prot · G709130 · 1983-12-31 00:00:00 — I regeringen har olika personer ansvar förolika delar av politiken. Så är det också i oppositionen,arbetsmarknadsministern. Jag kan förstå om arbetsmarknadsministern villdebattera med , men också en minister i den sittande regeringen fårfaktiskt acceptera att det finns en arbetsfördelning även i moderata samlingspartiet. Tänk vilken konstig situafion som skulle uppstå omoppositionen, varje gång vi ställde en fråga eller en interpellation omregeringspolitiken, skulle kräva att statsministern skulle svara på fråganeller interpellationen. Det är alldeles orimligt. Statsministern, som vi hadevelat debattera med, befinner sig inte i salen och antagligen inte ens ilandet. Vi kan från moderata samlingspartiet inteutgå från något annat än den faktiska statistik som finns överarbetsmarknadsläget och vad som har hänt i sedan vi fick ensocialdemokratisk regering efter det senaste valet. Och det som de siffrornavisar kan bara betecknas på ett sätt, nämligen som rekordarbetslöshet. Löftetom full sysselsättning, som gavs så beredvilUgt ochunder valrörelsen som föregick valet, är sviket. Vi kan också konstatera att regeringensarbetsmarknadspolitik de facto innebär att fler och fler människor sätts ikonsflade jobb och att fler och fler människor blir beroende av bidrag i olikaformer genom AMS-arbeten och arbetslöshetsersättning. Filosofin när det gäller att bekämpa den ekonomiskaobalansen och inflationen i socialdemokratins är att man skall harekordarbetslöshet. Vi kan inte dra någon annan slutsats. Moderata samlingsparfiets filosofi är att man skall satsaresurser och ansträngningar i nationen på de rikfiga jobben. Vi tror att detfinns ett allmänt stöd ute bland människorna för detta - av det enkla skäletatt framtidstro och utveckling i naturligtvis bara kan åstadkommas omfler människor befinner sig i riktiga jobb. går inte framåt och detskapas inte mer trygghet för människorna i genom att allt fler hänvisastill beredskapsarbeten, ungdomslag och allt vad det nu heter. I högkonjunkturens och devalveringens Sverigehar vi rekordarbetslöshet. I socialdemokratins fortsätter man dentraditio-neUa politik som visade sig vara fullständigt misslyckad i början på1970-talet. Man fortsätter att höja företagens kostnader genom höjdaarbetsgivaravgifter. Man hanterade avtalsrörelsen så valhänt att företagenskonkurrenskraft kommer att urholkas. Det är möjligt, herr talman, att storaexportföretag klarar detta kortsiktigt, för nästa budgetår, mot bakgrund avrekorddevalveringen. Men hemmaföretagen, serviceföretagen och de privatatjänsteföretagen befinner sig i ett utomordentligt allvarligt och utsatt läge.Det sades alldeles klart efter t. ex. Handels avtal, herr talman, att detavtalet kommer Vid remiss av kompletteringspropositionen Vid remiss av kompletteringspropositionen attinnebära nedlagda affärer. Och nedlagda affärer innebär fler arbetslösa människor.De människorna har inte annat att vänta sig från regeringens sida änerbjudanden om AMS-jobb. Ungdomarna i vårt land befinner sig i en ännusämre situation än när regeringen tillträdde, och de befinner sig i enännu sämre situation än . hade vi drygt 110000 ungdomar utanför den reguljära arbetsmarknaden - enligt siffrorna för mars1984 är det 120 000. Moderata samUngspartiets politik för flera riktiga jobb äri all korthet följande: - lägre skatteroch avgifter för att skapa förutsättningar för flera riktiga jobb och därmedfärre AMS-jobb - minskatbudgetunderskott för att undanröja det verkliga och stora hotet motsysselsättningen - enarbetsmarknadspolitik som är inriktad på näringslivet och inte som regeringensi dag på den offentliga sektorn - en lönepolitiki den offentUga sektorn som svarar mot behovet av en förändrad lönestruktur - enarbetsmarknadspolitik som utgår ifrån regeringens mandat i valet, inte frånfackens veto - enarbetslöshetspolitik gentemot ungdomarna som utgår ifrån de reella orsakernatill den höga ungdomsarbetslösheten, och - enarbetsmarknadspolifik som är anpassad fill den verklighet i ekonomi ochsamhälle som vi som politiker möter och inte till socialdemokratiskarbetsmarknadspolitisk tradition. 