prot · G709154 · 1983-12-31 00:00:00 — Min frågagäller alltså om utskottet har ändrat uppfattning på den här punkten. Vissaanslag till grundläggande högskoleutbildning rh.m. 138 (): Jag skall mycket kortfattat svara : Vi har inte ändratuppfattning. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1 (antalet nybörjarplatserinom högskolan) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 1 av -bifölls medacklamation. Vissaanslag till grundläggande högskoleutbildning m. m. Mom. 8 (tillträde till gmndläggandehögskoleutbildning) Först biträddes reservation 3 av Per m. fl. reservation 2 av - med acklamation.Härefter bifölls utskottets hemställan med 214 röster mot 79 för reservation 3 av PerUnckel m. fl. 13 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 1 (avveckling avregionstyrelsema) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 4 av Per m.fl. - bifölls medacklamation. Mom. 2 (utökning av antalet platser ifördjupningskurs i arbetsterapi) Utskottets hemställan - som ställdes motreservation 5 av Per m.fl. - bifölls med acklamation. Mom.1 (översyn av den tekniska högskoleutbildningen) Utskottetshemställan bifölls med 261 röster mot 49 för reservation 8 av ochLarz . Mom. 2 (förstärkning av per capita-resurserna förcivilingenjörslinjema) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 9av Per m.fl. - biföllsmed acklamation. Mom.7 (en samhällsplanerarUnje) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 10 av och - bifölls med acklamation. Mom.8 (matematikerUnjens dataloggren) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 11 av Per m.fl.- bifölls medacklamation. Mom.11-14 (utvärdering av "YTH, m- m.) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 12 av Per m. fl. - bifölls medacklamation. Mom.17 (yrkesteknisk högskoleutbildning vid högskolan i ) Utskottetshemställan bifölls med 284 röster mot 18 för reservation 13 av ledamöter avstod från att rösta. Mom.18 (yrkesteknisk högskoleutbildning m. m. i ) Utskottetshemställan biföUs med 289 röster mot 20 för reservation 14 av ledamot avstod från att rösta. Mom. 19 (yrkestekniskhögskoleutbildning inom verkstadsteknik med inriktning mot produktionssystemlokaliserad till ) Utskottetshemställan bifölls med 274 röster mot 32 för reservation 15 av . 3 ledamöter avstod från att rösta. Mom.24 (lokalisering av utbildning inom området fastighets- och bostadsförvaltningtill högskolan i ) Utskottetshemställan bifölls med 284 röster mot 23 för utskottets hemställan med denändring däri som föranleddes av bifall till motion 1724 av ochTore . 1 ledamot avstod från att rösta. Vissaanslag till grundläggande högskoleutbildning m.m. Mom. 1 (översyn avdatautbildningen) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 18 av och - bifölls med acklamation. Mom.2 (systemvetenskapUga Unjens längd, organisation m.m.) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 19 av Per m. fl. - bifölls medacklamation. Mom.6 (planeringsramar för ekonomlinjen) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 20 av Per m. fl. - bifölls medacklamation. Mom.7 (resursförstärkning för ekonomlinjen och juristlinjen) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 21 av Per m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.8 (planeringsramar för sociala linjen) Utskottets hemställan, somställdes mot deb reservation 23 av PerUnckel m. debreservation 22 av Bjöm , bifölls med acklamation. Mom.9 (planeringsramar för psykologlinjen) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 24 av Per m.fl.- bifölls medacklamation. Mom.12 (planeringsramar för förvaltningslinjen och linjen för personal-ocharbetsUvsfrågor) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 25 av Per m. fl. - bifölls medacklamation. 