prot · G70945 · 1983-12-31 00:00:00 — Bostadsministern föreslårdessutom att de allmännyttiga bostadsföretagen skall åläggas att ha enkonsolideringsfond på av fastighetskapitalet. Det är en riktig tanke. Detär att man ställer krav på de allmännyttiga företagen och inte enbartförser dem med bidrag och lån. Däremot måste jag säga att det är en styggelse,när man vill ändra lagen om bokföring av lån, så att lån skall räknas somtillgång, innebärande att företag som enligt bokföringslagen inte har en sådanekonomisk ställning att de skulle kunna uppta mer lån kan få det. Man kan jiiinte godta att företagen på det viset får möjlighet att kringgå lagen. Kommunernas nya uppgifter, som bostadsministern härbeskriver, är enligt vår uppfattning helt bakvända. Man säger att kommunernaskall ha huvudansvaret när det gäller att planera, förbereda och initieragenomförandet av programmet. Kommunerna skall ges ökade befogenheter att motbakgrund av planmässiga överväganden själva avgöra hur avvägningarna bör görasi de enskilda fallen. Man satsar alltså på en ren planhushållning. Här är detju fråga om fastighetsunderhåll. Det måste vara de enskilda fastighetsägarnasuppgift och skyldighet att klara fastighetsunderhållet. Ett bostadsförbättringsprogram m. m. Ett bostadsförbättringsprogram m. m. ske genomnågra kommande planlösningar. Förslaget om låne- och räntebidrag till visstunderhåll anser vi också är helt galet. Underhåll skall bekostas med deintäkter som man får från fastigheten. Det kan inte vara riktigt att man så attsäga skjuter kostnaderna och belastar kommande hyresgäster. Här ärman mycket frikostig-man ger t. o. m. räntebidrag utan att lån upptas, vilketju är rätt fantastiskt i den situation som råder . Det betyder att störrefastighetsägare, t. ex. försäkringsbolag, som har egna pengar kan satsa depengarna och få räntebidrag av staten. Det kan i praktiken inte vara riktigt. De ändrade regler för reparationsavdrag som föreslås harde borgerliga ledamöterna i skatteutskottet avvisat i ett yttrande, och vitycker att deras synpunkter är väl värda att beakta och att förslaget måsteavvisas. När det sedan gäller förslaget om bidrag och lån tillenergibesparande åtgärder har vi redan tidigare ansett att den delen ärså lönsam för fastighetsägarna att staten inte behöver subventionera den. Slutligen, herr talman, skall jag säga några ord om dethissbidrag som föreslås. Det sägs, att om kommunerna satsar av kostnaden,satsar staten . Här förutsätter man alltså att kommunerna tar på sig enextra kostnad, trots att vi vid upprepade tillfällen har lovat kommunerna attdet skall vara slut med styrningen och övervältringen av kostnader på detkommunala området. Men här binder man så att säga upp kommunerna med kostnader.Vi har därför gått emot detta förslag och sagt att bostadskommittén måste senärmare på den här frågan. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill reservationerna 2, 6,9,11,13,14,15,17,19,21, 23,24,25 och 26 som är fogadetill utskottets betänkande. 5KERSTIN (): När socialdemokraterna i regeringsställningmöter verkligheten blir det oftast ganska hårda uppvaknanden. Sä var t. ex.fallet med talet i valrörelsen om byggandet av bostäder som en av de storaområden där jobb skulle skapas. Redan i samband med budgetpropositionen ijanuari 1983 talade bostadsministern om att han hade en förhoppning om attnedgången kunde begränsas. Borta var talet om ökning. Nästa utflykt i en uppdiktad verklighet gör man i denproposition vi nu behandlar. Man säger där att vi fått en ny bostadspolitik ochatt bostadspolitiken kommit in i en ny fas. Förvisso har vi drabbats av en nybostadspolitik i det här landet, men inte i den bemärkelse socialdemokraternamenar. Det bostadsministern talar om som en nyhet, nämligen att vi gått övertill ombyggnad i stället för nybyggnation, har redan inträffat. Vi har haft enkraftig förändring av investeringarna i byggsektorn. Ombyggnadssektornexpanderade från 1976 till 1982,mätt priser. Likaså har reparationer och underhåll