prot · G70978 · 1983-12-31 00:00:00 — En specialist, en yrkesmänniska, en offentligt anställdskall ju inte uttala sig om saker och ting som han eller hon inte har kompetensför. Vidare är det i sådana här fall speciellt stötande att just de personerdrabbas som i stället är i behov av hjälp och stöd. Deras situation försämrasfaktiskt genom att ett oberättigat, nedsättande och onödigt omdöme följer dem ideras papper. Det har t. o. m. förekommit att människor har sökt upp en läkareav en mycket speciell och preciserad anledning. Läkaren har då tagit tillfälleti akt att i journaler eller intyg införa omdömen som över huvud taget inte hörtill saken. Jagskulle vilja ställa ett par följdfrågor med anledning av . Det är ju tydligt att man inom förvaltningen inser - och det är bra - attdet måste göras mer kring dessa ting. Utredningsverksamheten ochsocialstyrelsens uppfattningar visar att det finns problem. Närnu denna lagstiftning och dessa korrigeringsmöjligheter föreligger, varför ärdet då i många fall så förtvivlat svårt att uppnå rättelse av uppenbarafelaktigheter? Det är den första frågan. Det gäller fall där det enligt deriktlinjer för sådana korrigeringar som presenteras i svaret inte borde rådanågon som helst tvekan om att anteckningen skall bort från journalen med detsnaraste. Denandra följdfrågan är: Vad är innebörden av följande mening i : "Föreskrifterna gäller journaler som förvaras inom hälso-ochsjukvården"? Förekommer det material där sådana här omdömen kan finnas somförvaras inom andra grenar av den offentliga verksamheten och därför inteomfattas av dessa bestämmelser? Det är klart att man kan fråga sig varför det är så svårt att fårättelse. Men jag har inte upplevt att det är svårt. Detär som avgör dessa ärenden. Överklagande kan sedan ske tillregeringen, och det händer att regeringen har tagit ställning till sådana härfall. Av den förteckning över ärenden av den här arten som kommit tillsocialstyrelsen framgår att det rör sig om 253 ansökningar och att195 är avgjorda. Det är alltså en balans. Det varierar naturligtvis om det blir bifall elleravslag, men jag har inte upplevt något annat än att detta system i storutsträckning fungerar, och vi får väl också avvakta vad journalutredningenkommer med i fråga om förslag -om det kan göras förbättringar på detta område.Journalutredningen har ju att se på också den här frågan, och jag tycker att viskall avvakta och se vilka förslag-som kommer därifrån. 23 (vpk): Det är klart att vi måste avvakta det arbete som pågår för attförbättra förhållandena. Men det hjälper ju inte dem som redan nu befinner sigi den akuta situafionen. Jagvill formulera mig så här: Vi har en korrigeringsmekanism som GertrudSigurdsen har redogjort för. Låt oss anta att en patient i något sammanhang - för att fåett läkarintyg att användas t. ex. vid behandling av ett fall inom AMS - gåtttill en läkare för att få ett omdöme om sådana omständigheter beträffande sinfysiska hälsa som är relevanta för det ärende som den handläggande myndighetenskall uttala sig om och det då i detta intyg helt opåtalat, utan att detta harnågon relevans för saken, förekommer allmänna, slarviga, lösliga omdömen avnedsättande art från läkarens sida om vederbörandes psykiska kapacitet ochallmänna intellektuella förutsättningar. Är korrigeringsmekanismen dä sådan attett fall av den typen skulle leda fill att de nedsättande omdömena i journalenstryks? Jag kan naturligtvis inte ta ställning fill ett tänkt fall som JörnSvensson nu tar upp. Men rent allmänt kan jag säga att jag inte ser att det iett utlåtande från en läkare behövs några omdömen av den art