prot · G709151 · 1983-12-31 00:00:00 — För vapnet finns pansargranater och pansarspränggranater,8,, som är avsedda för pansrade fordon. Men det finns också 8,4 cmspränggranater som är avsedda för insats mot just trupp - mot personal, motinfanteri eller, om man viU dra ut resonemanget så långt, mot gerillarörelser. Det är just detta som gjort granatgeväret såberömt över världen. Det är ett vapen som kan bäras av en enda man. Ytterligaretvå eller tre kan bära med sig ett antal granater av olika slag. De kantransportera vapnet på de mest obanade stigar, och de kan bekämpa såvälpansrade fordon som trupp, med oUka slags ammunition. är antingen okunnig - och då skulle haninte yttra sig i den här debatten - eller också står han här och talar osant.Till det här vapnet finns det alltså ammunition som är direkt konstruerad förbekämpning av infanteri. Det är detta som gjort vapnet så aktuellt och berömtöver världen. bör därför ta tillbaka sitt felaktiga påstående,vare sig han gjorde det av okunnighet eller talade osanning. 128 () replik: Om hade lyssnat på mittförsta anförande, hade han inte behövt gå upp i debatten. med att påstå att jag hade sagt att vapnet konstruerats enbart förbekämpning av stridsvagnar. Det har jag inte alls sagt. Jag vill kort och gott föreslå att läserkammarens protokoll. Där kan han få klart för sig vad jag exakt sade i detanförande jag höll inledningsvis. Jag vill tillägga att alla vapenegentligen kan användas till mer än en uppgift, men vi kan ändå notera att detär ett pansarvärnssystem som vi talar om. 129OSWALD (vpk) replik: Det var en snabb och brådstörtad reträtt. Det är ganska ointressant om sade attvapnet "enbart" hade konstruerats för det här ändamålet eller om hansade att det "inte enbart" gjort det. Det intressanta är attSven-Erik vill låta påskina att vapnet huvudsakligast - och detupprepade han nu - skall användas mot pansrade fordon. Det är just i områden där vägarna är dåliga, där det ärsvårt att komma fram och där det över huvud taget är svårigheter som det härvapnet skall kunna användas. Det är berömt för att kunna användas där mot såvälpansar som trapp. Det är detta som är den viktiga och springande punkten.Sven-Erik skall inte försöka slingra sig undan detta faktum. sade tidigare innebar att han försökte förringa just denegenskapen hos vapnet, och den är mycket viktig i sammanhanget. Våra svenska FN-bataljoner har alltid haft det här vapnetmed sig. I FN-bataljon 12 i , som jag har tillhört och som var med istriderna mot Moise Tshombes gendarmeri,kom vapnet till användning med spränggranater - och det var kanske tur,eftersom vi inte hade några andra pjäser att ta till vid det tillfället. Sven-ErikNordin skall inte lämna osanna uppgifter och sedan försöka slingra sig. Frågangäller vilket slags budskap man försöker föra fram, och i det här fallet vardet ett falskt och osant budskap - såvida det inte berodde på okunnighet. Anf.130 (): Jag skall mycket kort ta upp ett par synpunkter på det som kom fram idebatten. Jag tycker att det är mycket rimligt och bra att det tas ininformation, när man kan få sådan, även om den inte hämtas via UD. Mendet som egentligen gjorde att jag begärde ordet var inlägg. Honsade - och det tycker jag var tillfredsställande: Om vi hade känt till detfaktiska förhållandet etc. - Det var ett bra tillkännagivande. Hade det då intevarit rimligt att utskottets betänkande hade fått den något klarare markeringoch skrivning som jag har redovisat i mitt särskilda yttrande? Sedande under avsnittet Viss vapenexportfråga anmälda talarna nu haft ordet övergårkammaren till att debattera avsnitt 20c: Arbetskraft till biståndsprojektet . Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. 