt iGällivare och . gjorde man förluster på 30 milj. kr.,när man hade en omsättning på 60 milj. kr. fick man en ny VD, och det ena köpet av företagefter det andra ägde rum. Minoritetandelsprincipen, som man till viss del redanhade frångått, förändrades nu i hög grad tillmajoritetsengagemang. Regioninvest fick ett helt annat ekonomiskt ansvar förverksamheten och för de 29 företag som då ingick i koncernen. Styrelsen bestod till övervägande del av personer frånregionens politiska och fackliga organisationer. Ordföranden var en regionaltverksam politiker. Koncernens försäljning steg års 40 milj. kr. till172 milj. kr. Förlusten steg i samma takt som omsättningen ökade.Halva omsättningen blev förlust. fick man helt hastigt akuta likviditetsproblem.Ett lån på 25 milj. kr. fick Statsföretag hosta upp. Vid ungefär sammatidpunkt, , begärde Regioninvest ett bistånd från på100 milj. kr. Det blev 55 milj, kr. erhöll man via Statsföretag, somi samma veva fick pengar från , ett förlusttäckningsbidrag på 110milj. föreligger förslag från regeringen att ytterligare 230 milj.kr. skall ges till Regioninvest via Statsföretag. Industriministern säger samfidigt att det nu får vara slutmed pengar till Regioninvest. Man kan ställa frågan: Hur säkert är dettabesked? Är industriministern beredd att här i riksdagsdebatten med 100 %säkerhet säga att det nu är stopp för mera pengar till Regioninvest? Ellerkommer det kanske att krävas ett nytt 100-miljonersbidrag av engångskaraktärredan år 1985? Om man tillåter sig att summera alla debelopp som givits till Regioninvest i bidrag, får man ihop 510 milj.kr. Då har jag inte räknat med de pengar som de 34 företagen i koncernen fåttfrån utvecklingsfonden och i form av utbildningsstöd, sysselsättningsstöd m. m.från länsarbetsnämnden. Fördelar man sedan de på de ca 1000 personer som just nu är verksamma i koncernen, finner man att dessa utöversin lön fått en subvention på . vardera, varav nu påett enda bräde . Så här går det enligt min mening inte att drivaföretagsamhet, inte ens i . En av svagheterna har varit att kommunal-och landstingsråden har spelat en avgörande roll i Regioninvest och även idotterbolagen. Politiker är inte företagare. Regioninvest är enligt min meningett utmärkt exempel på hur det kan gå och hur det går när politiker lägger sigi de affärsmässiga besluten och ständigt viftar med en i det närmaste vidöppenbörs med skattebetalares pengar. Jag undrar i all stillhet hur mycket pengar dehär politikerna i styrelserna i Regioninvestkoncernen själva skulle ha velatsatsa i de av dem beslutade företagsköpen. Från företagarhåll är man i skeptisk tillRegioninvest och menar att företaget genom sitt engagemang gör det svårare-förandra företagare att starta nya företag och t.o.m. att få sina verksamheter attöverleva. Det är givetvis svårt att bevisa detta påstående, men jag tycker attdet bör ge oss alla anledning att stanna upp och fundera över vad manegentligen sysslar med. Moderata samlingspartiet, som ända varitrestriktivt inställt till resursförstärkningar i detta sammanhang, anser attStatsföretag inom ramen för de miljarder det fick och de vinster somdet nu redovisar enligt sina delårsrapporter, bör kunna lösa Regioninvestsproblem. Några ytterligare medel ur statskassan är därmed inte motiverade. Detfinns andra och - den uppfattningen tror jag nog att statsrådet -mera angelägna hål att stoppa pengarna i. Jag yrkardärför, herr talman, bifall till reservation 1. bör också uttala sig för att Regioninvest aktivtbör pröva möjligheterna att engagera andra intressenter och eventuellt övervägautförsäljningar, så att majoritetsengagemangen kan motiveras och så att manmera kan gå in för den ursprungliga principen med minoritetsandelar. På så sättkan också mera av affärsmässig kompetens knytas till företagen. Jag har en känslaav att det fattas mycket i det avseendet. Jag yrkardärför, herr talman, bifall till reservation nr 2. 72PER-OLA (); När Regioninvest bildades - på initiativav . Åsling - var det en framåtsyftande åtgärd för att utvecklanäringslivet i . Jag vill gärna betona det inledningsvis, eftersomjag inte har den pessimistiska inställning till Regioninvest som Per-RichardMolén visade. Företaget, som först hette NJA-lnvest, tillkom i skugganav det havererade stålverk-80-projektet. Avsikten med idén om ett investmentbolagvar att skapa ett komplement till den övriga näringspolitiska öchregionalpolitiska medelsarsenalen. Inledningsvis var målet att gå in som minoritetsdelägare iutvecklingsbara företag. Syftet var att genom pengar tillföra dessautvecklingsbara företag kapital. Vi vet av erfarenhet att mänga småföretag iNorrbotten lider brist på eget kapital. Det har hämmat en positivutveckling. Jag medger gärna att även om det funnits problem harRegioninvest i många avseenden spelat en viktig roll för sysselsättningen ihårt drabbade regioner. Regioninvest har medverkat till att räddamånga arbetstillfällen som annars skulle ha försvunnit i ett läge då privataföretagsägare inte orkade med verksamheten.