Svenssonnämner. Det finns inte utrymme för det, och jag tycker att det av de råd somsocialstyrelsen har gett ut klart framgår att detta inte skall förekomma. sade i sitt första inlägg att läkarna inte skall uttala sig om sådantsom de inte har kompetens för. Det är naturligtvis riktigt. Men detta är välnågot som händer i aU mänsklig verksamhet. Vi kanske ibland uttalar oss omsådant som vi inte har kompetens för - det händer som sagt. Men i dessa fall,som är mycket ömtåliga, finns det ändå korrigeringsmöjligheter som vi har attta vara pä. kan det ju vara så, att någon av de frågor som är anmäldarör ett fall som måste avgöras av . Då kan det naturligtvis ocksåta tid innan den frågan kommer upp till behandling. Anf.25 (vpk): Det är inte riktigt att ett statsråd inte kan uttala sig om ett tänktfall. Det är just om de tänkta fallen som man skall kunna uttala sig, för detär med hjälp av de tänkta fallen som man kan få ett grepp om vad som är praxiseller inte. Däremot kan man inte uttala sig om ett konkret fall som är undermyndighets behandling - och det var inte heller ett sådant fall som jagrelaterade. Detär klart att det finns gränsfall, där man kan diskutera hur långt en läkareskall gå när det gäller omdöme. Men det får inte vara så, som det uppenbariigenär: Det finns en anda, eller ett betraktelsesätt, hos många läkare som innebäratt de är någon sorts överdomare - i kraft av att de är läkare kan de uttalasig om en massa andra saker. Detär också en skillnad mellan en offenflig tjänsteman och en politisktförtroendevald. Som politiskt förtroendevald har man ju att bevaka en mängdsaker där man kanske inte alls är fackman. Det hör till den polifiska rollen.Men som offentlig tjänsteman måste man vara försiktig och strikt. Jag kan ju t.ex. inte, när jag sitter och handlägger en ansökan om regionalpohfiskt stöd,uttala mig om huruvida den företagare som söker stödet är dum eller klok. Detär inte min sak, det skall jag låta bli. sätt måste det vara med enläkare i offentlig tjänst när det gäller att fälla Nr 78 sädana häromdömen. Torsdagen den 9 februari1984 Överläggningen var härmedavslutad. Ominrättande av samhällsmedi-10 § Svar på fråga 1983/84:313 om inrättande avsamhällsmedicinska cinska enheter Margö har frågat mig i vad mån de ursprungligaintenfionerna har följts av sjukvårdshuvudmännen då det gäller inrättandet avsamhällsmedicinska enheter. Isåväl propositionen (1979/80:6) om uppgifter och organisation,m. m. som propositionen (1981/82:97) om hälso- och sjukvårdslag, m. m.förutsattes att landstingen skulle inrätta s. k. miljömedicinska ellersamhällsmedicinska enheter. En överenskommelse med sådan innebörd har slutitsmellan statens förhandlingsnämnd och . Enheterna (ellermotsvarande) förutsattes i överenskommelsen vara inrättade fr.o.m. den 1 juli1981. Utbyggnadenav samhällsmedicinska enheter har skett i varierande utsträckning i de olikalandstingen. har i en informafionsskrift (PM 51/83) redovisatvilka landsfing som i mitten av hade en samhällsmedicinsk verksamhet.Av kartläggningen framgår att 19 landsting hade sådan eller liknandeverksamhet. Av dessa saknade fyra en tillfredsställande bemanning. Socialstyrelsenhar på olika sätt stött landsfingen i deras utbyggnad av verksamheten.Socialstyrelsen har bl. a. varje är ordnat konferenser och särskild utbildning. Jagvill också erinra om att regeringen såväl i förra årets som åretsbudgetproposition har beräknat medel för efterutbildning av läkare imiljö-/samhällsmedicin. Densamhällsmedicinska verksamheten inom landstingen är mycket väsentlig för attlandstingen skall kunna fullgöra sin nya roll enligt hälso- och