prot · G709116 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:116 Förhandlingarnaleddes till en början av förste vice talmannen. 1 § Justerades protokollet för . 2 § Föredrogs och hänvisades Proposition 1983/84:173 tilltrafikutskottet 3 §Föredrogs och hänvisades Motionerna 1983/84:2738-2745 tillutbildningsutskottet /84:2746 och 2747 till lagutskottet 4 §Föredrogs men bordlades åter betänkanden /84:32 och 34 betänkande 1983/84:21 betänkande 1983/84:23 betänkanden /84:14-16 5§ Anslag inom industridepartementets verksamhetsområde Föredrogs näringsutskottets betänkande 1983/84:25om vissa anslag inom industridepartementets område (prop. 1983/84:100 delvis). Anf.1 FÖRSTE VICE TALMANNEN: 1fråga om detta betänkande hålls gemensam överläggning för samtliga punkter. Anf.2 (); I näringsutskottets betänkande nr 25 behandlas vissa delar avbudgetpropositionens förslag inom industridepartementets verksamhetsom- Anslag inom industridepartementets verksamhetsområde rade.Förutom motioner som mera direkt gäller de berörda anslagen behandlas motionerom vissa tekofrågor. I detta sammanhang behandlas en moderat besparingsmotion,vilken utgör en följdmotion till partimotionerna om inriktningen av denekonomiska politiken samt om näringspolitiken. I denna motion, nr 1896,beräknar vi de totala besparingarna inom industridepartementets totalaverksamhetsområde kunna uppgå till ett belopp av ca 1,8 miljarder. Den omständigheten att många frågor behandlas i annatsammanhang gör att våra yrkanden inte kan behandlas . Det är såledesdelar av våra totala besparingsförslag som blir föremål för avgörande, medanövriga förslag tas upp i anslutning till en rad särpropositioner. Dennauppläggning av riksdagsarbetet, vilken betingas av uppsplittringen på ettflertal regeringspropositioner, gör att helheten blir svår att överblicka. Detblir med andra ord alltmer komplicerat att jämföra regeringens ochoppositionens olika budgetalternativ. Våra besparingsförslag skall ses i relation till vad sommåste göras på skattepolitikens område för att främja näringslivetskonkurrenskraft och framtida lönsamhetsutveckling. Systemförändringar bliralltmer ofrånkomliga i ett läge med ett gigantiskt budgetunderskott, allt flerutlandslån och ökade statsskuldsräntor. Det är absolut nödvändigt att genomförabesparingar i en sådan omfattning att trenderna i den nuvarande utvecklingenkan vändas i positiv riktning. De höga skatterna är ett av våra största samhällsproblem.Skatterna hämmar många välståndsskapande insatser. Vårt internationellt settextrema skattetryck är en av de avgörande orsakerna till att alltsedanandra haft en väsentligt sämre ekonomisk utveckling änandra västeuropeiska länder. Det höga skattetrycket beror på att den offentligasektorn är för stor och att den enskilda sektorn är för liten. Dessa tvåsektorer är beroende av varandra som två kommunicerande kärl, dvs. som de tvåkamrarna i ett timglas. Den moderata strategin går ut på att öka den enskildasektorns andel av vår ekonomi och minska den offentliga, dvs. den politiska,sektorns andel. Genom att de offentliga utgifterna hålls tillbaka kanunderskotten och skattetrycket minska . De besparingar vi gör ioffentliga utgifter kommer därmed hushåll och företag till godo genom sänktaskatter och genom minskad offentlig upplåning. Genom skattesänkningar stimuleras tillväxten av denenskilda sektorn. Företag kan lättare bildas och expandera. En allt större delav vår samlade produktion måste åstadkommas inom det enskilda näringslivet. Detgäller inte bara industrin. Det gäller i kanske ännu högre grad tjänstesektorn.Många av de tjänster som utförs av stat, landsting och kommun kandärigenom komma att utföras av den enskilda tjänstesektorn. Resultatet blirofta både högre kvalitet och lägre kostnader. Just de sänkta skatternas roll för att få fart på detenskilda näringslivet måste uppmärksammas mer. Sänkta skatter har ennyckelfunktion därvidlag. Det är helt enkelt så att beskattningen innebär tar resurser från företagoch hushåll och för