ökat med ca 2miljarder kronor . Likadant är det med sysselsättningen inom byggbranschen.Vid presentationen av ROT-programmet talade bostadsministern mycket om denökning avsysselsättningen programmet skulle ge upphov till. har bostadsministerntvingats konstatera att den ökning man redovisat till stor del är intecknadgenom de ökade investeringarna i ombyggnad . Vi har från yrkat avslag på förslaget om ettbostadsförbättringsprogram i den utformning regeringen nu presenterar det.Liksom flertalet av de förslag den socialdemokratiska regeringen presenteratunder hösten är det ett dåligt förslag. Man skulle möjligen kunna ha överseendemed den oklarhet som präglar hela skrivningen, men absolut inte med innehålletoch inriktningen. Jag har redan nämnt den felaktiga bild man försökt skapaom effekterna för sysselsättningen. Man har därtill, genom att man sökt se det befintligabostadsbeståndet som ett sysselsättningsobjekt, låtit de kvantitativa frågornakomma i förgrunden på bekostnad av de kvalitativa. Vad vi här ser framför ossär ett miljonprogram med samma brister som det visade sig att 1960-taletsmiljonprogram hade. I och för sig fanns det inte mycket hopp när underlagetför propositionen var betänkandet Bättre bostäder. Den arbetsgrupp utanparlamentariskt inslag som på departementet tog fram det som blev underlagetför regeringens förslag hade inga tankar om stadsförnyelse i ambitiös mening.Borta var det tänkande som präglade arbetet under förra bostadsministern.Betänkandet visade ingen insikt i att ett program för ombyggnad, reparationoch tillbyggnad måste kopplas till ett insiktsfullt arbete med stadsförnyelse. Miljöaspekten har helt fått stå tillbaka förplaneringsambitionerna. Det är tyvärr inte de boendes önskan man tänkt ta tillvara vid genomförandet av ROT-programmet. Socialdemokraterna sitter fast i detgamla normtänkandet. Programmet har fått en byråkratisk uppläggning som äroacceptabel. Vi folkpartister tror inte att ytterligare planering ochreglering är den väg man skall välja för att nå en ökad ombyggnads- ochreparationsverksamhet. Vi måste däremot nå fram till minskad statlig styrningav bostadsbyggnadsmarknaden. Upprustning av äldre bostadsområden måstekombineras med att man bevarar fungerande miljöer så att de boende skall kunnabo kvar till rimliga hyror. Det är inte alls säkert att de enskilda medborgarna delarsocialdemokratiska politikers åsikter och vill betala mer för att bo i enstandard som myndigheterna betraktar som modernare. Det finns f. ö. otaliga bevis på att socialdemokraternadåligt svarar upp mot människors önskemål. Det räcker att nämna motståndet motövergång till bostadsrätter. Siffror från , sompresenterades , borde stämma socialdemokraterna tilleftertanke. sade sig vilja hyra sin bostad, vilket är ungefär entredjedel så många som bor i hyreslägenhet. Grunden till vår inriktning och till vårt avslagsyrkandepå dagens proposition är vad vi bl. a. säger i vårt bostadspolitiska program:"Bostadskonsumentens önskemål måste vara utgångspunkten för bostadsplaneringen." bostadsförbättringsprogram m. m. Ett bostadsförbätt-ringsprogram m. m. Några ljusglimtar finns dock i förslaget. Bostadsministernhar redovisat en något mer nyanserad uppfattning om smålägenheter ochstandardfrågor än arbetsgruppen gjorde i betänkandet Bättre bostäder. Glädjenblir dock dämpad när ministern avser ge planverket i uppdrag att redovisaförslag till ombyggnadsregler. Jag befarar att förslagen kommer att vara ambitiösaoch kostsamma och inte kommer att svara mot de boendes önskemål. Den insikt bostadsministern visade i budgetpropositionenom att utvecklingen av de samlade subventionerna inte är samhällsekonomisktgodtagbar har snabbt försvunnit. Förslaget innebär, som vi nu ser det, nya subventioner.Visserligen kallas det stimulansbidrag som skall införas för det gemensammaunderhållet i flerfamiljshus för räntebidrag, men detta är missvisande.Bidraget kommer att utgå helt oberoende av om fastighetsägaren lånar för attfinansiera åtgärder eller