prot · G709168 · 1983-12-31 00:00:00 — sakligt granskar mofionsförslag, visar detsig att det underliggande saldof inte alls skulle förbättras, i förhållandefill regeringens förslag. Det kassamässiga, faktiska saldof skulle försämrasmed ungefär 7 miljarder om vi "hoppade på" . Jag skall kort redogöra för orsakerna. De är fakfiskt belysande. säger nej, till regeringens förslag om ensamordnad uppbörd av källskatt och socialavgifter, vilket ger mycket storakassamässiga effekter nästa budgetår. Man överdriver mycket kraffigtbesparingseffekterna av sina nedskärningsförslag i fråga om sjukförsäkringensamtidigt som man underskattar kostnaderna när det gäller förslag omen upprustning av SJ. Man har, precis som fidigare, grovt överdrivit effekternaav vad man kallar förfida inlösen av mindre bostadslån. I det avseendet har manhelt häpnadsväckande glädjekalkyler. Dessutom har man i betydande grad räknatsig fill godo budgetförstärkningar som redan finns i regeringens budgetförslag.Jag har ett litet råd fill : I stället för att gå omkring och varaförundrad över regeringen borde han försöka få litet ordning och reda påcenterns budgetpolitik. Det är litet genant att ett stort riksdagsparti kanåstadkomma ett sådant mischmasch som budgetmofioner är. var ute på samma galeja. Han sade attfolkparfiet har ett förträffligt alternativ. skulle kunnaåstadkomma etf budgefsaldo som är 10 miljarder starkare än regeringens. MenBjörn , som i debatter brukar försöka vara hederlig, kunde ha lagt fillatt detta förvisso icke uppnås /85. Det är högst oklart när manskuHe kunna uppnå en så stor besparing. Om man skulle göra en kalkyl /85 av förslag, skulle det vid vår granskninginnebära att det underliggande saldof möjHgen skulle förbättras med någonmiljard nästa budgetår, men det kassamässiga saldof skulle försämras med 6miljarder. Vi har ofta i debatter om budgetpolifik oHka meningar ominnebörden i regeringens resp. oppositionens förslag, men aldrig någonsin, herrtalman, har vi haft så enorma skHlnader, på ,i bedömningen av vad oppositionen står för och vad vi anser att derasalternativ innebär. Jag kan konstatera, aft om det finns någof borgerligtalternafiv fill regeringens ekonomiska poHtik, är det motsägelsefullt ochsvagt. Det är litet trist, för jag tror aft det gör våra debatter väldigt litetupplysande. Det blir ännu mera besvärande när tomheten i oppositionens poHtikmåste döljas av en desto vildsintare retorik. För detta bär i första hand moderata samlingspartietskulden -. och i synnerhet dess ordförande. borde egentligen varaglad över aft han bara är en blek kopia av ..harunder de gångna åren demonstrerat en förbluffande inkompetens på det ekonomiskaområdet, som han avslöjat bl. a. genom en lång rad märkliga påståenden om denekonomiska utveckhngen och den ekonomiska poHtiken. Eftersom han gett dessapåståenden mycket stor publicitet - större publicitet än någonsinkan få - kan det vara befogat att jag nu erinrar kammarens ledamöter om vad UlfAdelsohn har sysslat med . Närherr Adelsohn var statsråd och själv var med och bestämde över statsbudgetenökade budgetunderskottet med . Efterregeringsskiftet har underskottet minskat betydligt - till nästa budgetårmed 20 miljarder. Detta har helt undgått , såvitt jag förstår. Nuanser han atf underskottet är mer katastrofalf . Han har beskrivitföljande utveckling. Efter valet påstod att den nya regeringen iett slag ökade underskottet med 30 miljarder. Han sade att den borgerligaregeringens besparingsarbete - det som drivit upp underskottet från 4 till 87miljarder - var "fillspillogivet". När jag presenterade regeringensförsta budgetförslag, , hävdade att den minskningav underskottet som där redovisades bara var en "from förhoppning"; iverkligheten skulle det sfiga ytterligare. deklarerade att"kommer det att gå snabbare utför än under detta förstasocialdemokratiska regeringsår ". Alldeles bortsett från herrAdelsohns något besynnerliga språkbehandling vet vi nu vad den prognosen ärvärd. Heltoberoende av fakta och helt