prot · G709100 · 1983-12-31 00:00:00 — Låt oss titta på vad enfyrabarnsfamilj får i stöd av samhället om den består av en hemarbetande makeoch den förvärvsarbetande maken är just en industriarbetare med genomsnittliginkomst. Familjen får ett barnbidrag på . och ettbostadsbidrag på ca , sammanlagt alltså ca . Omfamiljen bor i en modern lägenhet får den genom ett räntebidrag från staten sinhyra sänkt med . Det är bl. a. det räntebidragetmoderaterna nu föreslår skall tas bort. Det skulle innebära en ekonomiskkatastrof för den familj som ömmar så mycket för. Stödet tilldessa familjer är alltså icke ringa, men det måste bli större. Så några ord om den barnomsorg - inte bara utanockså privat söm inte drivs i vinstsyfte. Under den borgerligaregeringsperioden avtog takten i utbyggnaden av barnomsorgen. står 88 000barnfamiljer i kö för en dagisplats. I det läget vill ochmoderaterna skära ned utbyggnadstakten ytterligare, genom att minskastatsbidraget till barnomsorgen med ca . per barn på daghem. Eftersomkommunerna, som mycket riktigt påpekade, har väldigt storaekonomiska bekymmer, skulle detta tvinga dem att höja daghemsavgiften med näranog motsvarande summa. Vad skulle det innebära? Jo, det skulle innebära atttusentals av de LO-familjer som särskilt lägger sig ut förinte skulle ha råd att behålla den dagisplats de fått. Det skulle innebära attmånga av de 88 000 som står i kö aldrig skulle få råd att acceptera en erbjudendaghemsplats. förslag är på den punkten barnfamiljsfientligt ochhelt oförenligt med kvinnornas jämställdhetssfrävanden. Vi socialdemokrater har den bestämda och ickeförhandlingsbara uppfattningen att barnfamiljerna - barnen och föräldrarna -är bäst betjänta av en snabb utbyggnad av barnomsorgen, den kommunala och denprivata i regi av föräldrakooperativ och organisationer. Därför kommer vi attgöra allt som är möjligt att göra för att så snart det går bygga utbarnomsorgen till full behovstäckning. skall vi ge barnfamiljerna,också dem som väljer att själva ta hand om sina barn, allt det stöd vår ekonomiorkar med. Men vi säger bestämt nej till alla inslag i familjepolitiken somreser nya hinder i vägen för kvinnornas jämställdhetssträvanden, herr talman. 29Förste vice talman (): Jag är medveten om att socialministern fleragånger har sagt sig vara smärtsamt medveten om barnfamiljernas situation. Jaghar tagit fasta på detta, och detta var anledningen till min interpellation. Jag tycker att det här är viktigt, i en situation när vivet att vi inte kan bygga ut den kommunala barnomsorgen till att täcka hela denefterfrågan som till stor del har uppkommit genom att man bara stöder dennavårdform för barn. Vi kommer inte att klara detta. Expertgruppen för studier ioffentlig ekonomi har själv visat att det skulle innebära en fördubbling avkostnaderna. Är det då inte bättre, herr talman, att man försökerinrikta sig på att också underlätta andra vårdformer för barnen, om föräldrarnatycker att dessa är bättre? Om föräldrarna själva vill ta hand om barnen, vadär det för fel i det? Det är tydligen inte förenligt med kvinnornasjämställdhetssträvanden. Jag tycker att detta är en mycket destruktivinställning. Vård av barn är ett arbete, vem som än utför det - även om det ärföräldrarna själva. Om föräldrarna själva ordnar sin barnomsorg, som alltsåmånga LO-familjer måste göra, är det då inte bra om vi kan underlätta detta?Det kunde ske t. ex. genom en skattefri vårdnadsersättning, som vi harföreslagit. I stället säger man att det är bättre att satsa pengarna påfortsatt utbyggnad av barnomsorg även tydligen för dem som hellreskulle vilja ha andra alternativ. "Inbjudan till batalj" tänkte socialministerninte anta. Jag tycker faktiskt, herr talman, att det är en något ovanligbeskrivning av en mycket hövlig och väsentlig fråga i en interpellation. Socialministern gick i sitt svar också in på en mängdandra saker. Låt mig bara nämna att den beskrivning som man har gjort frånkanslihusets och socildemokraternas