prot · G70989 · 1983-12-31 00:00:00 — planeringen.Vi har redan flera av stationerna i , och vi har fattat beslut om attsätta upp en del av dem . Jag tror därför inte att manskall skapa någon oro på den punkten. strävan att stå utanför ett framtida krig ärgrunden för vår neutralitetspolitik. Den svenska neutraliteten i en konfliktmellan stormaktsblocken kräver att vi värnar vårt territorium med alla tillbuds stående medel och söker avvisa kränkningar. Självfallet kan vi i detsammanhanget inte göra något undantag för kryssningsrobotar. 1 anvisningarnatill överbefälhavaren när det gäller det pågående perspektiv-planearbetet ingårbl. a. att studera bekämpning av kryssningsrobotar och andra förarlösaflygfarkoster. Om ytterligare medel till beredskapsarbeten 27 (): Försvarsministern tycker inte att jag skallvara orolig, och jag skall gärna erkänna att försvarsministern är en mycketförtroendeingivande och lugnande person. Men det räcker inte i det härsammanhanget, utan vad som är avgörande här är om vi har en kapacitet i Sverigeatt uppfylla våra utfästelser att bekämpa kryssningsrobotar. Det förutsätter dåatt vi är i stånd att upptäcka dem. Det räcker inte med att man ger frågan prioritet, att mangenomför studier osv., utan vad som krävs är att det kommer fram pengar, så attvi kan få den utrustning som behövs. Det är naturligtvis bra att det här harhög prioritet. Om det har tillräckligt hög prioritet vet vi inte förränregeringens proposition läggs fram. Jag nödgas konstatera att möjligheten att installerasystemet är avhängig av de ekonomiska överväganden som regeringennu gör. Vi vet inte om systemet kommer att bli kvar i malpåsen eller om vikommer att få det installerat. Det är någonting som regeringen funderar på. ochdet räcker för att jag skall känna en betydande oro tills jag förhoppningsvisfår beskedet i propositionen att systemet verkligen kommer att installeras. Mendetta alltså inte klart än - något sådant kan försvarsministern inte ge beskedom. Överläggningen var härmed avslutad. 10§ Svar på fråga 1983/84:342 om ytterligare medel till beredskapsarbeten 28Arbetsmarknadsminister : Herr talman! mot bakgrund av det svåra arbetsmarknadsläget också i . omregeringen är beredd att anslå ytterligare medel för att förhindra den nedskärning av antalet beredskapsarbeten som annars blir nödvändig. Det är riktigt att arbetsmarknadsläget är bekyniniersamtockså i . Enligt länsarbetsnämndens bedömning blir arbetslöshetensom högst nu under vintermånaderna för att sedan gå ned under andra Om ytterligare medel till beredskapsarbeten Rekryteringarna inom industrin kommer att öka iår. Redan märks ett ökat behov av arbetskraft inom särskilt verkstadsindustrin,livsmedelsindustrin och kemisk industri. fortsätter varslen attligga klart under nivån . Behovet av arbetsmarknadspolitiska insatser kommeremellertid att vara mycket stort även fortsättningsvis. Frågan om ytterligare medel kommer att avsättas förberedskapsarbeten kan jag dock inte ge något svar på . Regeringen harkontinuerliga diskussioner med arbetsmarknadsverket om behovet av åtgärder. 29PÄR (): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min fråga. På grundval av svaret kan jag konstatera att regeringenhar framtidstro, och det är i och för sig bra. Det är mycket bra att regeringenoch arbetsmarknadsmyndigheterna tror att vi kommer att få en sjunkandearbetslöshet. En viss säsongsmässig minskning av arbetslösheten är att förvänta- den sker alltid. Men vi tvingas konstatera att arbetslösheten nu ligger på enhögre nivå än och på en högre nivå än vad den hargjort tidigare. Det finns fortfarande anledning att känna en betydande oroför sysselsättningsläget. Även om vi kan räkna med vissa förbättringar finnsdet ingen anledning i världen att blåsa faran över. Tvärtom tvingas vikonstatera att vi har en värre arbetslöshet än kanske . Detta drabbarinte bara delar av landet som tidigare haft stora bekymmer på det här området,utan det drabbar också t. ex. . Vi har