sjukvårdslagen.Landsfingens ansvar för samhällsinriktade förebyggande insatser förutsätter attde bygger upp en kunskapsbas inom det samhällsmedicinska området och förmedlardenna kunskap såväl till olika verksamhetsgrenar inom landstingen som fillandra samhällssektorer, t. ex. fill myndigheter som arbetar medarbetsmarknadsfrågor och boendeplane-ring. Jaghar förståelse för att det tar tid för landstingen att utveckla en för dem nyverksamhet, där man delvis måste finna andra sätt att arbeta än inom dentraditionella hälso- och sjukvården. Jag vill understryka hurangeläget jag anser det vara att den samhällsmedicinska verksamheten kommer igäng inom samfliga landsting. Den är nödvändig för att förverkHga Ominrättande av samhällsmedicinska enheter inom sjukvården den behovsinriktadeplanering som bl. a. syftar till att minska de skillnader i ohälsa som i mellan olika social- och yrkesgrupper. Anf.27 MARGÖ (vpk): Jag tackarför svaret på min fråga. Närlänsläkarorganisafionen avvecklades förutsatte man att landsfingen skulle haövertagit största delen av länsläkarnas arbetsuppgifter . Om viser på hur det är kan vi konstatera, att många landsting har beslutat attinrätta miljömedicinska enheter eller samhällsmedicinska enheter. Någralandsfing, 13 stycken, har inrättat någonting som de kallar samhällsmedicinskaenheter, men av material framgår att det knappast i någotlandsting har påbörjats en verksamhet. Man har alltså beslutat om att inrättaden här verksamheten, men arbetet har ännu inte kommit i gång. Såhär i efterhand kan vi kanske enas om att det var mycket olyckligt att avvecklalänsläkarorganisafionen innan man hade beslutat sig för hur den verksamhetskulle se ut som övertog dess arbetsuppgifter. Jaghar frågat statsrådet om de ursprungliga intenfionerna har följts i det häruppbyggnadsarbetet, och det har jag gjort också med tanke på att jag mycketgärna vill veta hur de ursprungliga intentionerna såg ut. Det är faktisktganska oklart uttryckt. Det är allmänna ordalag om att verksamheten börinnefatta insatser i syfte att fastlägga hur kemiska, biologiska, fysikaliska,psykologiska och sociala faktorer i den yttre miljön samt levnadsvanor inverkarpå befolkningens hälsotillstånd. Jagvill veta: Vad menas, rent praktiskt och konkret, med en sådan här skrivning?Jag är inte rädd för att tala om att jag tycker att det här är sä gott somobegripligt. Det är helt klart att också landstingen tycker att det ärobegripligt, eftersom de har uppfattat det på så olika sätt. Den verksamhet somlandstingen har beslutat att inrätta uppvisar ju en fantastisk provkarta avohka områden. Man har uppfattat intentionerna helt olika. Jagefterlyser klarare direktiv från regeringens sida om vad de här miljömedicinskaenheterna skall ägna sig åt och vilken verksamhet som statsrådet avser att satsapä. Jagvill också fråga vad statsrådet menar med "en epidemiologiskverksamhet". Det är ett uttryck som många landsfing gömmer sig bakom närde beskriver vad de skall syssla med i de samhällsmedicinska enheterna. Det är möjligt att det som står i propositioner, de beslutsom vi fattar i det här huset eller det som sedan bhr resultatet avöverenskommelser är obegripligt. I så fall medverkar vi samtliga i mycket höggrad fill det. Jag tror att det framgår ganska klart av det beslut som harfattats och av den överenskommelse som träffats vad det gäller. Mendet är väl inte så, Margö , att regeringen eller i detaljskall föreskriva för landstingen hur den här verksamheten skall utformas, likalitet som vi har ansett att sä skall vara fallet när det gäller hälso- och sjukvårdslagen, som ären allmän ramlag, där en inriktning