prot · G709154 · 1983-12-31 00:00:00 — Nuhar emellertid regeringen varit försiktig nog när det gällt det viktigasekretesskyddet på sjukvårds- och socialtjänstsidan; BRÅ-gmppen, som juursprungligen vUle gå betydligt längre, har i viss mån fått bakläxa, och dettror jag var ganska hälsosamt. Viser det för vår del så att det hade varit bättre om de här förslagen kunnatbehandlas tillsammans med det åtgärdsprogram mot ekonomisk och annan grövre brottslighet som har aviserats till , så hade kunnat avväga den här typen av åtgärder mot andra typer och se om manmöjligen hade kunnat undvika att upplösa sekretessen och i stället kunnathantera saken på annat sätt. Men eftersom det inte har vunnit gehör skall viinte driva den frågan, utan vi låter den reservationen falla. Jag yrkar intebifall till den. Reservation nr 8 handlar om en helt annan sak, som intehar med den här propositionen att göra. beslutade inrätta s.k.djurförsöksetiska nämnder som skulle ha en bred representation av forskarpersonaloch företrädare för djurskyddsintressena och ha till uppgift att granskahuruvida olika former av djurförsök i de enskilda fallen var förenliga medhumanistiska och civilisatoriska principer eller inte. Det var en klarviljeinriktning från sida att den önskade få till stånd en störreinsyn och en större kontroll. finns det, som alla vet, intressen - särskiltaffärsintressen - som inte är så trakterade av en sådan kontroll. När dessadjurförsöksetiska nämnder börjat arbeta har det framträtt en hel del rättsligaegendomligheter i deras praxis. 1 själva verket är de något av en provkarta påegendomliga avvikelser. Jag skall nämna fyra sådana som vi har uppmärksammat iden motion som föranlett reservation nr 8. För det första har dessa djurförsöksetiska nämnderöverlämnat de avgöranden som har att göra med läkemedelsföretagens ansökningartill en liten grupp inom sig på tre personer- nämnderna består ay endera 30eller 45 ledamöter. Del är inte nämnderna själva som beslutat om denna delegering,utan det har lantbruksstyrelsen gjort. Man har alltså dekreterat att störredelen av ledamöterna skall uteslutas från handläggningen av läkemedelsföretagensansökningar och att bara tre personer skall fatta beslut i de frågorna. Det ärvad vi förstår en klar avvikelse från avsikter och över huvud tagetett mycket egendomligt beteende. För det andra har dessa tremannagmpper behandlatansökningarna så, att den sekretess som gäller vissa uppgifter inom dettaansökningsmaterial fått gälla även gentemot den övriga nämnden. Större delen avnämnden har uteslutits från möjligheten att ens ta del av vad det hela handlarom. Det är också vad jag förstår felaktigt. För det tredje har denna sekretess när det gäller dessaansökningar kommit att omfatta alla typer av uppgifter som förekommer i dessaansökningar och alltså inte bara de uppgifter som egentiigen skallsekretessbeläggas, dvs. de som utgör s. k. affärshemligheter. Dessa kannämligen sekretessbeläggas med stöd av lagen, men sådana här allmänna uppgiftersom rör försöksdjurs förhållanden och de praktiska omständigheter under vilkaförsöken skall utföras, hör naturligtvis inte till kategorin affärshemligheteroch borde inte ha sekretessbelagts. Men de har. också blivit sekretessbelagda.Det är det tredje felet. Det fjärde felet består däri att man särbehandlat en visskategori sökande. Man har haft detta mycket speciella och egenartade förfarandetill förmån för en kategori sökande, nämligen läkemedelsföretagen. formelltfelaktigt menar vi att det är uppenbart att det skett efter påtryckningar frånmäktiga kommersiella intressen. Dennaprovkarta på fel kunde nästan passa på ett statsvetenskapligt seminarium somett utmärkt studiematerial om hur det inte bör gå till i svensk förvaltning.Därför tycker vi att det är litet egendomligt att konstitutionsutskottett.o.m. har kunnat säga att man inte finner att detta strider mot någrabestämmelser. Det gör det uppenbarligen efter vad jag kan förstå. Jagyrkar bifall till vår reservation, men vi kommer däremot inte att driva dentill votering. Dess bättre är det så att jordbmksministern har varit något meruppmärksam på dessa saker än . Han har i ett frågesvarden - alltså - sagt att man mot bakgrund avde omständigheter som framkommit med fog kan ifrågasätta om de intentioner somlåg tiU gmnd för beslut verkligen har uppfyllts. Det är uppenbartatt regeringen tänker göra någonting i denna sak, och det tycker vi är alldelesutmärkt. 