oberoende av vad jag skulle kalla för normalekonomisk analys har fortsatt i samma sfH. påstod han atfvi bara hade kvar fill den stafsbankruttens dag då räntorna påstatsskulden skulle uppgå fill av statsinkomsterna. Den faktiskautvecklingen är att räntornas andel av statsinkomsterna minskar med ensjättedel. Dåregeringen presenterade sin proposition om vissa ekonomisk-politiska åtgärder höstas, hov upp sin stämma igen. Han sade att proposifionenvar "ett monument över Feldts nederlag". Han påstod att de offenfligautgifterna skulle stiga snabbare än någonsin, att skattetrycket skulle skärpaskraftigt och att de offentliga utgifterna skulle uppgå fill avbruttonationalprodukten. Sanningen är aft de offentliga utgifternas andel avbruttonationalprodukten nu minskar, medan de under den borgerligaregeringsperioden ökade . Skattetrycket är faktiskti år inte högre än under de år då lyckliggjorde somkommunikafionsminister. Jag borde kanske varaledsen över att jag tar upp kammarens fid med attpåminna om vad moderatledaren i olika sammanhang hävt ur sig. Men jag ser detsom ett nödvändigt renhållningsarbete. har fört in en ny ton iden svenska polifiska debatten. Han har vulgariserat den, och han drar sig infeför att dölja sin okunnighet bakom en rad tvärsäkra påståenden och vildsintautfall, som han hoppas skall vara bortglömda den dag då verklighetenkonfronteras med alla hans uttalanden. Jag kan bara göra den bedömningen attUlf Adelsohn inte är intresserad av att föra en saklig debatt om svensk ekonomioch svensk ekonomisk politik, utan här liksom på andra områden är hans främstapolifiska takfik att skrämma och spela på fördomar. Frånsnävt socialdemokrafiska synpunkter är naturligtvis en välkommenfigur på den politiska scenen. Han personifierar på ett utmärkt sätt den s.k.nyliberalismen. Vi kunde inte önska en bättre Denekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. representant för denna. Ändå önskar jag att inflytande över denborgerliga politiken och de borgerliga partiernas agitation skulle minska. Ornherr Adelsohn har jag inget hopp. Men jag välkomnar - och vill sfimulera - deförsök aft bryta sig ut ur den moderata hegemonin som och folkpartiethar gjort denna vår. Jag tror nämligen att människorna i vårt land skulle viljase en ärlig vilja från riksdagspartierna att samla nationen i arbetet på attbetvinga inflationen och arbetslösheten. På en rad punkter är vi nämligenganska ense om de problem vi har att lösa och de mål vi måste uppnå. behöver nu mest av allt enighet och arbetsro föraft vi skall kunna förvalta den chans vi har fått till ekonomisk tillväxt ochen stabil ekonomi, som kan ge oss den fulla sysselsättningen fillbaka. Detankommer naturligtvis på regeringen atf skapa de polifiska förutsättningarnaför att nå dessa mål. Men det skulle otvivelakfigt underlätta omopposifionsparfierna i denna kammare kunde söka mer konstruktiva lösningar ochupphöra med den ganska ofruktsamma kampanj som de nu excellerar i. Våra ekonomiska problem är sannerligen stora nog ändå utanatt de behöver förvanskas och förgrovas i den politiska debatten. 19LARS () replik: Efter att ha lyssnat till finansministern -åtminstone den första delen av hans anförande - måste jag ställa frågan; Hurkan han vara så sangvinisk, så lättsinnigt optimistisk? Påverkas han inte aHsav vad hans intervjuare skriver om den vilda färden motbråddjupet eller av atf känner fjärilar i magen? Det verkar infeså. har jag suttit i min bänk och bläddrat iKjell-Olof . Jag är infe säker på att den kommer att rosamarknaden Hka mycket som finansministern gör i boken. Jag tycker att det kanskeär litet orättvist att han i sina samtal med herrar Ahl- och är såöppenhjärfig och gör medgivanden som jag aldrig hört när han och jag talatsvid. Efter uttalanden i boken lär det intelängre gå att fala om vanstyre under.de borgerliga regeringsåren. Finansministern medger ju att deekonomiska problemen grundlades , under socialdemokraternasmaktinnehav, och han kritiserar nu den egna oppositionspolitiken