prot · G70972 · 1983-12-31 00:00:00 — frågade vad vi tänker göra ytterligare mothyresutvecklingen och hänvisade till att jag hade uttryckt en viss belåtenhetmed den nuvarande situationen. Det var en korrekt redovisning av vad jag sade.För första gången har vi lyckats begränsa hyreshöjningarna på ett sätt som intehar kunnat ske . Hyreshöjningarna rör sig om4 %. De ligger alltså under den ökning som man kan räkna medför konsumentprisindex. Dessutom har vi kunnat anvisa resurser för en höjningav bostadsbidragen utöver inflationens påverkan, alltså en real ökning. Dettamedför en i förhållande till jämförbara år bättre situation. Man kannaturligtvis alltid önska att den skulle ha varit ännu bättre. Jag har litet svårt att förstå vad ochkanske även menade med påståendet att vad vi har sagt omnödvändigheten av att hålla byggproduktionen uppe skulle vara klart destinerattill nyproduktionen av bostäder. Jag kan inte tänka mig att vår argumentationhar varit uppbyggd kring den typen av resonemang, eftersom vi om vi vill ju kankonstatera att nyproduktionen av bostäder även som vi genomförde miljonprogrammet och var uppe i 114000 lägenheter om åretsvarade för av den totala byggproduktionen. Att tro att man genom en ökningav bostadsbyggandet skulle kunna klara hela sysselsättningen inom byggsektornutan att ta hänsyn till de andra sektorerna är ett i hög grad förenklatresonemang. Det går aldrig att klara sysselsättningen med åtgärder sombara berör bostadssektorn. Det är framför allt kommuner och landsting som måstemed i sammanhanget. Att vi hade hög byggsysselsättning och att den ökade på1970-talet, när vi genomförde miljonprogrammet, berodde - och.det vet KjellMattsson lika väl som jag - på att vi byggde ut vad vi kallarinfrastrukturen på ett sätt som vi inte gjort tidigare i . Vibyggde vägar, vatten- och avloppsanläggningar, skolor, sjukhus osv., och detvar detta som höll uppe hela byggsektorn och byggsysselsättningen. Därför tycker jag att vi borde kunna vara överens om,oavsett vad vi nu har för utgångspunkter, att det viktiga är att vi kan hållauppe byggsysselsättningen, oberoende av om vi bygger det ena eller det andra.Jag menar då inte att vi skall göra det bara med hänsyn till byggarbetarna utankanske framför allt med hänsyn till vad det betyder för vår ekonomi. Regeringen har en klar strävan att försöka vidta sådanaåtgärder som gör att byggsysselsättningen kan hållas uppe, och jag har härredovisat åtgärder som vi har vidtagit. Jag vill säga att utan de åtgärdernaskulle vi ha hamnat i en helt omöjlig situation. Därför tycker jag inte att detfinns anledning att rikta någon kritik mot vårt sätt att försöka klarabyggsysselsättningen, men jag vill gärna säga att det finns all anledning attöverväga ytterligare åtgärder för att försöka åstadkomma ännu bättreförhållanden. I övrigt till vill jag bara säga ett parord med anledning av att han i sitt tidigare anförande pekade på att det intefinns någonting nytt i del av budgetpropositionen. Istort sett följer man vad de borgerliga regeringarna har gjort, sade han. Jagmåste då säga att om har den inställningen, är det litetförvånande att få höra tre inlägg som alla handlade om hur hopplös dennuvarande bostadspolitiken var. Det är väl att gå litet långt i självkritik. 65ROLF () replik; Bostadsministern tog upp frågan om.avskaffandet av de generella subventionerna, som vi har föreslagit, och gjordedet konstaterandet att en nyproducerad lägenhet blir då så dyr att ingen kan bodär. Bostadsministern underlåter att tala om att vi har sagt att avvecklingenskall ske successivt. Det tar faktiskt att avveckla de generellasubventionerna', och under den tiden har man ju alla möjligheter att se vad somhänder och att ordna upp skattesystemet, som jag talade om i mitt tidigareinlägg. Ta bort fastighetsskatt, hyreshusavgift och sådana pålagor, förbilligaproduktionen sä som vi har föreslagit och se vilka bostäder det går att få framsom människorna har råd att skaffa