prot · G709151 · 1983-12-31 00:00:00 — Det existeraralltså både personer i statsapparaten, vilka har andra lojaUteter än mot dennastats legala ledning, och ett politiskt parti, som medvetet använder sig härav.Det finns alltså en stat i staten, ett särskilt maktetablissemang, som villunderminera regeringens utrikespolitik. Somett element i denna stat i staten framträder det moderata samUngspartiet ellerrättare sagt kretsar inom detta parti. Detär inte heller små ord som detta parti använder när man går till angrepp.Häromveckan stod unga sympatisörer till moderata samlingspartiet på Mynttorgetmed en banderoll. På den stod orden: - torped. När man nu sägeratt landets statsminister är torped åt en främmande stormakt, då menar manuppenbarligen att han i sin roll aktivt arbetar för Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. denna stormakts intressen.Det är en ytterst grov beskyllning. Men ännu mer anmärkningsvärt är attföreträdare för dem som för fram en sådan beskyllning anser det helt i sinordning att sitta i utrikesnämnden och ta del av internt material om dennaregerings utrikespoUtik. Därförär här det egentUga konstitutionella problemet inte så mycket brev- utöver den nämnda diarieföringsfrågan. Det konstitutionella problemet gällerden stat i staten som här ånyo har stuckit upp huvudet och som visar att detfinns andra lojaUteter och andra syften än dem som ryms inom detparlamentariska och demokratiska ansvarssystemet. Därförvill jag gäma fråga den moderate företrädaren i denna debatt följande: Anserhan att systematiskt utlämnande av sekretessbelagt material av utrikespolitiskafrågor är en form för att driva politik som gagnar landets intressen utåt? Anserhan att de som är representerade i utrikesnämnden bör var trogna denförtrolighet som är ramen kring den förtroliga information man där får? Anser han, , attstatsminister är torped? Jagtror att det är särskilt viktigt att svaret på denna sista fråga blir klart ochentydigt och inte fullt av dialektiska undanflykter. 80 FÖRSTE VICETALMANNEN: Jagvill bara erinra om att debatten gäller granskning av regeringensämbetsutövning. Anf.81 (): Jag instämmer i fm talmannens påpekande - vi skall ju inte ha enutrikespolitisk debatt . Men jag skall gärna svara på frågor,så att det inte heter att vi inte har kunnat ge besked i denna debatt. Svaretpå den första frågan är nej - systematiskt utlämnande av sådant material ärnaturligt-vis inte bra. Påden andra frågan är svaret att utrikesnämnden självfallet skall iaktta densekretess som den är ålagd. Det gäller alla ledamöter, inkl. regeringensrepresentanter. Fördet tredje tycker jag att uttrycket "torped" icke är ettrimUgt uttryck. Anf.82 (vpk): Då kan jag bara konstatera att den som här i landet för dubbelspråk idenna fråga och i utrikespolitiken knappast är regeringen. Anf.83 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Sedande under avsnittet Viss utrikespolitisk rapportering anmälda talama nu haftordet övergår kammaren till att debattera avsnitt 14: Gränsdragningsförhandlingarmed . 84 (): Så är vi då inne på ännu en Palme-affär. gäller det deförvirrade, ibland Grönköpingsmässiga episoderna i samband med förra sommarenskonflikt mellan och om avgränsningen av kontinentalsockeln. Dennaavgränsning skall enligt Genévekonvention ske genom avtal mellanparterna. Om inget avtal finns skall den s. k. mittlinjeprincipen följas, ifallinte särskilda skäl föreligger. FörhandUngarunder ledde inte till något resultat. underrättadesUD:s rättschef av sin danske kollega om att den danska regeringen ensidigtbeslutat att ge ett danskt företag rätt att borra efter olja i närheten av dendanska ön . Denna är belägen inom ett omstritt område. Manskulle kunna tro att detta plötsliga besked skulle leda till snabba ocheffektiva svenska åtgärder. Även om går för halv maskin under sommarenborde rimligtvis viktiga frågor av detta slag kunna handläggas med densnabbhet, fasthet och diplomati som krävs. Men så blev inte fallet i dennaprincipiellt viktiga