prot · G70983 · 1983-12-31 00:00:00 — Den här speciella debatten ärockså särskilt intressant för mig, eftersom den rör sig inom det fack där jagsjälv är verksam. Jag kan konstatera att med en viss schvungdeltar i den pågående kampanjen från talarstol mot de fackligaorganisationerna. gör detta med anledning av ett brev, baserat pånågonting som heter Byggfakta från avdelning 25 inom . Man måste nog ha särskild fallenhet förkonspiration, om man i det brevet kan finna någonting att angripa. Det har ibrevet lämnats en mycket fin service åt den som begär byggnadslov; man harnämligen varnat för lycksökarna inom den här branschen. bordeliksom andra säga sig att detta är någonting vällovligt. Ett skäl till att detär alldeles nödvändigt att det finns kollektivavtal i arbetslivet är att vimåste få bort de effekter som lycksökarna och de icke-seriösa företagen skaparute på arbetsplatserna. Hela den här diskussionen, med den utgångspunkt som denhar, måste underkännas. De fackliga organisationerna måste ju ha till uppgift -och ha rätt - att begära kollektivavtal när det uppträder étt nytt företag. Detmå gälla vilken bransch som helst. Finns det inga anställda gäller ju intekollektivavtalet, men finns det anställda gäller det. Jag skulle nu vilja ställa någrafrågor till , vilka det är rätt intressant att få svar på. AnserSten att det är en förmån att slippa betala ut avtalsenlig lön? Är deten förmån om de avtälsregler som man har förhandlat sig till inte gäller? Varförskall det anses som ett övergrepp att begära en avtalsreglering avanställningsförhållandena? ställer man frågor som man egentligeninte vill ha något svar på, därför att man vet svaret. Jag trodde att den frågasom ställde i slutet på sitt förrainlägg var av den karaktären.Jag vet att , som ju så länge varit med i arbetsmarknadsutskottetoch Omförbudför fackliga organisationer att infordra vissauppgifter, m. m. alltsådeltagit i genomförandet av lagar på det arbetsrättsliga området, lika väl somjag känner till att det inte finns någon lag som kan tvinga någon till ettkollektivavtal. fråga är alltså ganska onödig. Sedan till frågan om jag anser att det flnns orimligheteri de moderata förslagen till ändringar av arbetsrättslagstiftningen. I StenSvenssons uppräkning fanns det i stort sett bara orimligheter, enligt mitt sättatt se. Facket skall bevaka sina medlemmars intressen. Om facket idet sammanhanget anser att det kan ha nytta av offentliga handlingar, t. ex.offentliga handlingar som avser ansökningar om byggnadslov, så kan jagegentligen inte finna detta så mycket mera anmärkningsvärt än att tar reda pä att jag har en 7-åring, och månad efter; månad skickar utsina lockelser. Det är i princip samma sak. Det är offentliga handlingar manutnyttjar - bokklubb för att tjäna pengar på 7-äringar, facket föratt bevaka sina medlemmars intressen. 32STEN (): Får jag först säga till att detinte är någon kampanj som vi moderater för. Jag trodde att hadeuppfattat den debatt som vi för här i kammaren med anledning av mininterpellation som en debatt om arbetsfördelningen och ansvarsfördelningen åena sidan mellan politiken och den fackliga verksamheten, å andra sidan mellanmyndigheter och fackliga företrädare. Saken gäller var gränsen skall gå. Jag har inte ifrågasatt, och kommer inte att ifrågasätta,den fackliga verksamhet som bedrivs i traditionell mening. Den förmån som jagtalar om här och som är det centrala för mig är förmånen för den enskilde att iolika valsituationer få välja fritt. Det är den friheten som jag vill slå vaktom. Jaganser det egendomligt, herr talman, attsocialdemokraterna inte vill slå vakt om denna frihet, när de i andrasammanhang sjunger frihetens lov. De åtgärder som statsrådet sig varm för skall syfta till att öka friheten. Ett annat statsråd,civilminister , talar om att man skall avreglera och avbyråkratiserasamhället. Med tanke på vad som i praktiken händer - vilket framgår av deexempel som jag anfört - kan man bara konstatera att allt det där är