sig! Bostadsministern säger vidare att vi moderater vill sparai budgeten, och det är alldeles riktigt. Vi vill spara ungefär 12miljarder mer än Med 8 miljoner invånare i blir det mera per person. Det betyder att socialdemokraterna ökar skuldbördanför en tvåbarnsfamilj med bara , jämfört med vadvi föreslår. Där får naturligtvis svenska folket välja. Vill man ha enbostadsminister som lånar pengar utomlands och brer ut dem i form av generellasubventioner till alla, både till dem som behöver och till dem som intebehöver? Anser man att vi har råd med en sådan bostadsminister, skall mannaturligtvis i nästa val rösta fram igen, men jag förmodar attsvenska folket nu har vaknat till liv och upptäckt att det här har vi inte rådatt fortsätta med utan måste tänka om på den punkten. Den hårda marginalskatten drabbar varje heltidsarbetande,även den i ett helt vanligt inkomstläge. Avdragsrätten är alltså betydelsefullför praktiskt taget alla. Alla heltidsarbetande får en rejäl skattelättnad omde får göra fullt avdrag. Här är det alltså en skillnad mellan ochsocialdemokraterna. 66 () replik; Jo då, , det var antaletnybyggda bostäder det gällde i debatten. Det var en väldig sifferexercis, inteminst i denna kammare. Jo, det är mycket lättare att agitera om mananvänder sig av enkla siffror. Det är mera sofistikerat att tala om ombyggnadoch nybyggnation. Det ägnade man sig inte åt då. Det var när det gälldebruksvärdessystemet som vi ville ha en försöksverksamhet. Men när det gälldeatt överföra hyresnämnderna och bostadsdomstolen till det allmännadomstolsväsendet var det inte fråga om någon försöksverksamhet. Vi anser attdetta är angeläget. Det gäller bl. a. möjligheten för hyresgästerna att skötasina förhandlingar utan inblandning av hyresgästföreningarna. läser manvisserligen i dagens att hyresgästtoppen vill sluta förhandla åtalla, men man tror att det kommer att innebära att fler människor organiserar sigi hyresgästföreningarna. Det hör till historien att sedan den nyahyresförhandlingslagen infördes av den dåvarande bostadsministern tyvärr bara tre föreningar fått egen förhandlingsrätt. Det är därför vianser det angeläget att se över den här frågan. 67TORE (vpk) replik: Bostadsministern sade att för första gångenhar vi lyckats begränsa hyreshöjningarna - de blir . Om detvore så väl! Jag tror att bostadsministern är medveten om att den ramuppgörelsesom träffades mellan och bara avsåg underhälloch vissa driftkostnader som parterna förband sig skulle begränsas till . Avde hyresuppgörelser som sedan har träffats utgör de som stannat vid ett mindretal. De flesta hyresgäster har fått hyreshöjningar som ligger påomkring . Men det ärinte säkert att det är slut med det. skall detgöras två avstämningar , och . Därestman har överstigit vissa tal kommer det ytterligare hyreshöjningar redan frånden . Och de kommer att få viss retroaktiv verkan. Det är innehållet iuppgörelsen. Eftersom jag har viss erfarenhet av och har deltagit ochdeltar i viss del av den verksamhet som hänger samman medförhandlingsverksamhet kan jag redan nu säga att vi tyvärr får räkna medhyreshöjningar av ungefär samma omfattning som under tidigare är. Därför är detangeläget att man vidtar temporära åtgärder i avvaktan pä de förslag som senarekan komma. Från allmänna bostadspolitiska synpunkter är dagensbostadssituation helt otillfredsställande, och möjligheterna till enförbättring av bostadsförsörjningen har minskat till följd avden ekonomiska utvecklingen med stor arbetslöshet och sänkta reallönersamtidigt som bostadskostnaderna har ökat kraftigt. Det är helt otillfredsställande att vissa hushåll inte kanfå tillgång till lämpliga bostäder på grund av alltför höga boendekostnader iförhållande fill inkomsterna. Detta utgör ett hinder för avvecklingen avkvarvarande trångboddhet, bl. a. genom en ökad nyproduktion. Som läget nu är,ökar hushållens inkomster mycket långsamt eller inte alls, och det är därförmycket viktigt att bostadspolitiska åtgärder vidtas i syfte att undanröja dessahinder. 