för en verksamhet anges. Beträffandede samhällsmedicinska enheterna tycker jag visst att dessa är vikfiga, men deär bara ett litet uttryck för ett förändrat synsätt som måste finnas inom helagruppen av sjukvårdspersonal. När jag lyssnade till den norske forskaren för en liten fid sedan sade denne att sjukvårdens problem istor utsträckning är ett utbildningsproblem. Det gäller att få tiU ståndatfitydförändringar och att hos de ansvariga skapa ett nytt betraktelsesätt,där man inte ser enbart fill det som hälso- och sjukvården avser utan också tarhänsyn till de andra samhällsfaktorerna. Jag tror att landsfingen mycket välvet vad det är som krävs i detta sammanhang. Men jag har också sagt att jag harförståelse för att utbyggnaden av olika skäl inte har gått så snabbt som vikanske skulle ha önskat. Ominrättande av samhällsmedicinska enheter inom sjukvården Anf.29 MARGÖ (vpk): Jag ville ha förtydhganden från statsrådet när det gäller vad de härmedicinska enheterna egentligen skall syssla med. Och jag ville framför allt hareda på vad statsrådet lägger in för betydelse i "epidemiologiska"verksamheter och undersökningar. Detär ett uttryck som landstingen använder när de beskriver den här verksamheten.Sedan förklarar en del av dem litet löst hur de själva ser på uppgifterna. Deanser att det innebär att observera och identifiera riskfaktorer i denfysikaliska, kemiska, biologiska och psykosociala miljön för att undanröjaeller minska negativ påverkan på befolkningens hälsa. Jagtycker att vi har nog med honnörsord inom sjukvården - det har jag tagitupp vid ett flertal fillfällen fidigare. Jag skulle vilja ha förklarat för migpå enkel svenska vilka verksamheter det är regeringen tänker satsa på när detgäller det miljömedicinska, förebyggande arbetet. Är det sambandet mellanriskfyllda arbetsplatser och befolkningens hälsa, eller var någonstans är detman tänker lägga resurserna? Bör man inte i så fall ge landsfingen litetklarare direktiv, så att de vet var de skall lägga sina resurser och var de kanvänta sig att få regeringens stöd? Två områden har fallit bort vid avvecklingen avlänsläkarna. Det ena är tillsynen över den privata sjukvården. Vi vet att denprivata sjukvården har svällt ut otroligt. Jag undrar: Vem hari dag ansvaret för tillsynen över den privata sjukvärden? Och vem har ansvaretför fillsynen inom apoteken av förskrivningen av narkotikahalfiga ochalkoholhalfiga läkemedel? Det var en uppgift som länsläkarna tidigare hade. Mendet verkar som om deii helt har falht bort i den nya organisationen. Margö vet hka väl som jag att det är somhar ansvaret för fillsynen. Jagtror att vi skall vara uppmärksamma på att det pågår en utredning som heterHälso- öch sjukvård inför 90-talet, HS 90, Deh kommer att presenteras i ett betänkande . Det kommer speciellt att behandla Om inrättande av samhällsmedicinska enheter inomsjukvården samhällsmedicinskaenheternas stöd till bl. a. primärvårdens samhällsinriktade, förebyggandeverksamhet. Där kommer att finnas ett material som måste vara mycket väsentligti det här sammanhanget. Epidemiologisk verksamhet innebär naturligtvis, MargöIngvardsson, att följa befolkningens hälsotillstånd och de resurser som sättsin inom hälso- och sjukvården. Jag tror alltså att det kommer att finnas - omdet inte gör det - ett fillräckligt underlag från hälso- ochsjukvårdsberedningen, som är det organ som får rapporterna från HS 90-arbetet,för att landstingen mycket väl skall kunna arbeta vidare med de här frågorna,vilka man nu är på väg att bygga upp de medicinska enheterna för. Och låt migän en gång påpeka att detta bara är en bit av det samhällsmedicinska arbetet -det måste till en annan syn över.hela fältet. 