143 "VENSSON (s): Jag skall nöja mig med att kommentera de reservationer som det haryrkats bifall tiU. Jag behöver i denna sena timme inte kommentera reservation1, men jag vill gärna säga att man kan förstå resonemanget om ett uppskov iavvaktan på att vi får det samlade programmet för att bekämpanarkotikabrottsligheten och den ekonomiska brottsligheten. Men å andra sidanhar tidigare uttalat att man kunde komma tillbaka sedan BRÅ-rapportenkommit. Denna har också blivit föremål för granskning, och det har ocksågjorts en del ändringar i den. Jag tycker därmed att det är tillräckligtmotiverat att gå fram med detta förslag. Sedanvill jag säga några ord om reservation 2 där det yrkas på att endast myndighetskall ha rätt att lämna ut uppgifter om brott. Utskottsmajoriteten står fastvid vad vi tidigare enhälligt uttalat om att enskild tjänsteman skall kunna gessådan rätt. Vi menar att den handläggningen inte behöver medföra någraolägenheter från rättssäkerhetssynpunkt, eftersom man kan fömtsätta attbesluten fattas på hög nivå. Dessutom vill jag erinra om att i tveksamma fallkan besluten redan enligt nuvarande regler i sekretesslagen hänskjutas tillmyndigheten. Ireservation 3 från vill man ha en omformulering av 14 kap. 2 §sekretesslagen. Frågan har relativt ingående behandlats i propositionen.Utskottets slutsats är att förslaget till ändring i denna paragraf inteunderlättar tolkningen av frågan när utlämnande skall ske. Enighet föreliggerom - det vill jag gärna understryka - att misstanken skaU vara klartverifierad. Med den motiveringen vill jag yrka avslag på reservation 3. Ireservation 4 aktualiseras en fråga som har visst samband med propositionen.Avsikten är att gardera sig för en situation då elever exempelvis vid sjukhuskan få tillgång till sekretessbelagda uppgifter. Utskottet anser att manenklast kan komma till rätta med de problem reservationen pekar på genomtillämpning av reglerna om förbehåll. Dessa möjliggör att tystnadsplikt åläggseleverna. Yrkandetom särskilda regler i sekretesslagen i detta avseende bör därför avslås. Utskottetfinner heller inte behov av den i reservation 5 begärda utredningen om ytterligaresekretess i vissa rättshjälpsärenden. Det har inte kunnat påvisas någraolägenheter av betydelse med gällande regler. Därför yrkar jag avslagpå reservationen. JagviU också som en allmän synpunkt nämna att har haft somprincip att vara mycket restriktivt emot att utvidga sekretessen till nyaområden. Därvid har vi vid en avvägning mellan olika sakbehov ochoffentlighetsintresset oftast följt öppenhetslinjen. Med denna motivering yrkarjag avslag på det förslag som och även några andra talare harpläderat för och som går ut på att sekretesskydd skall införas för registeröver vapeninnehav. Moderaternaför fram detta i reservation 6 med stöd av , men de kan inteförneka att här skulle sekretessbeläggas ett helt nytt område utan att det iförarbetena till sekretesslagstiftningen finns något underlag för den intagnaståndpunkten. gemensam borgerlig motion föreslås förstärkt skattesekretess. Förslagetgäller en förvaltning som utestängs från offentlighet med dubblalås - kvalificerad tystnadsplikt och sekretessbeläggning äv hand-Ungar. Detär otillfredsställande att en så stor och viktig förvaltningsgren med såutomordentliga maktbefogenheter som beskattningsväsendet i betydande utsträckningskall vara undandragen de möjligheter till kontroll som på andra områden följerav offentlighetsprincipen. Det vore en baklängesreform att införa sekretess dådet gäller besluten i första instans, såsom yrkas i