68KJELL () replik; deltog ju inte i debostadspolitiska diskussionerna i.slutet av . Då hade jag den arbetsuppgiften, att försöka förklara för socialdemokraterna, attnär investeringarna i bostadsbyggandet var lika stora som under miljonprogrammetsdagar, berodde det på att det hade uppstått ett stort behov av ombyggnader ochunderhåll. förklarar att just detta är en viktig del avinvesteringarna i det stora bostadsbestånd vi har. Därmed har vi väl klarlagtden här frågan, så det är i och för sig meningslöst att fortsätta dendiskussionen: Jag konstaterar bara att det som var fel är rättnu, när socialdemokraterna gör det. Sedan konstaterar jag att i de stora huvuddragen -finansieringssystem, räntebidragssystem och liknande - har socialdemokraternaalltså inte ändrat bostadspolitiken. Detta har man inte gjort trots att detstående uttrycket under våra tidigare bostadspolitiska debatter var att deborgerliga regeringarna hade skrotat den sociala bostadspolitiken. Om vi hadeskrotat den, borde ju socialdemokraterna ha återupprättat den, men några sådanaförändringar har de alltså inte gjort. , I mitt anförande inriktade jag migvidare på att kritisera vissa av de mindre saker som socialdemokraterna harinfört, såsom hyresgarantier och hyresrabatter, och de propåer som de nu harställt, t. ex. att införa fasfighetsskatten. Jag ville bara påvisa den storaskillnaden mellan vad man från socialdemokraternas sida förespeglade att en nysocialdemokratisk bostadspolitikskulle innebära och de reformer och förändringar som man i huvudsak har genomfört. Anf.69 Bostadsminisfer HANS : Jag måste tyvärr konstatera att anföranden börjar blilitet inkonsekventa. Allra senast sade att han tyckte att viinte hade gjort någonting för att åstadkomma en bostadspolitik som ärväsentligt annorlunda och att vi inte hade handlat i överenskommelse med desynpunkter vi har haft på en social bostadspolitik. I sitt föregående anförandepåpekade att jag hade alldeles för bråttom att gå förbibostadskommittén i dess arbete. Vilket skall det nu vara - går jag inte fortnog, eller går jag för fort? Jagtycker också att i någon mån undervärderar de insatser som hargjorts. Det framgår ju av den överenskommelse mellan och hyresgäströrelsensom åberopades här att den inte hade varit möjlig att genomföra om intevårt förslag till ROT-program hade blivit godkänt av . Detta är enförutsättning för själva överenskommelsen. Jagkonstaterade också att på rätt många är har vi lyckats hållabostadsbidragen på en nivå som ligger över inflationens påverkan, medan vitappade av bostadsbidragen i realt värde . Jag skulle ha kunnat ta upp flera punkter där jag tycker att vihar gjort en hel del insatser, men om menade att det behövdesfler vill jag inte bestrida riktigheten i detta. Vi fär väl se vilkenkreativitet och andra kan hjälpa till med när bostadskommitténkommer med sina förslag. Då hoppas jag att jag här i kammaren kan vinna stödför ytterligare åtgärder när det gäller att ännu rättvisare och ännu bättrefördela bostadskostnaderna. Närdet gäller frågan om byggandet, som också anknöt till igen,tycker jag att det är ganska självklart att det viktigaste är att vi användervåra produktiva resurser på ett förnuftigt sätt. Detär klart att det är mycket viktigt att vi bygger nya bostäder eller reparerargamla om det är stor efterfrågan och bostadsbrist. Men den situationenföreligger inte , och den förelåg kanske inte heller somKjell refererar till. Det viktiga är att vid sidan av investeringar inyproduktionen och vid sidan av investeringarna i ROT-sektorn har regeringenförsökt staga upp byggandet i övrigt med insatser på över 10 miljarder. Deträcker inte för att klara byggsektorns sysselsättning- och produktionsproblemvare sig att satsa på nyproduktion av bostäder eller på ombyggnad ochreparation av bostäder. Det tarvas betydligt fler åtgärder för att hålla uppebyggandet på en hög nivå. Det var åtgärder av den typen som i varje fall