prot · G70961 · 1983-12-31 00:00:00 — 9 § Svar på fråga 1983/84:261 om ett högkostnadsskydd försjukresor har frågat mig om jag avseratt vidta några åtgärder för att åstadkomma förbättringar i form av etthögkostnadsskydd vid sjukresor enligt ett förslag från sjukreseutredningen. föreslog i sitt betänkande (SOU1981:35) Sjukresor-samordning och förenkling en förändring avsjukresebestämmelserna i två steg. Det första steget avsåg olika förändringar inuvarande regelsystem, medan det andra steget avsåg ett överförande avhuvudmannaskapet för sjukresorna till sjukvårdshuvudmännen I Jag har bedömt att en samordning av det ekonomiska ochorganisatoriska ansvaret för sjukresorna enligt det andra steget i utredningensförslag är den åtgärd som bör genomföras i första hand. En försöksverksamhetförbereds f. ri. för att skaffa prakfiska erfarenheter av ett sådant samordnatsystem. 1 avvaktan på resultatet av denna försöksverksamhet och överläggningarmed sjukvårdshuvudmännen i frågan är jag inte beredd att föreslå någothögkostnadsskydd för sjukresor. har också varit av samma mening vidbehandlingen av motioner i denna fråga . 39KARIN (); Jag ber att få tacka socialministern för svaret på min fråga. Sjukdom och ohälsa är något som den enskilde i litenutsträckning synes kunna råda över. Kostnaderna för enskilda kan bli betydandeför läkarbesök, läkemedelsinköp och sjukresor. När det gäller de två förstaposterna finns ett högkostnadsskydd som skyddar den enskilde mot alltförbetungande kostnader. Detta gäller främst barnfamiljer, som i detta systemskyddas speciellt, då alla besök och läkemedelsinköp för samtliga barn läggas samman och dä ger ett högkostnadsskydd om besöken och inköpenblir många. För de resor som måste företas i sambänd med läkarbesökenutgår inget skydd. Kostnaderna kan bli verkligt betungande. Är mandrabbad av sjukdom, som dessutom ger försvagad ekonomi, betyder de högakostnaderna som tillkommer genom resekarensen stora pålagor för redan hårtdrabbade människor. Ett högkostnadsskydd, som föreslagits i utredningsbetänkandetSjukresor - samordning och förenkling, som lämnades , skulle vara ett skyddför dessa grupper. Naturligtvis skulle barnfamiljerna på Hkartat sätt som vidläkemedelsinköp och läkarbesök få slå ihop dessa resor för att familjen skulle skyddas.Jag behöver väl inte ytterligare för socialministern belysa barnfamiljernassvåra ekonomiska Reformenär synnerligen angelägen, och det finns många som kan vittna om vilken hjälpdet skulle vara för dessa människor att avlastas något av de kostnader deförutom sin sjukdom belastas med. Att administrera detta borde inte vara såkomplicerat att man för den skull avstår från att genomföra reformen enligt detförsta steget i utredningsförslaget. I utredningen pekar man pä möjliga vägaratt gä och vilka hinder som kan finnas för att få systemet rättvist. Vihar två olika karensbelopp -. för vanliga läkarbesöksresor och 38kr. för resor för tandvård och rådgivning vid födelsekontrollerande verksamhet.Detta borde man kanske också se över. De olikheterna förorsakar vissahandläggningsproblem ute på kassorna. Ettgenomförande av det andra förslaget som socialministern framför borde inteförhindra att man också går in och ser över detta med högkostnadsskydd som ären liten del i den stora reform som man egentligen vill åstadkomma genomutredningsförslaget. Vi vet att överläggningar med pågår,men jag har en känsla av att dessa kommer att dra ut , och drabbas ytterligare familjer hårt av de kostnader som sjukdomen medförför dem. Omfortsatt bemanning av vissa fyrar Överläggningen var härmedavslutad. 10§ Svar på frågorna 1983/84:232, 233 och 243 om fortsattbemanning av vissa fyrar , och har frågat mig vilkaåtgärder jag avser vidta för att säkra en fortsatt bemanning av ,, Nidingen resp. Svenska Högarna. Regeringenhar i beslut förklarat att frågan om åretruntbemanning pånämnda platser skall behandlas enligt förordningen om handläggning av vissapersonalfrågor i statlig verksamhet utmed rikets kuster. Enligt dennaförordning skall yttrande inhämtas över den planerade åtgärden.Länsstyrelsen skall bl. a. bedöma hur åtgärden påverkar de anspråk på bemanningsom olika samhällsintressen ställer samt lämna förslag om organisation ochkostnadsfördelning. 