och vissalångtgående löften under valrörelsen. Det blir säkert många fillfällen att återkomma till desanningar som finansministern så plötsligt uttalar om den socialisfiskanäringspolitikens misslyckande och kapitalismens fördelar, om det alltför hårdaskattetrycket och om värdet av privata alternativ för barnomsorg och vård. Jag skall nu nöja mig med att beröra den så aktueHafrågan om lönebildningen. Vi moderater brukar ju anklagas för att lämnalöntagarna i sticket om löneutvecklingen blir för snabb och arbetslöshetendärför stiger. Socialdemokraterna däremot går in med AMS-insatser, företagsstödoch i sista hand devalveringar. Men får vi ett bestämt besked: "Vikommer inte att göra några fler devalveringar, även om löneutvecklingenöverskrider gränserna för vad ekonomintål. Ingen regering kan garantera sysselsättningen oberoende av hur parterna påarbetsmarknaden beter sig." - Vi tycks ha blivit överens. Finansministernbeklagar också de alltför små löneskillnaderna i offentlig tjänst. Men hurkunde han då själv medverka till att de offenfliga löneavtalen åter gavsutjämningsprofil? Kjell-OlofFeldt vill framstå som pragmafiker. Han är så angelägen att verka principlösatt han framstår som hållningslös. Jag antar aft det är etf offer på denpolifiska taktikens altare. Det gäller aft hålla kvar de väljare som hotar attdrivas bort av högervinden. Detta leder emellertid fram till en fråga avstörsta betydelse. Att den polifik som anges i intervjuboken är den självtror på förefaller sannolikt. Men är det den. polifiken, eller den i väsentligaavseenden diametralt motsatta polifiken i den reviderade finansplanen, som hani egenskap av finansminister avser atf driva? Denekonomiska politiken, m. m. Underdetta anförande överfog förste vice talmannen ledningen'av kammarens förhandlingar. 20 ()replik: När det gäller budgefalfernafiv skulle jag vilja befinansministern atf tala med partivännerna i de olika utskotten, som harbehandlat skilda besparingsförslag. Där tar man förslagen på allvar.Tala med det egna folket, och sluta med denna dubbla bokföring! Det finnsnågonting som heter dubbel italiensk bokföring, men finansministern har minsannen dubbel socialdemokratisk bokföring. Sopa först rent framför den egna dörren,innan finansministern angriper för de budgetalternativ vi har framfört! Jagblev litet förvånad över finansministerns sangviniska resonemang beträffandeinflationsbekämpandet. Borde infe finansministern - som har lanserat detinflationsmål på som enligt alla tecken kommer att haverera -med större allvar och skärpa föra diskussionen om hur inflationsbekämpandetskall gå vidare? Jagfick det bestämda intrycket när finansministern talade från riksdagenstalarstol att också finansministern är på flykt från det inflationsmålregeringen ställt upp . Det är en så defensiv attityd somfinansministern här har gett uftryck för beträffande inflafionsbekämpandet -enattityd som faktiskt överraskar mig. Finansministern är ändå en riktigtståndaktig tennsoldat när det gäller att slå vakt om samhällsekonomin. Därförbeklagar jag den passiva attityd till inflationsbekämpandet som vi har fåttbevittna här . Jagvill gärna tacka finansministern för atf han officiellt har erkänt atf destrukturinsatser i svensk industri som gjordes under de borgerligaregeringarnas dagar nu bär rik frukt. De har gett svensk industri en utmärktsituation när konjunkturen vänt och tillväxten i världsekonomin har gjort detmöjligt aft gå på exportoffensiv. Det är bra att det erkännandet kommer. Deftabäddar för fortsatta insatser i bästa samförstånd på defta ornråde. Den ekonomiska politiken, m. m. Jag vill att finansministern här ikammaren preciserar socialdemokratins inställning tillsysselsättningspolitiken. Är arbete åt alla fortfarande ett centralt mål försocialdemokratin? Den höga arbetslöshet vi har under detta högkonjunkturårmåste ge intrycket att socialdemokrafin övergett detta mål och att det är andraprioriteringar som gäller, även i . Jag får därför be om enprecisering av var socialdemokratin står i det avseendet. 