prot · G70977 · 1983-12-31 00:00:00 — Vi fick höra i inledningen tilljordbruksministerns anförande att en av orsakerna till brådskan var faktisktatt det var så pass angeläget att komma fill rätta med problemen i jordbruketatt de värst utsatta inte kunde vänta till dess livsmedelskommittén var färdig.Om man har ambitionen att så snabbt komma fill rätta med olägenheterna för endel brukare och kanske för hela näringen, tror jag att kammaren delarjordbruksministerns uppfattning. Men ack, jordbruksministern, så kort tiden är! Det är ungefär mitten av februari. , imitten av april, kan stödet till svenskt jordbruk finnas på pränt här ikammaren. Då står vi återigen här, och då har vi i varje fall fått enproposition från jordbruksministern som just kan vittna om hans välvilja.Fundera över det, jordbruksministern, med tanke på den välvilja som kom tilluttryck alldeles ; Det är inte ! Dessutom har jordbruksministern i all sin välvilja den härgången tänkt ställa konsumentdelegationen åt sidan och i stället tillsätta ensärskild kommission som mera handlingskraftigt skall lösa problemen. Jordbruketär ödmjukt och tacksamt för detta, och tiden är som sagt bara två månader.Sedan kan den här frågan vara i hamn, och jag vill gärna säga att är det så välsom det lät alldeles , är det väldigt synd att vi strider om detta. Jag skall för den skull begränsa mig till att ifortsättningen endast tala om varför jag hitintills inte har yttrat mig om dejordbrukspolitiska målen. Jag har inte gjort det därför att vi har yrkat avslagpå propositionen. Proposifionens huvudfråga var den som med förtur skullebehandlas i livsmedelskommittén, nämligen förhandlingsordningen. Vi yrkadeavslag på den, och då tyckte jag inte att jag hade någon särskild anledning attnärmare gå in på de jordbrukspolitiska målen. Om jag skulle göra det, kan jag gärna tillstå att jag inteser det som någon allvarlig olycka med en närmare jämställning av deövergripande målen för jordbrukspolitiken. Det skulle sannolikt ta bort ettdebattämne som vi egentligen har stridit om till ingen nytta för jordbruket.Kan det åstadkornmas med den förändring som jordbruksministern nu förespråkar-vi kanske kan nyansera den ytterligare - vill jag gärna delta i en konstruktivdebatt kring detta. Jordbruksministern citerade några rader frånlantbruksstyrelsens yttrande. Han glömde nämna att det finns ett par avvikandemeningar där. Jag vet inte vilka människor som står bakom de avvikandemeningarna, men lantbruksstyrelsen var inte enig. Det var dock egentligen inte det jag ville säga.Jordbruksministern har själv sett till att moderata samlingspartiet inte ärföreträtt i lantbruksstyrelsens styrelse, och för den skull står vi inte bakomde citerade formuleringarna. Vi utber oss gärna att få delta i den ifortsättningen och t.o.m. ta kritik för vad som står, men att moderatasamlingspartiet står utanför tycker vi är otillfredsställande, och det vill jagta det här tillfället i akt att lägga jordbruksministern på minnet. 43BÖRJE () replik: Jordbruksministern talar om attlivsmedelspolitiken i alla led utreds och skall bh bättre. Det är regeringensmålsättning. Jag vill påstå att det hade varit bäst om man hade låtitlivsmedelskommittén och utredningsarbetet få ha som bas dennuvarande ordningen och det nuvarande förhållandet i stället för att ändraförutsättningarna för det fortsatta utredningsarbetet. Jordbruksministern talar också som om bönderna harbett om ett nytt förhandlingssystem. Har de det? Jag menar attförhandlingsordningen har en avgörande betydelse för jordbrukarna. Oron växeronödigtvis när man inte kan skönja slutresultatet av de beslut som riksdagenkommer att fatta . Imitt anförande talade jag om prolongering. En sådan skulle ha gett ett visstandrum, och det hade varit psykologiskt viktigt och riktigt, tror jag. Inomnuvarande förhandlingsordning ges det visst stöd fill utsatta jordbrukare, t.ex. stöd för räntekostnader, stöd för utjämning mellan syd och nord och stödinom prisregleringen. Det kan