1 samband med införandet av förordningen uttaladetrafikutskottet att det fanns behov av att skapa fastare former förhandläggningen av frågor om personalinskränkningar vid fyrplatser. Vidareframhölls att genom den föreslagna ordningen skapas garantier för attpersonalinskränkningar inte genomförs utan att olika samhällsintressen harbeaktats. Sedan yttrat sig kan frågan komma att hänskjutas tillregeringen. Jag anser att det därför inte finns anledning för mig att nuföregripa handläggningen i frågan. Om fortsatt bemanning av vissa fy rar 41 (); Jag ber att få tacka för svaret. Anledningen till att jag ställt frågan är de uppgifter somförekommit i massmedia om att regeringen icke skulle vara beredd att tillskjutade särskilda medel som behövs för täckande av merkostnader för bemanning avutsjöplatser. Och två av de aktuella utsjöplatserna är alltså ochStora Karlsö. De här bägge öarna är av riksintresse för vetenskaplignaturvård och för allmänhetens friluftsliv. är skyddad somnationalpark och ägs av staten. är skyddad som naturreservat ochägs till en del av staten. Öarna besöks av ungefär 20000 turister,3000 på och 17000 på . När som fyrplats blev automatiserad 1969gick flera intressenter, såsom , , ochdomänverket, samman för att lösa bemanningsfrågan, och det har fungeratutmärkt. Vid automatiseringen av fyrplatsen på 1974 kundelänsstyrelsen medverka till att en liknande samordnad lösning innebärandefortsatt bemanning kom till stånd mellan berörda intressenter där. Tillsynspersonalen har en rad viktiga uppgifter attutföra. De anställda skall kontinuerligt rapportera naturförhållanden, de skallbevaka oljeutsläpp och de skall avliva oljeskadade fåglar. De skall vidarebevaka fillträdesförbudlagda områden till skydd för alkfågelkolonier och försäl. Man bevakar fågellivet, exempelvis på med den unika stammenav 15 000 sillgrisslor, som kommer dit varje vår. För detta har man alltså ensärskild bevakning. yta är nästan helt skogklädd, och en viktigdel av personalens arbete är tillsynen över att skogsbrand inte uppstår. Trots att öarnas fyrplatser är automatiserade krävs ändåviss tillsyn över dessa anläggningar. 1 sjöräddningssammanhang har många gångervärdet av mänskliga ögon som ser vad som händer på havet från dessautsjöplatser bekräftats. 1 med alltmer omfattande fritidsbåtstrafik frånfastlandet till de gotländska farvattnen liksom mellan och öarna fårfillsynspersonalen frågor om väderleksförhållanden och liknande ganska ofta. Såväl på som på finns militäraanläggningar som också kräver löpande tillsyn och kontroll. utgördessutom militärt skyddsområde, varför kontroll av att obehöriga inte besökerön är särskilt viktigt. Från militärt håll framhålls ofta vikten av den insatstillsynsmännen gör genom att identifiera de fartyg eller flygplan som på enradarskärm endast framstår som föremål. De senaste årens uppmärksammade gränskränkningarunderstryker värdet av att ha människor och inte enbart maskiner längs vårakuster. Dessutom finns där byggnader och anläggningar av olika slag samt museermed värdefulla samlingar. Särskiltviktigt har därför varit det vitt kända faktum att öarna verkligen Här har staten ett speciellt ansvar att se till att det blir så äveni fortsättningen. 