60INGA (vpk): Det är de höga matkostnaderna och de högahyrorna som har urholkat barnfamiljernas ekonomi. Därför är det bra att man nudiskuterar en barnbidragshöjning på . och enbostadsbidragshöjning som för de aUra flesta barnfamiljer skulle betyda 1 000kr. De här förslagen stämmer med vpk:s förslag. Det gäller att se upp med de borgerliga partiernas s. k.goda vilja när det gäller att förbättra barnfamiljernas ekonomiska situation. Imånga fall innebär de borgerliga förslagen, om man ser till en helhet, storaförsämringar för vissa barnfamiljer. Det gör de därför att de borgerliga partiernastår för en reaktionär familjepolifik - jag vill gärna slå fast det här ikammaren. De borgerliga partierna valde att dra sig ur diskussionenom barnfamiljernas ekonomiska situafion. Jag tycker det var bra. De hadedåliga förslag. De förslag som socialdemokraterna till slut kom med tycktejag var ganska bra - de var kanske inte de allra bästa, men tillräckligt braför att kommunisterna skulle fortsätta att diskutera. Resultatet av de förhandlingar som har förts är enkompromiss, som inte helt motsvarar de fördelningspolitiska krav som viframför, men det innebär ändå en kraftig förbättring av barnfamiljernassituation, och det är det som har fått vara avgörande för vår del. Jag tycker också att det är bra attdet var de två arbetarparfierna som kom överens om bl. a. en rejälbarnbidragshöjning och ett förbättrat bostadsbidrag. Vänsterpartietkommunisterna ville också ha en höjning av barnbidraget från , ochdet är ett krav som vi står fast vid. Det behövs ett andra steg också. Vi ser de här åtgärdernasom ett sätt att klara ett akut läge för barnfamiljerna. Men eftersom de kommeratt finansieras genom en omfördelning inom löntagarkollektivet tycker vi attdet är vikfigt att understryka att de inte rubbar de grundläggandefördelningspoUtiska orättvisorna, som har tillspetsats. Demåste aktualiseras i ett nästa steg, där målsättningen bör vara att bygga utoch förstärka den offentliga sektorn - jag tänker på barnomsorgen, skolan,omvårdnaden och naturligtvis inte minst på att trygga ratten till arbete. Detbör finansieras genom att stora privata företagsvinster och förmögenheter försin under samhällelig kontroll. Vid remiss av kompletteringspropositionen var vänlig nog att utdela tvåOscar till mig, en för regi och en för skådespeleri. Det tror jag inte att RuneGustavsson skulle klara. Däremot vet jag ett pris som genomsina prestationer både här och har gjort sig väl förtjänt av,nämligen Heimdalsstudenternas pris Nattmössan. tyckte att det var mer berättigat att dela utett pris till mig för mina cirkuskonster. Det skall och alla andra vetaatt det krävs en nästan övermänsklig ekvilibristik för att skapa enighet mellanborgerliga partier. Ni gick in i förhandlingarna med diametralt motstridigaförslag. Jag gjorde mitt yttersta, och-jag har redan givit det erkännandet, BoLundgren - med benägen hjälp, inte minst från , för varsprestationer jag uppriktigt sagt har den största respekt, var jag mycket näraatt lyckas. Jag tror att de borgerliga partierna kan enas bara undersocialdemokratisk ledning. Vi får se hur nästa varv blir. Det är litet grovt - kanske inte så grovt när det kommerfrån , men däremot blir jag litet överraskad av tala om fjärde ofullbordade. Alla vet att en familjeekonomiskberedning tillsattes . Den hade att arbeta med tre tjockautredningar - sex förresten, eftersom det kom flera -fyllda medsiffror. Utredningarna visar hur illa barnfamiljerna hade farit under deborgerliga åren och att förhållandena inte heller hade rättats till genom deförslag som vi socialdemokrater framlagt. Vi sade att denna utredning måste fåarbeta färdigt. Den blev klar i februarimars. Då presenterade viförslaget. I samtal med de andra partierna förklarade vi att vi varberedda att diskutera med utgångspunkt i beredningens