ej. Vi sägerockså från nej till den aviserade fastighetsavgiften. Vår uppfattning är alltså att ett bättreunderlag behövs för att vi skall kunna ta ställning till ettbostadsförbättringsprogram. Vi framhåller i vår partimotion att det måste bli bättresamordning mellan nybyggnads- och bostadsförbättringsverksamhet. Det föreslagnabostadsförbättringsprogrammet bör inte genomföras. Vi anser att stadsförnyelsefrågorna skall behandlas ianslutning till bostadskommitténs arbete när man där gör en översyn avbostadspolitiken. Efter det att bostadskommittén lagt fram sitt förslag ochdetta remissbehandlats borde regeringen kunna presentera ett mer genomtänktprogramförslag för om hur ett bostadsförbättringsprogram börutformas. Det är också tvivelaktigt om man, i fall dagens förslag bifalls, kanfå ett meningsfullt arbete i bostadskommittén i fortsättningen. Jag yrkar bifall till reservationerna 4, 6,9,13,14,15,17,19, 21,23,24,25 och 26. Jag yrkar bifall till utskottetshemställan vid punkten 13 i betänkandet. I ett särskilt yttrande har jag påpekat att dereservationer som jag fogat till betänkandet endast upptar de direkta yrkandensom finns i vår partimotion. Jag har inte tagit upp vad i övriga motioneranförts om ett bostadsförbättringsprogram. Detta innebär inte en anslutningtill vad i dessa motioner anförts. Men eftersom majoriteten avstyrkt dessamofionsförslag har jag avstått från att reservera mig med avseende pä mofivenför avstyrkan. 6TORE (vpk); Låt rnig börja med att uttrycka min förvåningöver den brist på logik som har präglat de borgerliga motionerna ochreservationerna och de anföranden som hållits här. Det är brist pä logik på detsättet att det inte rimligen går att å ena sidan förespråka förändringar ochförbättringar pä bostadssektorn och , å andra sidan, i motioner,reservationer och anföranden yrka avslag på ett väsentligt steg i riktning motsådana förändringar och förbättringar för de boende. Som endirekt kommentar till vad som sagts av föregående talare. nämligenatt det är fel att nu lägga fram ett program när det finns en utredning, villjag framhålla att jag anser att det tvärtom är nödvändigt. Man kommer säkertatt bli tvungen att lägga fram fler förslag för att snabbt komma till rätta medolika brister som finns på bostadsmarknaden och inte avvakta olika utredningar- ett realiserande av deras förslag kan ju ligga . Jag menar alltså att det är nödvändigt att vidta vissatemporära åtgärder för att snabbt kunna ta itu ined olika brister. Det anförshär att det är fel att gå in med statliga subventioner, räntebidrag och låntill underhåll, men jag anser att det tvärtom är nödvändigt att gå in medsådana insatser - bl. a. för att kunna begränsa de alltför högaboendekostnaderna. Programmet för bostadsbeståndets förbättring är i huvudsakbra. Det åren nödvändig reform, men programmet måste, som vpk tidigare i olikasammanhang föreslagit, utvidgas till att omfatta även offentliga byggnader. Enganska bred enighet råder om att det uttalade syftet att bekämpa arbetslöshetenbäst tillgodoses genom en sådan utökning som bl. a. även LO och TCO kräver dådet gäller ökade insatser. Det kan ge ett stort tillskott i fråga om nya arbeten, omman i det s. k. ROT-programmet tar med även lokaler av en annan typ än bostäder-församlingslokaler, skolor, sjukhus, idrottsanläggningar osv. Om- ochtillbyggnader och reparationer av bostäder och lokaler har, tillsammans mednyproduktionen av bostäder, en stor betydelse för sysselsättningen inom helabyggsektorn, som också bostadsministern var inne på i sitt inledningsanförande. Byggandets centrala roll och betydelse försysselsättningen har påvisats. 