42 (); Jag vill tacka jordbruksministern för svaret. Nidingens fyr blev återbemannad , och mångagoda skäl talar för att bevara bemanningen på Nidingen. hartillkommit ytterligare skäl. Precis som sade har de upprepadekränkningarna av svenska vatten gjort det än mer angeläget att vi på Nidingenkan bevara den bemanning som är så viktig. Marinen har insett vikten av detta och har frän hösten1983 lämnat bidrag på . Därmed återstår en ganska marginell summa, istorleksordningen . penningvärde, som haratt bestrida för att vi skall kunna säkra bemanningen på Nidingen. Jordbruksministern hänvisar till förordningen 1982:136 ochfill den ganska omfattande procedur som skulle behöva dras i gång för att fåsaken prövad -yttrande, eventuellt yttrande från berördamyndigheter, en återgång till och en prövning hosregeringen. Det är uppenbart att en sådan hantering i fallet Nidingen skullekosta statsverket betydligt mer än vad bevarandet av bemanningen faktisktkostar. bidrag är sannolikt mindre än den byråkrati skullekosta som skulle behöva dras i gång. Jag tror att med litet moraliskt stödfrån jordbruksministern, ett litet poängterande av hur värdefull den härbevakningen är, säkert skulle avhålla sig från denna byråkrati och i ställetäven i fortsättningen lämna bidrag och därmed säkra bemanningen på Nidingen. Jag vädjar till jordbruksministern: naturvårdsverketdetta moraliska stöd! Om fortsatt bemanning av vissa fyrar 43ELIS (); Jag vill tacka jordbruksministern för svaret på min fråga. Det finns en klar tendens till att allt fler fyrplatseroch väderstationer blir obemannade i den svenska skärgården. I början av1960-talet fanns det personal på ett sextiotal ställen. Av dessa återstår i dagett tiotal. Fler människor är ute i privatbåtar och hamnar i svårigheter. Entillsynsman på Svenska Högarna sade att den kanske viktigaste insatstillsynsmännen gör är att förhindra svåra olyckor. De utgör de ögon som ser vadsom händer i skärgården. Genom att de finns kan många i sjönöd få en snabbhjälp. Med hänsyn till den betydelse bemanningen har för tillsynoch övervakning av rikets kuster kan det inte vara tillrådligt att genomföradessa indragningar. Län.sstyrelsen i har i sitt yttrande tillnaturvårdsverket tryckt på att det är mycket viktigt att Svenska Högarna har enhelårsbemanning. Jag vill fråga jordbruksministern om inte de tusenlapparsom detta kostar är värda att satsa så att de som vistas i skärgården kan kännadenna säkerhet och så att man får snabba rapporter om exempelvis oljeutsläpp,vilket ger större möjligheter att bekämpa dem. Om fortsatt bemanning av vissa fy rar Som har framhållits av flera avfrägeställarna, har det kommit in nya faktorer i bilden som det kan varaangeläget att ta med när man diskuterar hur vi skall ha det i dessa frågor.Därför avvaktar jag med intresse de förslag och synpunkter som länsstyrelsernakan komma att föra fram. Därför har jag också sagt att det inte finns anledningför mig att föregripa den handläggning som jag finner det naturligt attlänsstyrelserna får göra i det sammanhanget. 45GUNHILD (); 1 är det många myndigheter som ärinblandade i bevakningen av kusterna. MöjUgen är detta en av orsakerna till attdenna olyckliga diskussion har uppstått. 1 andra länder, t. ex. ochUSA, finns det en speciell myndighet som samordnar alla intressen som rörskärgård och kust. Då har man möjlighet att se helheten, och man känner ocksådet övergripande ansvaret. När det nu saknas motsvarande organisation i vårt land,tycker jag ändå att staten skall ha det övergripande ansvaret. Vi får välförutsätta att de kontakter som skall ske via länsstyrelserna resulterar i attstaten slutligen får ansvaret för detta - länsstyrelserna har sannerligen ingaspeciella pengar att avvara för detta ändamål. Denna fråga har behandlats i länsstyrelserna - på Gotlandså sent som . Man anser där att detta helt och hållet är en statligangelägenhet -och en nödvändig sådan. 46 (): Då jordbruksministern säger att,det hartillkommit nya faktorer i det här ärendet, tycker jag att jag ganska säkert kantolka detta så, att han anser att dessa faktorer gör det ännu mer angeläget attvi kan bibehålla bemanningen på t. ex. Nidingen. Länsstyrelserna har ju inte några egna pengar att satsa,och en omgång enligt förordningen kostar mycket i form av byråkratiskhandläggning och därmed också i form av tid och statstjänstemannalöner. Jaghoppas därför att det stöd som jag tycker jordbruksministern har givit när detgäller bemanningen skall leda tiU att prioriterar sinaresurser på ett sådant sätt att man lämnar detta bidrag pä i storleksordningen35000-50000 kr. och därmed säkrar bemanningen, som man bespararstatsverket betydande handläggningskostnader. Det tycker jag är ett bra sättatt hushålla med resurserna. Överläggningen var härmed avslutad. 