sida av våra alternativ är gravt felaktig.Vi har bemött detta, och jag tror att vi t. o. m. har utmanat till debatt. Jagär beredd att ta en sådan debatt med socialministern var och när som helst. Jagskall dock inte uppta mina få minuter nu med detta; låt mig bara understrykaatt den beskrivningen är gravt felaktig. Vad debatten nu gäller är att av rättviseskäl minskaklyftan i fråga om stöd mellan barnomsorg, som passar många familjermycket bra, och andra former. Vad det gäller är också att underlätta förföräldrar som vill ha andra vårdformer och som inte kan använda den kommunalabarnomsorgen. Detta är bakgrunden till det förslag om en vårdnadsersättning somvi har lagt fram. Jag tycker att de synpunkter som har förts fram av denfamiljeekonomiska beredningsgruppen beträffande de borgerliga motionerna ärnågot säregna. När det gäller vårt förslag om ett skattefritt vårdnadsbidragmed . per barn mellan ett och står det att "förslaget inteinnebär något egentligt alternativ till förvärvsinkomst och därför bara kanutnyttjas för att låta en förälder vara hemma i familjer med en i övrigt godekonomi". Vidare står det att förslaget sannolikt kommer att leda till attden kvinnliga parten stannar hemma. Jag tror inte att socialministern menar att det ärrättvisare och bättre att bara fortsätta att missgynna dem som inte harkommunal barnomsorg än att i alla fall ta ett första steg och underlätta någotför denna grupp, som inte består av höginkomsttagare i första hand, utan i storutsträckning av LO-familjer och flerbarnsfamiljer. Låg mig också säga att det i rapporten tillexpertgruppen för studier i offentlig ekonomi. Fördelningseffekter av kommunalbarnomsorg, uttryckligen sägs att skall man ha ett något så när neutralt stöd,skulle man behöva fördubbla dagens genomsnittstaxa för barn i denkommunala barnomsorgen och tredubbla taxan för barn . Så säger manatt högre daghemstaxor kan ge bättre incitament för kommunen att bygga utverksamheten men att det också kan leda till låg ekonomisk standard förförskolehushållen. Det kan därför finnas skäl att konstruera om bidragentill den kommunala barnomsorgen " så att de också innehåller enkomponent som utgår som ett bidrag per barn, men då riktat direkt tillförskolehushållen. Detta bidrag kan t. ex. utformas som en skattereduktion (perbarn) till hushåll med barn i förskoleåldern eller som ett höjt barnbidrag.Detta skulle göra det möjligt att höja daghemstaxorna något och på så sättminska skillnaderna i ekonomisk standard mellan hushåll med olika barnomsorgsform." Detta är ett referat från ett sammandrag av synpunkterna ien brännpunktsartikel i . Men det skulle alltså inte försämra för de familjer somvill ha barnomsorg. De betalar en något högre avgift, men fårsamtidigt motsvarande belopp, t. ex. i form av en skattefrivårdnadsersättning. Det är just så vi har konstruerat vår vårdnadsersättning,för att bidra till att minska klyftorna i fråga om stöd utan att samtidigtförsvåra för föräldrar som vill förvärvsarbeta. Det skulle tvärtom underlättatillkomsten av många olika alternativ och skapa ökad rättvisa. Jag vädjar till socialministern att vid tillfälle - jagvet att det finns ett intrese hos socialministern - närmare sätta sig in i vadvårt förslag verkligen innebär. Jag tror att det skulle vara till gagn föralla. Det har jag redan gjort. Den samlade effektenav de familjepolitiska och skattepolitiska förslag som har lagtfram blir närmast ekonomisk katastrof för just de grupper barnfamiljer somIngegerd har berört i sin interpellation. Jag däremot, som är engammal man med hög inkomst och många barn, skulle få den behållna inkomstenförstärkt med . Det vill jag inte. Det är bättre att de pengarnakommer andra barnfamiljer till del. föreslår att vårdnadsbidraget också skallfinansieras genom att man ger 1 . mindre till den kommunalabarnomsorgen. Det kommer att innebära att väldigt många barnfamiljer medbegränsade inkomster som har barn på daghem inte längre har råd att ha barnendär och