motionen. Gentemotreservanterna, som inte går lika långt, hävdar utskottsmajoriteten attuppgifterna i taxeringsnämndernas beslut har ett offentlighetsintresse inteminst med hänsyn till allmänhetens möjligheter att granska beskattningsmyndigheternasverksamhet. Vi utgår ifrån att nämndema i motiveringen av beslut iakttarnödvändiga integritetshänsyn. Yrkandet i och avstyrks följaktligen liksom det tillkännagivande som reservanterna villgöra till regeringen med anledning av motionen. TUlsist också något om reservation 8, som har sin upprinnelse i en motion från vpkfrån föregående . Den innehåller begäran om åtgärder beträffandebehandlingen av ansökningar från läkemedelsindustrin till djurförsöksetiskanämnder. Denna begäran har ett sådant innehåll att den hade kunnat gå direkttill justitiekanslern utan omväg över . Utskottethar dock tagit allvarligt på frågan, vilket framgår av s. 17-18 i. betänkandetsrecit och de motiveringar för avslagsyrkandet - vilket vi ändå har kommit framtill - som har gjorts i utskottets majoritetsskrivning. Vidbedömningen av frågan om något brott begåtts mot grundlag ellertryckfrihetsförordning - vilket gjorts gällande i motionen - måste man utgåfrån riksdagsbeslut och de förordningar regeringen efter bemyndigande harutfärdat. Innebörden i dessa bestämmelser framgår av en redovisning i betänkandet.Utan tvivel har lantbruksstyrelsen tilldelats vida befogenheter. Den ges rättenatt meddela närmare föreskrifter om nämndernas organisation och omhandläggningen av ärendena. Den fråga här särskilt uppehåller är vad han kallar särbehandling av läkemedelsindustrins ansökningar tillde etiska nämnderna för djurförsök. Dessanämnder består av ett mycket stort antal - flera tiotal - personer. Enligtuppgifter från lantbruksstyrelsen har denna utnyttjat sin befogenhet i fråga omorganisation av arbetet till att för handläggningen av ansökningar frånläkemedelsindustrin använda sig av en grupp på tre personer från varderakategorin lekmän, forskare och personal. Utskottet har inte kommit fram tillatt något formellt fel begåtts, men har i skrivningen tillagt att vi intedärmed tagit ställning till förfaringssättets lämplighet. Jag hörde att JörnSvensson här redovisade jordbruksministerns inställning i detta avseende. Denmotion som innehöll motiveringen till det av oss behandlade yrkandet i motion1982/83:1624 avslogs av på förslag av jordbruksutskottet.Det är detta utskott som har att ta ställning till nämndernas sammansättning.Den omständigheten att nämnderna har en särskild sammansättning vid bl. a.behandlingen av ansökningar från läkemedelsindustrin påverkar i sig intesekretessreglernas tillämplighet. Dettavidimeras i själva verket i vpk:s reservation 8, där det framhålls "attinget hinder torde föreligga för nämndledamöter att ta del av underlaget iärenden som de inte själva har beslutat i, även om sekretessbelagda uppgifterskulle ingå i detta. För att nämndledamöterna skall kunna fullgöra sinakontrolluppgifter torde det ofta vara nödvändigt att de studerar även andra ärendenän sådana där de deltagit i besluten, bl. a. för att få en uppfattning omnämndens praxis." Meddenna motivering och med hänsyn till visad förståelse för synpunkter somframförts under utskottsbehandlingen yrkar jag avslag på reservation 8. yrkade här inte bifall till denna reservation. Därmedhar jag gått igenom de oUka punkterna och vill yrka bifall till utskottetshemställan. 144 ()repUk: Avsikten med och motion omsekretessbeläggning av register över vapeninnehav är, enligt motionen, attförhindra grova brott, rån, våld och - inte minst - narkotikahantering. Det varprecis det som låg bakom den förändring av sekretesslagen som vi just nubehandlar. Idet ena fallet vill vi alltså sänka sekretessgraden för att förhindra de nämndabrotten. I detta fall vill motionärerna öka sekretessen för att skyddaallmänheten mot dessa brott. Jag tycker att skyddsintresset måste få väga överallmänintresset. Det kan inte vara speciellt intressant för allmänheten attveta vilka som legalt har vapen. Närdet sedan gäller den reservation som handlar om skattesekretessen vill jag änen gång påvisa det motsägelsefulla i sekretesslagen. 