21BJÖRN () replik; Jag tyckte nog att finansministern var litetslarvig när han beskrev skillnaderna mellan regeringens och folkpartiefsbudgetalternafiv. Vi har påpekat att den positiva effekten av vårtbudgetalternafiv, på ca , inte uppkommer det budgetår sombörjar , utan aft det gäller den samlade långsiktiga effekten pådet underiiggande budgetunderskottet. Vi har varit ense om aft det somär vikfigt aft diskutera när det gäller budgetsaldot är det underliggandebudgetunderskottet, inte det kassamässiga. talade om atf det var en skillnad på 40miljarder kronor, och det finns därför anledning att påminna om att detunderliggande budgetunderskottet alltjämt är högre än vad det var när vilämnade ifrån oss regeringsmakfen. Då hade man anledning att räkna med attunderskottet /83 skulle bli ca , och detunderliggande budgetunderskott som man nii räknar med för nästa budgetår liggerpå ca . Det finns alltså behov av fortsatta besparingar, ochdärför tycker jag inte att regeringen har anledning att skryta så mycket övervad man har gjort när det gäller budgetpolitiken. 1 dagens huvudfråga, nämligen vad man skall göra för atfundvika stora lönekostnadsstegringar som leder till att inflafionenrakar upp i höjden, vill regeringen infe ge någof svar. Jag ställde en helserie frågor om detta, bl. a. dessa: Förberedde man någon typ av tvångslagsfiftning?Finns det förberedda förslag om ändrade skatteregler? Finansministern säger nu helt sonika att han inte tänkerge något besked. Men, fru falman, är det infe som bestämmeri dessa frågor? Eller har finansministern och statsministern gjort enarbetsfördelning, så att det är statsministern som kommer aft lämna dettabesked och finansministern inte vill förta nyhetsvärdet i statsministerns tal?Det kan jag i så fall godta som en förklaring, men jag kan definitivt infe godtaaft riksdag i den avslutande ekonomiska debatten infe skall få ettbesked om vad det är för tvångsåtgärder riktade mot arbetsmarknadens parter somregeringen avser att genomföra. Det är svårt att bli klok på ; Han visarupp så många olika ansikten: etf ansikte här i , ett annat ansikte iden omtalade boken och uppenbarligen etf tredje ansikte i det anförande som hanhöll på som jag har läst ett referat av. Det var ettmycket sympafiskt ansikte som finansministern visade upp där. Han visade bådeen medvetenhet om de grundläggande problemen i svensk ekonomi och en generositet mot fidigareregeringar för vad de har gjort och vilka posifiva effekter som deras insatserhar lett fill. Det är något som vi sällan får uppleva här i kammaren. Anf.22 (vpk) replik: Debatten har nått en nivå där rallarsvingarnadominerar. Med talmannens fillåfelse skall jag be att få avstå från att delta iden matchen och i stället återvända till en sakfråga som jag tog upp i mittinledningsanförande. Det gäller den helt avgörande frågan om Sverigesinternafionella beroende. Jagbehandlade i mitt anförande bl. a. frågan om ökningen av Sverigesinternafionella beroende . Det är etf beroende somförst och främst är insfitufionellt betingat. Bl.a. Internationellavalutafonden - som vi lär ha på besök i just - anser sig harätt atf blanda sig i ländernas ekonomiska polifik. Menberoendet är också vad man kan kalla strukturellt betingat. Handels-beroendethar kraftigt ökat som vår utrikeshandel är starkt koncentrerad vadgäller länderfördelningen. Jagtog särskilt upp s.k. embargopolitik, som innebär attpermanenta försök görs att bestämma den svenska utrikeshandelns inriktning.SäkerhetspoHfiska hänsyn blandas här med kommersiella monopolintressen till enmycket obehaglig brygd. Jag efterlyser kraftfulla uttalanden från riksdagensoch regeringens sida mot denna embargopolifik. Det kan inte accepteras att denena eller andra stormakten på detta säff söker bestämma med vem och med vilkavaror som skall handla. Det är nödvändigt aft i första hand på nordisknivå och i andra hand på ett europeiskt plan söka finna utvägar, genom t. ex.produktion av elektroniska produkter, att