luft. Detfinns ingen täckning, det finns ingen ambition att i verkligheten görasystemförändringar och ändringar i regelsystemet sä att man ökar den enskildesfrihet. Som jag sade förut blir det i stället rätten för facket att ta sigolika friheter som försvaras. Sedan till arbetsmarknadsministern. Det finns alltså ingenlag som tvingar en till ett kollektivavtal. Det är bra attarbetsmarknadsministern medger detta. Då frågar jag: Vad är till detta? Vill arbetsmarknadsministern att det skall finnas enlag eller inte? Det är naturligt att jag ställer denna följdfråga, herrtalman, därför att det brev som gått ut till enskilda människor frånByggnadsarbetareförbundet är skrivet på ett sådant vis att det går att användasig av uttryckssättet att kollektivavtal skaU tecknas. Man måste ha någonting iryggen som innebär att den fackliga organisationen kan ställa dylika krav. Jag frågarAnna-Greta : Håller med om att det var ettrimligt och korrekt tillvägagångssätt av den här fackliga organisationen att gåut och ställa detta krav på att kollektivavtal skall skrivas? Dessutom har man i brevet antytt i generella, svepandeordalag att det inom denna bransch finns mänga lycksökare och potentiellaekonomiska brottslingar. Är det verkligen rimligt att en facklig organisationskall generalisera en hel bransch pä det här sättet? Ingen skall väl dömas ohörd, utan man skall enligt minmening beivra varje enskilt fall. Man skall inte heller döma en hel grupp. 33 (): säger att det inte är fråga omnågon kampanj. Jag vill dock påstå att det är en mycket noga framarbetadkampanj, där man som ges går ut och misstänkliggörfackföreningsrörelsen. Vidare frågade vad jag anser omarbetsfördelningen mellan myndighet och facklig organisation. Denarbetsfördelningen är solklar. Den enskilda fackföreningen är alltså ingenmyndighet, och det borde veta, eftersom vi här i landet har haften organiserad fackföreningsrörelse . Det kan intevara någonting som man helt plötsligt kommer fram till och säger; Aj, är detså? Frågan riktades visserligen till arbetsmarknadsministern,men jag vill kommentera den. Det gällde lycksökarna. På våra expeditioner runtom i landet händer det väldigt ofta att man får kontakt med människor som harråkat mycket illa ut. Jag vill säga att det skulle vara bra att ha medmoderaterna i kampen för att se till att vi får bort den ekonomiskabrottsligheten från den här marknaden. Jag tycker att det brev somUppsalaavdelningen hade skickat ut i denna del innebar en mycket vänlighandling gentemot en människa som skulle bygga ett eget hus, för det finnsmånga som har gjort dyrköpta erfarenheter. 34 (): Självfallet vill vi komma åt den ekonomiskabrottsligheten, . Det är en självklarhet, så långt är vi heltöverens. Men det är tillvägagångssättet som jag diskuterar. Det skall inte skegenom att företagen förhandsgranskas eller tvingas att inför myndigheter, och idetta fall inför en facklig organisation, bevisa sin ärlighet. Det är ju de somi verkligheten begår brott som vi skall slå till mot. När vi i andra sammanhang talar om skärpta straffsatserbrukar ni ju ironisera över oss moderater och säga att vi ropar på lag ochordning. Ni för ut litet av dubbla budskap i sädana här sammanhang. Vad jag vill ha sagt i denna debatt är att vi inte kangeneralisera eller ingripa mot hela branscher. Vi kan inte bete oss på det sättsom har givit prov på i sitt brev. Man kan inte göraså bara därför att det kan finnas en och annan skurk. Man kan inte döma en helbransch därför att man vet att det finns en och annan som bryter mot lagen. Omförbudför fackliga organisationer att infordra vissauppgifter, m. m. 7 protokoU 1983/84:79-86 Omförbudför fackliga organisationer att infordra vissauppgifter, m. m. Ett sådantsynsätt rimmar verkligen illa med det svenska rättssamhällets traditioner. Kraven på allt fler ingripanden mot näringslivet avsernumera etableringskontroll. Jag sätter detta agerande i sitt sammanhang, motfonden av löntagarfondssystemet, när detta är fullt utbyggt, och