många kommuner iStockholms län som har en arbetslöshet som ligger omkring genomsnittet ochkanske över genomsnittet för landet i sin helhet. Bilden av somnågot slags sysselsättningsmässigt paradis stämmer inte med verkligheten. Detär tvärtom det län som i absoluta tal har flest arbetslösa i landet. Anledningen till att jag ställde min fråga var att denekonomiska situationen, den anslagsmässiga situationen, på länsarbetsnämnden nuär sådan att man successivt måste skära ned antalet beredskapsplatser. Det härär naturligtvis en allvarlig situation. För kommer färre att fåmöjlighet till beredskapsplatser. En viss minskning av arbetslösheten undervåren borde leda till att vi hade färre öppet arbetslösa, inte till att vi fårett minskat antal beredskapsarbetande. Det är helt otillfredsställande att mani en situation av sjunkande arbetslöshet låter antalet arbetslösa vara ungefärlika stort och drar ner på antalet beredskapsarbetande i stället. Därför är det med stort beklagande som jag konstaterar attarbetsmarknadsministern inte kan göra några utfästelser om att de resurser sombehövs skall skjutas till för att man skall kunna behålla antaletberedskapsarbeten i på åtminstone nuvarande nivå. Detta bådaroroliga tider för dem som är hotade av arbetslöshet i . Jag håller helt med om att det inte finns någon anledningatt blåsa "faran över" när det gäller situationen på arbetsmarknaden.Stockholms län är inte alls något sysselsättningsmässigt paradis. Det har PärGranstedt alldeles rätt i. Alldelesspeciella problem har vi haft och har vi i när det gäller dearbetslösa ungdomarna. Dels är det naturligtvis så att ungdomar som inte harnågon sysselsättning löper större risker att råka ut för frestelser i ettområde med det kommersiella utbud som finns i , dels vet vi avstatistiken att ungdomarna har längre arbetslöshetsperioder i Stockholmsområdetän i andra delar av landet. Dettagör att sådana åtgärder som ungdomslagen kan betyda särskilt mycket just i dettaområde. Glädjande är att man trots en del inkörningsproblem när det gällerungdomslagen i det här området nu tycks ha kommit en bra bit på väg. fanns det 660 ungdomar i ungdomslag. Två veckorsenare hade antalet ökat till 1 657. Rekryteringsstödet,som är ett nytt arbetsmarknadspolitiskt hjälpmedel, har fått ganska litenomfattning i . 178 personer har fått hjälp härigenom. Jagförutsätter att detta kommer att få mycket större betydelse framöver i vår. Jagutesluter inte att vi kan behöva lägga på mer pengar på beredskapsarbeten undervåren, men vi har ännu inte slutfört diskussionerna med arbetsmarknadsverketsledning, och det vill vi naturligtvis göra, innan några svar ges har iriksdagen. Fårjag sedan säga att det är glädjande att visar sådant intresse förberedskapsarbeten och andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Vi hoppas attdetta intresse håller i sig när det gäller att stå emot de moderata förslagentill neddragningar på det här området. Omytterligare medel till beredskapsarbeten 31 (): Det görs arbetsmarknadspolitiska insatser- det är helt klart -menarbetslöshetsstatistiken visar att de har varit otillräckliga. Trotsde insatser som har gjorts låg arbetslösheten i - och i landet iövrigt också - högre än och högre änunder . Vi har alltså haft en negativ utveckling när detgäller arbetslösheten. Jagkonstaterade att även om det kan finnas skäl att hoppas att situationen skallförbättras , borde detta få leda till färre öppet arbetslösa istället för till färre i beredskapsarbete. Detta tycker jag borde vara ensjälvklarhet. Detär alldeles riktigt att det är särskilt allvarligt när arbetslösheten drabbarungdomen. Jag kommer själv från en kommun där vi har ett betydande antalungdomsarbetslösa. Vi får hoppas att ungdomslagen, vilkas tillkomst ju centernaktivt medverkade till, kommer att kunna göra insatser här. Men det är viktigtatt vi också har resurser att hjälpa de arbetslösa som 5 protokoll 1983/84:87-91 Omåtgärder för aU öka den personliga friheten intenås av