prot · G70920 · 1983-12-31 00:00:00 — Del som särskilt påpekas i motion är attdet har förekommit så många olika tillämpningar inom olika polisdistrikt idetta avseende. I fråga om detta bar del blivit en förbättring, vilketframhålls i utskottsbetänkandet. har gett ut bättretillämpningsföreskrifter för att man skall kunna åstadkomma en mer enhetligbedömning över hela landet -så långt är del bra. Detta innebär ett framsteg förde yrkanden som har framförts. förekommer del emellertid alt en person somhar licens på ett eller flera vapen för jakt och under olika omständigheter, t.ex. arv, får förvärva ett vapen som egentligen inte är avsett att användas förjust jakt utan enbart har ett affektionsvärde åläggs all låta detta vapenpluggas igen - vilket är termen som man använder - delta trots att personen ifråga har tillstånd att ha vapen och redan har krav på sig när del gällerförvaring av dessa vapen. Det finns numera mycket stränga bestämmelser ivapenlagen om hur vapen skall förvaras. Vad man framför allt trycker på i motion 1981/82:714 äralt om man har vapen och uppfyller lagens krav beträffande förvaring,inlåsning, säkerhet m. m., då skall man också få ha ett vapen av detta slagutan alt det skall skäras sönder. Delta är ett legitimt krav som borde kunnatillgodoses genom det förslag till ny lagtext som har föreslagits i dennamotion. Jag vill i delta sammanhang hemställa ombifall till det särskilda yrkande, vilket är utdelat här i kammaren och ivilket det heter: 1. all med anledning av motion 1981/82:714 antarföljande förslag fill Lag om ändring i vapenlagen (1973:1176) Tillstånd att inneha skjutvapen meddelas för särskiltangivet ändamål. Tillståndet får förenas med villkor att vapnet skaU görasvaraktigt obrukbart eller med närmare föreskrifter om hur vapnet skaUförvaras. Tillståndet får tidsbegränsas om det med hänsyn till särskilda omständigheterkan förutses alt behovet av vapnet inte kommer all bli varaktigt. Tillstånd att inneha skjutvapenmeddelas för särskilt angivet ändamål. Tillståndet får förenas med närmareföreskrifter om hur vapnet skall förvaras, eller med villkor att vapnet skallgöras varaktigt obrukbart. Om vapnet kan förvaras på ett betryggande sättskall villkor om att vapnet görs obrukbart endast föreskrivas när särskildaskäl föreligger. Tillståndet får tidsbegränsas om del med hänsyn till särskildaomständigheter kan förutses att behovet av vapnet inte kommer att blivaraktigt. Denna lag träder i kraft . Detta innebär ett tillmötesgående till de personer som redan haransetts uppfylla kraven på alt ha vapen, både för jakt och av andra skäl, ochde bör även kunna handha vapen av samlarvärde eller personligt affektionsvärde.Jag vill därför yrka bifall till det särskilda yrkandet. 80HANS (): Utskottels belänkande präglas , liksom närvi för inte så länge sedan diskuterade vapenfrågorna, av en kompakt oförståelseför vad ett vapen egentligen är för något. All kräva all ett vapen görs obrukbart för den som begärtillstånd att inneha del innebär att del är något vapen, det är enjärnklump som liknar ett vapen. För den saken behövs, såvitt jag kan förstå,inget som helst tillstånd. Då kan vi lika gärna kräva vapenlicens förskrotkonst. Att göra ett vapen varakfigt obrukbart är med andra ord atttotalförstöra det. Det innebär en värdeförstöring av precis sammaslag som om man klipper bort tänderna i kanten på ett frimärke. har något slags panisk skräck förvapen. För egen del har jag, trots förfrågningar, inte lyckats få fram någonstatistik över i hur många fall av grovt brott vapen använts - vapen som varitlicensbelagda eller inte. Men jag har på känn all den statistiken, om denskulle komma fram, inte skulle motivera de orgier av byråkrati som blommarkring vapenförvärven just . Jag skall här bara säga några ord om stämpelavgiften. Denavgiften är för vapen , för AB-körkort för bil . och för ett pass130 kr. Det bör väl vara någon rimlig proportion mellan expeditionsavgifterna ochvad det är fråga om. Ett nytt gevär för bruk