11 §Svar på fråga 1983/84:219 om jordbrukets betydelse förfolkförsörjningen i har frågatförsvarsministern huruvida försvarsbeslut i fråga om jordbruketsbetydelse för folkförsörjningen står fast eller om regeringen har ändratåsikt. Arbetet iregeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. försvarsbeslut innebär bl. a. att minimibehovetav livsmedel måste kunna tillgodoses med hög säkerhet även i långvarigaförsörjningskriser. Livsmedelsprodukfionen skall därför kunna ställas om till ihuvudsak självförsörjning. Försvarsbeslutet innebär vidare att sådana varor sominte kan produceras i eller importeras till landet vid en kris och somerfordras för att klara en omställningsperiod och för att ge erforderliguthållighet i övrigt skall beredskapslagras. Dettabeslut står fast. Jag vill vidare erinra om att regeringen i enproposifion till föreslagit att huvudmålet för en samladlivsmedelspolitik och därmed också för jordbrukspolitiken bör vara att tryggavårt lands livsmedelsförsörjning såväl i fredstid som under avspärrning ochkrig. 1 samma proposition betonas också det angelägna i att begränsa vårtstarka importberoende på produktionsmedelssidan för att därigenom minska vårsårbarhet vid en avspärrning. Vidare betonas att beredskapsmotivet innebär attvi måste trygga livsmedelsförsörjningen i hela landet. Regeringen har också gett livsmedelskommittén i uppdragatt göra en samlad översyn av livsmedelsförsörjningens sårbarhet från olikasynpunkter. Enligt sina direktiv skall kommittén bl. a. överväga vilkaanpassningar som i fredstid behövs för att upprätthålla försörjningstrygghetensåväl vid lång- och kortvariga störningar i fredstid som vid långvarig avspärrningeller krig. Kommittén skall också närmare analysera beroendet hos de olikaleden i livsmedelskedjan av stödfunktioner i form av bl. a. energi ochinsatsvaror. Kommittén skall vidare studera möjligheterna att minskasårbarheten genom att beredskapsaspekterna beaktas på ett tidigt stadium iprodukfions- och samhällsplaneringen. Om jordbrukets betydelse för folkförsörjningen 48GUNNAR i (c): Jag vill tacka jordbruksministern för svaretpå min fråga. Det var ett fylligt och genomarbetat svar. Det är viktigt att konstatera att den målsättningbeträffande livsmedelsberedskapen som låg försvarsbeslut står fast.Jag tycker att också utgångspunkten skall vara klar, nämligen att det ärsamhällets minimibehov av livsmedel som skall kunna tillgodoses vid kriser ochkrig. Målet bör också vara att vi skall kunna ställa om till en s.k.kontinuerlig självförsörjning. Det är på många områden som regeringen måste se till attdet fungerar. Det gäller tillgången till kväve och andra gödselmedel som äravgörande för Om jordbrukets betydelse för folkförsörjningen om viskall kunna hålla hektarskördarna uppe. Eftersom vi också skall producera merbrödsäd för att hålla vår kriskost, kommer kravet på skördar att öka. 1 detläget får enligt min mening inte arealen minska. Från totalförsvarssynpunkt är det särskilt angeläget attbetona att inte arealen får gå ned. Problemen vid en avspärrning är stora nog,utan att man skall försvåra dem med en jordbrukspolitik som kan leda till enminskning av den odlade arealen i landet. Det gäller nu att regeringen verkligentar sårbarhetsfrågorna inom livsmedelsförsörjningen på allvar. Det krävs att regeringen tar ett helhetsgrepp på dessafrågor. Det gäller för det första att fundera över transporterna av livsmedelvid en avspärrning. Det gäller för det andra att ta itu med energi- ocheltillförseln. Vi skall minst av allt i fredstid behöva se att man tvingashälla bort mjölk. Vi måste få fram reservaggregat för att se till atteldistributionen speciellt vid mjölkning fungerar