prot · G70956 · 1983-12-31 00:00:00 — En rad av regeringar av alla partifärger har under nästanhela detta århundrade prövat ärenden enligt expropriations- ochbyggnadslagstiftningen utan efterföljande domstolsprövning, och avgöranden harenligt god svensk förvaltningstradition varit betryggande underbyggda medutnyttjande av bl. a. den höga juridiska kompetens som finns och allfid harfunnits i regeringskanshet. Jag är, herr talman, självfallet beredd att övervägadomstolsprövning som alternativ eller komplement till administrativaavgöranden. Om starka sakliga skäl föreligger för det i särskilt fall, är jagf. ö. beredd att överväga en överflyttning av ärenden som domstolsprövastill en administrativ prövning, när så befinns lämpligt. Självfallet skall eventuella krav på domstolsprövning somkan härledas ur tas med vid sådana överväganden, men den nuaktuella domen skall enligt regeringens bedömning inte tolkas så att deninnebär ett sådant krav. Som väl känner till är det inteEuropadomstolen utan ministerkommittén som avgör om ett medlemsland uppfyllersina förpliktelser enligt domen. Ett sådant avgörande av ministerkommitténföreligger ännu inte i detta fall. Jag utgår emellertid från att kommitténkommer att finna att har gjort vad som kan krävas genom de lag- och praxisförändringar som jaghar redogjort för i mitt svar. Regeringenhar bedömt det lämpligt och praktiskt att själva tolkningen av domen och dekonsekvenser som den kan få görs av regeringen. en annanbedömning när det gäller tolkningen av domen, uppstår naturligtvis ett nyttläge, som får bedömas politiskt, och då kommer jag att överväga i vilkaberedningsformer frågan skall hanteras i fortsättningen. Anf.86 (): Justitieministern har naturligtvis i och för sig rätt i attlagstiftningen pä det här området har genomgått eller kommer att genomgåförändringar. Det intressanta är emellertid i vilken riktning de härförändringarna har gått eller kommer att gå. Närdet gäller den första frågan, om expropriationslagen, har det faktiskt ickeblivit någon särskilt betydande förändring i praxis. I den andra frågan, somgäller bygg- och planlagstiftningen, anser jag och säkerligen många med mig attdet här i själva verket handlar om en försämring. Det handlar om ensocialistisk bostadspolitik, mark- och planpolifik, som innebär att manurholkar den enskilda äganderätten. Den enskilda äganderätten skyddas avEuropakonventionen, och det är alldeles uppenbart att kan riskera -omden här lagsfiftningen antas - att på nytt hamna inför kommissionen ochEuropadomstolen. Jagtycker alltså, herr talman, att de exempel på förändringar eller kommandeförändringar som justitieministern redovisar inte är hållbara visavi denavkunnade domen. Jagtycker däremot att det är posifivt att justitieministern säger att han ärberedd att överväga en systemförändring och införa ett system med domstolsprövning.Det är möjligt att detta blir nödvändigt, och jag tror att det bättre skullestå i överensstämmelse med dom. Det är riktigt att frågan intehar varit aktuell på ett bra tag, men vi har inte heller tidigare blivit fälldaav på detta område eller över huvud taget blivit föremål förkritik där. Förslagetom ny bygg- och planlag ligger hos lagrådet, och det är möjligt att lagrådeträddar regeringen genom att framföra kloka synpunkter, som sedan regeringen ärlika klok att anta. Men faktum kvarstår, att jusfitieministern i sittinterpellationssvar till mig åberopar den oförändrade lagrådsremissen som ettargument för att man inte skall behöva göra någonting. Och det tycker jag ärmycket farligt ur justitieministerns egen synpunkt. Närdet slutligen gäller frågan - om hur den uppträdande i dethär fallet skall prövas, är det helt korrekt - det antydde jag också islutorden av mitt förra anförande - att detta åvilar ministerkommittén. Dennahar att se fill att avkunnade domar respekteras och att de 21 medlemsländerna iEuroparådet håller sig inom de riktlinjer som där har dragits upp. Skulledet inte bli några förändringar till det