132 (): granskade statsrådet i samband med invigningen av det svenska pappersbm-ket Bai iVietnam. Enligt uppgifter i massmedia, bl. a. i , hade RoineCarlsson sagt att frågan om det förekom tvångsrekrytering av arbetskraft tilldet svenska pappersbmket var en intern vietnamesisk fråga. Viden utfrågning inför utskottet hävdade statsrådet att han hade blivitfelciterad. Han vägrade också att uttala sig i principfrågan. Tveksamhetkvarstod därför om inställningen till tvångsrekrytering av arbetskraft tillsvenska biståndsprojekt från och därmed indirekt från densvenska regeringens sida. DeborgerUga ledamöterna konstaterade då i en reservation att den klarhet i frågansom var önskvärd inte hade kunnat vinnas. Socialdemokraterna och vpk utgickfrån att statsrådet dementi beträffande hans yttrande var trovärdigoch alltså korrekt. Den2 innehöll en artikel som lett till att frågantagits upp i igen. En av de närvarande joumalistema -närvarande vid presskonferensen i Bai - hade på band spelat inpresskonferensen och kunde ord för ord återge vad som sagts av en direkt fråga om sin inställning till tvångsrekrytering av arbetskrafttill Bai svarade enligt den ordagranna bandutskriften:"Det här är ju en intern vietnamesisk fråga." Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Detta strider alltså direkt mot vad RoineCarlsson sade inför vid utfrågningen . Detmåste därför konstateras att hans inställning till tvångsrekrytering avarbetskraft till svenska biståndsprojekt är oklar. Det ärotillfredsställande att klarhet inte har nåtts i en för den svenskabiståndsverksamheten så viktig fråga. Självklart kan vi aldrig acceptera attsvenska biståndsprojekt drivs med tvångsvis rekryterad arbetskraft. Detta bordeRoine ha gjort klart. Jag ber att få yrka bifall till reservation nr 11. 133 (): Det är beklagligt att än en gång bli tvungen attta upp frågan om arbetskraftsrekryteringen till biståndsprojektet ochvad statsrådet sagt och inte sagt i det sammanhanget om huruvidatvångsarbete är en intern vietnamesisk angelägenhet eller inte. Men det är nödvändigt att ta upp den igen, ochjag skall förklara varför i några korta meningar. För det första: välgrundade och i flerainternationella sammanhang deklarerade.uppfattning, att tvångsarbete ärovärdigt vår civilisation, får inte hamna i tvivelsmål. För det andra: Alla regeringsledamöter måste vara bereddaatt klart och tydligt och utan dröjsmål ge besked om den svenska inställningen. För det tredje: Det är särskilt viktigt att detta klargörsför de stater som är stora mottagare av svenskt bistånd. är en sådanstat. För det fjärde - och det är kanske det allra viktigaste:När ett statsråd kommer till för utfrågning skallvederbörande ge klart besked. Det skall inte behövas några korrigeringar iefterhand. Det är den markeringen vi vill göra med vår reservation. Jag yrkarbifall till reservation nr 11. 134KARIN AHRLAND (fp): Vi från kommer att lägga ner våraröster i voteringen om Bai . Vi har i sakfrågan självklart sammauppfattning som : det får inte råda någon tvekan om Sverigesinställning till tvångsrekrytering av arbetskraft. Men enligt vår uppfattningär inte de s. k. fakta som vi nu har fått tillgång till av den beskaffenhetenatt vi har anledning att ägna tid åt den här historien en gång tUl. Den tidningsartikel som åberopas sägs vara en utskriftav en bandupptagning. Denna bandupptagning kan möjligen innehålla vissagraverande fakta, men vi har inte kunnat få tillgång till bandet. Det hartydligen förkommit. Enligt uppfattning bör riksdagenskonstitutionsutskott inte gmnda något ställningstagande på en ickekontrollerbar bandutskrift. Vi ställer stora krav på andra - och det skall vigöra - men då måste vi också ställa stora krav på oss själva. Jag är rädd föratt det inte gynnar anseende, om vi ägnar mer tid åtden här affären. 