att mångaandra, som vill ha in sina barn på daghem, aldrig kan ta en erbjuden plats. Jag är skeptiskt inställd till experter, även om de finnspå eller arbetar åt . I den av IngegerdTroedsson nämnda rapporten talas det om samhällets kostnader, men inte omsamhällets inkomster. Alla undersökningar har visat att dåförvärvsfrekvensen ökar, när kvinnorna - det är oftast dem det gäller - tillföljd av att de har fått en daghemsplats går ut i förvärvsarbete, ökar ocksåsamhällets inkomster. Även om experterna har glömt detta, borde IngegerdTroedsson ta med det. är vi nästan på väg in i den där "bataljen"som jag tidigare talade om. Vi befinner oss i ett förhandlingsläge. Då är inteen batalj - i varje fall inte en offentlig sådan - något bra inslag. Jag vill gärna ha sagt, herr talman, att jag har storrespekt för kunnande. Jag har också respekt för hennesstridsglädje - den närmar sig . Sannolikt finns det ingen bland denågot äldre i moderata samlingspartiet som så oförbehållsamt ansluter sig tillvad ordföranden i för sedan sade: De framtida borgerliga honnörsorden måste blikonfrontation och attack. För evigt borta måste alla tankar på samförstånd ochdialog vara. Jag har precis motsatt uppfattning. Vi lever i dådet krävs dialog och samförstånd. Väljarna har rätt att begära att partierna,också i kontroversiella frågor, åtminstone försöker ta gemensamma tag. Därförvill jag att vi fortsätter diskussionen i det forum där vi var och mer tarfasta på det som förenar än det som skiljer. Det har svenska folket rätt attvänta sig av oss. 31 Förste vice talman (): För att felaktigheterna när det gäller vårekonomiska politik i stort upprepas blir de inte riktigare. Jag vill faktiskthemställa om att socialministern bättre sätter sig in i det hela. Jag skallpersonligen överlämna en promemoria som visar hur gravt felaktiga uppgifternaär när det gäller konsekvenserna för barnfamiljerna av våra förslag. Jag tycker att detta är ett besynnerligt svarfrån socialministern. Jag har tagit fasta på socialministerns ord om attsocialministern är smärtsamt medveten om många barnfamiljers situation. Jagställer en hövlig fråga i riksdag till socialministern, helt i linjemed riksdagsordningen - en klar fråga. Jag får inget klart svar. Jag uppreparmin fråga. Jag får då höra att det är fråga om batalj och att diskussionen ochdialogen i stället skall ske i det forum som speciellt har avsetts för detta,tydligen i den grupp bestående av representanter för social- ochskatteutskotten som informellt bildats. Jag tycker att det är utomordentligtanmärkningsvärt att man i en interpellationsdebatt inte skall kunna få hövligasvar, utan om man ställer frågor heter det att man vill ha batalj i stället församförstånd och dialog. Nog om detta. Jag hoppas att det inte kommer attupprepas. Om igen: Vi vet att väldigt många, inte minst inomLO-grupperna, önskar ta hand om sina barn själva under de få men viktigasmåbarnsåren. de då görett väsentligt och viktigt arbete, ett arbete som på daghem för de minstabarnen skulle kosta . per barn och år. Vad är det då för fel iatt försöka lägga fram förslag som ökar möjligheterna för dessa föräldrar. Detkan inte vara samhällsekonomiskt riktigt att bygga barnomsorgsplatser till enkostnad av 50 000, 70 000 eller . per barn och år också för deföräldrar som med ett betydligt mindre stöd skulle ha möjlighet att ta hand omsina barn själva eller att själva ordna sin barnomsorg. Socialministern sade att han var skeptisk till experter.Men det är tydligen bara till de experter som har en annan uppfattning ellersom kommer till ett annat resultat än det som socialministern vill se framförsig. Det är riktigt att vi finansierar vår vårdnadsersättninggenom att minska stödet till den kommunala barnomsorgen. Men en tredjedel avden minskningen får kommunerna tillbaka genom att småbarnsföräldrar medvårdnadsbidrag kan betala motsvarande högre avgift till den kommunala barnomsorgen.Kvar blir då en kostnad för kommunerna på ungefär 700 