bättre på den här punkten, avser jagatt aktualisera frågan i ministerkommittén, och då får finna OmEuropadomstolens dom i visst ärende från OmEuropadomstolens dom i visst ärende från sig i den föga behagligasituationen att en person från det egna medlemslandet begär attministerkommittén skall göra en prövning om landet har skött sig eller inte.Skulle då ministerkommittén komma fram till att inte har respekterat enfällande dom i på det område som gäller de mänskligarättigheterna, är det naturligtvis en chikan för . Fårjag slutligen, herr talman, ställa en direkt fråga till justitieministern, somgäller den beredning som har skett inom departementet: Ärjustitieministern beredd att offenfligt redovisa det underlag som ligger tillgmnd för justitieministerns ställningstagande att några förändringar intebehövs med anledning av den fällande domen? Det material som har legat till grund för vår bedömning är öppet ochväl känt. Jag känner inte något behov av att göra en särskildinnehållsförteckning till de handlingarna. Jagskall inte förlänga den här debatten, men inte minst slutorden i - före frågan - föranleder ändå en liten reflexion, nämligen attsvensk lag stiftas av folk genom dess valda ombud i . Dengrundar sig på politiska majoritetsbedömningar. Detär också klart - det sade jag i mitt svar - att vederbörlig hänsyn skall tastill internationella åtaganden. Men det skall inte svänga hit och dit i densvenska lagstiftningen med hänsyn till varje tänkbar tolkning som kan göras avett internationellt organs avgörande - i synnerhet om domen, vilket är fallethär, är långt ifrån solklar till sin innebörd. Det står naturligtvis fritt attförsöka åstadkomma ändringar i lagstiftningen genom uppträdande i ,men jag tycker ändå att vi skall ha som en god grundregel att det är i dennakammare som svensk lag stiftas. 88 (): Eftersom har blivit fällt av och anser att detinte finns några skäl att företa förändringar med anledning av den fällda domentycker jag nog ändå att det är rimligt att man från departementets sidapresenterar någon form av skriftlig dokumentation av hur man har kommit framfill den slutsatsen. Jag tror att man i skulle ha mycket svårt attförstå att det enda som redovisas offentligt är ett konstaterande av attförändringar icke är nödvändiga. Jag vill ändå uttrycka en förhoppning om attnågon form av redovisning av hur man har hamnat på den här ståndpunktentillställs riksdag och offentligheten. Självfalletär det här i kammaren som lag sfiftas, herr talman. Men skall det vara någonmening med att ansluta sig till internationella konventioner får vi faktisktrespektera också dem och företa förändringar om sä skulle bli nödvändigt. Detär klart att det inte är särskilt roligt för något land att bli fällt avEuropadomstolen. Men är känt, icke bara i utan även i andradelar av världen, för att mycket ofta och med all rätt kritisera förhållandeni andra länder. Det skulle väl då se märkligt ut att vi i av ilskaeller irritation över att ha fått en liten knäpp på näsan icke visaratt vi är beredda att på allt sätt tillfredsställa de krav man kan ställa påföljsamhet gentemot den dom som finns. Detinnebär, herr talman, inte att vi följer varje tänkbar svängning. Dess bättrehar vi fakfiskt vi varit anslutna till konventionen - det är över30 år nu - bhvit fällda bara en enda gång. Men det här är ett testfall, och jagvill verkligen hoppas att sista ordet inte är sagt i den här frågan. Jag tycktemig av justitieministerns andra inlägg förstå att han ändå var beredd att,efter det att lagrådet prövat frågan om ny bygg- och planlagstiftning, tahänsyn till de synpunkter som eventuellt kan framkomma. Ominnebörden av förbudet mot aga Överläggningenvar härmed avslutad. 