ungdomslagen, och då är beredskapsarbetena av mycket stor betydelse. Manhar inte slutfört diskussionerna med arbetsmarknadsverket om eventuelltytterligare resurser, säger arbetsmarknadsministern. Det är litet synd. Vikänner till att det här alltid är fråga om planeringstider. Jag vet att detråder en mycket stor osäkerhet på länsarbetsnämnden. Den måste planera för ensuccéssiv neddragning. Detta drabbar i sista hand också de arbetslösa, som intefår klara besked om vilka möjligheter de har. Därför hoppas jag verkligen förmår att slutföra diskussionerna och få fram deresurser söm krävs. Det är trots allt arbetslösa människor som det handlar om. Överläggningenvar härmed avslutad. 11§ Svar på fråga 1983/84:355 om åtgärder för att Öka den personliga i har frågat statsrådet omhan avser att vidta åtgärder för att öka den personliga friheten i vissa fall.Bakgrunden är att enligt frågeställaren har krävtkollektivavtal med ett företag som utför skolskjutsar åt en kommun. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Jagvill börja med att erinra om att det är en viktig grundsats i vårtarbetsrättsliga regelsystem att lagstiftaren inte skall gå in och bestämma ivilket fall och i vilka syften parterna på arbetsmarknaden får tillgripafackliga stridsåtgärder. Den fria fackliga stridsrätten har som utgångspunktatt det bör anförtros åt parterna att utnyttja sin rätt under ansvar gentemot samhället,motparten och enskilda utomstående. Det råder en utbredd enighet om att dennagriindsats är riktig och att den har varit till stort gagn för samhälle ocharbetsmarknad. Atten facklig organisation vill ha kollektivavtal även med företag där det förtillfället inte finns några anställda som är anslutna till organisationen kanha flera skäl för sig. Det är ett fackligt intresse att normalakollektivavtalsenliga anställningsvillkor tillämpas vid företagen och att denfackliga organisationen får möjlighet att försäkra sig om att så sker. Det ärockså från föreningsrättsliga utgångspunkter av stor betydelse att enarbetstagarorganisation inte skall behöva namnge arbetstagare på en arbetsplatsför att få begära kollektivavtal och vidta stridsåtgärder. Nären organisation förklarar étt företag i blockad är det inte något ovanligt ochligger inget otillbörligt i att organisationen ger till känna att den inte villatt företagets kunder förlänger tidigare avtal eller ingår nya avtal med detföretaget. Jagvill framhålla att man inte utan vidare, som i synesgöra, kan betrakta en facklig blockad i syfte att få till stånd ettkollektivavtal som ett angrepp på enskilda arbetstagares personliga frihet. Denenskilda arbetstagarens rätt att fritt avgöra om han eller hon vill tillhöra enfacklig organisation berörs inte av ett krav på kollektivavtal som riktas motarbetsgivaren. Anf.33 i (c); Jag framför ett tack till arbetsmarknadsministern för svaret på frågan. Jagställde min fråga till vice statsministern. Det berodde på att han på densenaste tiden har talat mycket om frihet. Jag förmodar att arbetsmarknadsministerndelar vice statsministerns synpunkter på detta område. Närjag första gången fick höra talas om konflikten vid Utters Buss i Frändeforsgick mina tankar till . I det tog ju statsrådetupp hur människors personliga frihet skall kunna öka. Jag vill citera ett litetstycke ur detta tal: "Somsocialdemokrater har vi ett enda mål; Att öka individernas välfärd och frihet.På många samhällsområden, och i många situationer, är gemensamma lösningar detabsolut bästa medlet för att nå dithän. Menvalet av den kollektiva vägen får aldrig bli ett mål i sig. Och kanske är detpå den punkten vi ibland felat. Ivarje enskilt fall måste vi pröva hur vi bäst når målet om frihet och välfärd:Genom kollektiva eller individuella lösningar? Genom regler eller avreglering?Den prövningen måste vara som en ryggmärgsreflex, lika given, likaautomatisk." Jag vill därför ställa ytterligare en fråga tillarbetsmarknadsministern. Tycker arbetsmarknadsministern att den här prövningenär