600 000 människor är direkt ellerindirekt beroende av byggandet. Det är av arbetskraften. avindustriproduktionen går till byggandet. Byggandet utgör av exporten och15 % av vår bruttonationalprodukt. För att hålla sysselsättningen inombyggnadssektorn uppe och öka den, måste vi öka produktionen och snabbt gåutanför ramen för föreslaget bostadsförbättringsprogram. Kommunernas byggande måste öka och på olika sättstimuleras, framför allt på underhållssidan. Trots det allvarliga ekonomiskaläge som råder måste staten gå in med nya subventioner och nya stimulanspaket.Sådana satsningar är nödvändiga och försvarbara ur både ekonomisk synpunkt ochsysselsättningssynpunkt pä . Bostadssociala skäl gör också attstaten måste fortsätta att satsa på och styra bostadsbyggandet. Sysselsättningseffekterna på byggverksamheten ochbyggmaterialsindustrin motiverar en satsning på olika byggobjekt. Beräkningarfinns som visar att , satsade på nybyggnad av flerbostadshus,sysselsätter 4 460 personer inom byggnadsverksamheten och 1 360 inombyggmaterialsindustrin. Trots att betydande framsteg har gjorts dådet gäller bostadsförsörjningen kvarstår det stora brister.Produktionskostnaderna har ökat mycket kraftigt, och det har inneburit ökadesvårigheter för många hushåll att klara bostadskostnaderna - svårigheter somblivit större på grund Ett bostadsförbättringsprogram m. m. Ett bostadsförbättringsprogram m. m. av enförsämring av reallöneutvecklingen. Bostadsfinansieringssystemet har inteklarat att utjämna kostnaderna mellan olika boende eller på något avgörandesätt bidragit till att minska orättvisorna mellan olika boende- ochupplåtelseformer. Det förslag till åtgärder som läggs fram i regeringensprogram för bostadsbeståndets förbättring kommer inte att innebära lägreboendekostnader. Det är mycket osäkert om de föreslagna åtgärderna leder tillden ökning av arbetstillfällen eller får de besparingseffekter som anges.Därför är det viktigt att utvidga programmet till att omfatta även offentligabyggnader, att ta itu med eftersatt underhåll och eftersläpningar då det gällersamhällsservicen, olika bostadskomplement och följdinvesteringar. Av denanledningen är det viktigt att en tidigareläggning av arbeten kan ske då detgäller underhåll och nybyggnader av olika kommunala, landstings- och statligaobjekt. Borttagandet av de retroaktiva räntebidragen,snålheten med pengar till förbättringar av boendemiljön och inrättande av s. k.konsolideringsfonder som villkor för allmännyttans räntebidrag är enligt vårmening dåliga förslag. Förslagen är dåliga även dä det gäller ökat boendeinflytandeoch hyresgästernas rättigheter i anslutning till bostadsförbättringsprogrammet.Det gäller exempelvis den ekonomiska redovisningen och avsaknaden av nödvändigaförändringsförslag beträffande bl. a. bostadssanerings- och förköpslagen. Vpk menar t. ex. att de bestämmelser som finns ihyresförhandlingslagen om hyresvärdens primära förhandlingsskyldighet böromfatta även underhålls-, förbättrings- och ombyggnadsarbeten som påverkarhyresgästernas boendemiljö och gemensamma boendeförhållanden. Med en sådanförhandlingsskyldighet skulle hyresvärden vara tvungen att informera, samrådaoch söka träffa överenskommelse, innan åtgärder fick vidtas. Sådana förändringarskulle verksamt bidra till utvecklingen av boendeinflytandet. Även om vpk delar uppfattningen att man måste ägna storuppmärksamhet åt det befintliga bostadsbeståndet och söka förbättra detta,liksom man måste ägna mera uppmärksamhet åt fördelning och förvaltning, fårnyproduktionen inte eftersättas. Alltjämt har vi en mycket sned fördelning avboendestandarden. Många människor bor fortfarande trångt och omodernt, ochskillnaderna känns särskilt svåra när man ser hur bra bostadsstandard mångaandra skaffat sig. Den grupp som har det största behovet av stora utrymmen,flerbarnsfamiljerna, har inte kunnat tillgodose sina behov i samma omfattningsom andra grupper. Många som bor i flerbostadshus är alltjämt trångbodda, ochbl. a. därför behövs en betydande nyproduktion. En spekulation i framtida prisökningar har förekommit påmarknaden för hyreshus och i viss utsträckning på marknaden för egnahem ochbostadsrätter. Det har skett en omfattande förmögenhetsöverföring tilltidigare ägare av fastigheter och bostadsrätter. Staten och kommunerna harbidragit genom att betala en större eller mindre del av marknadsräntansinflationskompense-rande