21§ Ändring i sekretesslagen Föredrogs betänkande1983/84:29 om ändring i sekretesslagen (1980:100) (prop. 1983/84:142 delvis). Anf.139 (): Den del av proposition 1983/84:142 som omfattar en ändring i sekretesslagenhar behandlats av och redovisas i utskottets betänkande1983/84:29. I propositionen föreslås vidgade befogenheter för myndigheter attutan hinder av sekretess lämna uppgifter om misstankar om brott till polis ochåklagare. Ändringarna i sekretesslagen är ett led i kampen mot ekonomiskbrottsUghet, narkotikabrott och grövre våldsbrott. Iall sekretesslagstiftning gäller att skapa en lämpUg avvägning mellan skydds-och offentlighetsintressena. För oss moderater är skyddet av den personligaintegriteten av stort för att inte säga omistligt värde. Med tanke på deallvarliga brott det här är fråga om, finner vi dock att samhällets intresse avatt bekämpa denna typ av brottslighet är så stort att det övervägerskyddsintresset. Vi biträder alltså i stort den relativt måttfulla sänkning avsekretessgraden som föreslås i propositionen, och jag kan i princip yrka bifalltill hemställan i betänkandet i detta avseende. Propositionensförslag om ändrad sekretesslag har endast föranlett tre motioner och har iutskottet inte lett till några större meningsskiljaktigheter. I betänkandetbehandlas också motioner om sekretess som väckts under allmänna motionstiden,och jag kommer, herr talman, i fortsättningen av mitt anförande endast attuppehålla mig vid de synpunkter som framförts i reservationer av de moderataföreträdarna i utskottet. Ireservation 2 fastslås att beslut att lämna ut uppgifter om brott ellermisstänkta brott skall fattas av myndigheten och inte av enskild tjänsteman.Liknande tankegångar finns i BRÅ-gmppens förslag, som ligger till gmnd förpropositionen. I praktiken borde en sådan beslutsordning som reservanternaförordar fungera så, att beslutet fattas av ett särskilt organ eller enspeciell befattningshavare med behörighet att företräda myndigheten. Det ärbåde ett förmodande och en förhoppning att den föreslagna ändringen avsekretesslagen inte skall leda till att alltför många ärenden skall bU föremålför vidarerapportering. För likformig behandling och för undvikande av felaktigtuppgiftslämnande är det rimligt att mtinema formaliseras som föreslagits ireservation 2. Jag ber att få yrka bifall till denna. Ettområde där sekretessen av hävd har en högre dignitet än annorstädes ärsjukvården, säkerhets- och försvarsfrågoma möjligen undantagna. Allamänniskor som söker vård har varit vana vid att alla uppgifter som hanterasinom vårdlagen varit strängt förtroliga. Personalen har varit lojal och settdet som en hederssak att sekretessen upprätthållits hundraprocentigt.Naturligtvis skulle jag kunna säga att detta förhållande råder också . Mendet finns några störande inslag i den här bilden. Det ena är den tilltagandedatoriseringen av patientuppgifter. marnalyser nu allt oftare känslig information om patienternas sjukdomstillstånd ochbehandlingsprogram. Datorerna gör det allt svårare, trots allsekretesslagstiftning, att skydda integriteten. Den andra faktorn som kan görasekretessen på hälso- och sjukvårdsområdet mindre säker är att praktikanter ochelever, som i stor omfattning vistas på vårdinrättningarna, inte omfattas avreglerna om tystnadsplikt i sekretesslagen. MotionärenGunnar i och de moderata reservanterna finner detotillfredsställande att myndigheterna skall behöva utfärda speciella förbehållför att elever och praktikanter skall omfattas av tystnadspUk-ten. Inte minstär det ett administrativt problem, eftersom det rör sig om ett mycket stortantal elever. Jag instämmer i motionsyrkandet att skall hemställa omutredning och förslag till regler om tystnadsplikt för elever som deltar ioffentlig verksamhet och yrkar därmed bifall till reservation 4. BjörnKörlof och har i en motion yrkat sekretess för register övervapeninnehav. Motionärerna menar att de öppna registren över vilka somäger och kan förmodas förvara vapen i sina hem kan utnyttjas i förberedelsernaför brott. Om så sker har inte utretts, men det är oomtvistat att alla slagsvapen är mycket attraktivt stöldgods. Detär också helt'klart att det, även om vapnen förvaras enligt givna anvisningar,är lätt för vapentjuvar försedda med