20 § Svar påinterpellation 1983/84:61 om innebörden av förbudet mot aga har i en interpeUation till mig anhållit om ettförtydligande av innebörden av föräldrabälkens förbud mot aga av barn. Enligt6 kap. 1 § får föräldrar eller andra vårdnadshavare inte utsättabarn för kroppslig bestraffning eller annan kränkande behandling. Innebörden avdenna bestämmelse är alltså att s. k. aga inte får användas som ett medel viduppfostran av barn. Någon särskild straff rättslig påföljd har inte knutitstill detta förbud. Däremot kan bestämmelserna i om misshandel ivissa fall bli tillämpliga om en förälder agar sitt barn. Mildare former avaga, t. ex. en enstaka örfil som inte förorsakar annat än hastigt övergåendesmärta, är dock inte straffbara som misshandel. Även en sådan lindrig kroppsagaär emellertid att betrakta som förbjuden enligt . Syftetmed bestämmelsen i är bl. a. att göra fullständigt klart attkroppsliga bestraffningar av barn inte får förekomma. Bestämmelsen innebär intenågon ökad kriminalisering av aga utan tar sikte på vårdnadshavarens ansvar förbarnets uppfostran. Frågan om var gränsen går för att en handhng skall utgörastraffbar misshandel skall i princip bedömas på samma sätt, oavsett omhandlingen har riktat sig mot ett barn eller mot en vuxen. a.pedagogiska skäl har man låtit föräldrabälkens förbud mot aga gå ett steglängre och omfatta även sådana kroppsliga tillrättavisningar som inte ärstraffbara. Det kan tilläggas att det förhållandet att en förälder överträderdetta förbud kan få betydelse pä andra sätt. a. kan det vara enomständighet som kan påverka valet av vårdnadshavare i en tvist om vårdnad ombarn. Medden nu aktuella bestämmelsen i har samhället visat sittavståndstagande frän användningen av aga i uppfostran. En brett upplagdinformationskampanj om förbudet .har genomförts i syfte att övertyga 13 protokoll 1983/84:56-58 Om innebörden av förbudet mot aga föräldrar och andra att inga former av våld får vara ettmedel i barnets uppfostran. En intervjuundersökning visar ocksåatt en mycket klar majoritet numera tar avstånd från användningen av kroppsaga.Av undersökningen framgår vidare att så gott som samtliga tillfrågade kändetill att det är i lag förbjudet att aga barn. 90 (); Jag ber att få tacka justitieministern för svaret. Interpellationens bakgrund är denna; harlagstiftningsvägen kriminaliserat alla slag av aga. Inför kommission för de mänskliga rättigheternahar emellertid svenska föräldrar dragit frågan om familjens integritet ochföräldrarnas rätt att själva fostra sina barn samt begärt en bedömning av densvenska lagstiftningen. Man har jämfört 8 och 9 §§ i konventionen för demänskliga fri- och rättigheterna med 2 § i första tilläggsprotokollet. Vid behandlingen av detta mål gjorde den svenskaregeringen uttalanden som egentligen bestrider att aga är förbjuden, ochovisshet kan sägas föreligga om vad den svenska lagstiftningen egentligeninnebär. Kommissionens utslag lämnades , och i dettahävdas att lagen om aga inte föranlett åtal och fällande dom i , varförföräldrarnas talan avvisades. Män begärde också ytterligare upplysningar frånföräldrarna. Dessa sände en inlaga, men då hade redan utslaget fallit. De skrevden och redogjorde för en dom i tingsrätten i , som justgällde ett fall av fostran med aga, och företedde därmed det material somkommissionen tidigare efterlyst. Men det kom alltså . Saken är dock inte utagerad utan fortsättning följer.Justitieministerns svar kommer förvisso att senare bli föremål förstudium. Justitieministerns svar till mig ger inget klart besked.Jag uppfattar det som ett goddag-yxskaft. Det innehåller bara ett upprepande avför mig kända förhållanden. Min fråga är därför; Vad är riktigt? I sin inlaga tillkommissionen påstår regeringen att aga inte föranlederstraffpåföljd. Men vi har ju å andra sidan lagen som förbjuder alla slag av agaoch "annan kränkande behandling" och som bevisligen lett tillfällande dom. Dagens svar innehåller också den felaktigheten attjustitieministern hänvisar till 6 kap. 1 § . En lagkunnig harsagt till mig att det bör vara 6 kap. 3 § andra stycket. Det kanske inte harnågon betydelse, men ändå. Om ingen straffrättslig påföljd knutits till denna lag,vilket påstås i svaret, bör ju lagen avskaffas eller ändras, eftersom just ensådan påföljd drabbat svenska föräldrar. 