över dem till den politiska sektorn. Minskar manskatteuttaget, kommer hushåll och företag att bli ekonomiskt starkare. Det ärdetta som är det centrala i vår lågskattepolitik. Det är endast en politik med denna inriktningsom kan ta oss ur vår ekonomiska kris. En minskning av budgetunderskottet ärden enda framkomliga vägen för att undvika mycket hög arbetslöshet och myckethög inflation . Vårabesparingsförslag skall ställas mot regeringens skattehöjningspolitik. I regeringens egen långtidsutredning sägs att budgetenbehöver förstärkas med . Regeringen hari genomsnitt höjt skatterna med . per hushåll sedan den tillträdde.Fortsätter man med ett budgetunderskott på , innebär deten skuldökning med . för t. ex. en tvåbarnsfamilj. De centrala fördelningskonflikterna står mellan vårgeneration och nästkommande generationer och mellan privat och politisk sektor. Jag har, fru talman, med detta redovisat en rad viktigamotiv för de besparingsförslag som vi har lagt fram i vår besparingsmotion somnu behandlas. Det är nödvändigt att återkommande göra detta, eftersom viständigt möts av ett statiskt socialdemokratiskt tänkesätt. Socialdemokraternabortser helt från de dynamiska effekterna av en neddragning avbudgetunderskottet och effekterna av sänkta skatter. Som framgår av de reservationer som vi fogat till detbetänkande som kammaren nu har att ta ställning till, gäller våra besparingarbl. a. anslagen till kommittéer och branschpolitiska råd, viss statsstöddexportkreditgivning, anslagen till Investeringsbank, industripolitiskaåtgärder för tekoindustrin m. m. Jag skall inte ta upp kammarens tid för engenomgång av varje delområde, utan begränsar mig till ett par av dem. I övrigthänvisar jag till vad vi har anfört i resp. reservation. I budgetpropositionen begär regeringen att skallanvisa 78,3 milj. kr. till industripolitiska åtgärder för tekoindustrin undernästa budgetår. I samband med tekobeslut riktade vi stark kritik motomläggningen av tekostödet. Det statliga stödet till tekoindustrin måste enligt vårmening inriktas på generella stödåtgärder och utformas pä ett sådant sätt atten konkurrens kan upprätthållas på lika villkor inom branschen. Vi uppreparsåledes vår kritik . Regeringens uppläggning innebär att detselektiva stödet tillåts öka ytterligare. Detta är oacceptabelt, emedan dennaform av stöd leder till att konkurrenssituationen snedvrids mellan de företagsom får resp.. icke får del av stödet. Med hänvisning till detta och underåberopande av att har bifallit ett moderat motionskrav om enmjukare nedtrappning av äldrestödet än den regeringen föreslog i proposition1982/83:130, har vi nu begärt att skall avslå regeringens förslag omanslag till selektiva åtgärder. Som vi har anfört i tidigare motioner bör den långivningsom avser rationaliseringar inom konfektionsindustrin upphöra. En avveckling avde särskilda strukturgarantierna är också en näraliggande besparingsåtgärd som Anslag inom industridepartementets verksamhetsområde Anslag inom industridepartementets verksamhetsområde tycksgodtas tämligen allmänt. Mot denna bakgrund bör stödformen "särskildastrukturgarantier" avskaffas. Likaså bör det särskilda anslaget förtäckande av kostnader för räntebefrielse utgå vad gäller redan lämnadestrukturgarantier. Detta bör ske senast i samband med utgången av nästabudgetår. Kostnader av detta slag som visar sig ofrånkomliga får under nästabudgetår täckas med medel ur det anslag som regeringen föreslår förbranschfrämjande åtgärder. Regeringen har i proposition 1983/84:135 om industrielltillväxt och förnyelse lagt fram förslag om att ramen för de här aktuellagarantierna förs samman med garantiramen för strukturgarantier till företaginom vissa industribranscher till en samlad engagemangsram för dessa båda typerav strukturgarantier. Vi har i en motion med anledning av den sistnämndapropositionen yrkat att skall avslå detta förslag. Vi anser att dennatyp av lånegarantier på många sätt får samma konsekvenser som statlig långivning.Riskbedömningen av olika