prot · G709144 · 1983-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1983/84:144 Förhandlingarnaleddes till en början av förste vice talmannen. 1 § Justerades protokollet förden 8 innevarande månad. 2 § Riksdagsarbetet underåterstoden av /84 Anf.1 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Ärendebehandlingenvid sammanträdena , och onsdagen den 30maj - dagen före dag -kommer att avslutas . Detarbetsplenum, som i tidsplanen utsatts till ,kommer att börja och måste såvitt nu kan bedömas fortsättas påkvällen efter sedvanligt middagsuppehåll. Till'kammarens ledamöter kommer under morgondagen att utdelas en revideradärendeplan för tiden - . 3 §Föredrogs och hänvisades Proposition 1983/84:198till skatteutskottet Beträffande detta ärende hade regeringen föreslagitatt skulle besluta att motionstiden förkortades . Kammaren beslöt förkorta motionstiden till att . 4§ Föredrogs och hänvisades 1983/84:2966-2968 tillskatteutskottet Riksdagsarbetetunder återstoden av /84 5 § Föredrogs menbordlades åter betänkande 1983/84:33 betänkande1983/84:19 betänkande 1983/84:20 Utbildningsutskottetsbetänkanden /84:20, 23 och 24 betänkande 1983/84:36Näringsutskottets betänkande 1983/84:35 1983/84:30 omenergipolitik (prop. 1983/84:100 delvis) och 1983/84:36 om ändring i lagen(1982:617) om utländska förvärv av svenska företag m.m. (prop. 1983/84:171). Anf.2 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Näringsutskottetsbetänkanden 30 och 36 kommer att behandlas i tur och ordning. Voteringarna ägermm i ett sammanhang efter avslutad debatt. Först upptas aUtså näringsutskottetsbetänkande 30 om energipolitik. och dess näringsutskott har haft ett styvt arbete medenergifrågorna under det här . Man har redan behandlat flerapropositioner - och ytterligare ett antal återstår. behandlar vi ettomfattande betänkande med anledning av regeringens budgetförslag och ett stortantal motioner. Det ligger mycket och omsorgsfullt arbete bakom dettabetänkande. Jag vill passa på att uttrycka min uppskattning för det sätt påvilket utskottet hanterar energifrågoma. Jagvill också uttrycka min tillfredsställelse över att kammarens ledamöter visaten så påtaglig beredskap att försöka lösa de här ofta svåra och kontroversiellafrågorna i betydande samförstånd. Det faktum att vi har 61 reservationer tilldetta betänkande bör t. ex. inte undanskymma ett annat faktum - nämligen attbakom de beslut som föreslås står i så gott som alla delar en bred majoritetav riksdag. Jaghoppas att vi skall kunna fortsätta i den andan. För vad det i grund och bottenändå handlar om är att vi gemensamt skall ta ansvar för den energipolitik somvi förband oss att följa efter folkomröstningen . Självfalletfinns fortfarande delade meningar i flera viktiga avseenden. Jag har varkenförhoppningar eller ambitioner att dessa meningsmotsättningar skall suddas ut.Däremot har jag och regeringen ambitionen att komma med sådana förslag attriksdagen skall kunna nå en betydande enighet i vart fall om den principiellainriktningen. Mot bakgrund av våra erfarenheter kan vi ha godaförhoppningar inför det fortsatta arbetet, och jag är övertygad om att svenskafolket känner stor tillfredsställelse över att åren av strid och konflikter nuhar ersatts av konstmktivt handlande och utveckUngsarbete . Dagens debatt handlar alltså om de förslag på energiområdet somregeringen förde fram i budgetpropositionen, och om en lång rad motioner. Utskottsmajoritetensföredragande, , kommer att redovisa och motivera utskottetsställningstagande till de aktuella frågorna. Jag skall därför för min del ägnaen stund åt att försöka placera in dagens frågor i ett något vidare perspektiv- som en del av de insatser som,riksdag och regering nu har vidtagit och kommeratt behöva vidta för att bygga ett energisystem för framtiden. Detta skall varasäkert och billigt, det skall i största möjliga utsträckning utnyttjavaraktiga, inhemska och förnyelsebara energikällor, och det skall uppfyllamycket höga krav i vad gäller hushållning och miljö. Låtoss först och