gjord i fallet Utters Buss eller i liknande fall? Anserarbetsmarknadsministern att ett företag som skötts klanderfritt, betalt skatteroch avgifter, betalt avtalsenliga löner, ett företag där de anställda enhälligtundanber sig de fackliga tjänsterna skall motarbetas genom blockad ochpåtryckningar på kommunala myndigheter? Detär inte så att jag vill ha lagstiftning på det här området. Det är helt fel.Centern har sagt beträffande enmansföretagen att det är helt fel att gå in medblockad. Det är det sunda förnuftet som bör råda i dessa fall. Jag tror nästanatt håller med mig om att det är det sunda förnuftet somskall vara vägledande i de här frågorna. Omarbetsmarknadsministern inte något vill kommentera det enskilda fallet,förmodar jag att vi kan vara överens om att det sunda förnuftet säger attsådana här situationer inte skall uppstå. Omåtgärder för att öka den personliga friheten Det ärsjälvklart att den kollektiva vägen - som har sagt - aldrigfår bli ett mål i sig. Men vi vet faktiskt att vi kan nå väsentliga frihetsmålendast genom ett gemensamt, ett kollektivt, agerande. Vi vet så väl, både genomhistorisk erfarenhet och genom insikt om hur Omåtgärder för att öka den personliga friheten arbetsmarknaden ser ut , att enskilda arbetstagare står sig slätt, om de själva i alla lägen skallhävda sina intressen. Det är genom att de tillsammans med andra arbetstagarehar ett gemensamt, ett kollektivt uppträdande som de blir starka och kan hävdasina intressen gentemot arbetsgivarens. Därför är den kollektiva vägen intenågonting som vi skall förtala. Detär beklagligt att den ena centerpartisten efter den andra här i kammaren ochutanför, som t. ex. gjorde , börjar ansluta sigtill den kritik emot våra grundläggande arbetsrättsliga regler som moderaternaförsökt driva mer intensivt under - ja, även tidigare, men merintensivt nu senast. Parternapå arbetsmarknaden skall ta ansvar för sitt agerande. Självfallet kan det ibland göras misstag, självfallet kan det ibland finnas anledning att kritiseraenskilda fackliga organisationers agerande i vissa situationer. Men man börinte därifrån övergå till kritik av den grundläggande rätten att tecknakollektivavtal, av strävan efter att få kollektivavtal på alla arbetsplatseroch att utnyttja de lagliga möjligheter som finns. Glöm inte bort att vifaktiskt i grundlag har slagit fast att de. fackliga organisationerna har rätttill stridsåtgärder i sådana här fall! Det är inte för att skydda facket, utanför att skydda de enskilda arbetstagarna som vi har dessa regler. Detär det sunda förnuftet som måste tala. Om vi inte har den här ordningen, somger parterna både rättigheter och skyldigheter, kan vi aldrig klara vad som äri verklig mening frihet för arbetstagarna. Detär beklagligt att i nu förefaller att argumentera påsamma sätt som i den här frågan. 35 iBengtsfors (c); Det kan naturligtvis vara tacksamt för socialdemokraterna att blandaihop oss med och otid. Men i det här sammanhanget är det såatt människor reagerar mot den utveckling som pågår. tog uppden frågan , och det beror på att händelser av det här slagetverkligen upprör människor. Tydligen upprör de inte arbetsmarknadsministern.Hon tycker att de är normala företeelser på svensk arbetsmarknad och att detskall så vara. Hon tycks mena att facket har den här rätten, och därför skall maninte handla enligt sunt förnuft utan använda maktspråk. Jagtror att man uppnår vissa mål den kollektiva vägen, men man måste undersöka omdet inte finns också andra vägar. Det är väl just detta som har gjort att vicestatsministern tagit upp frihetsfrågorna. Det finns nämligen ett motstånd motutveckligen i samhället, som har blivit så byråkratiskt på många sätt. Manmåste reagera när övertramp görs. Det innebär inte på något sätt förtal avfacket, utan jag tycker att man hjälper facket ifall man i bland talar om fördem som företräder samhället att de har gått för långt. Men jag vet, liksom deflesta, att socialdemokraterna styrs från LO. Jag