i relationtill alla förslagom etableringskontroll. Det flitigaste beställningsskrädderietär just nu eko-kommission, som på löpande band levererar förslagtill åtgärder som inskränker näringsfriheten. Jag noterar också att ordförandeni Hotell- och restauranganställdas förbund talar klarspråk när han säger:"Vi måste slakta den heliga ko som kallas näringsfrihet." När pusselbitarna faller på plats kan vi konstatera ett tydligtmönster. Allt detta går ut på att skaffa sig ökat inflytande och ökad kontrollöver näringslivet. Det får den följden att den enskilde företagarensrörelsefrihet begränsas alltmer. Det ligger naturligtvis i linje med detfondsocialistiska system som man avser att bygga upp. Det är detta perspektivsom verkligen är skrämmande. 35 (): talade om någonting annat ändet brev som han läste upp i det inlägg som han nu höll - det är alldelesklart. Vad den fackliga organisation som åberopades hade gjort var definitivtingen förhandsgranskning, utan man kom med tips och idéer. En av de rätt tunga uppgifter som de fackligaorganisationerna har - inte minst på byggsidan - är att se till att demedlemmar som har hamnat i företag som drivs mindre seriöst får lön,semesterpengar etc. Därför har man en ganska stor kunskap. Jag vill bara säga några ord medanledning av resonemanget om etableringskontroll. Varför har kravet påetableringskontroll ställts? Jo, till följd av den utbredda brottsligheten pådet ekonomiska området. Det är mycket ofta de anställda som drabbas av dennabrottslighet. Det är väl därför inte så konstigt att man ställer kravet att detskall bli en bättre tingens ordning. Det är inte riktigt att säga att mandärmed angriper näringsfriheten. Vad egentligen kämpar för är attvi skall få ett tillstånd som är alldeles orimligt, nämligen att det bara äratt tuta och köra. Att utöka antalet domstolar är ingen rimlig åtgärd. 36STEN (): Det är ändå, , ett obevisatpåstående att det är just företagare utan avtal som är de största ekonomiskabrottslingarna. Det är det som jag vill framhålla. De teser som förs fram idebatten - och som har bekräftats av den fråga som interpellationen handlar om,nämligen beskyllningarna mot en hel yrkeskår i brev-visar att man har ambitionen att beskylla en hel yrkeskår. Fusk kannaturligtvis förekomma överallt. Ingen skall, som jag sade ,dömas ohörd eller på lösa grunder. Faktum är,, att revisorer påpekat att flertaletav dem som förekommer i registren över personer med obetalda skatter ärlöntagare. Den största möjligheten till s. k. svartarbete kan anställda inom t.ex. serviceföretag ha. Enmansföretagarna måste däremot kunna visa upp enhygglig inkomst för att kunna utnyttja avdrag m. m. Ofta använder dessa bådelördag och söndag för att få rörelsen att gå ihop. Anställda med regelbundenarbetstid - dvs. lediga och och fritid efter påvardagar - kan däremot mycket lätt begagna ledigheten till svartarbete. Men detskulle - det vill jag noga understryka - vara mig främmande att för den sakensskull utpeka någon bestämd kategori i samhället. Jag har bara velat redovisaden slutsats som revisorer har kommit fram fill och som går i enannan riktning. Jag vill inte använda deras slutsats för att beskylla en helyrkeskår. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Föredrogs och hänvisades Motionerna 1983/84:2543-2545till lagutskottet /84:2546 till näringsutskottet 9 § Anmäldes och bordlades Proposition 1983/84:108 Vissa frågor rörande samarbete medUnesco 10 § Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellafioner framställts 1983/84:109 av förste vice talman ()till bostadsministern om den aviserade statliga fastighetsskatten; I proposition 1983/84:40 aviseradesen generellt verkande statlig fastighetsskatt "för att nå målet om ettsolidariskt omfördelningssystem". Skatten skulle omfatta samtligahyreshusenheter liksom även småhus samt tomtmark för dessa, bostadsbyggnad päjordbruksfastighet samt vissa exploateringsfastigheter. Undantag skulle görasför de lägenheter, såväl hyresrätts- och