inte vara omöjligt att ta in ytterligare faktoreri nuvarande förhandlingsordning sä som man uppfattar det vara nödvändigt föratt hjälpa de mest utsatta. Detmåste vara mycket intressant för näringens utövare att se exempel på vilkaresultat en annan förhandlingsordning ger, men för det krävs det ju mera fid. Medlitet längre fid fill disposifion hade konkreta exempel kunnat bevisa förbönderna att de nya regler som jordbruksministern funderar på och tänkerföreslå är bättre och rättvisare, men förmodligen blir det mycket svårt attavgöra vem eller vilka som bär de mest rättvisa bördorna även i fortsättningen. Denförhandlingsordning som nu beslutar om vet vi just inte något om, ochdet är oroande för de berörda. Det måste jordbruksministern förstå. 44 (vpk) replik: Jag har begärt replik i vad avser Norrlandsprisstödet. Egentligenskulle vi väl inte behöva bråka mer om det, eftersom vi har fått en acceptabellösning, men några påståenden i jordbruksministerns anförande gör att vissafrågeställningar dyker upp. Jordbruksministern har ju ofta klagatöver att han blivit missförstådd, och det är framför allt en fråga som jag idet sammanhanget hoppas att jag kan få ett svar på. Jordbruksministernsäger att man genom felaktiga upplysningar har skapat oro ute i bygderna.Åtminstone då det gäller omfattas nog oron av alla de människor somdär bor. Man kan t. ex. citera länsavdelning av medÅke som ordförande, som har skickat skrivelser till riksdagensjordbruksutskott och med kraft hävdat att prisstödet fortsättningsvis skallfördelas via budgeten och att det skall räknas upp i takt med kostnadsutvecklingen. Dåjordbruksministern säger att det inte är någon ny princip då det gällerNorrlandsprisstödet och att vi inte skall blanda ihop de här begreppen, hängerjag inte med riktigt i formuleringarna. Det står ju klart och tydligt ipropositionen; "Beredskapsmotivetinnebär atrvi-måste trygga livsmedelsförsörjningen i hela landet. Detta innebäratt vi måste fiaettstarkt och väldifferentierat jordbruk även i Norrland.Prisregleringen bör därför-utfprmas sä att även detta beredskapsmål kanupprätthållas. Vid prisöverläggningarna bör följaktligen särskild hänsyn tastill norrlandsjordbrukets problem." För min del har jagväldigt svårt att tolka detta konstaterande på något annatsätt än att det handlar om uppräkning av Norrlandsstödet. Om svaret är nejinställer sig frågan: Varför föreslår inte jordbruksministern en uppräkning avjust budgetmedlen? Det blir andra året i följd som Norrlandsjordbruket blirutan. Då kan det ju gå som enligt det gamla ordspråket, att medan gräset grordör kon. Den här diskussionen om Norrlandsstödet motiverar en motfråga. När vifrån socialdemokratisk sida insåg att lönsamheten i jordbruket i , pågrund av klimatiska och andra förhållanden, långa avstånd osv., aldrig kundebli jämförbar med lönsamheten i andra delar av landet, införde vi för attupprätthålla inkomstmålet också för jordbrukarna i detta stöd som dåhade en regionalpoiitisk motivering. Men att vi har detta statliga stöd fårinte vara ett mofiv för att man belastar jordbruket i med kostnadersom det rimligen inte borde ha. Låt oss anta att vi inte kommer till rätta medde överskottsproblem som vi har sä snabbt att vi kan motverka risken att vi denvägen får ökade kostnader för att finansiera överskotten. Det kan då innebäraatt finansieringen av överskotten kommer att motivera regionalpolifiska stöd inorra , och det blir litet underligt. Vi måste försöka att hålla isär dehär två sakerna och inom regleringssystemets ram också se till att vi fär enrättvis hantering av jordbruket i norra . Jag skall ställa en fråga tillalla som har haft funderingar här: Har man den uppfattningen att vi inte skalleftersträva en rättvis fördelning av kostnaderna när det gäller belastningen påjordbruket i norra i relation fill övriga delar av landet? Härstår uppenbarligen påstående mot påstående. De här frågorna kan aktualiseras iöverläggningarna, och man kan ju resonera om hur rättvist systemet