jagefterfrågade som här hänvisar till. Fårjag sedan, fru talman, ta upp till ett par synpunkter som i sitt anförande . Jag sade faktiskt inte att ni föreslagit attde generella subventionerna skulle tas bort med en gång, utan jag konstateradeatt förslaget innebar ett successivt genomförande. Men jag redovisade, ,i mitt tidigare inlägg vad det skulle innebära om ert förslag bifölls. Detskulle innebära en hyreshöjning i nyproduktionen på . Såvitt jag förstårhar ännu inte bestridit en enda av de siffror jag redovisade närdet gäller konsekvenserna av förslag pä detta område. Jag skallgärna, om inte hinner gå igenom dessa siffror just , överlämnadem till honom, så får vi återkomma och se. Vi brukar ju ha ständiga debatterpå den här punkten. Sedantycker jag att är ovanligt orättvis - det brukar inte tillhöravårt debattklimat - när han säger att socialdemokraterna drar på familjerna . i kostnadsökningar genom budgetunderskottets och statsskuldensökningar. Han frågade om man med den utgångspunkten verkligen borde välja ensocialdemokratisk bostadsminister. Men, , sanningen är ju den att65 miljarder av budgetunderskottets 85 miljarder går till att betala räntorna påden statsskuld som ni åstadkom . Det är ett faktum i sammanhanget.Att vi nu tvingas att ta ut dessa pengar beror på att vi måste betala räntornapå statsskulden. Jag har redovisat här att jag inte lägger hela skulden för detpå er utan har sagt att vi hade en situation som var som den var. Men detta ärdet faktiska förhållandet. Om vi inte hade räntorna på statsskulden ,skulle det kassamässiga underskottet i budgeten vara fullt acceptabelt. Det ärdär problemet ligger, och det tycker jag verkligen inte att skallskyffla över på mig. Han bör vara med och ta sitt ansvar - ansvaret ligger ihögre grad hos än det ligger hos mig. Sedankan man naturligtvis alltid fråga om det är klokt att rösta på den nuvarandebostadsministern en gång till - det medger jag. Men bevare oss för en moderatbostadsminister, som skulle driva den politik som ni redovisar i erpartimotion. TillKerstin vill jag bara säga att jag kanske tog fel när det gällde fråganom bruksvärdessystemet och avskaffandet av hyresdomstolen ochfastighetsdomstolen. Det föreföll mig nästan otänkbart att man först skulle tabort det processuella förfarandet och sedan pröva om man skulle habruksvärdessystemet eller inte. Processen i dessa frågor är i mycket hög gradavgörande för vilket system man skall ha när det gäller att bestämma hyrorna.Men jag ger mig gärna på den punkten. Innanjag lämnar talarstolen skall jag ta upp två frågeställningar som berörts idebatten. eller - jag kommer inte ihåg vilken av erdet var - gjorde gällande att socialdemokraterna inte vågade fullfölja detframgångsrika byggandet av billiga hus i . Vad menar ni? Vi har juordnat en särskild tävling för att fortsätta att bygga den typen av hus. Jaghar själv varit uppe i och tagit första spadtaget till de hus som efterbostadsdepartementets arbete nu håller på att uppföras i . År det ettuttryck för att vi inte vågar? Detvar mycket som var intressant i samband med denna tävling, . Manhade fullständigt fria händer att utarbeta förslag till hus -utan att bry sigom en enda gällande norm. Det visade sig att samtliga inkomna förslag varsådana att de inte krävde någon ändring i de nuvarande bestämmelsernaför att husen skulle kunna byggas. Sä var det med talet om att sänkabyggnadskostnaderna . Alla tävlingsförslag ligger inom ramen för denuvarande bestämmelserna och för byggnadsnämndernas dispensmöjligheter. Det vardet mest intressanta utfallet av den tävlingen hitfills. Tillsist vill jag beröra den fråga som ni har tagit upp i olika sammanhang och somgäller omvandlingen av allmännyttans bostäder till bostadsrätter. Ni har sagtatt socialdemokraterna inte vill vara med på detta. Sakförhållandet, som jaghar redovisat här i kammaren, är ju att ingenting hindrarkommunerna från att sälja ut allmännyttan till bostadsrätt, om de så önskar.Men jag kan