affär. Detskall, fm talman, inte underlåtas att påpekas att har oregleradegränsfrågor i och att en otillfredsställande handläggning avrelationerna med på detta område kunde få återverkningar också här. Detborde alltså ha stått klart för den svenska politiska ledningen, och inte minstför stats- och utrikesministrama, att det här gällde att hålla tungan rätt imun. , alltså , överlämnade svenska ambassadeni en skrivelse, vari man protesterade mot det danska beslutet. Vid entelefonkontakt kom man fram till att en första förberedandekontakt i gränsfrågan skulle tas , sålunda nästan tremånader efter det första meddelandet! De svenska partiledarna fick besked perbrev först . När det stod klart att danskarna inte avsåg attuppskjuta provborrningarna tillskrev statsminister först den 22 juli1983 sin danske kollega, statsminister . Brevet telexades tillKöpenhamn och överlämnades av den svenska ambassaden . Anmärkningsvärti sammanhanget är att originalbrevet nådde den danske statsministerns kansliförst . De danska och svenska statsministrarna hade direktakontakter i frågan först den 7augusti 19831 . hade OlofPalme gjort uttalanden, uppenbarligen i stark affekt, och därvid gjortjämförelser mellan den danske statsministern och den argentinske diktatornGaltieri. Detsäger sig självt att dylika uttalanden inte underlättade en godförhandlingsuppgörelse. Lika anmärkningsvärt var att den svenske statsministerninte tog en direkt telefonkontakt med sin danske kollega. Ett sådantinitiativ hade kunnat undvika en förvirrad offentlig debatt och undvikaförolämpande jämförelser, som icke var ägnade att bidra till lösandet av deaktuella problemen. Det kan konstateras attdet från sida icke förekom några Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningav statsrådens tjänste-utövningm. särskilt konstraktivainsatser för att lösa denna gränskonflikt med dess stora betydelse också förvåra problem i . Hans insatser bestod mest i att delta i ettupptrappat ordkrig. Detkan också konstateras att snabbheten i den svenska handläggningen lämnar en heldel övrigt att önska. Uppenbarligen togs de ansvariga svenska myndigheterna påsängen. Också detta är naturUgtvis otillfredsstäUande. Nären lösning slutligen nåddes måste resultatet ur svensk synpunktbetraktas som magert. Något annat var inte att vänta med tanke på förhistorien.För denna har statsminister ett delansvar. Deborgerliga ledamöterna av understryker i sin reservationvikten av att det för framtiden skapas bättre handlingsberedskap. Det som skettgår icke att göras ogjort, men det får inte upprepas. Jag ber att fåyrka bifall till reservation nr 7. 85 BRITTAHAMMARBACKEN (c): Som bakgrund till det här avsnittet i.utskottets granskning har vi bl.a. haft ett mycket lärorikt PM om gränsförhandlingar i allmänhet och om den s.k. Hesselö-affären i synnerhet, och jag skall därför inte ge någon särskildbakgrundsbeskrivning till ärendet. Med hänsyn till att granskningsdebattenändå, som vi märker, tar i anspråk viU jag helt enkelt hänvisatill det som går att läsa ut av det mycket digra betänkandet på bänkarna, somockså övriga intresserade - alltså inte bara riksdagsledamöter - kan hämtamycken upplysning ur. Vi har inte heller från minoritetens sida -frånreservanternas sida - tagit upp några enskilda detaljer av det konkretaförhandlingsmaterialet i vår gemensamma reservation utan följer utskottetsarbetsordning och egentliga uppdrag, att granska regeringens handläggning avärendet. Efterdet att vi har studerat handlingar, frågat berörda personer och gjort ensammanvägning av fakta står det helt klart att regeringens handlande, och dåsärskilt , präglas av låt mig säga en viss spontanitet som tyder påatt man drabbats av tidsnöd eller övermmpling. Medhänsyn till den del av vårt uppdrag som gäller översyn och kontroll av bl. a.administrativa rutiner inom tycker vi att det finns anledningatt se över riktlinjer och instruktioner inför eventuellt kommande tvistefrågorav liknande slag nationer emellan. Det är en mild och hovsam