31MARGÖ (vpk): Det här med medicinska modeuttryck ärverkligen inte lätt. Statsrådet och jag har inte ens samma definition på vadepidemiologi - ett svårt ord t. o. m. att uttala - egentligen står för. Jag harlärt mig att det är läran om hur sjukdomar är spridda och utbredda i samhället.Det är klart att när sådana honnörsord kan ges så olika tolkning, så är detinte heller lätt att fatta beslut som bygger pä dessa ords innebörd. Om nu landstingen lyckas att ge sådana ord ett innehåll,hur skall de då kunna tillämpa resultatet av eventuellt forsknings- ochutvecklingsarbete i samhällsplaneringen? Hur har statsrådet tänkt sig att denfillämpningen skall gä till? Vilka maktmöjligheter kommer sjukvårdshuvudmännenatt fä när det gäller att direkt göra något ät skadliga arbetsmiljöer? Hurmånga läkare finns det vidare anställda på för att skötatillsynsverksamheten? Vid förfrågan på apoteken får man veta att de flesta avdem icke har haft någon kontroll av narkotikaförskrivningen sedanlänsläkarorganisationen upphörde. De säger att det inte förekommer någonkontroll . Jag tycker att Margö nästanomyndigförklarar landsfingen. Det är de som har ansvaret för hälso- ochsjukvården i landet. Regeringens och uppgift är att stifta ramlagaroch att förändra dem om så skulle behövas. Jag tror att vi med förtroende kanöverlåta på landsfingen att verka i enlighet med de beslut som regering ochriksdag fattar. 33 MARGÖ (vpk): Jag vill verkligen påpeka att jag harförtroende för landstingen. Men om man har förutsatt att landstingen skulle habyggt upp den här verksamheten och landstingen uppenbarligeninte har klarat det, sä tror jag inte att det beror på illvilja eller ointressefrån dem. Det måste enligt min mening bero på att det finns något som gör attde inte klarar uppgiften. Det har bl. a. visat sig finnas en verkligt breduppfattning om vad som skall ingå i detta verksamhetsområde. statsrådet skall säga sig vara villig att medverka till att ge landstingen något klarare direkfiv om vad samhällsmedicinen egentligen skall omfatta. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på fråga kustanläggningar 1983/84:308 om säkerheten vid militära Om säkerheten vid militära kustanläggningar har med anledning avfidningsuppgifter om oidentifierade dykare i frågat migdels av vilket eller vilka skäl som överbefälhavarens rapportering förblivithemligstämplad, dels huruvida jag nu har för avsikt att offentliggöravittnesuppgifterna och de bedömningar försvarsledningen har gjort i fallet,dels huruvida överbefälhavarens rapportering föranleder nya säkerhetsåtgärderav något slag vid minstafioner och andra militära kustanläggningar som hittillsicke varit föremål för ständig bevakning. Överbefälhavaren har rapporterat tiUregeringen om.att okända dykare har iakttagits vid militära anläggningar iStockholms skärgärd. Informationen har vidarebefordrats till ledarna föropposifionspartierna. Analys av händelsen pågår. Överbefälhavaren har bedömt att det skulle kunna skadalandets försvar om informationen görs offentlig och därför sekretessbelagtrapporten med stöd av 2 kap. 2 § sekretesslagen. När överbefälhavarens analys föreligger kommer den attredovisas för regeringen. Jag får i det sammanhanget ta ställning fill om deuppgifter som då lämnas är av det slaget att de kan lämnas ut till allmänheten. Inte förrän överbefälhavarensanalys är klar, går det att ta ställning till orn några säkerhetsåtgärder ärpåkallade. 