verkar.Lantbruksstyrelsen har sagt att dess motiv för att ansluta sig till att manborde pröva obundna förhandlingar är att den upplevt att systemet inte fungerarrättvist olika jordbrukarkategorier emellan. Visserligen finns det borgerligareservationer där reservanterna vill gå i god för att systemet fungerarrättvist. Men jag tror att det finns god anledning att ändå pröva obundnaförhandlingar och se om det verkligen förhäller sig på det sättet. och andra har varit inne på diskussionen om varför vi nu lägger fastmålsättningen för den livsmedelspolitik som livsmedelskommittén skall försökautforma förslag till. Ja, helt enkelt därför att de övergripande målen förjordbmkspohtiken är låsta av tidigare beslut. kunna arbeta efter en annorlunda övergripande målsättning,måste anta denna övergripande målsättning. Då kan ' vi inte göra sommoderaterna och centerpartisterna rekommenderar, att först utreda medlen förden livsmedelspolitik som vi skall arbeta efter och sedan, när vi utrettfärdigt, fastställa målen. Det blir ju bakvänt, även om det var så det gicktill när den borgerliga regeringen förra gången angav riktlinjerna förjordbmkspohtiken. Efter det att man utrett medlen fören jordbrukspolitik, baserad på de mål som vi föreslår att riksdagenskall fastställa, ändrade man målen. Jagvill bara säga till , eftersom han är jordbruksutskottetsordförande, att han enligt snabbprotokollet från då självtalade om en -jag citerar- "låt mig gärna erkänna det, olyckligformulering om målens inbördes relationer." Det var hans eget omdöme om demål man fattade beslut om . En "olyckhg formulering om målensinbördes relafioner", sade han alltså. Jag kan inte fatta detta på annatsätt än att han var kritisk mot formuleringen men att han i dagens läge trotsallt vill behålla denna olyckliga målformulering. i menade att vi skulle eftersträva att föra en något meranyanserad debatt om de här problemen, för det är problem vi skall lösa. Jagdelar hans uppfattning. Jag tror att det är fel att i förväg underskatta demöjligheter man har inom jordbruket, och i den statliga kommission som skallhantera de här frågorna inför prisöverläggningarna, att angripa de problem somalla vidimerar finns - och säga att sådana möjligheter helt skulle saknas. Jaghar sagt att vi inte kan lösa dessa problem genom prolongeringar. Att innandiskussionerna över huvud taget har börjat konstatera att slutet måste bli enkatastrof för den svenska jordbruksnäringen är något underligt. Jagtror att det var som sade - eller om det var en fråga - att vihade ambitionen att trycka ned jordbrukarna på proletariatets nivå. Jag tyckerfaktiskt att den typen av onyanserad debatt inte riktigt hör hemma i dettasammanhang, när vi skall försöka resonera oss fram till en lösning av deallvarhga problem som vi här står inför. 46 ()rephk: Jordbruksministern är krifisk mot formuleringen i min fråga, och detkan han ju ha rätt att vara. Jag har fidigare sagt att man får uttrycka sigväldigt tydligt för att få jordbruksministern att lyssna. Jag skulle väl kunnapruta på formuleringen, men det är viktigare att jordbruksministern svarar omavsikten är den jag frågade om än att han kritiserar formuleringen. Närdet sedan gäller debatten angående inkomstmålet skall jag formulera sakenenkelt. Jordbruksministern griper efter varje halmstrå, och jag har varitgenerös och sagt i riksdagsdebatten att formuleringen kanske inte var den allralyckhgaste. Där står en hel del ytterligare, som jordbruksministernnaturligtvis inte citerar, eftersom det inte passar honom och hans avsikter;Det kan vi emellertid bortse ifrån. Inkomstmäletsom det då var formulerat innebar att inkomstklyftan var sådan att jordbrukarenhade . mindre än jämförbara grupper . hade klyftanminskat från . är min fråga till jordbruksministern:Vad var fel i den utvecklingen och vad innebär tankegången om ett nytt mål? Omutvecklingen när klyftan minskade något inte var fel, behövde man väl inte hahaft denna brådska, utan man kunde ha lugnat sig och först låtit utredningenvisa hur stor klyftan verkhgen var, vartåt det pekade och vad detta innebar. När det sedan gällerfrågan om det är andra intressen inblandade kan jag säga att om den socialdemokratiska regeringen tänkerfortsätta med en jordbrukspolitik av den karaktär man har aviserat tidigare, ärintresset naturligtvis att få en annan regering med en annan jordbrukspolitik.Så enkelt är det. Det erkänner vi gärna. 