inom den frivilligaskyllerörelsen, dvs. i försvarets tjänst, kostar ungefär 4 800 kr.Del ärinte ovanligt all en skytt vill ha fler än ett vapen. Han vill ha ett förbanskylle och ett för fältskjulning. alltsåtill de dryga kostnaderna för vapnen betala ytterligare . eller 290 kr.per styck. Det är en avgift som man försöker motivera med polisens arbete förärendenas beredning. Jag är fullt med på en grundlig utredning för del förstavapnet, men naturligtvis även då med en stämpelavgift som står i relation tillde verkliga kostnaderna och i förekommande fall även i relation till ändamålet.Men vad kan poUseri ha för extra arbete för ny beredning, om man redan funnitsökanden så pass vederhäftig att han kan betros med att ha ett eget vapen?Inorn parentes sagt är detta något som förbrytare ordnar utan polisens inblandningoch ulan expeditionsavgifter. Och öm en skytt behöver nytt vapen, inom ellerutom den s. k. vapengarderobens ram, kanske efteråt, skällutredningen alltså göras om och återigen belasta kostnaderna med . Noglar man sig för pannan när, som faktiskt skett, en felaktig vapenleveransbelades med . i avgift och därefter det rätta vapnet när det änfligen komockså belades med . i avgift - ulan resfitution av den först erlagdaavgiften. Det finns knappast någon idrott som för sina utövare är så dyr somskyttel. Varför då ytterligare fördyra den? i och jag har i en motion begärt attexpeditionsavgiften i vapenärenden skall utgå efter en"rensad"självkostriadsprincip, där rutiner som inte direkt har med den personligaprövningen av sökanden att göra inte skall belasta expeditionsavgiften utan fårgå på andra huvudtitlar. Och än en gång: Den som en gång befunnits värdig attinneha ett vapen skall inte behöva prövas en gång till, annat äfi möjligengenom en mycket summarisk kontroll, en kontroll som i konsekvens därmed blir såmycket billigare. Vad behovet av vapen beträffar är väl detta en sak sombara den sökande själv kan avgöra och knappast en tjänsteman på polisstationen;hur duktig han än må vara kan han ju inte allt. Skall vi minska polisens bekymmer med vapen finns det ettsätt som väl kan göra viss verkan: sekrelessbelägg vapenregistret. Som det nuär kan vem som helst gå in och titta i vapenregistret och ta reda på hur vapnenfördelar sig och se var det kan löna sig att göra en stöt. En kunnig vapenhandläggare bereder gott och väl tvåärenden . Mot den bakgrunden menar vi motionärer attexpeditionsavgiften inte står i någon rimlig proportion till arbetsinsatsen. Jag skall mot ett enigt utskott inte framställa någotyrkande. Men jag har med dessa ord bara velat göra klart för kammaren att än sålänge är skyttarnas krut inte bortskjutet. 81BERTIL (): Jag skulle vilja börja med den av OswaldSöderqvist anbäng-iggjorda delen av utskottets belänkande, nämligen frågan om,låt mig kalla del så, förstörande av vapen för samlarändamål. Det är en skillnad mellan dagens situation och den för ettår sedan, när vi behandlade denna fråga. Nu.har det kommit anvisningar frånrikspolisstyrelsen, och när vi i utskottet har tagit del av dem har viuppfattat dem som klart liberala iförhållande till vad som gällde tidigare. Vi säger nu i utskottsbetänkandetatt vi vill avvakta och se hur dessa bestämmelser fungerar. Om de inte skullefungera på del sätt som utskottet har tänkt sig - jag vill säga att utskottetsuppfattning i detta hänseende ligger mycket nära den ståndpunkt som OswaldSöderqvist har gett uttryck ål - är vi beredda att på nytt ta upp och diskuteradenna fråga. Men tycker vi alt man rimligtvis bör få litet erfarenhet, i delrättsläge som har uppkommit genom anvisningar. När del gäller den av aktualiseradefrågan om avgifter hörde jag kanske fel, men jag fick uppfattningen att hanmenade att om det i ett och samma ärende var fråga om flera vapen räknadesavgiften ut med hänsyn till antalet vapen. Det är inte rikligt. Varje ärendeför sig, med 10 eller 100 vapen, kostar . Det är riktigt, som säger, att om detkommer flera ansökningar efter varandra för ett