främst konstatera att den oljeersättningspolitik, som vi alla vid1981 års energipolitiska beslut betraktade som den viktigaste uppgiften under1980-talet, ger påtagliga resultat. Oljeförbrukningen har minskat med mer än enfjärdedel. Det betyder över 7 miljarder i förbättring av bytesbalansen. Menännu svarar olja för mer än hälften av energiförsörjningen, och kostnadernaligger netto , dvs. nästan en femtedel av detotala importkostnaderna. Därförfinns det ingen anledning att dämpa takten i oljeersättningen. Skälentill att ersätta olja är många. Det handlar fortfarande om att förbättra vårtlands ekonomi. Det är fråga om att förbättra miljön-oljan är ju den utankonkurrens största försurningskällan och miljöförstöraren i vårt samhälle. Det handlarvidare om att skapa en mer balanserad energiförsörjning där ny teknik och nya,miljövänliga energikällor introduceras på oljans bekostnad. Samtidigtskall vi redan -nu vidta de åtgärder som krävs för att görakämkraftsawecklingen möjlig. En viktig uppgift för framtiden är att finna denbästa - och den rätta - användningen för de olika energislagen ochehergikäUorna, inkl. oljan. Sistmen inte minst handlar det om att nu verkligen ta till vara de chanser tillindustriell utveckUng och nya arbetstillfällen som den under alla förhållandennödvändiga ombyggnaden av det svenska energisystemet ger oss. Idet investeringsprogram som regeringen lade fram koncentreradesinsatsema till fjärrvärmeutbyggnad och introduktion av fasta bränslen, framförallt torv. Dessutom avsattes betydande resurser för stöd till teknikutvecklingoch samordnad upphandling genom den s. k. energiupphandlingsdelegationen . Resultatenfrån 1983 är goda. Fjärrvärmeutbyggnaden var större än åretföre. Vi nådde tekniska genombrott på flera områden av stor betydelse, inteminst för miljön. Exempelvis fick värmepumpama sitt definitiva genombrott under1983. Beslut fattades om ett tjugotal större värmepumpar ifjärrvärmenät, och branschen räknar med att omkring 15 000 mindre värmepumparinstallerades. Medstöd av den s. k. kolmiljöfonden och de hårda miljökrav regeringen ställerhåller nya metoder för förbränning och rening på att utvecklas av svenskindustri. Dessa metoder minskar miljöskadorna radikalt. Närdet gäller inhemska bränslen har vi vidtagit en rad åtgärder för att bredda ochunderlätta introduktionen. Momsbefrielsen av de inhemska bränslena ökarfömtsättningarna för introduktionen också i småskaliga system, och den ökarkonkurrensförmågan gentemot framför allt olja och kol i de störrevärmecentralema. Till det skall läggas det generösa investeringsstöd somlämnas till anläggningar som använder inhemska bränslen. De investeringsbeslutsom fattades innebär därför att antalet torveldade anläggningar inomlandet kommer att tiodubblas - från 6 till ett sextiotal. 11981års energibeslut beräknades skogsenergin svara för den största delen av deinhemska fasta bränslena . Men introduktionen gick länge trögt, bl. a.beroende på konkurrensen om skogsråvaran. Sedan regeringen under förra åretvidtagit en rad åtgärder för att lösa dessa problem har vi nu också fått fartpå användningen av skogsbränslen. Ettmycket viktigt resultat av regeringens arbete är att den beräknadekolanvändningen nu kunnat minskas betydligt jämfört med planerna för bara ettpar år sedan. Vår strategi för att ersätta olja och kämkraft är att kolet ärdet alternativ som skall komma i fråga i sista hand, sedan andra möjligheterhar prövats. Därför stöder vi inhemska bränslen, värmepumpar, solvärme, el iomställningsbara system osv. har kolskatten höjts kraftigt ochförslag om tillståndsprövning av alla koleldade anläggningar samt skärptamiljökrav har lagts fram. En fömtsättning för kolanvändningen är att den kanfylla kravet att miljöeffektema skall minska jämfört med anläggningar somersätts. Dettahar lett till att kommun efter kommun nu har ändrat sin planering -från koltill värmpepumpar, inhemska bränslen och el. Den beräknade kolanvändningen blirnu högst . Och jag vill understryka högst - siffran 3-4miljoner