19 kap. 1 § står det förstatt sekretess gäller taxering. i samma paragraf sägs dock att sekretessen ej gällerbeslut om taxering. Enligtbetänkandet skaU taxeringsnämndens beslut förses med uppgift om avvikelsen ochskälen för denna. Vidare står det i betänkandet: "Uppgifterna omavvikelsen och skälen för denna är offentliga." Den integritetskänsligadelen av deklarationen är alltså offentlig. Dettagäller i första instans. Om man går vidare och besvärar sig blir det ännu mermotsägelsefullt. I en skatteprocess i domstol finns någonting som kallas raktskaderekvisit. Det innebär att presumtionen är för offentiighet. I den bok omsekretesslagen som har skrivits av m. fl. sägs på s. 221: "Förekommerdet uppgifter om t. ex. sjukdom som grund för yrkande om avdrag för nedsattskatteförmåga, får det emellertid i allmänhet antas att röjande skulle medföramen för den enskilde. Uppgifter som rör intäkter och avdrag får likaså normaltanses hemliga." Detsom är öppet i första instans är således sekretessbelagt i andra instans. Deninkonsekvensen borde man studera - och undanröja genom att sekretessbeläggabesluten om avdragen. Utskottetutgår ifrån att "taxeringsnämnderna iakttar nödvändiga integritetshänsyn".Hur skall det gå till, ? Skall nämnderna göra det genom attbevilja alla avdrag? Det måste vara det bästa sättet - och kanske det enda -att skydda integriteten. Anf.145 () replik: Det är klart att jag inser att juridisk teknik inte kan vara så roligtför alla lagstiftare här i kammaren - det kan t. o. m. vara litet tråkigt ochUtet svårt. Man jag vill hävda att det är viktigt. Det är faktiskt viktigt fördem som skall tillämpa lagarna att de är lätta att tolka, och det är därför somjag har tagit upp denna historia om graden av misstanke. Jagpåpekade för-Olle att man i alla andra lagar har krav på gradering,och det underlättar tolkningen av vilken misstanke som skall krävas. Om detsker i all annan lagstiftning och man kan underlätta genom att ha med graden avmisstanke, varför kan vi inte ha det i detta fall? Den frågan har jagfortfarande inte fått svar på. Departementschefenhar hänvisat till att man i den tidigare lagtexten, som vi nu håUer på attändra, inte har använt någon gradering av misstanke. Men mi är det faktiskt pådet sättet att vi är på väg att släppa ut flera handlingar, att lätta påsekretessen, och då måste vi ställa större krav på misstankarna. Jag har fortfarande inte av konstitutionsutskottetsordförande fått veta varför han inte vill göra denna enkla ändring, som skulleunderlätta för många att tolka denna lagstiftning, så att de slipper sittahemma på sina myndigheter och läsa riksdagsprotokoll. Här tycks vi ändå varaense om att det inte räcker med en enkel misstanke, som det står i lagtexten. 146 (vpk) replik: En kort kommentar till frågan om de djurförsöksetiska nämnderna. nämnde att man från sida har fallit tillbakapå det förhållandet att, som man säger, lantbruksstyrelsen harfått mycket vida befogenheter. Det är enligt min mening inte ett riktigt braförsvar. Detfinns nämligen två uppenbara saker som inte något ämbetsverk, med aldrig såvida befogenheter, kan göra. För det första kan en myndighet inte föreskrivaatt en offentlig myndighet skall behandla vissa sökande på ett privilegieratsätt jämfört med andra. Det strider mot grundlagens anda. För det andra kan enmyndighet inte föreskriva att uppgifter skall sekretessbeläggas i störreutsträckning än vad som föreskrevs i sekretesslagen. Det är dessa felaktighetersom jag tycker att ni gärna kunde ha sagt något om. Anf.147 () replik: Jag skall fatta mig mycket kort. talade här för envidgning av sekretessen när det gäller vapeninnehav. Jag vill då påpeka att deti förarbetena till sekretesslagen inte finns något underlag och aldrig hardiskuterats att man skall vidga sekretessen på detta område. Vi har inte ansettatt det finns