milj. kr. Men för varjeplats i den kommunala barnomsorgen som man inte behöver bygga, omvårdnadsbidraget införs, spar ju kommunerna mycket stora belopp - det får maninte glömma bort. Jag vågar påstå, att om man inför en vårdnadsersättning,minskar klyftan när det gäller stöd som det ökar förutsättningarnaför föräldrarna att välja andra vårdformer om de föredrar det. Det skulle äveninnebära att de föräldrar som verkligen vill ha barnomsorg skulle ståi mindre köer och ha lättare att få den barnomsorgsplats som de eftersträvar. Jag vill för min del avsluta den här debatten med att sägaatt i varje fall vi inom moderata samlingspartiet kommer att fortsätta kämpaför det som vi anser vara rättvist och rättfärdigt, nämligen att göra detmöjligt för föräldrarna att välja den barnomsorgsform som passar just dem bästoch att därvid utforma stödet till barnomsorgen så att det blir så rättvist ochneutralt som möjligt. Jag vill återigen försäkra att en sådan lösning kanskeskulle vara av särskilt stort värde för familjer med låga inkomster ochfamiljer med många barn, de som alltså får minst andel av stödet. Jag har från centerpartistiska,folkpartistiska och moderata ledamöter fått frågor som gällt vårdnadsersättningoch vårdnadsbidrag och allt vad det heter, och man har krävt att vi skallinföra detta. Nog är det ganska märkligt. styrdes det här landet avborgerliga regeringar. Ni hade egen riksdagsmajoritet. Likväl infördes ingetvårdnadsbidrag och ingen vårdnadsersättning. Jo, därför att ni vardjupt splittrade - och det är ni fortfarande - i fråga om hur sådana härvårdnadsbidrag skall utformas. Sedan vet jag inte, herr talman, ifall man får ställafrågor när man är svarandepart. Först vill jag emellertid säga att jag för har givit ett svar på den fråga som ställts. Vi skall göra allt vad vi kanså långt ekonomin orkar med det, sade jag, för att ge också de familjer somIngegerd särskilt talat om ett ekonomiskt stöd. Det ingår i deresonemang som förs partirepresentanterna emellan. Om reglerna för antagning till gymnasieskolan ochhögskolan Och så till den fråga som jag skulle vilja ställa. Jagträffade en trebarnsfamilj i TV och diskuterade då de olikaförslagen. Det förslag från den familjeekonomiska beredningen som är åberopathär innebär att barnbidragen för ifrågavarande familj visserligen bara skullehöjas med , tror jag, , men däremot skulle höjningen avbostadsbidraget innebära en ökning med . Denna familj, som bori en modern lägenhet i , har ett räntebidrag från staten för atthyran skall hållas nere. Hyran är hög ändå - . Utan räntebidragetskulle familjens hyra vara . Och frågar jag , om jag får: Har intemoderaterna föreslagit att detta räntebidrag kraftigt skall sänkas och på siktavvecklas? 33 Förste vice talman (): Herrtalman! Som jag tidigare sade kommer jag att personligen överlämna enpromemoria till socialministern gällande de beskyllningar som socialministernhär har riktat mot , inte minst när det gäller hyreskostnader ochliknande saker. Men principiellt: Interpellationsdebatterna här i kammarenär till för att vi riksdagsledamöter skall få rätt att ställa frågor tillstatsråden. Jag tycker det är utomordentligt viktigt att denna ordningupprätthålls så att vi i kammaren får ställa de frågor vi anser oss haanledning att ställa och att vi får hövliga svar på dessa frågor. Jag ärdäremot inte beredd att verka för att interpellationsdebatterna utvidgas tillatt också avse frågor från statsråden till riksdagsledamöterna. Det finnsbetydligt enklare och mindre kostsamma sätt för statsråden att ställa sådanafrågor. Det är ett svar på min fråga som jagaccepterar, därför att det är så klarläggande. Överläggningen var härmed avslutad. 