inte inse att det skulle vara rimlig politik att ha ett system sominnebär att en hyresgästförening skulle ta över den beslutanderätt sommedborgarna i demokratiska val har utrustat den kommunala församlingen med. Detmåste väl ändå vara rimligt att det är kommunfullmäktige som harbeslutanderätten över hur dess egendom skall disponeras, och att den rätteninte plötsligt skall tas över av hyresgäster eller andra - när vi har endemokratiskt vald beslutande församhng. Jag tycker det är en helt rimliglösning från konsfitufionell och demokrafiskt utgångspunkt. Förstevice talmannen anmälde att , och att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. 70 (): Jag har i detta anförande tänkt ta upp några aspekter påhandikappolitiken. De berör litet olika sektorer av samhället, och det ärdärför måhända svårt att inrangera mitt anförande under någon speciellavdelning i den allmänpolitiska debatten. Detär nu vi hade det internationella , och det ärföljaktligen nu vi skall förverkliga alla de fina förslag och idéer som komfram under . Detta gäller särskilt allt som formulerades i detgemensamma handlingsprogrammet i handikappfrågor, som utformades av de femriksdagspartierna och handikapprörelsen. Avmotionsfloden ser jag att mänga av tankarna i programmet har tagits upp, ochdet är glädjande. Regeringens budgetproposition /85 kan väl inte påståsvara en omfattande reformbudget pä handikappområdet, men det finns ändå någraljuspunkter. Riksfärdtjänsten, som har visat sig så värdefull under denförsöksperiod som genomförts, permanentas . Stödet tillhandikapporganisationerna ökas , vilket är mer än vad som skett undersenare år. Ett ökat stöd till handikappidrotten noterar jag också med glädje. Detinnebär, utöver en ren resursförstärkning, också ett erkännande tillhandikappidrotten som just idrott. Mendet kanske viktigaste i budgetpropositionen pä handikappområdet är en radmarkeringar om vikten av att göra insatser för särskilt svårt handikappademänniskor. Det finns exempel på sådant som gäller dövblinda och andraflerhandikappgrupper. Det är mycket viktigt att notera den Många andra insatserskulle behöva göras just för dessa grupper. Förraåret avslutades ett utredningsarbete om unga gravt rörelsehindrades situation.Det gällde framför allt deras boende. Det finns i utredningsmaterialet nudokumenterat en alldeles utmärkt beskrivning av hur boendeservice för mycketsvårt handikappade skall organiseras. Gruppen är väl avgränsad och följaktligenrelafivt lätt att planera för. Det är vikfigt att detta utredningsarbete nuomsätts i ett konkret planeringsarbete. Jag vill påpeka att de medel som finnsför försöksverksamhet inom hemtjänstbidraget bör utnyttjas för insatser för denhär gruppen. och arbetsgrupp, somhar till huvudsaklig uppgift att studera de sociala aspekterna avbostadsförbättringsprogrammet, bör också ta upp boendeservicefrågorna för denhär svårt utsatta gruppen. Närjag ändå är inne pä det här interdepartementala arbetet vill jag gärna peka päatt arbetsgruppens uppgift är att påskynda avveckling av de storainsfitutionerna. Det gäller att finna lämpliga boendeformer för alla dem somlämnar institutionerna. Det är viktigt att det utvecklas en helhetssyn både påhur arbetet skall bedrivas, på ansvarsfrågorna och på hur resurserna skallskjutas fill. Jag vill för min del understryka betydelsen av att staten tarinitiativet och ledningen för att fä ett effekfivt arbete snabbt fill stånd. Beträffandeinstitufionsfrägorna vill jag gärna efterlysa resultat av den utredning som nupågår och som gäller de omdebatterade differentierade vårdavgifterna. Jag stårfast vid samma ståndpunkt som jag hade i fjolårets debatt, dvs. att det systemsom vi har infört skall förändras eller avvecklas. Ettannat område där situationen är dålig, för att inte säga urusel, ärarbetsmarknaden. Det stämmer till eftertanke när man noterar att av 1 miljonplatsbyten och nyrekryteringar på den svenska arbetsmarknaden gick 9000 anställningar fill