anledning att göra det. Det måste finnas mycket starka skäl föratt införa sekretess på ett nytt område. Detta ligger bakom de synpunkter somvi har haft på denna fråga. KarinAhrland för mig in i en skatteteknisk diskussion. Hon hävdar att man här på ettsäkrare sätt skulle kunna precisera graden av misstanke i den lagstiftning somvi nu debatterar. Vi har haft att ta hänsyn till de jurister som vi har kunnatkonsultera på detta område, och självfallet har även regeringen haft tillgångtill sådana. De har inte kommit fram till att tolkningen skulle förenklas genomen sådan förändring i lagtexten. Men vi är överens om att detsjälvfallet skall röra sig om en grundad misstanke. TillJörn vill jag säga att vi har försökt att noggrant analyserasekretesslagstiftningen på det område han berörde. Vi anser att lantbruksstyrelsen,såvitt vi har kunnat finna, inte har brutit mot vare sig tryckfrihetsförordningeneller sekretesslagstiftningen. Det kan inte vara vår uppgift att gå vidare ochfördjupa oss i den frågan, men det finns möjligheter att pröva den på annatsätt. Jag vill tillägga att vi därmed inte uttalat oss omlämpligheten av att på det här sättet avdela delar av nämnderna för att sysslamed en viss verksamhet. Men det tycker jag mera är en fråga som ligger inomjordbruksutskottets område. Jag tycker också att det är intressant att manbehandlar frågan inom jordbmksdepartementet. Vi kanske kan vänta oss ettförslag till ändring relativt snart. 148 ()replik: Utskottets ordförande har inte behagat svara på frågan om hur han anseratt taxeringsnämnderna skall kunna "iaktta nödvändigaintegritetshänsyn", som majoriteten skriver. Jagvill kortfattat kommentera också det andra skälet för att avvisa vår motion. Imajoritetsskrivningen står det att det finns ett offentlighetsintresse och attallmänheten skall ha möjUgheter att granska beskattningsmyndigheternasverksamhet. Men hur skall det gå till? Avdrag som är hur "vilda" som helst eller t. o. m.olagliga kan slinka igenom taxeringen. De syns ju inte. De blir inteprotokollförda. De omfattas inte av beslut. Det görs heller ingen sammanställningöver de beslut som fattas. Man kan alltså inte få någon förteckning där man kankolla vilka avdrag som har underkänts av taxeringsnämnderna och vilka som hargått igenom. Detär helt enkelt så, herr talman, att det är några få, slumpmässigt utvalda, somdrabbas och som får schavottera. Så tycker inte jag att svensk taxering skallske. Anf.149 () replik: talade om de jurister som majoriteten "kunnatkonsultera". Får jag påpeka att det finns högar medjurister i BRÅ. De tycker som den enda juristen som sitter i utskottet. Deremissinstanser som har svarat består till största delen av jurister. De tyckersom den enda juristen i utskottet, och dem hade ni kunnat konsultera. Den endajurist som har tyckt som majoriteten är landets justitieminister. Alla andrahar tyckt som juristen i utskottet. Sedankan jag bara notera att ändå inte har svarat på den direktafrågan. Om jag skall vara snäll, kan jag se det som att han inte vill svaraeftersom klockan är så mycket. Men om jag inte skall vara särskilt snäll, kanjag se det som att han inte kan svara. Anf.150 "VENSSON (s) replik: utgår från den enskildes integritet när han diskuterar denhär frågan. Men från den enskildes synpunkt finns också ett intresse attgranska beskattningsmyndigheternas verksamhet och deras sätt att behandla hanseget fall. Därför anser jag inte att det finns anledning att i första instans,såsom har föreslagits i motionen, införa sekretess på det här området. Jag villunderstryka att detta skulle innebära en nyordning, som det enligt min meninginte finns tillräckliga motiv för att införa. TillKarin Ahrland: Det kan ju också hända att även en icke-jurist kan anse att mankanske inte underlättar lagtolkningen om man krånglar till lagstiftningengenom att föra in vissa lagtexter. Jag tycker att denna lagstiftning ärtillräckligt preciserad för att man skall få en rimlig lagtolkning. Denbedömningen har jag gjort trots att jag inte är jurist, och jag anser att denkan ha relevans även om jag inte är jurist. Talmannenanmälde att och anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. 