bostadsrättslägenheter som egnahem,som omfattas av räntebidragssystemet vid ny- och ombyggnad. Skatteuttagetberäknades bli 1,av taxeringsvärdet för hyreshusfastigheter mot en tredjedelhärav för egnahem och fritidshus. Föredragande statsråd anförde även att en övergång frånhyreshusavgift (och avdragsgill) till en statlig fastighetsskatt i stortsett inte skulle medföra någon förändring av boendekostnaderna för lägenheter iflerbostadshus. I budgetpropositionen 1983/84:100bil. 13 anförs att skatten utgör ett viktigt led iregeringens strävan att begränsa budgetunderskottet samt att den även skall"ses som ett instrument för att uppnå målet om en solidarisk omfördelninginom bostadssektorn". Planerna på en statlig fastighetsskatt har väckt stor orohos de enskilda fastighetsägarna, som huvudsakligen äger äldre fastigheter. Somframgår av SCB:s intäkts- och kostnadsundersökningar går dessa i allmänhet medförlust. För fastigheter färdigställda var resultatet åren 1975-1979i genomsnitt negativt med ett underskott på /m lägenhetsyta.Fastigheter färdigställda uppvisade på motsvarande sätt ettunderskott på mellan . och nära /m lägenhetsyta. Mer än hälften avde enskilt ägda flerbostadshusen har färdigställts . Orsakerna till att äldre hyreshus i allmänhet uppvisarunderskott torde vara att dessa fastigheter inte har några statligaräntebidrag, utan ägarna måste betala marknadsmässiga räntor på sina lån. Tilldetta kommer att reparationer m. m. givetvis kostar mer i äldre fastigheter. De kommunala bostadsföretagen äger främst yngrestatsbelånade fastigheter. Dessa avses undantas från fastighetsskatten, varförde inte heller behöver kompensera sig genom hyreshöjningar. Detta skullemedföra att inte heller de privata fastighetsägarna skulle få kostnadstäckningför fastighetsskatten. En fastighetsägare med en marginalskatt på varshyresfastighet tidigare gått precis jämnt upp skulle t. ex. behöva en extrainkomst på av fastighetens taxeringsvärde för att kunna betala denaviserade skatten på 1,. För hyreshusavgiften på är motsvarande krav ,eftersom den är avdragsgill. Det förefaller därför svårförståeligt med det ovanciterade uttalandet att en övergång till statlig fastighetsskatt i stort inteskulle medföra någon förändring av boendekostnaderna för lägenheter iflerbostadshusen, såvida inte avsikten är att direkt urholka de privatafastighetsägarnas möjlighet att behålla sina fastigheter. Kapitaliserar man värdet av de framtidaskatteinbetalningar som den nya skatten skulle leda till flnner man att i mångafall omkring en tredjedel av fastighetsvärdena skulle gå förlorad. I många fallskulle fastigheternas värde t. o. m. sjunka under det belopp till vilket de ärbelånade. Det är också svårt att se att en skatt med dessa verkningar skulle kunna"ses som ett instrument för att uppnå målet om en solidarisk omfördelninginom bostadssektorn". Med hänvisning till det anförda ber jag att få ställaföljande frågor till bostadsministern; Anserregeringen att det är önskvärt med fortsatt enskilt ägande av hyresfasfigheter? Är regeringenmedveten om att den planerade fastighetsskatten, om den införs, skulle radikalturholka möjligheten härtill? Är regeringenmedveten om att en ytterligare försämrad lönsamhet för de privatägdahyresfastigheterna skulle medföra stora svårigheter för privata fastighetsägareatt klara av erforderligt underhäll, vilket skulle få för byggsysselsättningenstarkt negativa konsekvenser? den /84:110 av Per Stenmarck (m) till kommunikationsministern om ifi Öresundsförbindelserna; Den senaste i raden av utredningarom traflken över har lagts fram (Ds K 1983:2). Att det inte ärförsta utredningen i ämnet framgår av inledningen, där det talas om "enöversyn och uppdatering av det utredningsmaterial som lades fram av1975 års dansk-svenska Öresundsdelegationer". Enbart har en lång radutredningar, kommissioner, expertgrupper, enmansutredningar, delegationer ochberedningar kommit och gått utan att lämna andra spår efter sig än en uppsjöav