1 regeringens inlaga till kommissionensägs att vad som kallas "a släp in the face" inte lett till någonstraffpåföljd, men just detta har ju skett. Av svaret att döma betraktas alltså lagboken som ett slagspedagogisk handledning. Jag tycker nästan att man kan le åt det som sägs isvaret om pedagogiken, trots att det är en mycket allvarhg sak. kodexmed moraliska synpunkter på föräldrars och vårdnadshavares fostran samt vård avsina barn. Kanske t.o.m. bättre än katekesen? Vadsom står i lagen bör väl ha en annan klarhet, pregnans och giltighet samt varalag i ordets egentliga mening. Detverkar som om justitieministern är belåten med resultatet av den informationsom har getts, och det är väl riktigt att ge sådan information. Jag är ingenvän av aga för ägans egen skull, framför allt inte om det är fråga ommisshandel. Men om man lämnar sådan information, är det ju underligt att påpekaatt lagen i sig själv skulle vara en pedagogisk handledning för föräldrar. Andraär inte lika nöjda med eller övertygade om riktigheten i en sådan pedagogik. betänkande 1978/79:11 läser jag; "Bestämmelsen" - omagaförbud - "undanröjer således den osäkerhet som efter 1966 årslagändring rått om i vilken utsträckning lättare, handgripliga tillrättavisningarav barn är straffbara, när de företas av vårdnadsinnehavaren, och som kommittill uttryck bl. a. i den ovannämnda domen ." Osäkerhetenär enligt min uppfattning inte alls undanröjd. Jag måste fråga: Vad är det somjustitieministern kallar "kroppsliga tillrättavisningar"? Vad är detsom i lagen kallas "kränkande behandling"? Hur kan föräldrar straffasför det som är traditionell fostran, och hur kan familjeintegriteten kränkasgenom åtal och offentlig rättegång för vad man kallat "smisk ochdask"? Det står i en broschyr som låtit sprida - jaghar inte själv sett den men hoppas att de uppgifter jag har fått är korrekta:Kan man klara barnuppfostran utan smisk och dask? Broschyren lär vara ironiskoch avvisar raljant både och hustavlan och och kyrkligtradition. Justitieministernär ju personligen inte ansvarig för lagen eller för regeringsinlagan tillkommissionen för de mänskliga rättigheterna, och han bör vara rätte mannen attreda ut begreppen. Jagmenar alltså att justitieministerns svar inte är något svar utan bara ettupprepande av vissa texter och ett antal fakta. Den diskrepans som jag påvisatmellan regeringens svar till kommission och det faktiskaförhållandet i får jag ingen förklaring till. Jag utgår från attjustitieministerns svar uppfattas av kommissionen för de mänskligarättigheterna, och det vore skäligt med en ytterligare information för kammareni denna fråga. Somjag påpekat i min interpellation, har agaförbudet tydligen tillkommit för atthindra frikännanden av det slag som förekommit , när faktiskten förälder blev frikänd efter att ha gjort ett "släp in the face". Detförljudes att våra grannländer och numera infört lagar liknandeden svenska, i enlighet med den strävan till likformighet i lagstiftningen verkat för, men det skall också noteras att enligt uppgift i entidning har den danske familjeministern avvisat ett liknandeförslag, och i övrigt ute i världen finns det ju inte någon sådan lag. Jag ber att få upprepa vadden svenske justitieministern sade i Ominnebörden av förbudet mot aga Ominnebörden av förbudet mot aga 1966: "Med hänsyntill de förpliktelser som vilar pä vårdnadshavaren kan inte bortses från attvissa konfliktsituationer kan uppkomma även i det rriest harmoniskafamiljeförhållande barnets beteende" - kan - "inte alltid påverkas i önskvärdriktning utan någon form av kroppslig tillrättavisning --- enligt minmening" - bör - "inte varje form av kroppslig tillrättavisning vara förbjuden ilag." Jaguppfattar också svaret som jag har här i talarstolen på det sättet. Varför hardet då skett att svenska föräldrar blivit straffade? Jag tycker att allmisshandel skall vara straffbar, och det är den ju också i vårt land. Men denform av aga som svenska föräldrar anser vara riktig