151 (): I detta betänkande behandlas bl. a. min motion om att myndigheter bordefå rätt att föra talan i mål angående utlämnande av allmänna handlingar. Det ärbara enskilda som har rätt att föra talan i sådana mål. Men en myndighetkan faktiskt ha legitima skäl att vilja skydda en uppgift och kunna få dettaprövat i högre instans. Jag vill nu endast ha någraytterligare klarlägganden från utskottets talesman kring motiven föravstyrkandet av min motion. Jag har här i min hand en dom från regeringsrätten, därett mycket speciellt ärende behandlas. Jag vill ta det som exempel på attmyndigheterna kan ha goda skäl för sina åtgärder. En kommun har vägrat lämna utuppgifter om en viss tjänstemans reseräkningar. Uppgifterna har begärts för attkunna utröna ett barns vistelseort. Beträffande detta fanns lagligt fattadebeslut om att vistelseorten ej skulle uppges. Den möjUgheten finns ibarnavårdslagstiftningen. Kammarrätten ger den sökande möjlighet att ta del avfärdsträcka och resekostnader, dock icke adressen. Men med ledning av dessaandra uppgifter kan man ju lätt lägga pussel. Kommunen, som hade all anledningatt skydda barnet, överklagade beslutet i regeringsrätten. Kammarrättens domfick emellertid inte överklagas av kommunen - man kunde alltså inte få ärendetprövat i högsta instans. Mot bakgrund av detta har jag krävt att myndigheternaockså skall ges besvärsrätt. Utskottet håller till viss del med om att det kanvara befogat i vissa fall men hänvisar till förarbetena till sekretesslagen ochanser att nackdelarna skulle uppväga fördelarna. Det är här min fråga inställersig: Vilka nackdelar tänker man då främst på? Det är möjligt att jag får böja mig, om det finns sakligaskäl. En följdfråga blir då: Har man möjligen diskuterat någon annan lösning föratt kunna nå samma syfte? Lagligt fattade beslut kan ju annars undanröjas av annanlagstiftning. Experterna var faktiskt ganska oeniga vid remissbehandUngen. Jag vill alltså fråga utskottets talesman öm vilkanackdelar man har tänkt på och om man möjligen har diskuterat en annan lösningför att nå samma syfte. Man har ju hållit med mig om att det i vissa faU kanvara befogat för myndigheterna att överklaga. Myndigheterna kan ha goda skälför sina handlingar. 152OLLE () replik: Vi har ganska noggrant behandlat den motionsom lagt fram. På s. 6-8 i betänkandet har vi hänvisat till ettuttalande från departementschefen 1975/76, där han redogjort för principen förtryckfrihetsförordningen och sekretesslagstiftningen. Principen är att framförallt skydda den enskilde sökanden. Om man öppnar möjUghet även för en myndighetatt överklaga kan det skapa nackdelar och äventyra att man får en så snabb prövningsom möjligt för den enskilde. Det är väl den motiveringen som Ugger bakom dettaatt man inte viU utvidga klagorätten- till en myndighet. En myndighet har jualltid större möjligheter att hävda sin rätt på annat sätt. Om man finner atten åtgärd bUr underkänd och man anser att detta uppenbart är felaktigt, kan manju verka för en förändrad lagstiftning. En myndighet har kanske störremöjlighet att göra detta än enskilda. Det är väl i så fall den väg jag skullerekommendera. 153 iVärmdö (m): Endast två korta kommentarer till detta betänkande och till OlleSvenssons anförande. Fördet första vill jag fästa uppmärksamheten på att det i sammanfattningen avlagförslagen i proposition 1983/84:142 på flera stäUen talas om attmyndigheterna skall få lämna ut uppgifter. Men av den detaljerade textenframgår att det inte är myndigheten utan enskilda befattningshavare inommyndigheten som förväntas agera, låt vara att de förmodas vara på "högnivå". Jag tycker att det är en otillfredsstäUande ordning. Det visar påen bristande akribi i lagskrivningen. Lagrådet och BRÅ, liksom reservanterna ireservation 2, har haft en starkare känsla av stringens härvidlag.