47 i () replik; Nog gick väl jordbruksministern litet vällångt alldeles i sin iver att förklara varför man måste göra dessaförändringar av målformuleringen . Enligt det sagda skulle det bero påatt livsmedelskommittén skulle ha fria händer att obunden av beslutkunna ta befattning med dessa frågor. Det är ett alldeles otroligt påstående.Livsmedelskommittén har fått direkfiv precis som andra utredningar och kansjälvfallet göra vilka överväganden den vill. Också påståendet att detta skulle leda till att det somhände 1977 inte kan upprepas är alldeles otrohgt. är fullkomligtsuverän i förhållande till ministerns propositioner och kommer nog attförbehålla sig den rätten även i fortsättningen. Med andra ord: Det är enkonstruktion som har levererats för att på något sätt förklara varför manangriper målen i en situafion, då de egentligen inte borde vara föremål fördiskussion. De skall liksom den fråga som vi tar ställning till om principernaför jordbruksprisförhandlingarna och alla andra frågor ligga kvar tillshuvudbetänkandet kommer. Det är den uppfattning som vi har företrätt. Jagpåstår att ministerns uppfattning i detta fall är felaktig. I en tidigare replik sade jordbruksministern att detbeträffande Norrlandsstödets uppräkning inte har skett någon principförändring.Man må ha vilken uppfattning man vill om principer, men det är alldelesuppenbart att det, om man under en lång räcka av år har finansieratNorrlandsstödet med budgetmedel, innebär en principförändring att plötsligtsäga att vi skall ge stödet via prisregleringsmedel. Det kallar vi enprincipförändring. Jag vill gärna upplysa jordbruksministern om att ocksåhans partivänner i jordbruksutskottet tycker att det är en principförändring.Följaktligen har vi där blivit överens om att den gamla principen skall gällatills vi hittar på någonfing annat. Framför allt väntar vi på vadlivsmedelskommittén skall säga. Detta står i vårt betänkande. Vi betraktarförslaget såsom en principförändring, och en sådan Vill vi inte ge oss på nu.Sådana här underliga trollslag att det inte är en principförändring kan aldriglåta sig förklaras. Sedan kvarstår det faktum att det finns andra viktigafrågor för som kan bli föremål för åtgärder just vidprisförhandlingarna. Men det är ju en helt annan sak och har inte med detta attgöra. , vars uttalanden jag så sällan haranledning att instämma i, formulerade dessa saker elegant för en stund sedan.Jag delar hans uppfattning. Alla partier frän kommunisterna till moderatasamlingspartiet är överens om att ministern har haft fel. Kundeministern då inte nöja sig med detta och konstatera att vi gör som partiernavill i stället för att förklara att det inte är någon principiell ändring. Detär inte meningsfullt av jordbruksministern att handla så. Det är snarare att tärapå sitt redan nötta förtroendekapital. 48 () replik: Jag frågade tidigare om bönderna har begärtett nytt förhandlingssystem. Jag fick inget svar. Jag upprepar därför denfrågan och ber om ett svar nu när jordbruksministern får ordet på nytt. I sitt anförande sade jordbruksministern: "i likhetmed vad RLF tycker". Det är av väsenthg vikt att ha de närmast berörda medsig när det gäller en så vikfig förändring av förhandlingsordningen somförmodligen är att påräkna. Vi haregentligen bara rubriker att gå efter: Ett kompensationssystem utan automatisktverkande regler. Ett kompensationssystem med begränsadeinslag av automatiskt verkande regler. Vi har som sagt dessa tre rubriker att välja på men ingadetaljer, som kan avslöja hur denna förhandlingsordning egentligen skall se ut,medan man