tolkar helt enkeltarbetsmarknadsminsterns svar på mina frågor om uttersBuss så, att hon menar att de anställda skyddas bäst genom att de inte får sinaönskemål tillgodosedda och att det är fackets röst som skall gälla. Mänga fackliga kolleger känner nog ganska dåligt igen sig i denverklighetsbeskrivning som i försöker ge. Jag trorinte att man uppfattar det så att regeringen i alla lägen bara är eneftersägare av vad facket önskar. Fråganär vad som är ett övertramp. Visst kan det finnas fackliga organisationer somgör övertramp, precis som alla andra organisationer kan göra det. Men det äringet övertramp om en facklig organisation begär att få ett kollektivavtal.Kollektivavtal är grunden för att skapa lugn och ro på arbetsmarknaden.Parterna kan vara väldigt oeniga innan de kommer fram till ett kollektivavtal,men genom detta reglerar de sina inbördes förhållanden. Både parterna och desom finns utanför vet vad som skall gälla. Det är en grundläggande trygghet attdet finns kollektivavtal. Det innebär inte något övertramp om en fackligorganisation försöker se till att arbetsmarknaden blir täckt av kollektivavtal.Det kan naturligtvis finnas situationer när man överskrider de gränser som ärsatta, och jag har diskuterat också sådana här i kammaren. Anf.37 i (c); Jag tror säkert att det finns en hel del fackliga kolleger som kännerdåligt igen sig. Många fackliga företrädare agerar mycket seriöst i de härfrågorna. Jag påstår inte att det är ett övertramp om en facklig organisationbegär kollektivavtal. Men om man inte lyckas komma fram till ett sådant, då ärman från fackligt håll beredd att vidta stridsåtgärder. det fall vi diskuterar har man försökt påverka en myndighet. Man harhotat med blockad - och detta mot de anställdas vilja. Det är det som jag anserär det allvarliga. Det är här frågan om de enskilda individernas frihet kommerin. Skall inte deras uppfattning gälla? Är det kollektivets röst som skallgälla? Överläggningenvar härmed avslutad. 12 § Svar påinterpellationerna 1983/84:90, 91 och 92 om verksamheten med ungdomslag frågat mig vilka åtgärder regeringen har vidtagit för atttillförsäkra att intentionerna i överenskommelsen om och har i två likalydande interpellationer frågat mig vilka åtgärdersom regeringen avser att vidta för att den träffade Om verksamheten med ungdomslag överenskommelsen mellan socialdemokraterna, ,och i vad gäller bl. a. breddning avungdomslagsverksamheten, lärlingsplatser, avbyråkratisering och avtalsfrågorfullföljs. Jagbesvarar interpellationerna i ett sammanhang. Bakgrunden till regeringens förslag om lag omungdomslag var att arbetslösheten bland 18- och 19-åringar låg på en hög nivåtrots att de arbetsmarknadspolitiska insatserna var mycket omfattande; Att varaung och arbetslös är särsicilt allvarligt. Lagen om ungdomslag kan ses som en fortsättning på detheltäckande system som gäller för 16- och 17-åringar. Frånarbetsmarknadspolitiska utgångspunkter är ungdomslagen ett sista skyddsnät förden som ännu inte funnit arbete på den öppna arbetsmarknaden och som inteheller genom utbildning eller någon annan arbetsmarknadspolitisk åtgärd kanförbereda sitt inträde på arbetsmarknaden. Som arbetsmarknads-politisk åtgärdhar ungdomslagen en ny och delvis unik konstruktion. Lagen har varit i kraft . Någon samladredovisning av hur ungdomslagen fungerar finns av förklarliga skäl.inte.efterdenna korta tid. hade 14 000 ungdomar placerats iungdomslag. Efter var 22 000 ungdomar placerade i arbete iungdomslag. På förvånansvärt många ställen har kommuner fått fram långt flerplatser än vad som behövs. Fantasirikedomen har också varit stor när det gälleratt ta fram arbetsuppgifter. I lokalpressen runt om i landet kan man hitta enmängd exempel på detta. Den goda tillgången på platser och det varieradeutbudet innebär att ungdomarna får möjligheter att ha ett reellt inflytandeöver sin egen placering. För att göra starten på lagen om ungdomslag så lyckadhar krävts ett stort jobb av alla som har varit