projekt snedvrids, vilket kan leda till resursslöseri.Några nya lånegarantier bör, som sagt, inte lämnas. Vi får således, somutskottet också påpekar i betänkandet, återkomma till dessa frågor i sambandmed behandling av den s. k. förnyelsepropositionen. Vi har också aktualiserat tidigare beslut omett vidgat bemyndigande för regeringen att medge avtal om nya beredskapslånsamt ytterligare anslagsmedel till beredskapslagring och industriella åtgärderi regi av överstyrelsen för ekonomiskt försvar. Vi anser att dessabemyndiganden bör upphävas och föreslår därför att regeringen i första handsöker tillgodose det aktuella syftet genom en omdisposition av det utrymme somstår till buds. Det bör innebära betydande besparingar under de kommande åren.Detta yrkande behandlas emellertid i försvarsutskottet, och där följs yrkandetupp i en moderat reservation, vUken kommer att diskuteras något senare underdagens sammanträde. I några med gemensamma reservationer tar viockså upp frågor rörande konkurrensbegränsningar i offentlig verksamhet,försäljning av enheter inom den statliga Eiserkoncernen och importen avtekovaror. Vi anser det principieUt felaktigt att staten sökerbegränsa importen genom kvantitativa restriktioner. Dessa restriktioner medföringen minskning av den totala importen, utan endast en förskjutning mot dyrareimport, till nackdel för konsumenterna. Så länge restriktionerna är i kraft ärdet ett absolut krav att de tillämpas på ett sådant sätt att importen inteförsvåras och därmed också fördyras mer än nödvändigt. De nya reglerna förhemtagning har fått en handelshindrande effekt utöver vad som ligger i självabegränsningen av importen. Det är därför befogat att , enligt vårt förslag,uppmanar regeringen att noga följa effekterna och, om handelshindrande effekterkonstateras, även upphäva dem. skall jag ge några kommentarer tillkommittéanslaget. Från detta anslag bestrids även utgifter för ett antalbranschpolitiska råd. Vi anser att värdet av dylika branschråd och liknandesamrådsorgan är tvivelaktigt. Branschråden medför oftaen onödig formalisering av kontakterna med näringslivet och drar omotiveratstora kostnader. Vi har dessutom noterat att flera av branschråden redan harlagts ned. Därför bör även de återstående råden avvecklas. Härigenom,och genom andra besparingsåtgärder som vi pekat på i vår motion, börkommittéanslaget kunna begränsas till ett belopp som är avsevärt lägre än detregeringen har föreslagit. Med det anförda och med hänvisning till vad som i övrigt har anförts ivåra reservationer, ber jag att få yrka bifall till samtliga moderatareservationer som fogats till näringsutskottets betänkande nr 25. Anf.3 (): Det här betänkandet berör bara en del av industridepartementetsverksamhetsområde och då främst vissa anslag. Det vore i och för sig intressantmed en bred näringspolitisk debatt, men jag skall avstå från att ta uppen sådan. Demera övergripande och offensiva näringspolitiska åtgärderna och kraven för attutveckla näringslivet har vi anledning att återkomma till senare, bl. a. ianslutning till behandlingen av den s. k. förnyelsepropositionen. Fråncenterns sida ser vi mycket kritiskt på den passivitet som regeringen visar ochden centralisering som sker på det näringspolitiska området i många sammanhang,men jag skall avstå från att närmare fördjupa mig i detta. Centernhar på tre punkter anmält avvikande mening gentemot utskottsmajoriteten. Detgäller utbildningen av förtroendemän inom kooperationen, hemslöjden och desskonsulentverksamhet samt ursprungsmärkning av kläder. Jagskall börja med vad utskottet anfört om förtroendemannautbildningen inomkooperationen. Den föranleds ju av inrättandet av det kooperativa rådet och ens-motion med krav om stöd till utbildning inom konsumentkooperationen. JagviU först understryka den vikt som lägger vid en fungerande kooperationoch en utvecklad kooperativ verksamhet. Vi centerpartister ser kooperationensom ett mycket viktigt inslag i näringslivet och i andra sammanhang. Kooperativverksamhet