förslag men att vi intevar låsta. Vi var öppna för debatt för att om möjligt nå en gemensam lösning. Varför?Jo därför att det är något gott i sig. Jag delar inte uppfattningatt en bred samling på denna punkt skulle vara något negativt. Jag menaruppriktigt att det hade varit en styrka, om vi hade kunnat ta oss fram till en enig och bred lösning. Idessa samtal visade alla partier en öppenhet. De var beredda att ge avkall påtidigare intagna positioner och visade en alldeles klar vilja att åstadkomma engemensam lösning. Attvi inte lade fram någon proposition tidigare berodde alltså på att vi avvaktadeden familjeekonomiska beredningens förslag. Vi visste inte heller hur vi skullekunna klara finansieringen, eftersom det var nödvändigt, av skäl som allakänner till, att finansiera varje reformkrona antingen med en ny inkomstkronaeller en sparad krona. Detförslag som ligger är inte fjärde ofullbordade. Det är ettförslag som överensstämmer med familjeekonomiska beredningens förslag utom påen punkt. Och jag har givit er det erkännandet: har rätt. Omvi inte hade fått till stånd dessa samtal, hade vi inte kunnat höjabarnbidraget med . Jagär alldeles uppriktig då jag säger att alla parfier som har deltagit i samtalenhar sin del av äran att vi har kommit därhän, inte minst folkparfiet som bidrogmed en skattehöjningsmodell. Vi tordes dock följa bara fillhälften, därför att vi tyckte att låginkomsttagarna skulle drabbas för hårt,även om de inte hade barn, av en dubbelt så stor skattehöjning. Detförslag som vi nu har lämnat till är medvetet uppbyggt så att degrupper som är mest i behov av stöd också får det största utbytet av förslaget.Det gäller flerbarnsfamiljerna. En fyrabarnsfamilj får en barnbidragshöjningpå . , och det uppnås genom flerbarnsfilläggets utformning. Deborgerliga förslagen fill skattereduktioner eUer liknande, som vi var bereddaatt diskutera - också acceptera, om vi kunde nå en bred uppslutning - har intedenna tyngdpunkt på flerbarnsfamiljerna, eftersom skattereduktionen är lika förvarje barn. Oftaär det ju - det är då ett svar fill - en förälder som måstestanna hemma eller som väljer att göra det, om man har många barn. Stödet tillflerbarnsfamiljerna blir därmed också ett vikfigt stöd förhemma-makefamiljerna. Finansieringen av förslaget har också utformats så atthemmamakefamiljerna drabbas mycket begränsat, och förstärkningen avbostadsbidragen når hemmamakefamiljerna i stor utsträckning. Detinnebär att förslaget sammantaget är mycket bra från hemmamakefa-miljernassynpunkt, framför allt om de har flera barn, och det tycker jag är rimligt medhänsyn tiU den ekonomiska situafion som dessa familjer i regel har. Såhar då i debatten också berörts frågcin om vårdnadsbidrag. Jag vill för min delpeka på att det förslag som regeringen nu lagt fram innebär för flerbarnsfamiljernanågonting betydligt bättre än de borgerliga förslagen. För en fyrabarnsfamiljger vårt förslag mer, och den alldeles avgörande fördelen med vårt förslag äratt man når alla fyrabarnsfamiljer oavsett barnens ålder. Vårdnadsbidraget ärsom b;kant - i varje fall förslag - begränsat till barn . Jaghar i min bekantskapskrets en familj med fyra barn i åldrarna fyra, sex, sjuoch . Enligt era tankegångar skulle den familjen ställas utanför det stödsom vårdnadsbidraget ger. Jag förstår inte hur ni kan försvara det. Ochså en fråga fill. hade ni regeringsansvaret i det här landet. I sex århade borgerlig majoritet. Är det oförsynt att fråga varför ni då inteinförde vårdnadsbidrag? Svaret är också här det jag gav från början: Ni ärhopplöst splittrade och oeniga också då det gäller familjepolitiken, och därförblir er som jag tror upprikfiga vilja att förbättra situationen förbarnfamiljerna bara ord. Ni är handUngsförlamade. Anf.62 (): Jag skulle inte klara det politiska skådespeleri som harvisat upp. Det har jag inte på något sätt gjort gällande att jag skulle kunnagöra. Nej, det är ensam om. talar om nattmössa. Men det var ju som hade sovitöver, för det kom