och i överensstämmelse medBibeln och kyrkans tradition och med familjens integritet kan inte källas"våld" - ett ord som justitieministern använder i svaret till rnig. Därför ber jag om etttydligare svar. Jag har i mitt svar lämnat en utförlig redogörelse för innebörden avgällande rätt i den här frågan. Jag menar att redogörelsen också är mycket klar.Den här redogörelsen stämmer överens med innehållet i den information som gickut till svenska folket med anledning av lagstiftningen, och vi harSIFO-undersökningar som visar att den klart uppfattades av avbefolkningen. Informationen hade också alldeles uppenbart den effekten, att denstärkte opinionen mot att använda aga som ett medel i uppfostran. Jaghar även den uppfattningen - jag skall inte gå in på några detaljer - att minredogörelse för innebörden av svensk rätt precis stämmer överens med denredogörelse som har lämnat till . Förmin del blev jag inte på det klara med vad egentligen är uteefter. Är ute efter att främja användningen av aga somuppfostringsmedel, eller vad? Avslutningsvis vill jag emellertid bara erinra omatt det beslut som fattades i detta hänseende, fattades i nästan fullständigpolitisk enighet, över de politiska partigränserna. 92 (): Om justitieministerns uppfattning är den han framför här, att visstillrättavisning- som också kan vara kroppslig- bör kunna förekomma, så är viinnerst inne överens. Detta stämmer också med vad den dåvarandejustitieministern sade 1966. Jagär inte iite efter att främja aga - vad det nu skulle innebära. Men jag harpåpekat att det faktiskt föreligger en dom i en tingsrätt i - jag kanange datum, och dessa ting står väl också omnämnda i interpellationen -enligtvilken föräldrar har fått straff för vad alltså både justitieministern och jagmenar är en mycket lindrig kroppslig tillrättavisning. avvisade de svenska föräldrarnas inlaga, sedan man efterlystkonkreta fall där straffpåföljd har förekommit och föräldrarnas svar jämte ett bevis komför sent, visar ju att kommissionen anser att det inte Nr 58 skall vara straffpåföljdför sädana här lindriga former av aga. Det är ju som Torsdaeenden den tidigare justitieministernsade, att även under de bästa familjeförhållan- j2 den kan det förekommasituationer av det här slaget. Och skadan blir ju mångdubbeh större, omdet hela dras inför domstol. Vadsom skall gälla bör alltså vara andan i justitieministerns svar förbudetmot aga beträffande innebörden av lagstiftningen. Det skall alltså inte bli någon straffpåföljd, som det nu i verkligheten blivit och som det kan befaras blifler gånger. Överläggningenvar härmed avslutad. 21 §Föredrogs och hänvisades Proposition 1983/84:84 tillnäringsutskottet 22 §Föredrogs och hänvisades Redogörelse 1983/84:14 tillarbetsmarknadsutskottet 23 §Föredrogs och hänvisades Motionerna 1983/84:293-296 tillkonstitutionsutskottet 1983/84:297 tilltrafikutskottet 1983/84:298 tillkonstitutionsutskottet 1983/84:299 och 300 tillfinansutskottet 1983/84:301-306 tillskatteutskottet 1983/84:307 tilljustitieutskottet 1983/84:308 tillnäringsutskottet 1983/84:309 tilllagutskottet 1983/84:310 och 311 tillsocialförsäkringsutskottet 1983/84:312 tillsocialutskottet 1983/84:313 tillutbildningsutskottet 1983/84:314-317 tilltrafikutskottet 1983/84:318 tillnäringsutskottet 1983/84:319 tilljordbruksutskottet 1983/84:320 tillsocialutskottet 1983/84:321 tillnäringsutskottet 1983/84:322 tilljordbruksutskottet 1983/84:323 och 324 tillnäringsutskottet 1983/84:325 tillarbetsmarknadsutskottet 1983/84:326 tillbostadsutskottet 1983/84:327 tilllagutskottet 1983/84:328 tilljustitieutskottet 1983/84:329 tillsocialförsäkringsutskottet 1983/84:330 tillsocialutskottet 177 Nr 58 24 § Anmäldes och bordlades 12 ianuari 1984 1983/84:331av i _ Regeringensbefogenheter i krig eller krigsfara, m. m. 1983/84:332av i Utskottsbehandlingen av medborgarskapsfrågor 1983/84:333av i Ansvaretför hanteringen av datoriserade personuppgifter 1983/84:334av m.fl. Utredning om maktförhållandena i samhället 1983/84:335av