del. Det har skett via räntebidrag och avdragsrätt förräntor. Avdragseffekten har främst gynnat personer med höga marginalskatter. Genomreala prisökningar för egnahem och bostadsrätter har förmögenhetsbildningenytterligare ökat för dessa ägare. Förslagen från regeringen om statlig lånefinansiering avoch räntebidrag till underhåll av bostadsfastigheter, liksom samordningen avfinansieringen av nybyggnad, ombyggnad och periodiskt underhåll, ärförbättringar som kan innebära ett steg på vägen mot minskadförmögenhetsöverföring och större rättvisa. Det är nödvändigt att koppla denomfattande byggnadsverksamheten fill en finansieringspolitik som kan hållaboendekostnaderna nere. Frågan om finansieringen, bl. a. borttagandet av deretroaktiva räntebidragen, återkommer vi till i bostadsutskottets betänkande12. Regeringen har föreslagit att de allmännyttigabostadsföretagens rätt till räntebidrag skall vara beroende av att företagetvid sidan av grundkapitalet inrättar en särskild konsolideringsfond av storleksordningenminst av det fastighetskapital företaget förvaltar. Det är enligt vpk;smening mycket olyckligt med ett sådant villkor, då det i sig innebär betydandehyreshöjningar i många företag och därigenom motverkar de positiva effekternaav räntebidraget. Hyreshöjningarna påverkar i sin tur bruksvärdesnivån somhöjs. Privata fastighetsägare kan då genom jämförelse tillgodoräkna sig sådanahöjningar, utan att de fått motsvarande kostnadsökningar. Den planering områdesvis som bostadsförbättringsprogrammetförutsätter måste ske i samråd med de boende och deras organisationer.Regeringsförslaget i den delen är otillräckligt, då man inskränker sig tillatt tala om att hyresgästerna bör lämnas ekonomisk information omunderhållssituationen. Vpk anser att det är mycket viktigt attboendeinflytandet utvidgas och fördjupas och görs obligatoriskt i de fallräntebidrag utgår. Här borde samma modell kunna tillämpas som då det gällerboendemiljöbidragsgivningen, dvs. samverkan mellan hyresgäster och fastighetsägarei fråga om gemensamt diskuterade planer och förslag vid underhäll och om- ochtillbyggnader som ett villkor för att erhålla räntebidrag. Programmet ställer krav på kommunerna som dekommer att få svårt att leva upp till. Kommunerna behöver bättregenomförandemedel. Som fidigare påpekats behövs bl. a. vissa förändringar igällande lagstiftning. Bostadssaneringslagen bör exempelvis utvidgas, så attden även kan gälla moderna hus där det behövs åtgärder. Förköpslagen måsteockså utvecklas, så att den omfattar sådana hus. I samband med andra förslagbeträffande ombyggnadsbestämmelser som har aviserats borde avvpk föreslagna förändringar också läggas fram. Sådana förslag skulle underlättaför kommunerna att genomföra bostadsförbättringsprogrammet och skulle gehyresgästerna mera att säga till om. Jag har i detta inlägg inte kommenteratvpk-motionerna och reservationerna beträffande konstnärlig utsmyckning,bidragen till hissin-stallafion och reglerna för boendemiljöbidrag. Inga Lantzkommer i sitt inlägg att uppehålla sig vid detta. Förslagen i bostadsförbättringsprogrammet är i mångastycken mycket oklara, och de ger utrymme för många funderingar om vadregeringen egentligen vill eller avser. Det gäller bl. a. planerings- ochförnyelseåtgärder bostadsförbättringsprogram m. m. 2 protokoll 1983/84:45 bostadsförbättringsprogram m. m. ochstandardkrav i samband med ombyggnader. Vidare gäller det föreslagna åtgärderför att begränsa prisökningar inom bostadsbyggandet och åtgärder för att avhjälpabyggfel och byggskador, fukt- och mögelskador på hus som är både äldre ochyngre än . Det aviserade förslaget om fastighetsskatt är i dentappning som har redovisats enligt vår mening dåligt och orättvist motflerfamiljsboendet. Vi hoppas att förslaget skall se annorlunda ut då det läggsfram. Det är ett villkor för att vpk skall kunna stödja det. Förslaget om ändrade skatteregler för reparationsavdrag m.m., som bl. a. innebär slopande av reparationsavdrag i vissa