har ganska god erfarenhet av den som tillämpas sedan flera årfillbaka. Med mer fid fill disposition hade man kunnat presentera detaljer. Detkan väl inte vara så att man hämtar detaljerna ur någon sorts låda: Sesam öppnadig! Anf.49 (vpk) replik: Jag hade inte tänkt fortsätta denna debatt,men jag uppfattade i jordbruksministerns senaste inlägg en direkt fråga som jagskall försöka besvara. Jordbruksministern sade att jordbruket i nu fåren mängd kostnader som det egentligen inte borde ha, bl. a. kostnader för överskott.Jag håller med om det. Det är verkligen en intressant fråga, och det är bl. a.en av de frågor som livsmedelskommittén skall se på. Jag sade i mitt anförande att vi har en prisreglering, däravgifter och bidrag går om varandra åt alla möjliga håll. Vi kan väl varaöverens om att vi behöver en sådan översyn av hela livsmedelspolitiken som densom nu pågår. Men jag har kritiserat det som jag tycker är mycket märkligt.Norrlandskommitténs förslag har skickats till livsmedelskommittén, ochlivsmedelskommittén har ännu inte yttrat sig över detta förslag. har maninte tid att avvakta ett svar från livsmedelskommittén utan föreslår därför attNorrlandsjordbrukets särskilda intressen skall tillgodoses i prisregleringen.Det är det som vi tycker är sä märkligt. Man har åtskilliga gånger här i kammaren varit med ochslagits för ganska blygsamma förslag, förslag som inte har varit såbetydelsefulla eller har varit som att mot en vägg. Man har mötts avargumenteringen att det sitter en utredning eller pågår en beredning, varförförslaget inte kan bifallas utan man måste avvakta. Det är mycket märkligt just i en så här stor och betydelsefull fråga inte avvaktar utredningenutan är beredd att gå in och göra förändringar. Det är mycket märkligt att en idenna kammare helig princip,som jag har uppfattat det, plötshgt har upphört att gälla i fråga om prisstödettill . Jag tyckte att i början av sitt senaste inlägg var påväg att förstå vad som egentligen var avsikten med det resonemang jag förde.Jag skall bara ytterligare en gång försöka att förtydliga detta. Problemenuppstår kanske därför att man menar att allt stöd som skall fillfalla Norrlandskall inrymmas inom ramen för det regionalpolitiska statliga stöd som vidiskuterar och kallar för Norrlandsstöd. Hade vi fört fram den frågan till ettavgörande här och sagt att vi nu när det gäller detta regionalpolitiska stödskall ändra principen och försöka ta ut pengarna genom prisregleringen, hadedet utan tvivel varit att ändra principer. Det hade inneburit någonting heltnytt. Det har vi alltså inte gjort, utan vi har sagt att livsmedelskommitténskall titta på detta. Vi har varit medvetna om att det trots allt är ett sådantläge för jordbruket i att någonting måste ske . Vi hartrott oss finna att det fanns ett utrymme som man skulle kunna utnyttja för ensådan insats inom prisregleringssystemets ram. Utskottethar på den här punkten - och det står utskottet fritt - konstaterat att maninte vill vänta med att ta ställning till hur Norrlandsstödet skall utformas, ochdärför begär man att det statliga stödet skall uppräknas . Såkan man också se på problemet. Men jag uppfattade det som sadepå det sättet, att han insåg att det kan finnas anledning att också resonera omhur man skall hantera stödet till jordbruket i norra inom ramen förhela prisregleringssystemet. Dethär är väl en fråga som får hanteras av kommissionen och jordbruketsförhandlare. Som jag sade tidigare löser man nämligen inte med det generellastöd som utskottet nu förordar de värst drabbade jordbrukarnas problem. Detfinns jordbrukare som etablerade sig , påförutsättningar som sedan inte höll på grund av den inträffade ekonomiskautvecklingen, vilka - tillåt ett vanvördigt uttryck- praktiskt taget"hänger på gärsgårn", och som kanske står inför risken av en konkurs.De kan ha etablerat sig under fullständigt riktiga förutsättningar, och det kangälla personer som bör räknas till den jordbrukarkår som vi vill ha. Vi måstefundera över vad vi