ton 1990 skall inte ses som ett mål utan som en uppskattning. Målet äratt minimera kolanvändningen. Deinvesteringar som på det här sättet har gjorts ger naturligtvis betydandeeffekter på sysselsättningen och på industrins efterfrågan. Särskilt glädjandeär att en stor del av de nya arbetstillfällena skapas inom regioner somdrabbats värst av arbetslösheten. Det var ju också f. ö. ett av skälen till attenergisatsningarna gavs en viktig roll i den särskilda Norrbottenpropositionenförra året. Deinsatser som gjordes skall ses som gmnden till en meralångsiktig strategi för att skapa en balanserad energiförsörjning. Riksdagenkunde fatta beslut om ett nytt treårigt oljeersätt-ningsprogramoch ett investeringsprogram . Beslut fattades också som gör attnaturgasen på rimliga villkor kan introduceras i vårt land. räknar med att senare ivår ta ställning till förslag om energiforskningen, kol, olja och vattenkraft.Oljeersättnings- och investeringsprogrammet utgör, tillsammans med det nyaenergiforskningsprogram som kammaren alltså skall ta ställning tiU i början avjuni, den hittills mest omfattande satsningen på utveckling av ny energiteknik.Samtidigt har vi nu nått så långt att vi är aktiva i hela utvecklingskedjan -från gmndforskning till praktisk introduktion. Vi arbetar nu också intensivtmed några områden av stor betydelse för energiförsörjningens rätta utformningoch inriktning. Miljöfrågornastår i centrum. Särskilda insatser görs, utöver vad som utförs inom ramen förkolmiljöfondens arbete, också inom regeringens aktionsgmpp mot försurning ochinom ramen för de uppdrag att utreda frågorna om miljökrav för torv somenergiverket - -fått och genomför i nära samarbete mednaturvårdsverket. Elanvändningsfrågornaär också av central betydelse. Vi måste se till att använda elen på 1980- och1990-talet på ett sådant sätt att vi inte försvårar kämkraftsawecklingen. Rättanvänd-i utvecklingsbara och omställningsbara system - kan den el som användstill uppvärmning faktiskt underlätta kämkraftsawecklingen. Den kan ju bytas utmot andra värmekällor och behöver därför inte ersättas med ny elproduktion. Menockså andra problem i samband med elanvändningen kräver åtgärder - det gällert. ex. awägning-en mellan el och inhemska bränslen. Det är bra om el kankonkurrera ut olja och kol - men inte om el hämmar introduktionen av inhemskabränslen. Regeringen arbetar nu mycket intensivt med praktiska åtgärder pådetta område. Påytterligare ett par områden räknar regeringen med att kunna redovisasina förslag för . Det gäller formema för den kommunalaenergiplaneringen och storstädernas värmeförsörjning. Ettav de viktigaste krav som vi ställer på framtidens energisystem gäller jumiljön. Vi har ett stort ansvar att välja och utveckla det system somtillsammantaget ger minst miljöskador. Och det är inget tvivel om attförsurningen och andra miljöskador till följd av förbränning är de i särklassallvarUgaste. I anslutning till den mycket viktiga försumingsdebatten ifrågasätternu er del också beslutet att avveckla kärnkraften. Det är möjligen så att det fanns de som vid folkomröstningen för fyraår sedan inte såg hela vidden av sambandet mellan förbränningen av olja ochfasta bränslen å ena sidan och försuming och andra miljöproblem å den andra.Men det är alldeles klart att samtliga partier måste ha insett det sambandet.Dessa frågor var kända , väl utredda bl. a. och den särskilda utredningen om energi, hälsa och miljö. har vi inte fått veta något nytt som ger oss anledning attförändra tidigare ställningstaganden i fråga om kärnkraften. Jag tycker att detskulle vara utomordentligt olyckligt om de mycket allvarliga problem somförsurningen utgör skulle utnyttjas i taktiskt syfte. Vad vi i stället måstesamla oss till är gemensamma och handfasta åtgärder för att lösa problemen medförsurningen och förgiftningen som vi fullföljer folkomröstningsbeslutet. Vi kan alltså konstatera att vi har lagt ut kursen och kommit en bit påväg när det gäller 1980-talets främsta uppgift liksom det mera långsiktigamålet. Låt