ersätta de amerikanska varor som nuär förenade med villkor med egen produkfion i den ena eHer andra formen. Det måste anses viktigt att finansministern eller statsministern i denhär debatten uttalar sig i denna för vårt land brännande och livsviktiga fråga. Denekonomiska politiken, m. m. redovisade sin beläsenhet - uppenbart i förhoppning omatt få andra hunnit läsa den bok han refererade - med allmänna, svepandetolkningar. Jag ser det som ett försök av att trampa sinparfiledare i hälarna så nära det går i den sortens polemik. Låt mig klargöra ett parsaker. Mininsikt om den långsiktiga och strukturella karaktären i den svenska ekonomiskakrisen har jag redovisat ofta och sedan mycket lång fid. Detta inleddes redanunder den tid socialdemokratin satt i opposition, då jag i debatter medföreträdare för den tidens borgerliga regeringar gång på gång försökte göraklart att situationen var långt mer komplicerad än vad som framgick av de enklalösningar man från borgerligt håll redovisade. Jag har fortsatt på den vägengenom att i denna kammare konstatera att problemen 4Riksdagens protokoll 1983/84:168-170 Den ekonomiska politiken, m. m. har grundlagts och atf vi välkomnadeåtskilliga av de strukturella förändringar som genomfördes avborgerliga regeringar. Jag kan inte se aft jag på den punkten skulle haförändrats i min inställning till tolkningen av arten av våra ekonomiskaproblem. Det som förvånar mig är, att när jag i ett anförande gören mycket stark markering av de allvarliga problem vi har framför oss men ändåinte kan komma till annan slutsats än att det som hitfills har hänt är avpositivt slag, då beskylls jag för atf vara sangvinisk. När jag, starkare änjag upplevde att någon av mina meddebatförer gjorde det, visar vilka faror somlurar om vi infe klarar kampen mot inflationen, då säger man atf jag negligerarinflationsproblemet. Det märkliga är att ni säger nej till alla de förslag,syftande tHl att minska inflafionsfrycket, som vi lagt fram denna vår. Nihävdar aft det inte finns någon anledning atf vidta åtgärder av det slaget. Detenda ni i allmänt svepande ordalag hänvisar till är att vi skall minskabudgetunderskottet ytterligare. Då upphör enligt er inflationsproblemet attexistera. Om ni skall få någon trovärdighet i beskrivningen av ettalternativ till den politik som bedrivs, borde ni åtminstone ange hur enytterligare nedskärning av budgetunderskottet skulle lösa de problem vi har, t.ex. på lönebildningsområdet. Det skulle vara intressant att höra hurexempelvis lönebetalningsförmågan i exportindustrin skulle kunna påverkasgenom att man minskar bidraget till kommunerna, vilket är ett huvudinnehåll iera budgetalternativ. Jag tror aft väldigt få människor kan se något sambandmellan att kommuner får det sämre ställt och att Volvos vinst är8 miljarder kronor. När vi försöker dra in en liten del av den vinsfen, dåskriker ni: Konfiskafion, utarmning, slut på investeringarna, ökadarbetslöshet. Nej, jag kan inte finna att ni har förstått de grundläggandeproblem vi nu har framför oss. En annan sak som jag skulle vilja ta upp är någotbesynnerliga påstående att jag skulle ha förvägrat besked om beslutsom regeringen fattar. Vad jag sade var aft den dag regeringen har fattat någotbeslut så skall inte utan också allmänheten - ja, alla -naturligtvis få besked om vad det är för beslut vi har fattat. VadBjörn sysslar med är aft han försöker skapa intryck av atf det finnsplaner på tvångsingripanden. Om jag ger besked om dessa planer har jag därmedbevisat att de finns. Om jag säger atf vi infe har några planer påtvångsingripanden mot arbetsmarknadens parter, blir nöjd då? Den dag vi har fattat några beslut av intresse förarbetsmarknadsparterna, löntagarna och ledamöter skall vi omedelbartlämna besked om vad innebörden av dessa beslut är. Det ingår, såvitt jagförstår, i regeringens redovisningsskyldighet. Men att vi skall redovisa varjetanke som råkar passera mellan öronen på oss kan ju inte vara innebörden avregeringsform och riksdagsordning. Låt