vapen varje gång, blir avgiften290 kr. för ett vapen. Del kan ju synas litet egendomligt, om man kommer medett nytt vapen och begär en licens för det, att man skall betalaytterligare en full avgift. Men kan någon sätta en rimlig tidsgräns för var polisenskontroll skall börja eller vad man kan avstå från? Det är avpoliskåren som är sysselsatt med arbete med dessa vapenlicenser. Ungefär 170årsarbetskrafter går åt för detta ändamål och drar en kostnad på ca 30 milj.kr, så det är inga små kostnader för samhället. Mig förefaller det rimligt attdet är de som begagnar sig av samhällets tjänster i detta sammanhang som ocksåfår betala kostnaderna. Jag yrkarbifall tiU utskottets hemställan. 82HANS (): hade missuppfattat mig när hantrodde att jag sade att avgiften skulle stå i proportion till vapenantalet. Detgör den inte. Vad jag sade var att man måste betala 290 kr.Det förekommer nog ytterst sällan att någon köper 100 gevär på en gång. Menman kan köpa sex eller sju stycken, och redan då blir det ganska smärtsamt omman inte har råd att komma på en enda gång utan drar ut förvärvet över en visstid. Överläggningen var härmed avslutad. Till juslitieutskottets betänkanden 2 och 3 finns intenågon talare anmäld. Mom. I (villkor för innehav av vapen) Utskottets hemställan bifölls med280 röster mot 18 för det av under överläggningen framställdayrkandet. 3 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 2-4 Utskottets hemställanbifölls. betänkanden 2 och 3 Vad utskottet hemställt bifölls. Föredrogs lagutskottets betänkande 1983/84:1 omöverförmyndarorgani-safionen. 84ALF WENNERFORS (m): skall alltså min motion om överförmyndareskompetens samt utbildning för uppdraget behandlas i kammaren, liksom ocksålagutskottets syn på frågan. Låt mig först säga all utskottets ledamöter och kansli harproducerat ett allsidigt och gediget belänkande. Riksdagsmannen,proffspolitikern, måste vara nöjd med redovisningen. Men hur är det för deutomstående, de som inte brukar läsa betänkanden? De har kanske litet svårareatt förstå betänkandet. Del slår exempelvis ingenting om vilka konkretaarbetsuppgifter en överförmyndare har. Tyvärr saknas del upplysning härom äveni min motion. har jag blivit litet pinsamt medveten om delta. I alla de skolor som jag besökte under densammantrådesfria veckan tyckte man att del var så svårt att begripa sig påpolitiken, och man sade: "Tänk om ni politiker kunde prata så all vivanliga människor begrep vad ni menar!" Vi kan då börja med all ställa frågan: Vad gör egentligenen överförmyndare? Vilka uppgifter har denna person, som är vald och utsedd avkommunens fullmäktige? Jag skall försöka förklara del mycket kort, eftersomdet som sagt inte slår i handlingarna. Varje minderårig har förmyndare. Det är de bådaföräldrarna - eller i förekommande fall en förälder. Om den minderårige får entillgång, exempelvis genom arv, så skall detta bli ett tillsynsärende föröverförmyndaren i kommunen. Då kan man fråga sig: Hur många är dessa ärenden?Det är många, många fler än vad vi tror. I en kommun här i närheten avStockholm med 60 000 invånare kan del vara fråga om 7 000 ärenden . Överförmyndarens uppgift är mycket väsentlig ochbetydelsefull. För att hon eller han skall kunna klara denna uppgift bra krävsgoda personliga egenskaper. Del skall vara en allmänt klok, balanserad ochomdömesgill människa. Del skall också vara en hjälpsam och varm människa somman gärna tar kontakt med och som man kan anförtro sig åt. Men måste del ställas stora krav på färdigheteroch kunskaper. Jag väckte min motion därför att det förekommer stora och - somjag ser det -allvarliga brister i överförmyndarverksamheten. Det saknasexempelvis på många håll juridisk skolning. Vidare har tingsrätternas tillsynöver verksamheten varit synnerligen bristfällig. Jag är medveten om att det ärett starkt ullryck,men jag slår för del. Utbildningen och fortbildningen av överförmyndarna harvarit i det närmaste obefintlig. Det är också en hård kritik men, som sagt, jagslår för