135 (): Utifrån de fakta som presenterades redan i förra åretsgranskningsbetänkande är det förvånande att frågan på nytt har förts upp påriksdagens bord. Det hedrar representant i utskottet att hon i årinte har ställt upp på en gemensam borgerlig reservation och att hon i sittsärskilda yttrande motiverar detta med att inte börgrunda, som här sade, ett ställningstagande på en ickekontrollerbar bandutskrift. Vidare säger i sitt särskildayttrande att härtill kommer att statsrådet i en tidningsartikel förklarat sininställning. Både och är ju läskunniga och bordei likhet med ha uppfattat detta. Då hade denna debatt inte behövtföras . StatsrådetRoine har förklarat att det enligt hansuppfattning i den kunskap som han förvärvat inte funnits någonting som tytt påatt tvångsrekrytering av arbetskraft förekommit vid de svenska biståndsprojekten.Den svenska inställningen till slav- och tvångsarbete är klart uttalad i mångaolika sammanhang. Det har skett upprepade gånger här i frånregeringen och Ukaså i . Jag vill säga till har givit ett klart besked om sininställning till denna fråga. Jag kan dessutom tillägga att när detgäller tvångsarbete har skrivit under . Den följer vi. Dettahar understrukits här i kammaren av bl. a. utrikesminister . Ävendet svenska har klart deklarerat sin inställning tillslav- och tvångsarbete. Någon skillnad mellan de uttalanden som gjorts avregeringen, av dess enskilda statsråd och av det svenska tvångsarbete har inte kunnat beläggas vid de granskningar som skettinom . Bai i drivs efter de intentioner somSverige och har formulerat. Det är enligt projektavtalet ettvietnamesiskt åliggande att förse projektet med arbetskraft. SIDA:s uppgift äri första hand att se till att biståndsprojektsavtalet hålls. Att då i Ukhetmed reservanterna hävda att det alltjämt råder oklarhet om statsrådet inställning till denna fråga är för mig fullkomligt obegripligt. Jag skall sluta med att läsa upp ett uttalande från den artikel somRoine hade fört in i . Så här sägerRoine ordagrant i den artikeln: "Detär och förblir en befängd tanke att en svensk arbetarregering skulle viljaursäkta tvångsarbete om det skulle förekomma i t ex ett land som mottar svensktbistånd. Jag har som fackföreningsman i hela mitt vuxna liv kämpat förarbetarnas rättigheter och mot tvångsarbete både i och i alla andraländer." Kan man på ett klararesätt markera sin inställning i dessa frågor? Efter det upplästa kan vi en gång för alla avsluta denna debatt. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m.m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. 136 (): Jag är rädd att vi inte kan göra det. innehöll den 9juni, efter publiceringen av utskriften, just den artikel som KurtOve har läst högt ur, en artikel av . Det är intressantatt i den artikeln icke ifrågasätter att bandutskriften ärkorrekt, utan tvärtom skriver att den såvitt han kan förstå i huvudsak ärkorrekt. Motden bakgranden och mot bakgrund av det uttalande som har gjortoch som har verifierats av ett par erfarna journalister som var närvarande, kanman konstatera att har uttryckt sig på ett sådant sätt attoklarhet fortfarande råder i fråga om hans i redogjorda syn påtvångsvis rekryterad arbetskraft. Anf.137 (): Vad till slut sade var förstås bra. Felet var att detinte kom tidigare och att det inte fanns uttalat när vi gjorde granskningen . Då hade denna fråga varit ur världen. Jag sade redan då att RoineCarlssons tunga förmodligen hade sluntit - det var förmodligen en befogadmisstanke. Sedankan vi diskutera - men den debatten behöver vi kanske inte ta upp här och ,för den hör väl hemma inom utrikesutskottets område -att tvångsarbeteförekommer i . Det kan vi läsa i tidningsartiklar och i direkta inläggfrån vår f. d. ambassadör där nere, som sagt att tvångsarbete förekommer i storskala. Detta är beklagligt ur humanitär synpunkt. Sedan de under avsnittet Arbetskraft till biståndsprojektetBai anmälda talama nu haft ordet övergår kammaren till att debatteraavsnitt 20 d: . 