ingenting i budgetpropositionen. Det var fakfiskt denborgerliga oppositionen som väckte , så att det nu har kommit ettförslag. Det är verkligheten. Sedan säger han att de borgerliga endast kan enasunder socialdemokratisk ledning. Sanningen är ju att det var den borgerligaoppositionens tryck som lyckades ena den socialdemokratiska regeringen. Så blevdet ett förslag till slut. Sedanförsöker försvara att det inte kom något i budgetpropositionenmed att tala om den här beredningen. Men det fanns inte någonfing ibudgetpropositionen som sade att denna berednings förslag skulle föreläggasriksdagen under detta år. Det har blivit av under den senare fiden. Sedanblandar ihop konsumtionsstöd och vårdnadsersättning. Det senareär ju ersättning för utfört arbete. Det resonemang för hållerinte. När har , som haft möjUghet att driva igenom flerbarnsstödet mot socialdemokraternasvilja, ställt flerbarnsstödet mot vårdnadsersättningen? Flerbarnsstödet är ettkonsumtionsstöd, knutet till barnbidraget. Vårdnadsersättningen är ersättningför utfört arbete med att vårda barn i hemmet. vill göra gällande att höjningen av det utgående flerbarnsstödet geren väldig förmån fill familjer där det endast är en inkomsttagare. Men det ärfaktiskt så att flerbarnsstödet utgår till familjer oavsett om det är eninkomsttagare i familjen eller om båda föräldrarna arbetar. Det är ingentingsom skiljer, och därför håller inte argumentering. Sedanåterkommer med frågan varför vi inte gjorde någonting under våraregeringsår. Vi höjde föräldraförsäkringen. Vi höjde , varav medvårdnadsersättning. Vi vill fortsätta att bygga ut defta. Änen gång vill jag säga att jag är övertygad om att så småningomkommer att uppfatta detta som ett bra förslag. Med samma stora intresse som hani dag pläderar för flerbarnsstödet kommer att tala sig varm ävenför vårdnadsersättningen. Vid remiss av kompletteringspropositionen 63 BO (): Till skillnad från är jaginte helt övertygad om att kommer att ändra uppfattning i frågaom vårdnadsersättningen. Jag har fått den uppfattningen att han tyvärr är fasti den socialdemokratiska ideologin, som förespråkar kollektiva lösningar på deflesta samhällsproblem, också när det gäller barnomsorgen. Det skulle stridamot den ideologin att försöka skapa ökad rättvisa i barnomsorgen. Jag trordärför inte rikfigt på möjligheten att skuUe ändra sig på denpunkten. Annars måste jag säga att det som gjorde att jag under defamiljepolifiska överläggningarna ett slag var ganska optimistisk med avseendepå möjligheten att nå fram till en uppgörelse var att socialministern underöverläggningarna föreföll inse att det behövdes åtgärder inom ramen förskattesystemet, för att inte fortsätta den rundgång som höjda skatter för attfinansiera höjda bidrag innebär. Jag trodde att det fanns en möjlighet attkomma fram till en vettig enighet på den punkten. När man ser på effekterna av det förslag regeringen nuframlagt och jämför med det som vi lade fram , kan man konstatera attde är relafivt likvärdiga. Resultaten varierar för olika familjetyper när detgäller krontalsutfallet. När det gäller slutsteget i vårt omfattande förslagkan man konstatera att det även för flerbarnsfamiljerna är väsentligt mer omfattandeän det förslag regeringen nu har lagt fram. Men det finns en avgjord skillnad. De kronor somsocialdemokraterna i sin tur lägger fram förslag om innebär höjda bidrag,finansierade genom höjda skatter. Vi sänker skatten för barnfamiljer imotsvarande mån. Det är detta som är den stora skillnaden. Det här är väldigt viktigt, därför att det är en avgörandeskillnad mellan bidrag och avdrag, nämligen att om man fortsätter bidragsvägenblir låt mig säga extremen att människorna betalar av sin inkomst iskatt och får bidrag till barnen, till bostaden och fill allting annat. Då harvi kommit i en situation där människorna inte tycker att det är intressant attarbeta, för de pengar man tjänar går ju bort i skatt - bidragen finns ändå. Detförsämrar, som jag sade i mitt anförande, stimulansen till jobb, initiativ ochföretagande. Detta hoppas jag att trots allt har en vissförståelse för. Därför vill jag upprepa den fråga som jag ursprungligenställde: Är det inte rimligt att man i stället för den polifik som bedrivsskulle föra en poUtik som syftar till att människorna skall kunna leva på sinaegna inkomster? I samband med att jag upprepar detta vill jag också återigenfråga: Vad är målsättningen för den socialdemokrafiska familjepolitiken iframfiden? 