fall, är positivtliksom vissa åtgärder gällande beslutanderätt i fråga om statligt stödför energibesparande åtgärder. Trots de många oklara delarna i propositionen är viberedda att acceptera förslaget med de ändringar som vi föreslår ivpk-reservationerna. Vi gör det bl. a. mot bakgrund av att det är bråttom attkomma i gång och att regeringen på flera punkter aviserat att man inom kortskall återkomma med olika förslag efter pågående arbeten med översyner ochutredningar. Jag yrkarbifall till vpk-reservationerna nr 5, 8, 10, 12, 16 och 22. Jag skall bara beröra några av de frågor somhar tagits upp av ledamöter i utskottet. Jag förmodar att återkommertill en del av de anmärkningar som riktar sig direkt mot förslagensdetaljinnehåll. och var inne på ungefär sammatankegångar och sade att de har förståelse för att vi behöver utmålaregeringsförslagen som en betydande reform men att de i realiteten inte ärnågot nytt utan precis detsamma som har gällt tidigare och att ombyggnads- ochtillbyggnadsverksamheten har varit mycket omfattande. Jag kan inte underlåtaatt fråga: Hur har det varit möjligt att få ihop ett tjugotal reservationer, omdessa inte skulle innebära några förändringar i de föreliggande förslagen? I fråga om bostadskommitténs arbete och dess fortsattaverksamhet vill jag säga att eftersom själv är ledamot ikommittén är det lätt för henne att konstatera i direktiven att vi förbehålleross rätten att bostadskommittén arbetar lägga fram förslag tilländringar i det nuvarande bostadsfinansieringssystemet, och det är det vi gör. När direktiven skrevs, insåg vi att det inte gick att väntatill dess bostadskommittén var färdig och kommitténs förslag haderemissbehandlats, så att en proposition kunde läggas fram. Hade vi valt denmetoden, hade situationen på bostadsmarknaden varit än besvärligare än vad denär f. n. Sedan sade - och flera har varit inne pä -att underhållet måste åvila fastighetsägare och att det är fel att gå in medett subventionssystem som svarar för en del av kostnaderna. Ja, det J;an man naturligtvis tycka, men det har ju variten strävan i programmet att försöka åstadkomma någon form av rättvisa isamhällets totala bostadsstöd. Om jag har ett eget hus, vilket jag har, ochvill renovera och underhålla det med hjälp av lån, har jag även i framtidenmöjlighet att dra av räntekostnaderna och få dem subventionerade . kan säga att alla utnyttjar inte lånen,och så är det naturligtvis, för varje människa gör ju ett övervägande av vilkendisposition av hennes resurser som är den bästa för fillfället. Men möjlighetenföreligger, och det kan ju inte vara särskilt rimligt att straffa den somskaffat sig ett eget sparkapital. Därför har vi sagt att räntebidraget utgåräven om man icke använder sig av lånen. Det tycker jag är en gärd av rättvisa, som jag hade räknatmed att jag skulle få ytterligare ett ljus i håret för utöver dem som sattesdit av talarna här. Så på den punkten är jag verkligen förvånad. Om vi skall se till verkligheten sådan som den är, har deallmännyttiga bostadsföretagen icke förmått att ta ut de hyror som har behövtsför att klara både lägenheternas inre underhåll och det gemensamma underhållet.Det är ju två parter som förhandlar på bostadsmarknaden. Möjligheterna att taut hyra är i hög grad beroende av vilken efterfrågan som föreligger. Underhållslånen, med den uppläggning som de fått iROT-förslaget, leder i realiteten fram till faktiska kapitalkostnader som måstebeaktas i de framtida hyresförhandlingarna. Därmed kommer också hyresgästernaatt få betala för underhållet av fastigheterna i samma mån som andra tvingasatt göra det. Det är väl i och för sig en ganska rimlig lösning på problemet,att vi den vägen skapar ökade finansieringsinsatser för hyresgästerna själva,som vi försöker att åstadkomma rättvisa mellan olikaboendekate-gorier. Det har vidare talats mycket om att kommunerna skulle fåstora planeringsuppgifter, och det har i debatten sagts att detta är en form avcentral styrning i stället för en decentralisering.