139 (): I samband med årets budgetproposition anmälde regeringen vissaförändringar vad gäller arbete och departementstillhörighet.Sålunda flyttades kommissionen från tillcivildepartementet. Att regeringen kan vidta de förändringarna har vi ifrånutskottets sida inte funnit anledning att närmare diskutera. Däremot föreliggeren reservation som tar upp finansieringen av arbete ochöversättningen av . Ibotten finns ett avtal som har godkänt mellan å ena sidan staten ochå andra sidan , , och . Detta avtalreglerar utgivningen av både Nya och . Det är detta avtal somregeringen nu vill riva upp. Vianser att detta är felaktigt, dels av det skälet att avtalet finns, dels därföratt det är fel att belasta kyrkofonden med finansieringen av bibelkommissionensarbete. Det arbetet är av allmänkulturellt och ekumeniskt intresse, och därför bör staten svaraför kostnaden i dess helhet. Kyrkofonden är till för att bestrida kostnaderinom och berör alltså endast ett av samfunden. Att genom denfonden finansiera denna allmänkulturella angelägenhet kan alltså inte vararätta vägen. Medhänsyn till kammarens tid skaU jag inte säga mer, utan jag hänvisar tiUreservation 12. Jag yrkar också bifaU tiU denna reservation. Anf.140 (): anmäldes till KU:s granskning förflyttningen från till . Ianmälan påpekades att har ekumenisk karaktär och attöversättningsarbetet skall betraktas som ett kulturellt företag och därför börlyda under kulturenheten i utbUdningsdepartementet. Enligtregeringsformen 7 kap. 1 § fördelar regeringen ärendena mellan departementen.Regeringen har alltså rätt att flytta . InomregeringskansUet finns en kyrkoenhet. Denna enhet flyttades den 1 juni 1977från tiU kommundepartementet, numeracivildepartementet. blev dock kvar under . Iårets budgetproposition - i bil. 15 - anmäls under punkten A 2 Kommittéer m.m., att flyttas från tillcivUdepartementet, där den hör hemma. Deborgerliga ledamöterna i utskottet har under granskningen insett att detåligger regeringen att fördela ärendena meUan departementen. Reservation nr12, som är fogad till betänkandet, innehåller inte heller någon kritik i vadgäller regeringens handläggning. Där kritiseras i stället ett av riksdagenfattat beslut . EftersomKU skall granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenashandläggning vill jag inte kommentera den kritik mot riksdagsbeslutet som BengtKindbom har framfört. Jag yrkar avslag på reservation nr 12 och bifall tiU utskottetsskrivning på punkten 20 d. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Anf.141 (): uppehöll sig vid förflyttningen av bibelkommissionen.Reservationen handlar om den förändring som regeringen viU göra i avtalet. JagviU bara understryka detta. Anf.142 (): Reservationen handlar om ettriksdagsbeslut, vilket man riktar kritik emot. Jag vill därför inte gå in påden saken. KU granskar inte beslut. Sedande under avsnittet anmälda talarna nu haft ordet övergårkammaren till att debattera avsnitt 19: Regeringens handläggning avkoncessioner för vissa kraftledningar i östra . Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringens handläggning av koncessioner för vissakraftledningar i östra 144YNGVE (): Utskottet refererar under denna punkt bl. a.till en inom vattenfallsverket utarbetad rapport , varipåtalas vissa förseningar i utbyggnaden av kraftledningsnätet i östra noterar utskottet följande: "Sammanfattningsvis kan således konstateras attberedningen av koncessionsfrågorna för ifrågavarande ledningsutbyggnader tagitlång tid i anspråk: Vidare säger utskottet: "Det inträffade elavbrottetden illustrerar väl elförsörjningens sårbarhet och behovet avberedskap på detta område." Ja, det kan manverkligen säga. Vad var det som hände? fick uppleva en "storstörning"på stamnätet den tidigare nämnda dagen. använder jag ordet"storstörning", andra har använt mycket starkare ord. En tidningskrev "ridån gick ner för 7 miljoner svenskar". Det är inte heller såkonstigt att starka ord används. Störningar i stamnätet får konsekvenser förhela elförsörjningen, vilket ju också skedde -nämnda datum. Detta hände trotsatt vi i det stora hela har ett utmärkt kraftsystem här i landet. Detförekomiiier ett gott samarbete mellan oUka kraftföretag. Liknande händelser är inte heller uteslutna de närmastemånaderna. Vi har nämUgen ett område med kombinationen storförbrukning ochnedsatt driftsäkerhet, och det är . Det beror på attutbyggnaden av den planerade kraftledningsförbindelsen frånForsmark till blivit kraftigt försenad, och den kommer inte att blifärdig förrän eller . Det har sagts att undertiden