handikappade. Det är en skrämmande låg siffra om manjämför handikappades andel både av arbetssökande och av befolkningen somhelhet. I stället ökar förtidspensioneringar stadigt, med allt vad det innebärsocialt och ekonomiskt för både den enskilde och vårt samhälle. Särskiltupprörande är det att se att situafionen för unga handikappade inte förbättras.Nu börjar ungdomslagen fungera. Det tycks glädjande nog vara fråga om enlyckosam start. Handikappade ungdomar har berättigade krav på att också fä delav de möjligheter som ungdomslagen innebär. Ungdomslagen har inte någraresurser för att klara de speciella behov som handikappade ungdomar har. Det ärdärför utomordentligt viktigt att den statliga handikappkommittén nu utformarförslag som snabbt kan leda fill resultat och stärka handikappade ungdomarsmöjligheter att fä arbete och komma in i ungdomslagen. Av särskilt storbetydelse är att det nu gamla förslaget om rehabiliteringslön för ungahandikappade förverkhgas. Jagvill i detta sammanhang ta upp en annan aspekt på arbetsmarknadspohtiken somoroar. Det gäller den stadigt försämrade situafionen när det gällerutnyttjandet av de statliga bidragen inom arbetsmarknadspolitiken till arbeteför handikappade. Under en följd av år, och naturligtvis fill följd av densvära arbetsmarknadssituationsom råder generellt, har de här bidragen i ökande utsträckning kommit attanvändas för andra grupper med lättare besvär men ändå med svårigheter attkomma ut på arbetsmarknaden. Följden för de gravt handikappade har blivit attstöden inte räcker till och att allt färre av de handikappade kommer ut iarbete. Den här utvecklingen måste arbetsmarknadsmyndigheterna ta itu med, ochdet finns olika sätt. Jagvill i sammanhanget understryka att jag hör till dem som reagerar starkt motinförandet av ett tak för lönebidragen till allmännyttiga organisationer. Jagkan förstå att en av orsakerna till den begränsningen är just att stödetanvänds på ett sätt som ursprungligen inte var avsett. Om så är fallet bör detvara möjligt att styra användningen av stödet, häva taket och se till attstödet går till de grupper som det ursprungligen var avsett.för. Enutomordentligt viktig fråga på handikappområdet just nu är införandet avdatateknik och informationsteknologi i vårt samhälle. Jag har i olikasammanhang gång på gång varnat för den passivitet som råder när detgäller att anpassa och tillgängliggöra den här tekniken för handikappade. Vistår inför ett verkligt vägskäl. Om tekniken anpassas till de handikappade, kanden bli en verkhg fillgång när det gäller att lösa både informationsproblemenoch problemen på arbetsmarknaden för handikappade. Om tekniken inte anpassastill de handikappade kommer det ofelbart att leda till ökadeinformationsklyftor och en näst intill hopplös arbetsmarknadssituafion förstora grupper handikappade. Närdet gäller anpassningen är det en fråga om standardisering ay komponenter ochganska enkla hänsynstaganden vid utformning av paneler och handgrepp. Det är enfråga om styrning av upphandlingen, sä att dessa särskilda krav som vissagrupper har beaktas. Det är en fråga om ansvarstagande hos dem som svarar förbåde utveckling och uppköp på dataområdet . Inte minst måste statligamyndigheter och verk gå före, och de sittande utredningarna pä området måsteuppmärksamma de problem som finns och som kommer att utveckla sig i negativriktning om ingenting görs. Jag vill fill sist som många andra i denna allmänpolitiska debattberöra frågan om frihet och valfrihet för oss människor. Handikapp leder tillofrihet och psjälvständighet, beroende både av andra människor och avsamhället. Det tycker jag har uppmärksammats alldeles för litet i debattenom frihet. Jag tror att det var som sade att friheten inte äroändlig. Om någon vill ha mer frihet leder det till mindre frihet för någonannan. Med det ville han säga att frihet och rättvisa - en rättvis fördelningav friheten - är något verkligt centralt om vi skall tala om frihet i verkligtsann mening.