även i fredstid. Regeringen måste också tänka igenom omställningen tillökad produktion av spannmål och grönsaker, även i områden där det i fredstidinte är självklart med sådan produktion. Därför får inte regeringen accepteraatt bygder förbuskas. Det är viktigt att regeringen noga följer problemen meddet ökade beroendet inom jordbruket av maskiner från NATO- ochWarszawapakts-länder, som skapar stor sårbarhet. Det är också angeläget att viberedskapslagrar, såsom jordbruksministern var inne på. Det är även viktigt att vi på livsmedelsområdet strävarefter en bättre regional balans än den vi har. Jag vill därför varnaregeringen för att driva en jordbrukspolitik som går stick i stäv med vad enenig riksdag har sagt beträffande livsmedelsberedskapens mål - enigheten iriksdagen är f. ö. nästan fullständig när det gäller totalförsvaret. Tyvärr verkar det som om regeringen tar litet för lätt påsårbarhetsfrågorna. Jag tänker då närmast på den debatt som förs bland denorrländska jordbrukarna och som visar att man inte nog har beaktat dessa aspekter.Jag vill därför fråga; Är regeringen beredd att bättre beakta sårbarhets- ochlivsmedelsberedskapssynpunkter när man nu diskuterar den framtidajordbrukspolitiken? Jag förstår att i ocksåtillhör dem som har missförstått regeringens ambitioner när det gäller attsörja för att vi skall kunna bedriva jordbruk i hela landet. Det har markerats i den proposition som har framlagts attvi anser det särskilt angeläget att stödja den norrländska jorbruksnäringen.Vad vi diskuterar är i vilka former detta skall ske: Det kanske inte är meningen att vi skall ha enjordbrukspolitisk debatt här - jag vet inte hur ser på densaken. Jag är naturligtvis beredd att diskutera jordbruksfrågorna, trots attjag har diskuterat dem i flera omgångar i . Jag vill betona att det ärregeringens uppfattning, att om vi skall kunna uppfylla målet att hålla den beredskap som vi eftersträvar,skall det också vara möjligt att bedriva jordbruk även i de norra delarna avlandet. Jag har för egen del slagit fast att vi måste slå vakt om denproduktion som vi har där uppe. 50 i (c); Jag får en känsla av att jordbruksministerninte riktigt har förstått det starka samband som jag menar finns mellan envettig jordbrukspolitik i t. ex. och behovet av att tänka itotalförsvarsbanor. När det t. ex. gäller livsmedelstransporter vid enavspärrning, när det gäller tillgången till mejeriprodukter och annat finns detett mycket starkt samband mellan jordbrukspolitik och totalförsvarsplanering.Därför menar jag att det är oerhört viktigt att man bättre ser det sambandet. Jagtycker att jordbruksministerns inlägg visar att regeringen borde fundera ännumer när den diskuterar jordbrukspolitiken. Regeringen borde komplettera sinadiskussioner med de livsmedelspolitiska synpunkter och totalförsvarssynpunktersom har anknytning till denna fråga. Om jordbrukets betydelse för folkförsörjningen undrar jag om i Gävleverkligen lyssnade på vad jag sade. Jag sade att det är angeläget från just de utgångspunktersom han nu redovisade - transportsynpunkter och annat - att vi kan ha enlivsmedelsproduktion i norra , om vi skall kunna sörja för att uppnå detberedskapsmål som vi i det här sammanhanget talar om och som aren del av vårjordbrukspolitik. Då kan väl i nästa andetag inte mena att jaginte har insett betydelsen av att vi tar dessa hänsyn. Det är ju just dessahänsyn jag menar att vi måste ta då vi diskuterar utformningen av vårjordbrukspolitik. 