begäran som vitycker att regeringen skall beakta. Tillbetänkandet har också fogats ett antal sidor från en utfrågning avstatsministem som gäller vissa punkter som utskottet ville granska. Gränsdragningsförhandlingarnamed var ett av avsnitten. Det är också en intressant läsning där litetav atmosfären under de intensiva sensommardagarna kan anas - de sommardagar dåregeringen fick rapporter om att danskama tänkte börja provborra i ett s. k.omstritt område i närheten av Hesselö. Förhandlingarna blev intensiva genom inte ville använda de vanUga lugna diplomatiska kanalema som är brukligt grannaremellan utan tog till det ordval som ger stora rubriker där hårda ord ochomdömen varvas med raka motsatser. Dettaär, fru talman, inte rätta platsen att diskutera vilket som var lämpligast medhänsyn till situationen. Jag noterar bara inkonsekvensen. Statsministernssvar på en av frågorna under hearingen var t. ex.: "Jag har sagt mångagånger att om danskarna hade begärt att få provborra i det omstridda området,hade vi självfallet sagt ja - varför skulle vi inte det?" Dennatimida inställning kan ställas mot den svenska noten av som avOlof själv karakteriseras som skarpt formulerad. I denna not uttryckteman missnöje och besvikelse över de inledda provborrningarna och gjorde dettatill ett centralt krav i de förhandlingar som sedan startade. Detta centralakrav blev därefter - enligt statsministern - en befogad eftergift. Han säger:"Vi fick rätt på alla de punkter där vi ville ha rätt." Såär det måhända vid förhandlingar, och det är bara att konstatera att enkompromiss slutligen nåddes genom en uppgörelse . Eftersomsakinnehållet i detta sammanhang bör lämnas därhän kvarstår behovet av ettmönster av mtiner och en framförhållning som regeringen bör ta initiativ tillnär det gäller frågor av förevarande karaktär, som det uttrycks i reservation7. Jag vill slutamed att yrka bifall till denna reservation. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. 86 (): Minoriteten har fogat en hovsam reservation till betänkandet när detgäller denna fråga, en reservation som i sak egentligen borde riktas mottidigare borgerliga regeringars handläggning av frågan. I har det blivit ett mischmasch av förvrängningar- anklagelser omordkrig, ord och uttryck pådyvlas de berörda utan saklig grund. Jag vill därförbörja med att ge några data kring Hesselöhändelserna . Rättschefen , UD, får telefon från sin danskekollega att danska regeringen beslutat ge firman A. P. tillstånd attborra efter olja vid Hesselö. Den13 juni överlämnar svenska ambassaden en skrivelse till danskautrikesministeriet med innehåll: Ej borrningar i avvaktan på förhandlingar. Någradagar senare tas telefonkontakt mellan och danskautrikesministeriet. Beslut: Förberedande förhandlingar mellan rättscheferna.Men inga åtgärder för att uppskjuta borrningarna konstateras i . Den22 juU sänds brev från svenske statsministern till den danske kollegan. Första dagarna i augustiinleds borrningarna. levereras enskarp svensk not. Den7-8 augusti är det statsministermöte i . Mellan den danske och densvenske statsministem träffas överenskommelse om omedelbara förhandlingar delsom att gränsdragning skall ske, dels om att provborrningar upphör i avvaktan påavtal, dels ock att provborrningar inte på något sätt skall prejudicerakommande reglering i avgränsningsfrågan. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Efter statsministermötet följer intensiva förhandlingar.Bl. a. kan nämnas den svenske kabinettssekreterarens brev av den 16 augustitill sin danske koUega kring omtvistade områden. utfärdas gemensam kommuniké, bl. a. om attuppgörelse skall träffas , att parterna inte ensidigtvidtar åtgärder som berör omstritt område och att ingendera parten beviljar nyatillstånd . träffas en uppgörelse igränsdragningsfrågan. Den avtalade gränsen skall utgöra gräns för såvälkontinentalsockeln som fiskezonen, varigenom tillförs den svenskafiskezonen. granskning av regeringensförhandlingar om avgränsning av kontinentalsockeln mellan