m.fl. Förbudmot kollektivanslutning till politiskt parti 1983/84:336av m.fl. Införandeav en allmän "humanparagraf' i lagstiftningen 1983/84:337av m.fl. 1983/84:338av och om medlemskap i Nya förfaranderegler för punktskatter ochprisregleringsavgifter (prop. 1983/84:71) 1983/84:340av i Avskaffande av skatter på latenta skatteskulder 1983/84:341av i Indexering av återbetald skatt 1983/84:342av i Taxeringsnämndsordförandenas straffrättsliga ansvar 1983/84:343av m.fl. Inrättande av privata investeringskonton 1983/84:344av m.fl. Skatteflyktslagen 1983/84:345av m.fl. Ombildning av de lokala skattemyndigheterna 1983/84:346av mot försäljning av snabbvinsatser 1983/84:347av , m. m. 1983/84:348 av OveKarlsson m.fl. 1983/84:349av i Beskattningenav inkomst av uthyrning av fritidshus ------------- Skattskyldigheteni vid militärtjänst utomlands 1983/84:351av m.fl. Användningen av mark vid skjutfält 1983/84:352av Margö och för fritidsprakfiker inomsjukvården, m.m. 1983/84:353av och enligt hälso- och sjukvårdslagen Nationalsångensom programavslutning i radio och TV 1983/84:355av m.fl. Ämneslärarlinjen 1983/84:356av i Etiska regler för statens vägverk 1983/84:357av m.fl. 1983/84:358av m.fl. 1983/84:359av M/5 Åsling Enbro över Vallsundet vid i Jämtiand 1983/84:360av m.fl. Naturvårdshänsynen vid skogsskötsel 1983/84:361av m.fl. Bibehållande av Furuby plantskola 1983/84:362av m.fl. Energiskogsodling 1983/84:363av m.fl. Införandeav en trygghetsförsäkring för kollektivanställda 1983/84:365av och insatser för vägnätet i län 1983/84:366 av KnutWachtmeister Lagstiftning om negativ föreningsrätt 1983/84:367av regler för statliga lån till egnahem 1983/84:368av m.fl. 1983/84:369av m.fl. Partsförhållandena vid hyresförhandlingar 1983/84:370av i Översyn av skatte-, avgifts- och bidragssystemet 1983/84:371av i Särskiltekonomiskt utredningsorgan inom finans- och skatteutskotten 1983/84:372av och offenfliga sektorns roll isamhället 1983/84:373av och samlad sysselsättningsbudget, m.m. 1983/84:374av av medborgarvittnen Slopandeav statsbidraget till kostnader för medborgarvittnen 1983/84:376av m.fl. Utlandstrafiken på flygplats 1983/84:377av m.fl. Tullklareringen förflygresenärer på flygplats 1983/84:378av m.fl. Avveckling av skogliga bidragsformer, m. m. 1983/84:379av m.fl. Slopande av skogsvårdsavgiften 25 § Meddelande ominterpellationer Meddelades att följandeinterpellafioner framställts 1983/84:85av i (m) till statsrådet ombefolkningsfrågan: försiggick i en interpellationsdebatt i befolkningsfrågan. Som en följd av denna debattinbjöd statsrådet ett antalintresserade att i uppsatsform behandla frågan om den alltför långt drivnabarnbegränsningens orsaker och vad som skulle kunna göras för att vända dennautveckling. med ett drygt dussin uppsatser har publicerats. Tyvärr kom tidpunktenför dess presentation för massmedia att sammanfalla med en av höstens"affärer", varigenom återigen det långsiktigt viktiga fick ge vikaför det kortsiktigt sensationella. Frågan om vi i numera över huvudtaget kan mobilisera politikers intresse för det på lång sikt verkligt viktigai stället för, eller vid sidan av, det för ögonblicket uppblåsta tränger sigånyo på. Det gäller hkväl att inte ge upp. Jag vill därför - med kammarenstillstånd - be statsrådet att lämna en redogörelse för de reaktioner,som förnummits med anledning av boken "Barn? ", och samtidigtorientera kammaren om de åtgärder han - och möjligen även regeringen - avseratt vidtaga för att någonting konkret äntligen skall bli gjort i denna angelägenhet,beträffande vilken (då det i föddes 93 250barn mot 91 1983) begärde att regeringen "utan dröjsmål" bordeöverväga villca åtgärder som "bör vidtas med anledning av den oroandebefolkningsutvecklingen". 1983/84:86av i (m) till justitieministern om brottsförebygganderådets verksamhet: I budgetpropositionen 1983/84:100, bilaga 4,föreslås ett anslag på . till brottsförebyggande rådets verksamhet.Insatser till förebyggande av brott är naturligtvis alltid betydelsefulla.