lämpliga verktyg att komma över vapen.Mestadels är det hagelgevär som stjäls, men det är svårt att tro att dessavapen kommer till användning vid harjakt. Att sälja vapen till seriösa jägareär omöjUgt. Alltså återstår användning vid nya grövre brott, kanske väpnade rånoch grova våldsbrott. Detta bör alltså på alla sätt försvåras, och motionärernahar påpekat ett led i brottskedjan som inte är försumbart. Medanledning av behandlingen av en liknande motion yttrade rikspolisstyrelsen1982 följande: "Motbakgrund av den oroväckande omfattning av vapenstölder som råderi vårt land, anser RikspoUsstyrelsen liksom motionären att det ärotillfredsställande att polismyndighetemas vapenregister är offentliga.RikspoUsstyrelsen ställer sig bakom förslaget att vapenlagens och sekretesslagensregler får sådant innehåll att register över enskildas vapeninnehavsekretessbeläggs." Rikspolisstyrelsenhar beretts tillfälle att yttra sig också över den motion som vi nu behandlaroch meddelar att man vidhåller de synpunkter som framfördes tillkonstitutionsutskottet . Förhållandena har alltså inte förbätfrats. Jagfinner motionäremas förslag på denna punkt välgmndat och yrkar bifall tillreservation 6. Ireservation 7 slutUgen behandlas en motion, där jag och påtalarden bristande sekretess som trots lagtexten råder på skatteområdet. I 9 kap. 1§ sekretesslagen sägs inledningsvis: "Sekretess gäller i myndighetsverksamhet, som avser bestämmande av skatt eller som avser taxering eller i övrigt fastställande avunderlag för bestämmande av skatt, ." samma paragraf heter det:"Sekretessen gäller inte beslut, varigenom skatt 11Riksdagens protokoll 1983/84:153-154 ellerpensionsgmndande inkomst bestäms eller underlag för bestämmande av skatt fastställs, ." Detsynes oss motionärer som om det senare stadgandet i väsentliga delar upphäverdet skydd för personlig integritet som lagparagrafens inledning ger uttryckför. På annat sätt kan man inte tolka de uppgifter om personliga och ekonomiskaförhållanden med initierade uppgifter om vägrade avdrag, som vissa tidningaravslöjar i sensationsform när taxeringarna är avslutade och protokollen justerade. Eftersomdeklaration och taxering är en återkommande handling och i hög gradberör den personUga integriteten* måste sekretesskyddet i taxeringsärenden varamycket starkt. Uppfattningen delas uppenbart av föredragande statsråd, som närlagen antogs anförde följande: "Denskattskyldiges långtgående plikt att lämna uppgifter om sina förhållanden gerskyddsaspekten en särskild tyngd. Man kan nämligen inte bortse från att det avden stora mängden skattskyldiga skulle upplevas som integritetskränkande attuppgifter om deras självdeklarationer kom till offentligheten, även om dessauppgifter i och för sig är av tämUgen alldaglig beskaffenhet." Fleraremissinstanser påtalade att förslaget till skattesekretess var föroffentUghetsvänligt. I en speciell rapport framhöll ochstatskontoret att beskattningsarbetet i första instans borde sekretessbeläggasi störte utsträckning. Föredragande statsrådet drog den slutsatsen att dettaskulle kräva absolut sekretess i första instans men ville inte föreslå en sådanåtgärd. Medden erfarenhet som vi nu har av skattesekretessen ansåg vi motionärer att detnu var dags för en skärpning av lagen för att öka deklaranternasintegritetsskydd. Vår avsikt var dock aldrig att undandra den intresseradeallmänheten detaljer, som kan läsas i t. ex. den populära taxeringskalendern.S. 1 i den allmänna självdeklarationen skulle enligt vår mening fortfarandevara öppen. Under utskottsbehandUngen klargjordes att detta var oförenligt medyrkandet om absolut sekretess. Denborgerliga minoriteten delar dock vår uppfattning att något bör göras för atträtta till vad som bUvit fel och inte fömtsågs när lagen stiftades.Reservanterna anser att starka skäl talar för att motiveringarna till taxeringsnämndemasbeslut bör vara sekretesskyddade. Reservation 7 utmynnar i en hemställan attriksdagen hos regeringen begär förslag till ändring av 9 kap. 1 §sekretesslagen så att detta blir fallet. Meddet anförda ber jag, herr talman, att få yrka bifall tiU reservation 7 och iövrigt till utskottets hemställan. 