utgör en viktig länk i ett blandekono-miskt samhälle och ger godamöjligheter till inflytande och medbestämmande över viktiga sektorer. Av denanledningen medverkar vi också på flera sätt till att utveckla och stärkakooperationens roll. Som ett bevis på detta har vi accepterat inrättandet avett kooperativt råd, som jag tror kan spela en viktig roll när det gäller attutveckla och tillvarata kooperativa intressen. Kammarenskall ju senare mera ingående behandla kooperationsfrågorna. Jag skall därförinte i det här sammanhanget ytterligare fördjupa mig i principerna ocharbetssätten för kooperationen. Vad det gäller är eventuellt stöd tillutbildning av förtroendemän inom kooperationen. Imotsats till utskottsmajoriteten menar vi att kooperationens oUkaorganisationer själva bör bära det fulla ansvaret för utbildningen. Att idagens statsfinansiella läge öppna dörren för att samhällsmedel skall utgå till Anslag inom industridepartementets verksamhetsområde förtroendemannautbildningentycker vi inte är det mest angelägna. Jag yrkar därför bifall till reservationnr 4. Nästa punkt där vi anmält avvikande mening är stödet tillhemslöjden och då i första hand konsulentverksamheten. Från sida har vi vid upprepade tillfällenframhållit vilken betydelse hantverket och hemslöjden har när det gällersysselsättningen, inte minst i glesbygderna. De produkter och tjänster som hemslöjden producerar utgörett värdefullt komplement till den industriella och massfabricerandeproduktionen. lade ju fast målen för hemslöjden. Dåslog fast att den regionala hemslöjdsorganisationen bör omfatta tvåhemslöjdskonsulenter i varje län. Det slogs fast att det får ankommapå att avgöra i vilken ordning utbyggnaden skallske. Inför årets budgetproposition hade prioriteratkonsulentverksamheten mycket högt och begärt pengar för ytterligare fyratjänster. Dess värre fick man inte gehör hos regeringen för sitt krav. Ibudgetpropositionen lyser dessa pengar med sin frånvaro. Och inte hellermajoriteten i näringsutskottet tycks vara intresserad av att leva fastställda målen för hemslöjdsorganisationen, Njugghetenär lika stor i utskottet som i propositionen. Enligt mening är det hög tid att gå från ord tillhandling. bör leva upp till de fastställda målen såsom de kom tilluttryck . För att finansiera en utbyggnad av konsulentverksamheten medytterligare fyra tjänster krävs att det av regeringen föreslagna anslaget ökasmed , vilket belopp vi har reserverat oss för. En utbyggnad av konsulentverksamheten skulle ocksåunderlätta för slöjdorganisationen att fullgöra sin del av det ökade samarbetetmed utveckUngsfonderna i länen - hemslöjden agerar ju tillsammans medutvecklingsfonderna för att utveckla och stimulera hemslöjdsverksamheten. Jag beklagar att de övriga partierna i utskottet inte harinsett betydelsen av en väl fungerande hemslöjdsorganisation. Densysselsättning som hemslöjden skapar ger kanske inte alltid de största ochmest braskande rubrikerna i massmedia, men jag vill påstå att hemslöjden somsysselsättningsskapande instrument inte är mindre värdefull för det. Genom enserie av insatser kan ett betydande antal sysselsättningstillfällen skapas inteminst i glesbygden. En välutvecklad hemslöjdsorganisation ger alltså ettbetydande tillskott till sysselsättningen, särskilt i de bygder som sedan längelider brist på tryggad sysselsättning. Vidare bidrar hemslöjden till atttillvarata och utveckla värdefulla kulturtraditioner. Jag yrkarbifall till reservation nr 6. Jag vill i det här sammanhanget fråga , somföreträder utskottsmajoriteten, varför socialdemokraterna inte vill leva upptill de av uppstäUda målen för hemslöjden. Inser inte LillyHansson,att en utvecklad slöjdnäring är minst lika värdefull att slå vakt omsom andra industripoUtiska sektorer? ,fru talman, skall jag mycket kortfattat beröra centerreservationen omursprungsmärkning av kläder. Vi har begärt en utvärdering av nuvarande regler påområdet, som innebär att ursprungsmärkningen skall vara slutförd senast dåkläderna saluhålls till