och Danmarkvisar att regeringens åtgärder resulterat i att en segslitengränsdragningsfråga fått en snabb lösning i en slutlig anda av förståelse ochnordiskt samförstånd. Jag vUlgöra några förtydliganden. Såväl som är anslutna till 1958 årsGenévekonvention om kontinentalsockeln. Denna konvention säger att avgränsningskall ske genom avtal. och förde förhandlingar iavgränsningsfrågor 1974 och 1978, då vi hade en borgerUg regering. Dessaförhandlingar var resultatlösa. Vid förhandlingarna var det oenighet dels om huruvidamindre öar-bl. a. Hesselö - skulle påverka gränsdragningen, dels beträffandehur vissa s. k. baslinjer skulle bedömas, som ensidigt dragit upp ochsom från svensk sida ansågs vara oförenliga med folkrätten. - mellan 1978 och -berördes de svensk-danska gränsfrågorna endast vid informella kontakter påtjänstemannanivå. Vi kan konstatera att efter de resultatlösa förhandlingarnaingen formell begäran om förhandlingar görs vare sig från dansk eller frånsvensk sida. Men kommer händelserna slag i slag. underrättades alltså UD:s rättscheftelefonledes av sin danske kollega om att danska regeringen givit ett dansktföretag tillstånd att provborra efter olja i omtvistat område vid Hesselö.Enligt svensk uppfattning och enligt folkrättsliga principer var det en icketillåten handling. UD:s skrivelse tiU danska utrikesministeriet sändes den 13juni. I den framhölls att den fann det angeläget attprovborrningar inte verkställdes i avvaktan på förnyade förhandlingar mellanSverige och . När det sedan visade sig att man på dansk sida inte avsågatt uppskjuta provborrningarna tillskrev statsminister redan den 22juli den danske statsministern och upprepade: Verkställ inte beslutetom provborrningar i a-waktan på förhandlingar! Brevtexten sändes per telex och överlämnades avambassadör i statsminister . Ett sådanttillvägagångssätt är bmkligt och vanligt och mtin i internationelldiplomati. Det formeUa och underskrivna brevet anlände . "Oppositionenställer sig bakom regeringens kritik", löd Svenska Dagbla- dets sammanfattande rubrikden . De svenska partiledarna hade redan i brev av den 22 juniinformerats om läget. Breven till de svenska partiledarna föranledde, enligtkonstitutionsutskottets granskning, ingen som helst reaktion. är jusemestermånad för de allra flesta svenskar, så ock för partiledare på grönbete.Vår statsminister var på semester på , varifrån man av sekretesskäl intebör ringa förtroliga samtal. Likväl etablerades kontakter medregeringskansliet. Man kan så att säga vända på kikaren och försöka se fenomenet Hesselöfrån dansk horisont. Av en tillfällighet råkade jag vistas i vårt södrabroderland . Jaghar en ambition - i nordiska sammanhang och i mitt tycke - att efter råd ochlägenhet resa i för att hålla mig ä jour med danskt språk och danskkultur. Min vistelse i sommar fick sitt särskilda intresse genomHesselö-händelserna. Samtaloch analyser gav vid handen att det bland danskar fanns minst tre attitydertill Hesselö-frågan. Det var först den ytliga, smått militanta och samtidigtgrova och förenklade, som förmedlades av boulevardpressen. är relativt seriösa jämförda med de danska, vilka håller enstil och ett språk som man ryggar inför. Attnyheter och intervjuer ibland vinklas i svensk press vet vi. Men det äringenting mot vad man kan få läsa i dansk kvällspress - bildmässigt grova ochmagstarka konvulsioner som man inte vill återge. Jag har med mig en löpsedelfrån en av dessa tidningar som jag av det skälet dock inte vill visa här.Boulevardtidningama förmedlar dessa bilder, och det är kanske det som harpåverkat även reservanter i . Undermin danska resa bevistade jag det stora nordiska folkhögskolemötet och träffademycket folk. Bland danskar i gemen var attityden till kvällstidningarnassensationsmakeri generande tystnad, åtföljd av urskuldande leenden. Frågade manen gång till, kunde man få till svar att det som skrevs om Hesselö i danskkvällspress naturligtvis inte var representativt för dansk opinion och därfört. o. m. pinsamt. Danskavänner, engagerade