140 (): All sekretesslagstiftning är förenad med besvärliga avvägningar mellanolika intressen. Det gmndläggande intresset för såväl enskilda som samhälle ien demokrati är öppenheten. Utan en vidsträckt öppenhet kan inte en demokratifungera. Informationen måste flöda så att sakligt välgmndade åsikter kan brytasi den allmänna debatten. Motdetta gmndläggande intresse av öppenhet står dock i många sammanhang denenskildes intresse av skydd för den personliga integriteten, företagensintresse av skydd för affärs- och fabrikationshemligheter och statens intresseav skydd för viktiga samhällsfunktioner. Tillsaken hör att problemet blivit allt besvärligare genom den snabbautvecklingen av informationstekniken och de nya möjUgheterna att lagra,sammanföra och sprida uppgifter. Deavvägningar som således alltid måste göras är ofta svåra, och effekterna av deavvägningar man slutligen gör är också svåra att fömtse. Dessasvårigheter åskådliggjordes i en rad fall när vi 1980 efter ett mycket mödosamtförarbete antog den nya sammanhållna sekretesslagen. Vi garderade oss också dengången genom att klart ange att en del av de avvägningar som då gjordes fickövervägas ytterUgare när man fått erfarenhet av hur de verkade i den praktiskahanteringen. Vi har också fått ändra i sekretesslagen ganska flitigt. Hurpåträngande dessa frågor är visas också av att vi regelmässigt har ettbetydande antal motioner där kraven på ökad öppenhet och ökad sekretess korsarvarandra. Enav de frågor som vi gmbblade mycket över 1980 var i vad mån och på vilka gmnderuppgifter som var sekretessbelagda inom en myndighet skulle få överföras annan myndighet som hade behov av eller användning för uppgiften.Huvudregeln i sekretesslagen är att sekretess gäller även mellan myndigheter,av det enkla skälet att en sekretessbelagd uppgift blir allt mindre sekret jufler som får ta del av den. var det uppenbart att om myndigheterskulle kunna fullgöra sina ålägganden så var det ibland rätt nödvändigt attäven sekretessbelagda uppgifter kunde föras över från en myndighet till en annan.Det är ett utflöde av den princip som i den gamla regeringsformen uttrycktes såatt myndigheterna skall räcka varandra handen. Men det är viktigt för denpersonliga integriteten att gmndregeln gäller och att den genombryts endast ide fall där det finns välmotiverade och angivna skäl. Förslageni den proposition som utskottet nu haft att behandla rör sekretessen mellanmyndigheter. Propositionen föreslår att myndighet i större utsträckning än vadsom redan gäller inom vissa områden skall få rätt att lämna ut uppgifter ommisstankar om allvarUgare brott till polis och åklagare, utan att vara bundenav gällande sekretess. Attsådana uppgifter skall få lämnas ut kan tyckas självklart. Så självklart är det dock inte. Dels kan ett uppgiftslämnande av dethär slaget inspirera till ett olustigt angiveri, dels kan det försämraförtroendet för den ansvariga myndigheten från enskilda och därmed leda tillatt myndigheten inte på bästa sätt kan fullfölja sina primära uppgifter. Dettagäller särskilt myndigheter inom vårdsektorn. Man kan således hainvändningar mot förslagen i propositionen. Fråncenterns sida - och i allt väsentligt gäller detta utskottet som helhet -har vidock godtagit propositionens förslag. Vi har gjort det därför att vi tycker attdet är viktigt att man kan göra brottsbekämpningen effektivare. Men också därför att förslaget är betydligt restriktivareän det ursprungliga förslaget från BRÅ. Myndigheterna åläggs således ingenrapporteringsskyldighet men de ges möjUghet att rapportera. Men dennamöjlighet skall kunna utnyttjas endast när det gäller grövre brott. Dessarestriktioner gör att faran ' för missbruk minskar. I samband med propositionen behandlar utskottet ett antalmotioner, varav flertalet kräver bättre sekretesskydd. Vi från delarmajoritetens