fram till färdigställandet är risken för svåra störningar i östraSvealand större än vad som skulle varit fallet om förstärkningenhade varit genomförd. Om de nämnda ledningarna varit i drift enligt Vattenfallsursprungliga planer, hade man inte fått störningar av det slag som blevfallet. Förmodligen hade inga abonnenter drabbats. Vi kommer inte ifrån att urelförsörjningssynpunkt är mycket sårbart. Det gäller kommunikationer, belysningoch värme, produktion samt oUka former av service. I det aktuella falletstannade tåg- och tunnelbanetrafiken, all belysning inom- och utomhus försvann,hissar och miltrappor blev stående, uppvärmningssystem upphörde att fungeraliksom kylar och frysar. Det blev inga personskador , såvitt jagvet. Förlusten blev dock jättestor. Det kostade samhället 100 milj. kr., industrin100milj. och övriga konsumenter lika mycket. På frågan om störningen hadeundvikits om de här ledningarna varit utförda svaradegeneraldirektör inför : Med stor sannolikhet hade,störningen undvikits. , , tillade att detväsentligaste med avseende på driftssäkerheten är att man därmed går förbiHamra och skapar en ny matningsväg och slipper den förträngning iöverföringssystemet som Hamrastationen innebär. Vi har analyserat detta påsamma sätt som vi analyserat driftstörningen och kommit fram till den bestämdauppfattningen att ingen abonnent hademärkt någonting av händelsen i Hamra om vi hade haft det systemet fuUt utbyggt. Detminsta som kan sägas i sammanhanget, närmast ett understatement, är attelavbrottet illustrerar sårbarheten i elförsörjningennär det gäller östra . Då skall man märka att 1974 börjadeplanera för en nybyggnad, hur den skulle te sig. 1976 lade man in en ansökan omkoncession. VattenfaU fick vänta ända till 1980 innan detta var klart. Därtillkommer hela byggnadstiden. Det är därför man lever i ett sådantosäkerhetstillstånd. Vidregeringssammanträdet tillsattes en utredning för att seöver elförsörjningens sårbarhet. Bakgrunden var alltså händelsen den 27december 1983. I direktiven heter det bl.a.: Utredarenbör redovisa den nu aktuella störningens orsaker och konsekvenser. I dettasammanhang bör utredaren studera hur olika elproduktionsanläggningarpåverkades av störningen och i vad mån anläggningarna inverkade på störningensförlopp. Iavvaktan på den här utredningen kan utskottets försiktiga uttalande varaacceptabelt den här gången. Jag har alltså ingen annanmening än utskottsmajoritetens. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringenshandläggning av koncessioner för vissa kraftledningar i östra 145 (): Låt mig först understryka att utskottet på den punkt vi nu diskuterar -regeringens handläggning av koncessioner för vissa kraftledningar i östraSvealand - redovisar ett enhälligt utlåtande. Det finns ingen reservation, inteens ett särskilt yttrande. Vi har kommit fram till det här utlåtandet genom attge och ta litet grand. Det kan också vara en förklaring till den lilla debattsom nu utspinner sig. Åandra sidan är förstås det omfattande elavbrottet värt enliten mässa. Vad som då inträffade - när ljuset slocknade denna dunkladecemberdag och hjulen stannade i större delen av landet - var en remarkabelhändelse, som tål att diskuteras. Det var en plågsam påminnelse om hur sårbartvårt moderna, högtéknologiska samhälle är. Detsom hänt är också en påminnelse om riskerna med alltför stora koncentrationerav industrier och befolkning. Inte mindre än en tredjedel av den svenskaelenergiförbrukningen sker i östra , den största delen iStockholmsområdet. Djupast sett Ugger förklaringen till det skedda i dettafaktum, och här ligger också riskerna inbyggda för vad som kan hända fleragånger , trots att vårt svenska eldistributionsnät är välkonstrueratockså med internationella mått mätt. utfrågning av representanter för medgeneraldirektören i spetsen lämnades en hel rad intressanta upplysningar tillgrund för utskottets granskning av vad regeringar gjort och inte gjort. a. notera - och det var ingen överraskning - att Stockholmsregionenförfogar