i nordiskt samarbete, hoppades att det var en tillfällighetatt de omtvistade provbormingama inföll under semestertid. Vore tidpunktentaktiskt-politiskt-ekonomiskt vald av den danska regeringen, då skulle det,menade man, svara illa mot den vilja tiU fördjupade nordiska kontakter ochnordiskt samförstånd som de hundratals nordister som samlats var besjälade av. När det gäller beslut om oljeborrningar i iomtvistat område kunde inte bara acceptera att ställas inför fullbordatfaktum utan att reagera. Det handlar om folkrätt - internationell rätt.Eftersom folkrätten uppställer en rad principer kan man inte bara säga att vistmntar i den för att vi allmänt tycker att danskar är gemytUga. När meradiskreta budskap från och statsministem inte beaktades avden konservativa regeringen i , var det nödvändigt att göra starkaremarkeringar, som med noten av . Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Socialdemokratiskaregeringar har varit vana vid att liknande frågor behandlas i en anda avömsesidig förståelse och nordiskt samförstånd. Jag vill erinra om att i juni1976 drogs en ansökan från det statliga svenska oljebolaget tillbaka efterpåstötningar från . Man inställde planerade oljebormingar. Men denkonservativa regeringen i bröt denna mtin i nordiskt samarbete på ettöverrumplande sätt, och det är det beklagliga i Hesselö-affären. Jag yrkar bifall till skrivning vid punkt 14. Anf.87 (): Vi är glada över betygsättningen från sida attreservationen var hovsam. Det har ju varit andra tongångar här frånkonstitutionsutskottets ordförande när det gällt det borgerliga reservationsskrivandet. Låtmig sedan bara påpeka att vi inte har påverkats av några danskaboulevardtidningar när vi tagit ställning i den här frågan. Jag vill ocksåtillägga att nog hade frågan kunnat lösas på ett smidigare sätt om man hadeundvikit Uknelsen meUan en italiensk diktator och den danske statsministern.Och nog hade väl ett telefonsamtal från den svenske statsministern till hansdanska kollega kunnat reda upp en del problem. Jagär medveten om att statsministern har sagt i att det avsekretesskäl inte var så lämpligt att ringa. Å andra sidan har vi i tidningamakunnat konstatera - och även i utskottet för den delen - att vissa andrautrikespolitiskt känsliga frågor har kunnat avhandlas per telefon överAtlanten. Anf.88 (): Jag höU på att säga: Så är vi där igen! Dess värre börjar väldigt mångaanföranden med att nu skall vi inte diskutera det ärende vi har utan istället tidigare regeringar. Jag vill bara instämma i vad som sagts om att detär faktiskt Hesselö-affären vi skall debattera. Jagmåste ge en liten ros åt för att hon så väl har läst in demycket tekniska frågor som berör gränsdragningsförhållandena. Jag vet att manlätt kommer bort i paragraferna där, men lämnade en mycketnoggrann redogörelse. Jag tycker bara att det är synd att hon inte dragit någraslutsatser av hanteringen och av de många sidorna. Jag vidhåller att ryckigheten, omdömena, tidsutdräktenoch de många turerna i affären gör reservationen motiverad, och jag vill dåställa frågan: Vilka slutsatser har dragit av den myckettekniska redogörelsen? 89 (): TUl vUl jag upprepa vad jag sade, att granskningenger vid handen att en segsliten gränsdragningsfråga fick en mycketsnabb lösning, i gott samförstånd mellan två nordiska broderländer. Sedanvet jag inte vilka dunkla källor öser ur. Jag uppfattade hansreplik så att man från regeringshåll skulle ha jämfört någon i med enitaliensk diktator. fördes det in en argentinsk sådan i debatten. Jagtror inte att dessa påståenden håller för en källkritisk granskning. Det är ordoch uttryck som man tar till för att komma med någon form av aggressiv kritik. Anf.90 (): Jag har självfallet avsett den argentinske diktatorn som juden svenske statsministern liknade den danske statsministem vid. Det trodde jagframgick klart av de anföranden jag har hållit i den här frågan. Låtmig slutligen bara säga att en snabb lösning av en sådan här affär inte ärriktigt detsamma som en tillfredsställande lösning. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Anf.91 (): Låt mig konstatera att vi är överens om att det är skönt att den härförhandlingen är avklarad. Detta kan vi alltså enas om. Jag är emellertidhädisk nog att tycka att ingenting är så bra när det gäller en administrativrutin att det inte kan bli bättre. Det är det vi har påpekat. inte ha gjort mig besviken genom att förneka det. Anf.92 (): Jag har gått igenom omfattande tidningslägg efter presskonferensen,som tydligen refererar till. Jag var själv inte närvarande. Iinget av tidningsläggen har jag sett den jämförelse gäUande den danskestatsministern som påstod hade gjorts. Däremot svaradestatsminister under utfrågningen att han på en journalists fråga omliknande handlingssätt förekommit från någon stats sida att det naturligtvis finnsmånga exempel. Vi kanske inte behöver gå årtusenden tillbaka i historien. OlofPalme hade kommit att tänka på två exempel som folkrättsexperter nämnt - delsatt norrmännen ansåg att ryssarna betett sig egenmäktigt i , delsatt det var uppenbart att gjort det under . Jagtror emellertid inte att en källkritisk granskning skulle ge i att sådana jämförelser gjorts som man här har påstått. Anf.93 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Sedan de under avsnittet Gränsdragningsförhandlingarmed anmälda talarna nu haft ordet övergår kammaren till att debatteraavsnitt 15: Språkgranskning av vissa UD-dokument. 94 (): Dagens dechargedebatt har till stor del handlat om regeringens mångas. Och detta är kanske det mest utmärkande för densocialdemokratiska regeringen - man manövrerar sig oupphörUgt in i situationersom är långt ifrån vad man skulle vilja kalla konventionella Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. handlingsmönster.Vissa regeringsledamötersi främst statsministerns, reaktioner på vissahändelser har blivit våldsamma och lett till överdrivna åtgärder och utspel. Iärende 15 som rubricerats Språkgranskning av vissa UD-dokument är detutrikesministern som vidtagit en extraordinär åtgärd, sedan sinnet runnit påhonom, för att använda hans egna ord. Upprinnelsen är upprepadetidningsartiklar med uppgifter ur hemlighetsstämplade dokument. Läckorna har ihög grad irriterat regeringen, och man kan, fru talman, ha stor förståelse fördetta. Sekretesslagensbestämmelser om tystnadsplikt står ibland i motsatsförhållande tilltryckfrihetsförordningens meddelarfrihet. EnUgt denna står det envar fritt attmeddela uppgifter och underrättelser i vilket ämne som helst föroffentliggörande i tryckt skrift. Undantagna är handlingar som kan hänförastill högförräderi, landsförräderi, spioneri o.d. fall som det nu gäller är det uteslutet att något sådant skulle hindrauppgiftslämnadet, och detta medger också utrikesministern sedan han låtitföreta en rättslig prövning av fallen. Ickeförty ger sig utrikesministern in på en tvivelaktig väg för att, som hanuppger, få stopp på läckorna från UD. Han anställer en friståendespråkforskare, professor . Denne får ta del av tre sekretessbelagdahandlingar. 1. svaren på den svenskakorridorsonderingen, 2. sammanfattning av läget i desvensk-danska gränsförhandlingarna och 3. utrikesministerns ochrättschefens föredragning vid utrikesnämndens sammanträde . Utrikesministemshandlande ger anledning tiU kraftiga invändningar. har på egetbevåg lämnat ut hemliga handlingar till utomstående. Visserligen försvarar hansig inför med att det inte skulle vara fråga om ettutlämnande av utrikesnämndens material. "Enutlämning fömtsätter att någon gör framställning om det." Så sägerutrikesministem och konstaterar'-att det har professor inte gjort. Förvanligt folk måste detta te sig som billig advokatyr. Skulle utrikesministernslagtolkning gälla, måste det innebära fritt fram för innehavare avsekretesskyddat material att sprida detta. Har ingen bett om att få ta del avmaterialet, skulle det alltså inte uppfattas som utlämnande av handling ochdärmed uppenbarligen heller inte som brytande av sekretess.