35GÖTHE (): Jag tackar försvarsministern för svaret. Låtmig först uttrycka en beundran för de militära befattningshavarna och andra somhar undersökt och analyserat händelseförloppet, en beundran för deras disciplinvad gäller- sekretessen. Det är ju länge sedan händelsen inträffade, i septemberi fjol. Jag finner det dock anmärkningsvärt att det fortfarandeinte har kommit något offentliggörande från regeringens sida, annat än i formav svar på frågor från pressen. Vittnesuppgiften om de tre grodmännen eller dykarnasom iakttogs i skärgärd har tagits på allvar. Vittnet, som äranställd inom försvaret, har ansetts trovärdig och detta i sä hög grad attöverbefälhavaren rapporterade fill regeringen, som sedan har vidarebefordratrapporten till partiledarna. ÖB är tydligen övertygad om att det som vittnet harberättat är sant, och det är en exceptionell händelse. Det är någonfingskrämmande att det har iakttagits personer somhaft eller åtminstone kan misstänkas för att ha haft en spionageuppgift i densvenska skärgården, vid militära anläggningar av utomordentligt viktigt slag. Dåär frågan hur en regering i en demokrati, i ett öppet samhälle som vårt, skallagera. Jag vill, herr talman, göra skillnad på att offentliggöra en analyseller delar av en analys som regeringen väntar på och att öppet berätta i ettvanligt enkelt pressmeddelande att den här vittnesuppgiften föreligger och attvad vittnet berättat kan ha inträffat. Ett sådant meddelande skulle visa denöppenhet som också sä klart och tydligt redovisade somangelägen i . Jag kan citera vad som står i kommissionens rapport, menjag är övertygad om att försvarsministern kan det utantiU. Jagfrågar därför försvarsministern: När kommer ÖB:s rapport? Har försvarsministernsamma uppfattning som om att det är angeläget medöppenhet även i de här avseendena? Överläggningenvar härmed avslutad. 12 §Föredrogs och hänvisades Motion 1983/84:2542 tillnäringsutskottet 13 §Anmäldes och bordlades Proposition 1983/84:109 Förenklad administration av försäkringsersättningar vid statsanställdas sjukfrånvaro 14§ Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställts den 9februari 1983/84:328 av RuneBacklund (c) till statsrådet om koncentrationen inombyggmaterialindustrin: och har inlettförhandlingar i avsikt att bilda ett gemensamt stort bolag för tillverkning avfönster. Det nya bolaget skall från det statligt ägda få övertaETRI-gruppen och från SP-gruppen. har genom hel- eller delägarskap en dominerande ställning när det gällertillverkning av t. ex. dörrar och skåp. Genom den planerade bolagsbildningensker en ytterligare koncentrafion inom byggmaterialindustrin vad avsertillverkningen av dörrar och fönster. Vilka effekter bedömerstatsrådet att ASSL.s försäljning av ETRI-gruppen och bildandet av det nya fönsterbolagej får för den framtida utvecklingen Nr 78 inom byggmaterialindustrin när det gäller tillverkningen av bl. a. fönster och dörrar? 1983/84:329av () subventioneringen av möbelindustrin: Dettotala produktionsvärdet av innemöbler i uppgår fill ca 5 miljarderkronor . Produktionsvolymen har minskat med drygt 20 %>. InomSamhällsföretagsgruppen har innemöbetfillverkningen ökat från 190 milj. kr.1981/82 fill 310 milj. kr. 1983/84. Situationenär särskilt allvarlig inom fummöbelområdet, där det totala produktionsvärdetuppgår till drygt 400 milj. kr. Samhällsföretag har inom denna sektor ökat från140 milj. kr. 1981/82 fill 200 milj. kr. 1983/84. inom fummöbelområdet är växande och uppgår således i dagslägettill . Den etablerade furumöbelindustrin är på väg att helt slås ut frånmarknaden. Vilkaåtgärder är regeringen beredd att vidta för att förhindra att subventioneradverksamhet expanderar på en vikande marknad och slår ut etableradmöbelindustri? 15§ Kammaren åtskildes .