publikafioner. tillsattes den svenska och danskaÖresundsdelegationen, 1962 kom betänkandet Öresundsförbindelser (SOU 1962:53,54), 1964 fillsattes den svenska Öresundsgruppen med uppgift att tillsammansmed danskarna bereda frågan om fasta förbindelser, 1967 kom betänkandet Fasta förbindelseröver (SOU 1967:54), föreslog danskarna en storflygplats påSaltholm, 1972 tog den svenske kommunikationsministern upp förhandlingar meddanskarna, slöts en överenskommelse mellan om att anlägga fasta förbindelser över , i december samma årgodkändes överenskommelsen av (prop. 1973:146), i april 1975tillsattes en delegafion för fortsatt beredning av Öresundsdelegationen, i mars1978 avlämnades betänkandet Öresundsförbindelser (SOU 1978:18, 19, 20), i april1980 lade SJ/DSB ftam promemorian Framtida förbindelser över omtågfärjeförbindelse , kom från Malmödrätselkontor ett utkast fill en företagsekonomisk kalkyl för en , 1983 kom SJ:s färjeutredning och den tidigarenämnda Öresundsförbindelser, översyn. Vad alla borde vara överens om är att Öresundsfråganär färdigutredd. Det är dags att nå fram fill ett beslut. Det allvarliga med den senaste utredningen är inte vad deninnehåller i sak, utan den håglöshet och det uppenbara ointresse att drivafrågan mot en lösning, som den präglas av. Detta tar sig åtminstone tvåuttryck: a Utredning skall uppenbarligenåterigen följas av utredning. sade kommunikationsministern ikammaren att det är nödvändigt med "en särskild studie av vissa båderegionala och nationella näringslivs- och sysselsättningseffekter". Vid samma tillfälleunderströk statsrådet påstådda ointresse för frågan.Kommunikafionsministern menade att hans danske kollega gått "så långt atthan sade: Även om vi får broarna gratis är vi inte beredda att diskutera dettanu." 1 en tidningsintervju i danskaBerlingske Tidende konträr trafikminister ; "Det är ingen idé att sätta sig med och prata Öresund.Det svenska intresset för en fast förbindelse kan inte varasärskilt stort." Medan utreder och de ansvarigaministrarna i och inte kan komma överens om vem av dem sominte vill tala med den andre om vad, håller den sista färjetrafiken iåretruntdrift mellan och på att lägga ned sig själv. Detta ären skandal! motionerar socialdemokratiska riksdagsledamöter om att ipraktiken förbjuda den planerade svävartrafiken mellan och , genomatt söka hindra tullklarering. Därmed är risken uppenbar att vi för lång framtidcementerar en barriär mitt i . Kritiken är hård mot rederierna därför attflygbåtarna mellan och tas ur drift. Verksamheten är misskött,heter det. Och troligen kunde den ha skötts på ett betydligt bättre sätt. Menkanske är detta priset som vi tvingas betala för alltför många restriktioner påfärjetrafiken över . En radmindre åtgärder skulle sannolikt kunna förbättra situationen: Smärreförändringar av lex kan tillföra rederierna tiotals miljoner kronorvarje år, och möjliggöra investeringar i nytt tonnage. Ett slopande avde föreslagna nya reglerna om samlastningsgods skulle främja handeln övergränserna. Q En ändringav regeringsuttalandet från budgetpropositionen att upphäva Öresundsdeklarafionen ger en årseffekt på ca en miljonkronor. Q Ett tillbakadragande av förslaget om nya regler för exportkontrollriktade "mot särskilt utvalda företag och företagsgrupper" skulle stärka D Tillåten försäljning av parfym och kosmetika , kan också stärka Det är denna typ av åtgärder som är nödvändiga, inte vare sig förbud mot viss färjetrafik eller kommandebidrag till rederierna. undrar man om inte de färjenegativa åtgärderna ärdirekt tillkomna för att påskynda en kommunalisering av Öresundstrafiken. Avsikten med kommunala bidrag är uppenbar. Det gäller attfå insyn och kunna påverka. Men politiker är dåliga företagare. Detta är ettfaktum som inte minst är välbekant i . Risken är uppenbar för en rundgångsekonomi, där nyaavgifter och restriktioner skall betalas med kommunala bidrag. Förmodligen fårvi ytterligare försämrade förbindelser, ännu högre priser, minskad lönsamhetoch