den. Jag har då föreslagit att dessa frågor skall utredas. Vadsäger utskottet om detta? Först vill jag återigen säga att utskottet harbehandlat motionen på ett seriöst och omsorgsfullt sätt, som del anslår ettutskott i riksdag. Utskottet har alltså begärt remissyttranden övermotionen. inleder sitt yttrande med all säga all man alllidbrukar informera kommunerna om vad del innebär att vara överförmyndare - ochen hel del annat. Del tycker jag är utmärkt. Del trista är bara all del verkar,när vi ser på hur överförmyndare väljs, som om man inte har läst dennainformation. Dpi tas inte särskilt stor hänsyn fill den. När del gäller kansliresurserna anförs att dessa resurserfinns. På en del håll finns de, men på andra håll finns de inte. Del tycker jagär en kritik som måste riktas gentemot denna verksamhet. delta i sitt yttrande. Sedan gör man en jämförelse med kommunens revisorer. Detär klart att man kan göra det. Jag tycker bara all den inte är riktigt relevant.- använde jag ett främmande ord, men det gör vi ju gärna från den härtalarstolen. Del är t. o. m. någon här i kammaren som har sagt att man inteskall använda främmande ord när det finns en inhemsk relevant vokabulär. Jagskall då försöka säga del här på ett annat sätt. - Jag tycker att jämförelsenmed revisorerna, herr talman, inte är riktigt bra. Revisorerna har delsuppgiften att siffergranska och dels uppgiften alt sakgranska, dvs. se efterhur besluten verkställs. Del kan man inte jämföra, tycker jag, med den verksamhetdet här gäller. Vidare finns det en reservation till Kommunförbundetsyttrande; del är ledamöterna från moderata samlingspartiet och sominstämmer i motionen. De tycker att jag har helt rätt, och de tycker alt denna frågaborde bli föremål för översyn. De instämmer i att bristerna är stora. Jag ärförvånad över att inte i utskottet har följt mig. har naturligtvis tagit sitt reviri försvar. Det får man ha förståelse för. Man säger bl. a. att motionärernaskritik beträffande tingsrätternas tillsyn är missvisande. Det är rätt märkligt.Dessutom har , som också kommit med ett remissyttrande, en annanuppfattning. säger nämligen att tingsrätternas tillsynsverksamhetär dålig. Förbundet ger mig rätt på flera andra punkter också. Vad säger slutligen utskottet om allt detta? Jo, utskottetsäger ungefär detsamma som man sade 1974 då del också resonerades om bristerna,som man trodde skulle rätta till sig av sig själv. Men det har de inte gjort,och det är därför som jag är så förvånad när jag ser på det slutligaställningstagandet från utskottet. Mitt förslag syftar till att göra del helaenklare för de förtroendevalda eller tjänstemän som eventuellt blir överförmyndare.Förslaget innebär att de skall få ökad kompetens för sitt uppdrag. Det innebären kvalitetsförbättring, vilket är viktigt för mig som moderat. Det finnskommuner som har lagt ut det här uppdraget på en advokat utanförkommunkansliet eller på stadsjuristen. Dessa har alltså fått förtroendetenbart beroende på sin kompelens på området. Det är inte kompetensen på andraområden det gäller. En aldrig så skicklig journalist måste inte mednödvändighet vara en duktig bägare. aldrig så skicklig politiker måste välinte med nödvändighet vara en skicklig överförmyndare. Slutligen finns det ett särskilt yttrande av iutskottet. Jag är bara ledsen över att detta särskilda yttrande är väldigthalvhjärtat. Alla kan bli bättre men för det krävs utbildning. Det härär, kammarledamöter, en rätlssäkerhetsfråga. Diskussionen får inte präglas avprestige-tänkande. Vi politiker niåste inse vår begränsning, även om detfaktiskt finns politiker som också kan vara kompetenta överförmyndare. Med dessa ord, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillmin motion. Jag kommer inte att begära votering. 