förbrukare. Dessa regler kan lätt kringgås, och därförhar vi krävt att man skall pröva möjligheterna att övergå till att tillämpakrav på märkning redan vid gränsen. Den här frågan har studerats av en arbetsgrupp inomregeringskansliet, som kommit fram till att de nuvarande reglerna tekniskt settenkelt kan anpassas till en märkning och kontroll vid gränsen.Utskottsmajoriteten har trots detta inte ansett sig kunna gå motionskravet tillmötes. Den aktuella departementspromemorian är nu föremål för remissbehandling,och vi menar att man sedan denna slutsförts noga bör överväga möjligheterna attövergå till ursprungsmärkning redan vid gränsen. Ett uttalande från riksdagenpå denna punkt vore enligt vår uppfattning ett viktigt steg på vägen. Jag yrkar bifall till reservation nr 13. Anslag inom industridepartementets verksamhetsområde 4 (): har avgivit reservationerbeträffande ett flertal av de frågor som behandlas i näringsutskottetsbetänkande 25. En del av dessa reservationer har vi avgivit tillsammans mednågot eller några av de övriga partierna. De föregående talarna har redanberört innehållet i vissa av de reservationer där vi redovisat i förhållandetill utskottsmajoriteten avvikande uppfattningar. 1 reservation 1 motiverar vi varför branschråden och andraliknande samrådsorgan enligt vår uppfattning successivt bör avvecklas. Vi anseratt värdet av branschråden är av begränsad omfattning. Råden medför ofta enonödig formalisering av kontakterna med näringslivet och drar självfallet ocksåen hel del kostnader. En successiv avveckling av de nu återstående råden - ettflertal av dem har redan tidigare avvecklats - borde därför enligt vår meningvara en riktig åtgärd. Reservation 3 gäller anslag till kommittéer. Vikonstaterar där att inflytande över ERU:s resursförbrukning normaltbör utövas inom ramen för dess regionalpolitiska beslut. Därför kan vi inteställa oss bakom moderatmotionen, som kräver att kommittéutgifterna minskasgenom neddragning av ERU;s verksamhet. Betydande besparingar bör däremot kunnaåstadkommas genom att ett antal branschråd m.fl. organ avvecklas och övrigverksamhet som finansieras över anslaget minskas. föreslår attkommittéanslaget prutas med 5 milj. kr. jämfört med regeringens förslag pådetta område. I reservationerna 4 och 5 redovisar vi - tillsammans medcenterpartiet och i reservation 4 och tillsammans med ireservation 5 - vår syn på statligt stöd till den interna utbildningen avförtroendemän. Vi anser att med nuvarande samhällsekonomi saknasförutsättningar för statligt stöd till denna form av utbildning. När det gällerifrågavarande utbildning, intern sådan, av förtroendemän anser vi att ansvaretbör ligga hos de kooperativa organisationerna. Närdet gäller reservation 11, industripolitiska åtgärder för tekoindustrin,konstaterar vi att regeringens förslag resulterar i en ytterUgare ökning av detselektiva stödet till tekobranschen. uppfattning är emellertid attdetta stöd liksom även andra liknande branschstöd mäste avvecklas. Det har viredovisat vid otaliga tillfällen i denna kammare. Staten bör i första handvärna om konsumenternas intresse av bra kläder till låga priser. Detta är enliberal konsumentpolitik som bör värnas. Takten i avvecklingen av det selektivastödet redovisar vi genom en minskning av anslaget med 20 milj. kr. jämfört medregeringens förslag. En total avveckling av stödet redan från nästa budgetår,som föreslås i moderatmotionen, är inte försvarbar enligt vårt sätt att se påden här frågan. Ett sådant förfarande skulle troligen få svåra konsekvenser förberörda företag. Utvecklingen skulle med andra ord gå för snabbt. Reservation14 berör en viktig fråga även den, nämligen principerna om fri konkurrens ochfri upphandUng. Reservanterna konstaterar det viktiga i att de offentligaorganen, liksom företag med statligt ägarintresse, verkligen lever upp till deprinciper som är allmänt accepterade när det gäller fri konkurrens och friupphandling. Såväl stat och kommun som landsting har här att verkligen bådekänna och