mig fillägga några ord om budgetalternativ.Jag är infe säker på aft jag begrep vad.Nils Åsling sade, men jag tror detskulle vara någonfing om atf man här i på ett helt annat sätt harförstått sforslagenheten i detta budgetalternativ och dess effekter på budgetunderskottet.Här skulle väl jagstå emot mina partivänner i riksdagsgruppen och utskoffsgruppen. Jag vill baraläsa upp vad finansutskottets socialdemokratiska majoritet skriver i utskottetsbetänkande om partimotion: "Redan i samband med behandlingen avbudgetpropositionen ifrågasatte utskottet storleken på de besparingar som motionärerna tillgodoräknade sig i sitt budgetalternativ. Besparingseffekten var kraffigt överdriven och skulle enligt utskottets bedömning sannolikt helt förtas, om man också beaktade det mycket omfattande skattebortfall som uppkommen,vid ett införande av privata invesferingskonton. När motionärerna med hänvisning fill dessa beräkningarhävdar att de kan redovisa ett lägre budgetunderskott änregeringen, ökar detta inte tilltron fill deras budgetalternativ." Det tyckte och hans kamrater. Vad vi har gjortär att vi med de resurser som står till finansdepartementefs förfoganderedovisat en kalkyl över vad innebörden är av detta alternativ. Slutligen, fru talman: skall tydligenriktas mot socialdemokrafin på den grunden att arbetslösheten är hög. Dettasägs illustrera två förhållanden. Det ena är aft vår ekonomiska polifik harmisslyckats. Det andra är att socialdemokrafin skulle ha ändrat sin inställningtill sysselsättningen. Av vad jag säger skulle på sätt och vis framgå aft vinu inte längre skulle se full sysselsättning som det övergripande målet för vårekonomiska polifik. Jag tycker att allt vi gjort sedan regeringstillträdet harvisat att vi har klart för oss på vilket fundament som full sysselsättningmåste byggas i . Det är det fundamentet vi nu håller på att resa. Jag ärövertygad om atf långt innan möts igen kommer resultatet att avläsaspå arbetsmarknaden. Om vår polifik är omöjlig att förena med fullsysselsättning - det är, såvitt jag förstår, innebörden i den bprgeriigakrifiken - måste frågan ställas; Menar ni i er gemensamma reservation allvarmed atf ni skulle skära ner budgetunderskottet inte med 10 miljarder, som vigör fill nästa budgetår, utan med 20 miljarder, vilka blir då konsekvensernaför sysselsättningen av en sådan mycket kraftig åtstramning av den ekonomiskapolifiken? Man skulle möjligen kunna se något samband i defta, om det var såatt ni trodde på en våldsam ökning av aktiviteten i den privata sektorn, atfregeringen underskattar fillväxten i ekonomin, att vi är på väg in i en enormhögkonjunktur. Men ni säger ju tvärtom att det hela kommer aft rasa ihop ganskasnart. Har någon av er försökt fundera igenom vilkakonsekvenserna skulle bli, om vi skulle skära bort 10 miljarder i efterfrågan isvensk ekonomi ? Det finns inte en rad om detta i alla era motioner,reservafioner och alla de tal som ni hållit här. Inte någonsfans berör ni vilkaeffekterna av er polifik skulle bli på sysselsättningen. Kan ni förstå att detlåter litet konstigt, när ni avkräver regeringen mer energiska insatser försysselsättningen, sorn ni är beredda att föra en budgetpolitik somenligt våra bedömningar skulle öka arbetslösheten med 50 000 personer ? Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. Anf.24 () replik: Jag är nog inte ensam om att ha läst bok. Det är flerän jag som har kunnat konstatera att finansministern är lika intressant påprosa som han är som diktare. Det har framgått av uttalanden avsocialdemokrafiska riksdagsledamöter och av socialdemokrafiska chefredaktörerunder . Isitt anförande återvände finansministern till påstående, aft stateninte lånar utomlands. Låt mig då påminna om ätt dén nya regeringen på etfoch har ökat statens utlandsskuld från 80 fill drygt 130miljarder, dvs. en snabbare ökningstakt än vad t.o.m. den totala statsskuldenhar. Detgladde faktiskt en blek kopia som inte mycket förstår atf i min bedömning av den västtyska mefallkonflikten.