52 i (c); Jag tror ändå att den kanonad av förslag somlantbrukarna upplever kommer från regeringen inte bäddar för att regeringenskall vara riktigt trovärdig då den säger sig mena att riksdagsbeslutet skallstå fast försvarsbeslut. För att regeringen skall varatrovärdig på denna punkt krävs ändock ökat intresse för sårbarhetsaspekternaoch för vad som kan ske i händelse av avspärrning. Får jag påminna i om attsårbarhetsfrågorna finns med i direktiven för utredningen, och dem skall manfortsätta att diskutera. Utredningen är ju inte färdig med sitt arbete. Vad jag har varit angelägen att säga är att intill dessdenna livsmedelskommitté är färdig med sitt arbete är det angeläget att vi fören jordbrukspolitik i det här landet som gör det möjligt att behålla den Om jordbrukets betydelse för folkförsörjningen produkfionsom vi har i norra . Ett led i det arbetet bör kanske vara attinte belasta jordbrukarna i norra med avgifter som de kanske inte bordeerlägga. Det är en av de frågeställningar som vi står inför. Det är dettadiskussionen gäller. Jag är utomordentligt förvånad över att man iinformationen i detta sammanhang försöker göra gällande att vi inte månar omjordbruket i norra . Tvärtom försöker vi på allt sätt slå vakt omproduktionen i just norra . 54 i (c): När det gäller sårbarhetsfrågorna ochlivsmedelskommittén har just den sårbarhetsgrupp som finns tillsatts litetsenare än andra grupper. Det visar att det inte har varit det första somregeringen kämpat för. Jordbruksministerns uttalande att beslutet ligger fasttycker jag var ett bra svar. Den enighet som rådde i dessa frågor bör bestå,och alla partier bör vara överens. Det är bra att vi slår vakt om dennaenighet. Får jag bara kommentera en synpunkt somGunnar i anförde, nämligen att denna sårbarhetsgrupp skulle hatillsatts litet senare än andra grupper. Det var en bedömning som utredningensjälv gjorde. Man menade att man hade så pass goda insikter om vilka problemsom skulle hanteras i det sammanhanget att denna grupp inte tillsattes somförsta grupp att ta itu med dessa frågor - vi har ju sju grupper som arbetarinom livsmedelskommittén. Det var alltså den bedömning som kommittén självgjorde av den ordning i vilken grupperna skulle påbörja sitt arbete, och dethar regeringen icke haft någon uppfattning om. 56 i (c): Om regeringen hade haft en klar åsikt kundeden ju ha talat om att detta arbete skulle ske snabbt. Om jag kritiserarjordbruksministern för ointresse för sårbarhetsfrågorna, får den kritikennaturligtvis också drabba livsmedelskommittén. Jag tror att det är helt fel, iGävle, att tala om ointresse från regeringens eller livsmedelskommitténs sida.Jag förstår att det kan vara av intresse för att försöka göragällande att varken livsmedelskommittén eller regeringen har intresse försårbarhetsfrågorna. Men vi har i våra direktiv skrivit in hur betydelsefulla vianser att sårbarhetsfrågorna är. Om vi inte ser om vårt hus på den punkten, ärdet självklart att vi inte har den trygga livsmedelsförsörjning som är detövergripande målet för hela den jordbrukspolitik vi vill föra. Jag kan försäkraGunnar att varken kommittén eller regeringen ser nonchalant påsårbarhetsfrågorna. Överläggningenvar härmed avslutad. 12 § Svar på fråga1983/84:254 om domänverkets avverkningar i fjällnära skogsområden har frågat om ett uttalande av mig i en fidningsintervjuinnebär att samerna nu kan lita på att domänverkets avverkningar i de fjällnäraskogsområdena upphör. 1tidningsintervjun uttalade jag i fråga om den skog som har förklarats somsvårföryngrad, att när tillstånd ges till slutawerkning skall hänsyn tas tillnaturvårdsintressena och till rennäringens behov. Detta följer avskogsvårdslagen. Samma hänsyn skall skogsägaren f. ö. ta vid avverkning i andraområden. Somframgick redan när jag svarade pä fråga i det här ämnet den 27oktober 1983 finns det ett av skogsvårdsstyrelserna organiserat samråd mellanskogsbruket och rennäringen. Dessutom har jag, vilket jag redovisadeför , tagit initiativ till att rennäringsmyndigheten skallkopplas in i de fall domänverket och samebyn inte kan komma överens. Etttotalstopp för avverkningarna i inland skulle enligt min mening föraför långt. Däremot är det viktigt att vara restriktiv i avvaktan på attunderlag kommer fram för bedömning av om det behövs åtgärder med anledning avt. ex. begränsningar i tillgången på renbete. avverkningar i fjällnära skogsområden 59 (): Jag tackar jordbruksministern för svaret. Däremot är jag inte nöjd meddet svar jag har fått.