oss se till att vi håller den kursen! Nästavår, när vi utifrån bl. EK 81 ;s arbete skall lägga fast kursen förytterligare etapper, kommer vi att i än högre grad behöva visa konsekvens,samarbetsförmåga och handlingskraft. Anf.4 (): Vårens och dagens energipolitiska debatt bUr tyvärr, som ävenstatsrådet anförde , splittrad. harvi att ta ställning till i stort sett det mesta på energipolitikens område.Trots detta kommer vi längre fram, , att debattera vattenkraftensutbyggnad, kolets användning, beredskapsplaneringen för olja och helaenergiforskningens inriktning . Risken är att det bliren upprepning av många av de argument för och emot som kommer fram under dagensdebatt. Jag skall därför avstå från reflexioner rörande vattenkraft ochforskning - även om sådana förslag behandlas i näringsutskottets energibetänkandenr 30. Serman tillbaka kan man konstatera - tyvärr, skulle jag vilja säga -att det är i stort sett samma ståndpunkter, samma synpunkter och samma argumentsom från de olika partiemas sida förs fram i den mera öppna debatten. Däremothar jag en stark känsla av att allt flera - oberoende av om de är politikereller inte - börjar känna en viss tvekan till klokskapen i att så benhårtarbeta för en aweckling av kärnkraften . Jag är övertygad om att viunder kommer att få uppleva en successiv sinnesförändring hosmånga. Det här, fm talman, villjag närmare försöka utveckla. Föross moderater är miljön angelägen att värna om. Energipolitiken är imycket hög grad miljöpoUtik. Det är också en av anledningarna till attenergifrågorna - kanske med undantag för utrikespolitik och möjligen ekonomi -mera än annat kommit att engagera så många. Det har bidragit till att känsloroch oro inför något ovisst, kanske mera än förnuftet och tron på teknikensmöjligheter, har dikterat de energipoUtiska besluten här i riksdagen.Energipolitik är inget speciellt för . Vi kan inte i ett avskilt svensktsammanhang se de energipolitiska åtgärder vi vidtar. Energin och miljön ärinternationella angelägenheter. Den omfattande eldningen av fossila bränslenhar bl. a. bidragit till en höjning av koldioxidhalten i atmosfären, något somi sin tur kan medföra globala klimatförändringar. Många forskare bedömer dettasom det största miljöproblemet på lång sikt. Närvi i talar om behovet av några hundra terawattimmar energi ärdet bara droppar i havet jämfört med vad många andra länder behöver.Konkurrensen om energin kommer därför att bli betydligt hårdare,och detta kommer också att påverka prissättningen. Av den tredje världensförväntade befolkningstillväxt på uppemot 1 1/2 miljard människor fram till år2000 beräknas två tredjedelar komma att gå till städerna. Människor som bor istäderna använder åtta till tio gånger mera energi än folket pålandsbygden. Den energi som används i städerna är i huvudsak kommersiellelektrisk energi. Enrelativt sett högre andel av den ekonomiska tillväxten än t. ex. i Sverigemåste i tredje världens länder avsättas för ökad energikonsumtion. Det gälleratt bygga upp industrier och bostäder, att anlägga vägar, järnvägar och hamnaroch att investera i kraftverk, kolgruvor, olje- och gaskällor. Framtiden ute ivärlden ligger utan tvivel i elektrifiering. Svensk industri med sitt storainternationella konkurrenskraftiga kunnande beträffande vattenkraft ochkärnkraft, på värmepumpsområdet och när det gäller plasinagene-ratorer har hären stor marknad. kan vi från svensk sida bidra till att lösa tredjevärldens framtida energiförsörjning och därmed problemet med den globalamiljöförstöringen. Mensvensk industri behöver referensanläggningar i . Partipolitisk taktik-eller kanske partipolitiska principresonemang- innebärande att man motsättersig möjligheter för utvecklingsprojekt leder möjligen till kortsiktigafördelar för , men minskar förutsättningarna för de internationellaförbättringar som långsikfigt ger oss ett drägligare liv, var vi än bor. Mycketmera skulle kunna sägas om energin, i ett vidare internationellt sammanhang,men det skall jag avstå från. Vad vi än gör