kanske i slutändan inga möjligheter att ersätta uttjänta båtar. kommunerna--- Ochsä fortsätter den onda cirkeln. Sammasamhälle som ett antal politiker nu vill skall ingripa med ekonomiska bidrag ärsjälvt främsta orsaken fill situationens allvar. Kompetensen i driften avfärjetrafiken över kommer inte att öka med polifikernas intåg. Det finnsockså anledning att ifrågasätta ägarförhållandena för den dominerande delen av färjorna i Öresundstrafiken. Antingendriver SJ direkt fäijetrafik - tillsammans med danska DSB - eller också gör mandet indirekt genom sitt dotterbolag , som äger färjerederietScandinavian (). Det är säkert väldigt bekvämt att äga denstörsta "konkurrenten", men det kan inte uteslutas att detta faktumhar hämmat SFL:s verksamhet. I den publicerade utredningen nämns siffrorna 8,8miljoner ton i beräknad total godskvantitet över . Detta skalljämföras med 1982. En aspekt som också bör vägas in är attstora linjerederier investerar i så stort tonnage att trafiken i enframtid kan komma att gå långt söder om . I en sådan situation blirfeedertrafik med bl. a. trailerfordon och järnväg nödvändig. Trafiken överÖresund kan då komma att bh långt större än beräkningarna. Finns det någonberedskap från regeringens sida för en sådan utveckling? Vilka omedelbara åtgärder är kommunikationsministernberedd att vidta för att nå nödvändiga förbättringar av Öresundstraflken? Är kommunikationsministern beredd att medverka till attfärjetrafiken över , åtminstone i avvaktan på en fast förbindelse, gesmöjlighet att utvecklas? Är regeringen beredd att se till att tullklarering kommertill stånd, så att svävartrafik möjhggörs mellan och ? Är kommunikationsministern beredd att ta initiativ tilldiskussioner med SJ att i konkurrensfrämjande syfte sälja ut SFL? Är kommunikationsministern beredd att inför kammaren ge enredogörelse för vad som verkligen sagts vid samtal med den dansketrafikministern? Är kommunikationsministern beredd att i sina diskussionermed representanter för den danska regeringen också diskutera förbättringar förfärjetrafiken? Kommer regeringen att under den innevarande mandatperiodenlägga fram förslag till hur Öresundstrafiken skall kunnaförbättras? 11 §Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1983/84:347 av (vpk) till statsrådet om den planerade indragningen av Riksradions distriktskontor i : Vilka åtgärder kommer regeringen att vidta för att förhindra den planerade indragningen av Riksradionsdistriktskontor i ? 1983/84:348 av (vpk) till statsrådetBengt om den planerade indragningen av Riksradions distriktskontor iFalun: Vilka åtgärder kommer regeringen att vidta för att förhindra den planerade indragningen avRiksradions distriktskontor i ? 1983/84:349 av Per (vpk) till statsrådet om den planerade indragningen av Riksradions distriktskontor iÖrebro; Vilka åtgärder kommer regeringen att vidta för att förhindra den planerade indragningen av Riksradionsdistriktskontor i ? 1983/84:350 av BertU Måbrink (vpk) till statsrådet om den planerade indragningen av Riksradions distriktskontor i ; Vilka åtgärder kommer regeringen att vidta för att förhindra den planerade indragningen av Riksradionsdistriktskontor i ? 1983/84:351 av (vpk) till statsrådet om den planerade indragningen av Riksradions distriktskontor iKarlstad; Vilka åtgärder kommer regeringen att vidta för att förhindra den planerade indragningen avRiksradions distriktskontor i ? 1983/84:352 av () tillkommunikationsministern om säkrare skolskjutsar: Skolbusstragedin i norra har visat de risker somhänger samman med den omfattande trafiken med dagliga skolskjutsar i vårt land.Att denna trafik måste omgärdas av stränga säkerhetskrav är uppenbart. Sådanakrav gäller bl. a. det maximala antalet barn som får transporteras ,något som enligt pressuppgifter hade överskridits i olycksbussen. Särskildakrav borde också ställas på färdvägen som bussarna kör. Att - som i detaktuella fallet - passera en obevakad järnvägsövergång är självfallethelt olämphgt.