skall göra i den situationen. Det finns inget skäl till attdessa personer skall behöva ställa sig i arbetslöshetskön. i var ledsen över att inte har någon representant ilantbruksstyrelsen. Jag kan dock trösta honom med att de inte heller hade detunder den borgerliga regeringstiden, såvitt jag är riktigt underrättad. Närdet gäller inkomstmålsättningen för ett resonemang som verkarlitet underligt. Han tror att vi är ute efter att sänka jordbrukarnasinkomster när vi säger att i diskussionen om livsmedelspolitiken och deåtgärder som samhället skall vidta för att få ordning på denna skall de intressen som här möts, dvs. intressen, behandlas som likställda, under detövergripande målet att landets livsmedelsförsörjning skall tryggas. Jag trorfortfarande att det är en riktig målsättning. Vi har också lagt fast att jordbrukarna skall ha rätt standard likvärdig med andra samhällsgruppers, precis som vi tidigare gjort.Jag kan fortfarande inte begripa det resonemang som bygger på att man tror attdet skulle vara möjligt att först utreda medlen och sedan komma fram till vilkamål man egentligen vill eftersträva. Det skulle kanske finnas åtskilligt mer att ta upp ochresonera om i det här sammanhanget, men jag vill återvända till det resonemangsom jag förde i min förra replik. Sedan man nu har försökt komma fram till vadsom bör vara huvudsyftet med de överläggningar som vi skall ha omprisutvecklingen, borde det inte finnas möjlighet att driva den propaganda somgår ut på att det nu för oss är fråga om att till varje pris köra jordbruket ibotten. Det är ju helt urbota att driva den typen av resonemang. säger till mig: Ge bestämt besked om det äravsikten eller ej - det ansåg han vara det väsentliga - att densocialdemokratiska regeringen vill pressa ned jordbruket på proletariatetsnivå, som han uttryckte saken. Jag föreställer mig att själv ärmedveten om att frågan bara är provocerande och icke har någonting att göra medde ambitioner som vi i detta sammanhang diskuterar. frågade mig om jordbrukarna har bett om attfå den här nya överläggningsordningen. Regeringen har ansvaret för hur vi skall kunna hanterahela den ekonomiska utvecklingen, så att vi kan ta oss ur de problem somegentligen är helt avgörande för hur det skall bli även för jordbruksnäringenoch så att vi kan få på fötter, som vi brukar uttrycka saken. Regeringen inser att ett av de viktiga elementen i dettasammanhang är att vi kan hålla kostnadsutvecklingen under kontroll. Vi vet attvi i det sammanhanget kanske har möjlighet när vi diskuterarkostnadsutvecklingen, exempelvis kostnaderna på produktionsmedel, att om vitillsätter en kan vi utnyttja andra åtgärder för attmotverka risker för prisstegringar på dessa produktionsmedel än vi kan om viöverlåter åt konsumentdelegationen och jordbrukets förhandlare att sköta självaöverläggningarna. Det är då naturligt att regeringen gärna vill ta också dennamöjlighet i anspråk för att i hela samhällets intresse, även i jordbrukarnas,försöka förhindra att vi skall få en fortsatt inflationsartad utveckling somberövar oss de fördelar som devalveringen gav oss och som motverkar de godamöjligheter vi ändå tycks ha just nu att bemästra detta avgörande problem i denekonomiska utvecklingen. Det är alltså icke bara en parts intressefråga hur denhär frågan skall hanteras utan det är ett gemensamt intresse.Lantbruksstyrelsen uttryckte sig på följande sätt i sitt yttrande: Eftersom det är samhället som sitter på den andra sidanbehöver man inte befara att man på ett oskäligt sätt skall utnyttja denposition samhället i ett sådant här sammanhang har. För har jag markerat att det icke är regeringens avsikt att jordbrukarna skall bära en större börda för de insatser vigemensamt måste göra än vad andra grupper får göra. Förste vice talmannen anmälde attEinar och anhållit att fill protokollet få antecknat attde inte ägde rätt till ytterligare repliker. 51 (): Många visa ord har uttryckts här omkringden agrara näringen. Jag vill också bidra med något.