ta ett ansvar och inte frestas av att gynna s. k. egna företag vidupphandUng av varor och tjänster. Tekoområdet är inte något specieUt i dettahänseende - självfallet gäller detta även andra områden. När det gäller ersättning för extra kostnader för förmånligkreditgivning till har vi från sida ett särskilt yttrande.I budgetpropositionen föreslås en omläggning av finansieringssystemet, sominnebär att samtliga kostnader för u-krediterna i fortsättningen skall belastabiståndsramen, jämfört med nu gällande ordning för finansiering, som säger attendast gåvoelementet skall belasta biståndsramen. Vi kan från vår sida integodta en sådan omläggning som innebär att biståndsramen faktiskt - det ärofrånkomligt - urholkas. Eftersom frågan om u-krediterna kommer att behandlasav i annat sammanhang och regeringens begäran om anslag under dennapunkt i sig är invändningsfri, anser vi oss emellertid nu kunna biträdautskottsmajoritetens förslag, men vi har på detta sätt velat markera vårinstäUning i frågan . Med det anförda yrkar jag bifall till reservationerna 1,3,4, 5, 11, 12och 14. 5 (vpk): I reservation 15 har kommunisterna yrkat avslag påregeringens förslag att satsa nära en halv miljard i denna omgång på entelesatelUt. Jag vill nämna några skäl som gör att vi inte vill vara med pådet. Det är närmast groteskt då man påkommunikationsområdet av besparingsskäl anser sig vara tvungen att dra ned påprogramverksamheten för invandrare - en åtgärd som drabbar de redan sämstställda - som man gör denna satsning av 477 milj. kr. ettprojekt av lyxkaraktär. Vidare har vi de kulturpolitiska skälen. Det finns ingetkulturellt eller bildningsmässigt intresse att skapa ett överflöd av värdelösaoch destruktiva program, som folk skall betala för attfå se. Erfarenheter från hårt inkablade länder som och visaratt enbart det främmande språket gör att den överväldigande delen av det totalaTV-tittandet ägnas åt det egna landets kanaler. I visar undersökningaratt av de hushåll som har tillgång till alla kanalerna väljer det egnalandets kanaler. Vem har f. ö. behov av att se och Dynastin på trekanaler ? Det stora utbudet av dåliga program kommer att dränka de braprogrammen. Ett bra program i får konkurrens, inte bara av de ytligasvenska programmen, utan risken ökar för att det dränks av utländskaskvalprogram. Det finns även industripolitiska skäl. Effekterna förSverige är högst osäkra. Allt beror på om man går vidare med samma teknik ävenframdeles. Om man vill skapa arbete tycker vi att det finns andra projekt, somskulle ge högre och säkrare tillskott, t. ex. en utveckling avjärnvägsväsendet, vilket nu tvärtom drabbas av s. k. besparingar på över 400milj. i samband med det föreliggande budgetförslaget. Arbetstillfällenskulle också skapas genom uppbyggnad av en nationellt mer självständigelektronikindustri, som kunde föra delar av den elektroniska teknikproduktionenöver till vårt land från de multinationella jättarna.. Hur är det med de teknologiska skälen? Satellittekniken ärväsentligen en biprodukt av militär forskning, även om den har ett visstegenvärde för t. ex. meteorologin. Då ger det mera stimulans och störrekringeffekter att satsa på teknologisk utveckling inom områden som mera hörtill det civila samhället och vardagen. Visst behöver vi mera elektronik föratt göra olika tillverkningsprocesser säkrare och energisnålare. Men vibehöver i jämförelse med detta inte något överflöd av sändningssatelliter förtelevision. Här finns säkra ekonomiska överraskningar. Detblir faktiskt inte mer tid genom flera medier och kanaler. Erfarenheterna fråndet stora landet i väster, , visar att folk trots mängden av tillgängliganya kanaler endast utnyttjar någon enstaka ytterligare kanal utöver de två kanalerman haft från början. Det här kan bli en dyr läxa. Slutligen; Hur tänker man sig det kulturpolitiskahandlandet ? Det hör ju ihop med hela den här utvecklingen. Visstkan man göra det lättare att få in utländska stationer. Det blir program på andraspråk, t. ex: tyska och franska.