10§ Svar på interpellation 1983/84:112 om reglerna för antagning tillgymnasieskolan och högskolan 35Utbildningsminister : Herr talman! har frågatmig om jag avser 1. att göra någon förändring av systemet för antagningtill högskolan innan tillträdesutredningen är klar, 2. att genomföranågra förändringar inför högskoleantagningen , 3. att föreslå enåtergång till vårterminsintagning till gymnasieskolan fr. o. m. läsåret1984/85. Ett huvudsyfte med att tillkalla tillträdesutredningen varatt få en samlad bedömning av de många, ofta motstridiga synpunkter ochönskemål som föreliggeri fråga om utveckling av systemet för tillträde till högskoleutbildning. Jaghoppas att utredningen skall kunna göra en sammanvägning som samlar en så bredpolitisk majoritet som möjligt. I avvaktan på förslag från utredningen är jagdärför inte beredd att göra några förändringar. När det gäller intagningen till gymnasieskolan påhöstterminsbetyg i årskurs 9 är jag väl medveten om den kritik som riktas motsystemet från elever, lärare och föräldrar. Denna kritik skall självfallet taspå allvar. Uppenbart är att höstterminsintagningen på många håll har lett tillstörre problem än vad som förutsågs vid riksdagsbeslutet , detta bl. a.med tanke på behovet av ordentlig information till de studerande. Att konstatera att höstterminsintagningen på många hållhar lett till större problem än vad som förutsågs är dock inte detsamma som attsäga att vi skall avskaffa den. För det första är inteerfarenheterna så entydigt negativa som gör gällande. Åtskilligaskolor har trots allt uppfattningen att fördelarna med höstterminsintagningenöverväger nackdelarna. Vi måste vidare komma ihåg att inte heller det tidigaresystemet med intagning på vårterminsbetyget var problemfritt. Jag tror attmånga av oss minns den kritik som riktades mot att intagningsbeskedet kom mittunder sommarlovet och att elever fortfarande när höstterminen började intevisste om de skulle få plats i gymnasieskolan. Jag vill också erinra om målet med höstterminsintagningen,som ju bl. a. är att öka möjligheterna att planera för de elever som intekommer in på sökt linje, liksom att ge förutsättningar för en bättre anpassningmellan och gymnasieskolan. Jag är för min del inte beredd attöverge dessa mål. Däremot måste vi vara öppna för att ompröva de medel vi valtför att nå målen. Men innan vi eventuellt går ifrån höstterminsintagningenmåste vi veta vad som skall komma i stället. Mot bakgrund av vad jag nu har redovisat menar jag att detfinns anledning att avvakta den utvärdering som f. n. gör.Jag räknar med att den skall kunna redovisas för regeringen under hösten 1984och att det därefter skall vara möjligt att göra en mera definitiv bedömning avhöstterminsintagningens framtid. Skulle det då finnas anledning till det, är vifrån regeringens sida beredda att möjligt ta initiativ tillförändringar i intagningssystemet. Om reglerna för antagning till gymnasieskolan ochhögskolan 36GUNNAR (): Först vill jag tacka utbildningsministern förhennes svar på min interpellation. Jag noterar med en viss tillförsikt attutbildningsministern uppenbarligen tar kritiken mot höstterminsintagningen påstörre allvar . Det vore dock tacksamt om denna probleminsikt följdes avsnabbare åtgärder. När något är fel bör det i en sådan här enkel fråga kunnaändras litet snabbare. Faktum är att utbildningsministern - som själv erkänneratt problemet blivit större än vad som förutsågs - skulle kunna lägga fram förslagtill som innebär en återgång till vårterminsintagning fr. o. m. nästaläsår. Om reglerna för antagning till gymnasieskolan ochhögskolan Ett sådant beslut måste fattas i vår. Annars förlorar manytterligare ett läsår. Då riskerar man att ytterligare en årskull kommer atttvingas leva med höstterminsintagning. Den årskullen är därför beroende av attregeringen handlar med den beslutskraft som den brukar påstå sig ha och lämnardet långbänksförfarande som den brukar anklaga andra för. Vad den årskull som är beroende av utbildningsministernsbeslutssnabbhet tycker om höstterminsintagningen kan vi gott ha klart för ossnär vi diskuterar den. Eleverna på Bjärehovskolan har i ett brev redovisat sinaargument och känslor, och jag tänker citera delar av det: "Vi på Bjärehovskolan i kräver atthöstintagningen avskaffas