syn vad gäller flertalet av motionerna. Man bör vara försiktigmed att vidga sekretessen. Det är öppenheten som skall vara grundprincipen. Försekretess krävs det övertygande skäl. I några fall berör motionerna dessutomfrågor som snart kommer upp som ett utflöde av pågående eller avslutadeutredningar. I några fall har vi från dock funnit attmotionskraven är berättigade. I två av fallen gäller det frågan omkonsekvens och följdriktighet i sekretesslagstiftningen. Ett sådant fall har aktualiserats i en motion av gäller sekretessen i besvärsärenden i vissa rättshjälpsfall som avgörs och . För vanliga domstolargäller, att om de erhåller sekretessbelagd uppgift från annan myndighet i sitträttsvårdande arbete, överförs sekretessen också till domstolen. Motsvarandeöverföring av sekretess gäller inte i de fall som tagits upp i motionen. Dettaär enligt vår mening en inkonsekvens som inte är motiverad och som kan varatill skada för den enskilde. Vi från centem anser i reservation 5 att detta ären brist som bör rättas till, och vi kräver av regeringen en översyn härvidlag. Ett annat fall av uppenbar och icke avsedd inkonsekvenshar tagits upp i en moderat motion och gäller uppgifter i samband med.taxeringen. Det är att märka att sakfrågan här inte är vilka principer somskall gälla för skattesekretess. Vad frågan rör är i stället att denskattesekretess, som faktiskt beslutat om för taxering i förstainstans, inte skall genombrytas genom den utformning som taxeringsnämndernasbeslut om avvikelse från självdeklaration numera fått. Oavsett vad man tyckerom skattesekretessen, kan det inte vara rimligt att de uppgifter som ärsekretessbelagda i själva deklarationsblanketten skall vara offentliga i vissaav taxeringsnämndens beslut. Det har heller, såvitt jag förstår, aldrig varitriksdagens avsikt. De inkonsekvenser som påvisats finnas bör således åtgärdas.Det tycker vi från tillsammans med moderater och folkpartister i reservation7. Av andra skäl än de som jag anfört som motiv för de tvåreservationer jag tidigare refererat till, har vi från centem också anslutitoss till reservation 6. Det gäller ett krav på sekretesskydd för register omvapeninnehav. Det är vanligt att vapen som används vid brott är stulna. Det kaninte vara ägnat att främja önskvärd avhållsamhet härvidlag att den som vill hatag på vapen kan gå till ett öppet register och se efter var han kan hämtavapen. Med det anförda yrkar jag bifall till reservationema5,6 och 7 bch i övrigt till utskottets förslag. 141 (): Vi diskuterar f.n. sekretesslagstiftningen. I pedagogiskt syfte skalljag börja med att citera en annan lag, nämligen . I det kapitelsom handlar om förundersökningar i brottmål i står det: "Underförundersökningen skall utredas, vem som skäligen kan misstän kas fö'' brottet och om tillräckliga skäl föreligga för åtal mot honom ." I det kapitel som handlarom häktning står det: "Är någon påsannolika skäl misstänkt för brott, må han häktas, om --- skäligen kan befaras,att han avviker ." Man måste också vara skäligen misstänkt för attfå reseförbud, Ialla dessa fall, som är hämtade från , har lagstiftaren -det är ju-faktiskt riksdag - ansett att det inte räcker för ingripandebara med en enkel misstanke. Man måste på något sätt gradera misstanken. I dethär fallet har lagstiftaren gjort det med "skäligen". Det betyder attdet är större krav på misstanke. Det går att misstänka vem som helst iriksdagen för vad som helst, men det är inte skäl nog för att göra ettingripande. Man måste ha någonting mera konkret, någonting påtagligt att bevisaskulden med. Jag tror att den gången tyckte att det var bra attställa stränga krav och inte tiUåta någon att komma med vilken fråga om misstankesom helst. BRÅ-gmppen,som ju ligger bakom det ändringsförslag som vi diskuterar , hade också insettdetta och hade dessutom föreslagit att man i lagen skulle kräva att detskäligen kan antas att brott har begåtts för att utlämnande av handlingar skallfå ske. Det uttrycket tyckte några remissinstanser