85LENNART (): När jag lyssnar till anförandeblir jag mycket osäker på vad han egentligen syftar till. Vill överförmyndarskapet skall vara ett kommunalt förtroendeuppdrag, att detskall vara kommunernas uppgift att sköta de här angelägenheterna, eller villAlf Wennerfors gå så långt att han vill ta bort de här uppgifterna helt ochhållet från kommunerna och göra dem till en statlig angelägenhet? När jag tidigare haft tillfälle att läsa motionen och nuatt lyssna till anförande, kan jag inte låta bli att säga attdet är en rätt allmän kritik mot överförmyndarna som framför.Både motionen och innehållet i anförande saknar konkreta exempeldär överförmyndarna inte skulle ha fullgjort sin uppgift på ett riktigt sätt.Man har anledning alt fråga sig: Vilket stöd har för del han påståri motionen och framhåller i sitt anförande? beslutade om de nya reglerna föröveförmyndarverksam-het. Av propositionen framgår mycket klart och tydligt attdet här är en uppgift. Jagvill i likhet med utskottet kraftigtpoängtera det stora värde som ligger i att överförmyndarskapet är ett kommunaltförtroendeuppdrag, att de valda polifikerna i kommunen genom sinkommunfullmäktige får välja vem eller vilka som skall vara överförmyndare. Denstora personkännedom som finns hos de politiska partier och de ledamöter ikommunfullmäktige som nominerar kandidater till överförmyndare utgör den bästagarantin för att man får lämpliga personer till dessa uppdrag. Det har också framgått av vad utskottet har sagt tidigareoch vad det säger nu att överförmyndarna bör få och får såväl juridisk somekonomisk och administrativ hjälp från kommunernas kanslier. Skulle någonkommun inte ställa dessa kansliresurser till överförmyndarens förfogande, finnsdet anledning att i kommunfullmäktige exempelvis interpellera ansvarigapolitiker i frågan. I en stor del av motionen behandlas utbildningen avöverförmyndare. Utskottet konstaterar med stor tillfredsställelse att en radolika kurser har genomförts . Man konstaterar vidare attutbildningsverksam- hel pågåroch att det även i fortsättningen kommer att anordnas utbildningskurser föröverförmyndare. I sin egenskap av motionär kan naturligtvis att det här är bra men alt utbildningsprogrammet enligt hans mening interäcker till, utan att större utbildningsinsatser bör göras. Låt så vara, AlfWennerfors, men då skall inte motionen väckas här i . Jag anser i såfall att den hör hemma på , eftersom det är så klartutsagt alt det här är en angelägenhet. Det är kommunernas uppgift attplanera för och genomföra utbildning samt stå för kostnaderna därför. En mycket central fråga i motionen är att överförmyndarnabör ha formell kompetens. Med krav på formell kompetens får man enligtmotionären större garanti för rätta innehavare på dessa poster. Men vid närmareeftertanke upptäcker man hur svårt det är att precisera vilken formellkompetens en överförmyndare skall ha. Skall vi kräva att alla överförmyndareskall ha en jur.kand.-examen eller att de skall ha en ekonomisk examen? Krävervi det, då ändrar vi också radikalt karaktären på detta uppdrag. Jag tror inteatt det är en lycklig väg att gå, utan jag vill slå vakt omöverförmyndarverksamheten som ett kommunalt förtroendeuppdrag även ifortsättningen. Med detta,herr talman, ber jag att få yrka bifall till utskottets hemställan. 86ALF WENNERFORS (m) replik: Jag har faktiskt gett exempel på brister i min egen motion. För mig har det varit viktigt att dels peka pä bristerna iöverförmyndarorganisalionen, dels försöka komma fram till till en lösning somgör alt dessa brister undanröjs. För den sakens skull, har jag sagt, vore detlämpligt alt utreda frågan. medger faktiskt attöverförmyndarorganisalionen har brister, och det gör även . Jag förslår inte varför inte utskottet tar deras remissyttrandenpå allvar. Låt mig få säga till utskottets talesman att jag inte hartagit stäHning till om överförmyndaren skall vara en tjänsteman eller enförtroendeman. Jag kan hålla med om att politiker, som varit verksamma somsådana i många herrans år, kan vara lämpliga för detta uppdrag. Men vad jagtycker att vi skall kräva är att de har kompetensen och är lämpliga för det.Många är det, men del finns exempel på sådana som inte är det. Och del är småmänniskor, barn och