kommer vi dock att vara beroende avvad som görs på olika håll ute i världen. Detfinns anledning att fråga sig vad som miljömässigt är farligare: fossilabränslen eller kärnkraft. Om skulle stå fast vid att kärnkraften skallawecklas , är det ofrånkomligt med en ännu större kolanvändning än vadsom annars skulle vara nödvändigt. I detta sammanhang har jag all anledning attbetvivla statsrådet mera positiva och optimistiska tilltro tillmöjlighetema att ersätta kärnkraften med biobränslen och torv. På1990-talet, eller senast i samband med kämkraftsawecklingen, kommer huvuddelenav kondenskraftverken att vara koleldade. Totalt kan det bli omkring femplatser i landet som får kolkraftverk. För att man skall kunna minimerastamnätsledningarna och därmed reducera överföringsförlustema när det gällerelenergi måste dessa kraftverk lokaliseras så nära de stora befolknings- ochindustritäta områdena i Syd- och som möjligt. Vill de som bor därha kolkraftverk inpå sina egna stugknutar? Är man och framöver likabenägen som före debatten och rapporterna om skogsförsurningen och skogsförstöringenatt acceptera lokaliseringar av kolkraftverk och kraft värmeverk närabebyggelsen, när vi vet att de ger lokal miljö- och hälsopåverkan av helt annatslag än vad som har skett när det gäller kärnkraft? Svavelproblemetkan kanske lösas. Men kostnadema, och de tekniska möjligheterna att innehållakväveoxider och det kvicksilver som finns i kol, är betydligt osäkrare och ännuolösta problem. Även påverkan på växt- och djurlivet av andra tungmetaller samtförvaringen av allt avfall är olösta problem. Jag har velat uppehålla mig vid kolet därför att det i synesvara det enda alternativet till vattenkraft och kärnkraft en god bit in pånästa sekel. Att säga nej till lönsam utbyggnad av vattenkraft, till användning av kärnkraftefter , till användning av olja i nuvarande omfattning, och att säganej till utbyggnad av kolkraft - det anser jag vara en ansvarslös politik, somväljarna efter hand kommer att avslöja svaghetema i. De partier som inte inserdetta och inte ändrar sin politik kommer att få opinionsmässiga bekymmer.Trovärdigheten i deras energipoUtiska budskap kommer att minska. Övrigapartier är därför välkomna att inta samma inställning som vi moderater. Frånmoderat sida hävdar vi att den av politikerna, förmodligen på relativt lösagmnder, angivna tekniska livslängden för kärnkraftverken inte får styraaweckUngen utan att det är den verkliga livslängden som skall göra det. Det ärreaktortankens livslängd som ytterst avgör hur länge ett kärnkraftverk kananvändas. Undersökningar visar att livslängden troligen är , dvs. Det har helt naturligt en avgörande inverkan på elpriset.Det måste givetvis vara säkerhetsaspekterna - det är värt att understryka -ochinte verkets ålder som i och för sig skall vara avgörande. Men omsäkerhetskraven tillgodoses kan det inte finnas någon person med sunt förnuftsom kan arbeta för en aweckling . En statlig utredning från förraåret har visat att de samhällsekonomiska kostnaderna totalt sett för enaweckUng skulle uppgå tiU , om man utgårfrån att varje kärnkraftverk skulle kunna användas . Dessutom skulle manpå köpet få miljöobehagen från kolkraftverken. Det finns, fm talman, anledningatt alltid i debatter om kärnkraft eller orti kol- och oljekraftverk ställa sigfrågan vilka energislag som kommer att ge mest obehag och mest påverkanpå miljö och människor. Närdet gäller säkerheten i kärnkraftverken kan sägas följande. Studier som gjorts- och studier som görs nu - i och i andra länder med kärnkraft kommeratt ge oss ett betydligt bättre underlag för bedömningar av kämkraftenssäkerhetsegenskaper. Underresten av kommer ett stort antal nya kärnkraftverk att tas i drift.Till 1990 fömtses att antalet kämkraftverk i drift i världen kommer att varadubbelt så stort som . Det innebär att driftserfarenheterna kommer att ökasnabbt. Finns det då inte mot bakgmnd härav anledning att avstå från attbenhårt hålla fast vid energipolitiska principer som i skenet av ioch för sig var rimliga men som tekniken har minskat styrkan i? För migär svaret ja. Vi moderater är inte blockerade. Vi håller möjligheten öppen-även om vi, lika mycket som aUa andra, är angelägna om att ställa hårdasäkerhets- och miljökrav. Den låga tillväxten i svensk ekonomi, den lågkonjunktur som vi haft,har hållit nere elförbrukningen inom industrin, dvs.