över små mängder av egen elproduktion. Kraften finns norr om både vattenkraften och kärnkraften. Man kan ha oUka Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringenshandläggning av koncessioner för vissa kraftledningar i östra meningar om kärnkraft-själv älskar jag den inte - men så mycket är ju klart att om östra placerats söder om i stället för i Forsmark hadeledningsbyggandet varit betydligt mindre komplicerat. Eftersom det ärregeringens åtgärder vi granskar bör det hållas i minnet vilken regering detvar som litet överraskande styrde kärnkraftverket till Forsmark. Det var intenågon av regeringarna eller . Numåste elförsörjning tryggas med hjälp av nya kraftledningarnorrifrån - om detta är vi eniga. Men att bygga kraftledningar är komplicerat,särskilt när man närmar sig . Ute i skärgården ville man inte hakraftledningen. Att gå väster om var heller inte lätt. Rakt översamhällena kan man inte heller gå. Än värre blev problemet på grund av attVattenfall sökte koncession för en 800 kV-ledning, den första i . Visstfanns det en oro hos allmänheten när förslaget kom. Från kom vissasensationella uppgifter - det skapades kanske Utet grand av mytologi kring dethela, men det stora och avgörande problemet var ju att en 800 kV-ledningföratsatte 34-meters stolpar i stället för 24-meters som används för våravanliga 400 kV-ledningar. Därmed uppstod ett problem av miljömässig art liksomför luftfarten - man måste ju ta vissa hänsyn när man passerar . Manskall ha allt detta i minnet när man diskuterar huruvida regeringen tog förlång tid på sig att fatta beslut om koncessionen. I ett rättssamhälle, i endemokrati som vår, måste man följa omfattande föreskrifter. Markägare måste fåsäga sitt, vägförvaltning, lantbruksnämnd, skogsvårdsstyrelse, televerk osv. -jag kan räkna upp ett halvt dussin till. Slutligen hade vi kommunerna ochlänsstyrelsen. Och län och kommuner var inte överens om sträckningen.Näringsutskottet hade planerna tillgängliga och uttalade då attregeringen allsidigt skulle pröva frågan, hur 800 kV-ledningar skulle verka.Regeringen fattade beslut ; det var ingen lång beslutstid.Beslutet blev en koncession för 400 kV-ledningar. Jag frågar: Vilkaintressegrapper eller remissinstanser skulle man ha hoppat över? Jag tror attvi är ense om att det i sådana här viktiga frågor är bra med ett rejältbeslutsunderlag - och att folket har fått säga sitt. är ledningen snartfärdigbyggd. Jag ber attfå yrka bifall till utskottets skrivning vid avsnitt 19. 146 ()replik: Det finns naturUgtvis många saker som det är skäl att ta hänsyn tillvid en sådan här utbyggnad. När det gäller kärnkraftsverkets belägenhet sägerSven-Erik att det hade varit bättre om det hade placerats söder omStockholm. Det är faktiskt så att hade föreslagit i en förstaomgång. Men jag kan föreställa mig vilka diskussioner det skulle ha blivit omman hade följt den tanken. Skälen till att man hamnade i Forsmark var väl bl.a. att det borde vara ett område som var glesbefolkat och som hade andrafördelar. När det gäller byggandetav ledning begärde man i första omgången att få Det vari och för sig inte någon nyhet, åtminstone inte i ett större perspektiv.Sverige har ju en gång i världen varit ledande när det gällt högspänningsöverföring,men här lyckas man nu komma på efterkälken. Ledningar på finns i ,och . Man har också gått över till högre spänningar: har1 , i används numera 1 , och i planerar man för . Nog borde man därför har klarat den här saken. Detfinns förresten en rapport i arbetarskyddsfbndens sammanfattningar, nr 627, därman kom till slutsatsen - för någon tid sedan - att det finns ett antalsäkerställda biologiska effekter av elektromagnetiska fält frånhögspän-ningsanläggningar. Effekterna är av sådan natur att kommittén f.n. ejbedömer dem som hälsorisker. Det är vad vetenskapen säger; Mennu är det som det är, och det har här blivit en försening. Det får bl. a. deborgerliga regeringar som satt ta sitt ansvar för. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m.