64INGEMAR (): varnade socialministern för att taintryck av de borgerliga förslagen. Däremot hörde jag partiordförandebeklaga att det inte blev en fempartiöverenskommelse om familjepolitiken. Men det ärju varning som socialministern har lyssnat på, och hanställde sig alltså på vpk:s sida när det gällde det här valet av vägar. Dettaval betyder ju att regeringen väljer att höja skattetrycket. Valet betyderockså att summan för reformen blir 1,5 miljarder mindre. Att följa vpk innebarvidare att de ensamstående inte fick den förbättring som de hade kunnat få, ochatt skattesänkningen uteblev samt att studiebidraget inte förbättras. Det är klart att vi beklagar att socialministern ochsocialdemokratin valde att slå följe med vpk. Vi beklagar det för den allmännasamhällsutvecklingens skull, men i det här fallet naturligtvis främst förbarnfamiljernas skull. Socialministern berömmer sig av att ha lagt ned stor mödapå att ena de borgerliga partierna. Ändå gick det inte! Men det föregivnaskälet till att överläggningarna sprack är ju att socialministern inte kunde fåmed det egna parfiet. Socialdemokratin själv hängde inte med i de svängar somsocialministern ville göra. Inte bara partiet utan hela regeringen skulle jutas med överraskning genom den överenskommelse som alla ville försöka träffa.Jag måste säga, att jag visste inte att man arbetade så inom socialdemokratin -att man liksom kuppade sig fram i det egna partiet. Om vi vetat detta hade vikanske lagt upp diskussionerna på ett annat sätt. Det var alltså inte fråga om splittring på den borgerliga sidan.Vi hade färdiga förslag som vi var beredda att jämka för att det skulle bli enöverenskommelse. Men det var en annan arbetsmetod på den socialdemokratiskasidan, på regeringssidan. Den varierade från tillfälle till tillfälle, ochdärför gick det till slut inte. borde jag ändå vara nöjd, säger socialministern, förfolkpartiet har ju fill hälften fått med finansieringssättet - en höjning avskatten. Ja, trots sex överläggningar eller någonting sådant harsocialministern alltså inte förstått att mot vår skattehöjning stod också enskattesänkning. Vi ville inte höja skattetrycket - vi ville omfördelaskattebördan. Undra på att det tog tid, när inte socialministern uppfattat attdetta hängde ihop! Jag har kallat det förslag som nu lagt framför fjärde ofullbordade. Och det är ju så. Det första förslagetsaknade finansiering. Varje förslag som sedan lagts fram har haft sinasvagheter. Det förslag man nu lägger fram beaktar inte att skattesystemet bordeta hänsyn till skattebördan, och inte heller beaktas marginaleffekterna. Påpunkt efter punkt säger att den beredningsgrupp som lade framett förslag har fått igenom sina förslag. Det är ju inte sant. Där fanns inget'finansieringsförslag. Det fanns inte en enda punkt på finansieringssidan. Däravviker ju det förslag som har framlagts på ett föredömligt sätt, mensvagheterna är iögonfallande. Jag hoppas att fortsätter attdiskutera och läsa in alla utredningar på familjepolitikens område, för då kommerhan att hitta många förslag som är värda att beakta. Socialministern har tilldelats ett par som artistpå den politiska arenan. All right, fingerfärdig är socialministern, men somkompositör av välkomponerade familjepolitiska program är jag inte beredd attpåstå att han är särskilt framgångsrik. Vid remiss av kompletteringspropositionen Vid remiss av kompletteringspropositionen Jag kan inte tro annat än att det var IngemarEliassons dåliga samvete som kom till uttryck i det här inlägget. Han bröt motdet