inblandade - arbetsförmedlare,kommunalanställda, parterna på arbetsmarknaden m.fl. Jag behöver ju intepåminna om att beslut om ungdomslag fattades lagenskulle träda i kraft. Låt mig nu övergå till att kommentera de förändringar avförslaget om lag om ungdomslag som föranleddes av den uppgörelse som skedde iriksdagen. Uppgörelsen innebar att de förståndshandikappadeungdomarna skall omfattas av ungdomslagen ända upp t. o. m. ålder.Enligt AMS statistik var omkring 50 förståndshandikappade ungdomar placerade iungdomslag . Riksdagsbeslutet innebar också en vidgning av kretsen avarbetsgivare, så att arbete i ungdomslag även skall förläggas till kommunalaoch landstingskommunala företag. Därutöver kan skogsvårdsstyrelserna låtaungdomar i ungdomslag arbeta åt enskilda arbetsgivare inom skogsbruket.Dessutom kan kommunen förlägga arbete i ungdomslag till enskilda arbetsgivare.Detta kan :ske under förutsättning att det är avgränsade arbetsuppgifter somannars inte hade blivit utförda och som inte är lämpligare att utföra inomramen för någon annan arbetsmarknadspoKtisk stödform. Enligt uppgift från AMSfinns 600 ungdomar av de 22 000 hos enskilda arbetsgivare. F. n. pågår enomarbetning av den information som har gått ut från AMS, så att bl. a.bilden av vilka arbetsgivare som kan komma i fråga blirklarare. Jag vill dock här slå fast att placeringen av ungdomar i ungdomslagmåste ske utifrån den unges önskemål och eventuella särskilda behov. Riksdagensbeslut innebär vidare en viss.utvidgning av möjligheten att utsträckaarbetstiden. T. ex. kan arbetsgivaren på egen bekostnad utsträcka tiden om denunge är underhållsskyldig, om det finns starka personliga skäl eller när detfinns praktiska hinder mot avbrott i arbetet. Enannan ändring i förhållande till regeringens förslag var att ett särskiltbidrag skulle utgå till kommuner som erbjuder ungdomar i ungdomslag utbildningvid sidan av arbete- i ungdomslag. För sådan, utbildning får kommunerna 20 kr.per ungdom och dag. Detta bidrag kan användas för att täcka kommunensutbildningskostnader och/eller för att stimulera att ungdomen deltar i utbildningen. Riksdagenunderströk också att en anvisning till ungdomslag måste föregås av ett ingåendesamtal mellan arbetsförmedlingen och den unge. Samtligadessa frågor kommer att redovisas till . Jag vill i dettasammanhang informera om att regeringen har beslutat att ge AMS i uppdrag attsenast redovisa sina erfarenheter av lagen. Dessutom harSÖ och AMS fått regeringens uppdrag att se över hur arbetsmarknadsåtgärdernaför 18-19-åringar samordnas med och eventuellt påverkar det kommunalauppföljningsansvaret för 16-17-åringar. har delegationen förarbetsmarknadspolitisk forskning (EFA) fått medel frånarbetsmarknadsdepartementet för att bekosta en utvärdering av ungdomslagen.Utvärderingen skall utföras av organisationsbolaget och sociologiskainstitutionen vid . Slutligenhar och tagit upp frågan om lärlingsutbildning.Det har inte gått utbildningsministern debatteradedenna fråga i som en följd av en fråga ställd av . Skolöverstyrelsenhar rapporterat att det i början av detta läsår fanns knappt 4 000ungdomar i lärlingsutbildningen. Antalet beslutade platser för innevarandebudgetår uppgår till 9 500. Jag kan bara instämma iutbildningsministerns svar, att det är angeläget att de platser som står tillförfogande för innevarande budgetår verkligen utnyttjas. 39 (): Först vill jag rikta ett tack till arbetsmarknadsministern för svaretpå min interpellation. Medtanke på de omständigheter som rådde - framför allt var tidspressen hård vidriksdagsbehandlingen - är det bra att snabbt få en avstämning av huruvidaintentionerna i överenskommelsen har förverkligats. Låt vara att detfortfarande är som har förflutit, men icke förty har mycket hänt. Inledningsvisvill jag säga att grundtanken bakom ungdomslagen - dvs. att ungdomarna skallgöra något meningsfullt i stället för att enbart uppbära kontant stöd - ärpositiv och riktig. Tanken är inte ny, men för den skull inte