ungdomar, som får sitta emellan. Det är därför jag menaralt det är en rätlssäkerhetsfråga. Är det en angelägenhet? Javisst är det det. Delhåller jag med om. Men skall vi bara låta detta gå och inte göra något åt detnär det verkligen finns brister? Det är det som jag har velat peka på. När det sedan gäller utbildningen försöker man beskrivaden som om den skulle vara omfattande. Det är den inte alls. Möjligen har denbörjat öka av någon anledning, och det är bara glädjande. Mentidigare var den myckel sparsamt förekommande. De promemorior som det talas omatt man skickar kommer mycket sällan, och det är oftast bara fråga omrättsfall. Jag tycker verkligen alt det hade varit på sin plats attlagutskottet hade uttalat 5 protokoll 1983/84:20-21 sig ofanfligl myckel mer posifivt i den här frågan än vadlagutskottet har gjort. 87 (): Del blir ett myckel kort anförande, eftersomjag inte har avsett all gå i polemik med . Men jag vill göranågra- inte oväsentliga kommentarer från oss som står för det särskildayttrandet. Jag utgår från och förmodar att och vi somhar skrivit under del särskilda yttrandet har litet olika erfarenheter avöverförmyndarorganisalionen. Del kan annars länkas alt del är en rättstockholmsk problemalik som berör och har en dålig erfarenhetav. Han anför också här alt del skulle vara enrätlssäkerhetsfråga. Del är givet att vi måste vara ob.servanta på denutveckling som finns på det här området. Anledningen till all vi nöjt oss medbara ett särskilt yttrande är alt vi inte är övertygade orn all del är dags attförvandla den kommunala förtroendemannen till en tjänsteman med stämpelngodkänd. Jag menar att förslaget skulle utgöra ett steg mot en sådanutveckling. Det skulle också innebära ett steg mot all utveckla och utöka denoffentliga sektorn, vilket vi inte är övertygade om är till gagn. Dessutom ärdet onekligen kommunerna som betalar den här institutionen, och del borde varakommunernas sak alt anhängiggöra ett sådant här ärende när de anser alt behovföreligger, om det skulle förekomma så pass stora svårigheter och sådanabrister som har anfört. 88 (): Jag ber attfå hänvisa till del jag tidigareharsagt, jagvill inte upprepa del. Jag vill bara återigen påminna om all deltaär en angelägenhet. När vi tidigare diskuterade detta, för ett tiotalår sedan, kom vi fram till all del fanns brister, men vi förutsatte all dessabrister skulle avhjälpas. Alla kommuner borde då ha sett till att detta sköttespå ett helt tillfredsställande sätt. Men när det är fråga om storaoch allvarliga brister, då menar jag alt vi måste reagera. Det är därför jaghar väckt den här motionen. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan - somställdes mot motion 1982/83:1770 av med acklamation. 1983/84:2 Researrangörers ansvar gentemot sina resenärer 1983/84:1 Tjänstegrader för kretshemvärnschefer Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. 8 §Besked om inryckning till första värnpliktstjänstgöring Föredrogs försvarsutskottetsbetänkande /84:2 om besked om inryckning till förstavärnpliktstjänstgöring. 89 (): Per Stenmarck och jag har i en motion yrkatatt regeringen skulle lägga fram förslag till lösningar på de problem somhittills ofta har uppstått när del gäller fidpunkt för inryckning till denförsta värnpliktstjänst- göringen. Vi anför i vår motion att det normall har varitså att inskrivning till värnpliktstjänstgöring skett under hösten.För dem som studerat på gymnasiet har det skett då de börjat årskurs 3. Sedanhar det i allmänhet dröjt tre de fått veta var de placerats,och i de flesta fall har de då också fått reda på planerad inryckningsperiod.Denna kan dock vara så utsträckt all det kan ta över innan beskedom exakt tidpunkt kan ges. Del har inte varit möjligt att ge ettbättre besked. Det har varit olyckligt, inte minst därigenom alt många ungdomarsom studerat endast vetat under vilken lidsperiod - ofta en lång sådan - deskulle komma att rycka in. De har därför haft svårt all söka in tilluniversitets- och högskoleutbildning.