löfte som vi hade givit varandra att inte gå ut offentligt, och detförsvårade slutrundan i förhandlingarna. Flera förhandlare sitter här, och devet att det kan vara ganska besvärligt om sådant sker. Sedan trodde jag att skulle använda någonliten del av sitt anförande till att korrigera , som i ett anförandetidigare här var väldigt indignerad på ensamförsörjarfamiljernas vägnar. Hanfrågade hur tror att dessa reagerar när de nu både förlorarförvärvsavdrag och dessutom får skattehöjning. Jag kan förstå om var så bra påläst, men vet att har föreslagitslopat förvärvsavdrag och en dubbelt så hög skattehöjning, något som vi tycktevar för mycket att bära - även för låginkomsttagare utan barn. Dessutom harfolkpartiet föreslagit att hemmamakeavdraget slopas. Detta innebär attensamförsörjarfamiljer, för vilka ömmade så mycket, förlorar 2 500kr, . Det här talet om att nog borde enbarnfamilj kunna klara sig på sin inkomst låter förföriskt. Om man vetnågonting om verkligheten och gör en riktig analys, skall man finna attflertalet av landets barnfamiljer, om de fick behålla hela sin inkomst och intebehövde betala ett öre i skatt, skulle få en levnadsstandard som bara är hälftenav den de har . Jag skall gärna ge sifferexempel. Det är inteskattetrycket som är den främsta orsaken till att många barnfamiljer har enprekär situafion, utan det är borgerligt styre av detta land mednedskärningar och årliga reallönesänkningar. Det håller vi på att rättatill. Får jag nu utmana borgerligheten. Ni säger att ni villgöra det och ni vill göra det. Ta er samman, gå de borgerliga väljarna tillmötes, gör det som dessa så gärna vill att ni skall göra, och presentera tillsvi möts igen i en sakdebatt - det är ju inte så till , så nihar gott om tid, längre än vi haft i våra samtal - ett gemensamt förslag, såfår förslagen brytas mot varandra. Jag misslyckades att ena er. Kan inte nigöra ett eget försök? 66INGEMAR (): har förklarat attdet förslag som vi lagt fram är ett provisorium för att snabbt få enförbättring för barnfamiljerna. Vi var beredda att diskutera det förslaget föratt få det bästa utfallet. Det som vi var nära att komma överens om varbetydligt bättre än det förslag som regeringen nu lägger fram. Varje gång somsocialministern refererar förslag glömmer han att nämnaskattesänkningen på . Detta förslag saknas i regeringens nuframlagda proposition. Det är den största svagheten. 67BO (); Nr 130 Låt mig med tanke på den sena fidpunkten baraförsöka den förklara för att flertaletbarnfamiljer har så pass hög skatt att 2; anril 1984 etthänsynstagande till försörjningsbördan vid beskattningen skulle underlät- komp letteringsp ro -positionen ta derassituation högst avsevärt och göra det möjligt för dem att leva på sina y-,g, inkomster. Det är uppenbart att ännu inte har förståttskillnaden mellan bidrag-höjda skatter-rundgång resp. att folk kan klara sigsjälva på sina inkomster. Jag skall emellertid inte förtröttas. Jag skallfortsätta att förklara detta och hoppas att kommeratt lära sig denna skillnad och i så fall föra en klok och vettig politik. Överläggningen var härmed avslutad. Proposition 1983/84:150 hänvisadesbil. 1 mom. 10-16 fill skatteutskottet, bil. 2 mom. 2 och 4 fillsocialförsäkringsutskottet, i övrigt fill socialutskottet, bil. 3 E. Studiestöd m. m.till socialförsäkringsutskottet, i övrigt fill utbildningsutskottet, bil. 4 D 1. i övrigt till arbetsmarknadsutskottet, bil. 5 fillbostadsutskottet, bil. 6 till arbetsmarknadsutskottet, bil. 7 tillkulturutskottet samt i övrigt fill finansutskottet. 10 § Föredrogs och hänvisades Motionerna 1983/84:2859-2866till socialförsäkringsutskottet /84:2867-2870 till konstitutionsutskottet1983/84:2871 till finansutskottet /84:2872 till jordbruksutskottet1983/84:2873-2876 till arbetsmarknadsutskottet /84:2877-2879 tillförsvarsutskottet /84:2880-2885 till utbildningsutskottet /84:2886-2888till jordbruksutskottet /84:2889 till näringsutskottet /84:2890-2892till trafikutskottet /84:2893-2897 till skatteutskottet