inte passade in isammanhanget, och de kom med olika alternativ. Inte ens justitieministern haremellertid kunnat åberopa någon enda remissinstans som tyckt att det varonödigt att försöka ge en anvisning beträffande graden av misstanke. Då är detfaktiskt mycket förvånande att han rätt och slätt tagit bort graderingen. Detär ännu mer förvånande att han har gjort det som han skrivit i detsom vi bmkar kalla brödtexten: "Givetvisbör misstankarnas styrka vara en av de omständigheter som en myndighet tarhänsyn till när den prövar om uppgifter bör lämnas ut eller ej." Frånfolkpartiets sida är vi helt ense med justitieministern om att misstankarnasstyrka är av betydelse - det gäller här som i alla andra juridiska frågor ommisstankar. Jag sade inledningsvis att i andra sammanhang brukar lagstiftaren,riksdag, alltid ange graden, och därför är det väldigt riskabelt attinte göra det i det här fallet. Varoch en som i praktiken sysslar med lagtolkning vet att s. k. analogitolkningär mycket vanlig. Justitieministern själv borde åtminstone veta det. Omlagstiftaren kräver skälig misstanke i ett fall men bara misstanke i ett annatfall, kommer den som skall tolka lagen att anta att lagstiftaren har menatnågonting med detta. Den lagtext som är föreslagen kommer med storsannolikhet att tolkas analogt, trots att inte har menat det så,och det är inte bra. Det är därför vi från sida försökte få denändringen att det skulle krävas "välgmndad misstanke om brott" innanen myndighet kan lämna ut sekretessbelagda handlingar tUl en annan. 12Riksdagens protokoll 1983/84:153-154 Vi kan inte'tillstyrka den utslätning sommajoriteten har accepterat. Dess värre tycks det vara så att majoriteten haraccepterat förslaget, utan att ens fundera över de problem som kan uppstå i dethär sammanhanget, och bara upprepat propositionsskrivningen. Jagskulle vara tacksam om ville vara snäll och förklara varför detinte behöver komma till uttryck i lagtextenyw. ?/ i sekretesslagen hur stark enmisstanke skall vara för att man skall få dela med sig av hemliga handlingar.Jag har inte kunnat läsa mig till ett enda skäl. Det är rimligt att jag fårhöra ett; jag borde få höra flera. Vi har från sida i vår motion anfört att det bör varamyndigheten, inte vilken enskild befattningshavare som helst, som skall prövaom utlämnande skall ske. Även på den punkten stöder vi alltså BRÅ-gmppensförslag. Vi tycker inte att det är en onödig omgång att lägga sådana viktigabeslut på myndigheten som sådan. Det gäller inte något slags ärenden somförekommer varenda dag. De torde bli ganska sällsynta. Det finns inte ens någonenkel misstanke mot majoriteten av svenska folket för att i ett kör ha begåttbrott som straffas med fängelse. Vi är ganska laglydiga i , trots allt.Det handlar om sällsynta ärenden och allvarliga ärenden, och då borde beslutentas av myndigheten. Det är av denna anledning vi har motionerat om en ändringockså på den här punkten. Detjag har sagt innebär att jag yrkar bifall till reservationerna 2 och 3 ochdessutom till reservation 6, som den moderate talesmannen och har talat om. Jag beklagar att jag måste ta kammarens tid i anspråk gång efter , men när mina kolleger i utskottet inte har velat lyssna tillmina kloka utläggningar där, får de göra det här. 142 (vpk): Vpk:s representant i har avgivit tvåreservationer till det här betänkandet - nr 1 och nr 8 - som jag skall be attfå kommentera. Reservationnr 1 rör den proposition som är huvudämne för betänkandet, nr 142.Propositionen innebär att man skall lyfta på en del av sekretesskyddet för attmyndigheter skall kuhna vara polisen behjälpliga med att uppspåra misstänktabrott. Det är uttryck för en princip som vi tycker är en smula riskabel, rentallmänt sett. Vi kan förstå att det kan uppkomma krav på ett sådant mildrandeav sekretessen med hänsyn till nödvändigheten att bekämpa vissa typer avbrottslighet, men vi anser att man allmänt skall vara mycket försiktig med attgöra andra myndigheter till något slags biståndsorgan åt polisen.