fr. o. m. läsåret 84/85. Eleverna tvingas plugga oavbrutet , ochfår inte tid varken för sina intressen eller för sig själva. Detta mår vidirekt illa av, eftersom även unga personer måste ha lite glädje i livet föratt utvecklas." Jagfortsätter att citera: "De elever som har svårt i skolan drabbas mycket hårtav höstintagningen. Lärarna hinner inte hjälpa dem ordentligt, vilket innebäratt eleverna bara blir mer och mer efter. Kunskaperna fastnar inte då man tvingas plugga för provenoch inte för att lära sig. Lärarna tvingas lägga nästan alla prov , vilketgör att vårterminen blir tom, tråkig och tämligen slapp. Hösten däremot blirhetsigare och 'livsviktig'. Man måste få bra betyg, annars är loppet kört. Hur ska en lärare som kommer ny till en 9:a på höstterminenkunna sätta ett rättvist betyg? Många pojkar mognar dessutom senare än flickor, och'vaknar' inte förrän på vårterminen i 9:an, då de verkligen börjar plugga. Mendå är det ju försent De enda som gynnas av höstintagningen är 'blankettfolket'på intagningsnämnderna." De reaktioner som jag har mött när det gällerhöstterminsintagningen är faktiskt ganska entydiga och överensstämmer i stortsett med vad som sägs i brevet från Bjärehovskolan. Därför blir jag någotförvånad över utbildningsministerns meddelande, att åtskilliga skolor har denuppfattningen att fördelarna med höstterminsintagningen överväger nackdelarna. Det skulle vara intressant att få veta vilka skolor somavses. Vidare skulle det vara intressant att få veta om det är eleverna ochlärarna på berörda skolor som anser att fördelarna överväger. Kanske är det så,att det är personalen på den administrativa sidan som tycker att det är bra attfå på sig. Det vore bra om utbildningsministern ville klargöra vilkaskolor hon avser. Det är nämligen i allra högsta grad intressant och nyttigtatt få reda på det. Dessutom skulle den fortsatta debatten tillföras någotpositivt. Det är möjligt att en vårterminsintagning innebär vissa problem.Men det synes ändå litet besynnerligt att svårigheterna , i dataåldern, dådet finns så många möjligheter att snabbt sortera ansökningar och fakta, skullevara så stora att de inte kan övervinnas. Det är möjligt att man på administrationssidan vill halängre tid till förfogande. Men intagningssystemet är till för eleverna ochinte för byråkratin. Det är bättre med en förändring när det gälleradministrationen än att eleverna skall behöva må illa av hetsen i skolan.Skolan är ju till för eleverna, inte för intagningspersonalen. Jag skulledärför vilja fråga: Är det verkligen utbildningsministerns uppfattning att manpå inte skulle kunna förbereda en vårterminsintagning? Det skulleresultera i snabba svar, och de positiva syften som utbildningsministern talarom skulle kunna uppnås. När det gäller antagningen till den högreutbildningen gör utbildningsministern det lätt för sig. Hon hänvisar tilltillträdeskommittén. Visserligen är det riktigt att kommittén skall ha tid påsig att utreda frågan. Men faktum är att den kan arbeta ända fram till 1985.Det innebär att ett nytt antagningssystem i bästa fall kan träda i kraft hösten1987. Således har tre årskullar, fr. o. m. detta läsår, att leva med detantagningssystem som vi har och som av elever och studerande anses varaorättfärdigt och orättvist. Dessutom har systemet konkreta negativa effekter påvårt samhälle. För det första leder dagens antagningssystem tilltaktikval. Uttunningen av den naturvetenskapliga linjen är en direkt följd avatt antagningssystemet är krångligt. Av den anledningen väljer eleverna sådanautbildningslinjer där de lättare kan få högre betyg. Det antagningssystem somutbildningsministern vill ha kvar för samtliga elever som går igymnasieskolan tar inte hänsyn till kunskaperna. Därför påverkas ocksåkunskapsinhämtningen i gymnasieskolan. Den breda utbildning som jugymnasieskolan skall ge kommer således inte till sin rätt när eleverna görtaktikval i stället för att välja på grundval av önskemål, intressen ochbegåvning.