ökningstakten har varit lägre. Men det är värt att notera att elanvändningenändock, trots en lågkonjunktur, tenderat att öka. Den nuvarande högkonjunkturenhar snabbt medfört en ökad efterfrågan på el. har vihaft en uppgång när det gäller el på . Den genomsnittliga ökningen förelförbmkningen - det är värt att notera - har varit3,. Det motsvarar utbyggnaden av en Kalixälv . har vi dessutom importerat elkraft. Denosäkerhet som råder beträffande tillgången på elenergi och det pris till vilketvi skall ha tillgång till den påverkar heU naturligt de investeringsplaner ochden stmktur på svensk industri som man ute i företagen sitter ochfunderar över. Lusten att satsa i energikrävande anläggningar kan med rådandeosäkerhet inte vara särskilt stor. Detär, fm talman, också värt att notera att den kemiska industrins egenbranschorganisation, Kemikontoret, för avstyrkte ett förslagom en ferrokromanläggning nere i för 100 anställda. Ett av skälen varosäkerheten om tillgången till elenergi. Vi måste kunna garantera näringsliveten god tillgång på elenergi utan att, kanske helt hastigt, tvingas exploateraälvar som det är oss kärt att kunna njuta av i det skick de nu befinner sig i. Tillåtmig i egenskap av riksdagsledamot från även framhålla att mycket avden ekonomiska aktiviteten i är koncentrerad till kemisk industri,skogsindustri och metall- och stålverk. Osäkerheten om tillgången på elkraftfår, vilket jag tidigare berört, uppenbara regionalpolitiska konsekvenser avett slag som vi inte gärna ser. Det har aldrig riktigt tydligt kommit framtidigare i den energipolitiska debatten. Näringslivet efterlyser alltså klarabesked om den energipolitiska framtiden. Regering och riksdag måste således såfort som möjligt ange klara riktUnjer. Det tar år att bygga alternativ tillkärnkraften. Höjningar av elskatten, som föreslås i delutredningen energi, till en nivå som svarar mot kostnaden för kolkondenskraftverk skulleleda till i det närmaste en fördubbling av priset per kWh - från tiU 30öre. Statens inkomster skulle naturligtvis öka. Man har skisserat att de skullekunna samlas upp i en fond. Beloppet skulle uppgå till 4-6 miljarder per år.Det beloppet har man tänkt återföra till hushåll och företag. Dettaförslag verkar vara av ren socialdemokratisk tappning med klarmndgångskaraktär. Skulle, fm talman, ett sådant förslag genomdrivas, undanrycksen av det svenska näringslivets stora konkurrensfördelar, nämligen tillgångtill billig energi. Det får inte ske. Förslaget måste avvisas. Beräkningenav en sådan elskatt visar ändock vad merkostnadema skulle bli för den enskildekonsumenten om kärnkraften awecklas tidigare än vad som är säkerhetsmässigtnödvändigt. Utvecklingennär det gäller andra energislag går framåt - det har inte minst tidigare. Men utvecklingen går inte tillräckligt snabbt. ochbiobränslen kan inte få mer än lokal betydelse. Den ovisshet som gällertorveldade anläggningar kommer säkerligen att dämpa utvecklingen, och därförhyser jag mycket starka tvivel inför den fördubbling som antyddei sitt anförande. Importeradolja har vi bestämt att frigöra oss ifrån, att inte använda i så storutsträckning för uppvärmningsändamål och elproduktion, inte minst för att fåbalans i våra utrikes affärer. Oljan är inte heller miljömässigt problemfri.Man skulle väl kunna säga att det är betydligt större problem med den än medkolet. Värmepumpar kommer snabbt,men de kräver, , elenergi. Nr 144 Det dröjer innan solvärmen kan bU kommersiellt intressant. den befinnersig ännu på experimentstadiet. Naturgas har vi i . "händer längst uppe i norr, när det gäller den norska gasen eller den gas somtrycker på från öster, är fortfarande ett stort frågetecken.