prot · G70922 · 1983-12-31 00:00:00 — Civilutskoltet ansåg att motionenssyfte, vad avsåg eventuella skadeverkningar, fick anses tillgodosett genom attmin företrädare i en frågedebalt förklarat att eventuellaåtgärder borde vidtas så snart ett underlag för ett ställningslagandeföreligger byggt på byggforskningsrådets och planverkets då pågående utredningav användningen av vissa golvspackel. Vad avser ansvarsfrågan ansåg utskottetatt denna får lösas inom ramen för existerande rättsliga regler och avstyrktemotionen i denna del. följde utskottets hemställan att avslå motionen. och statens planverk hade alltså redani uppdrag att utreda frågan om ett eventuellt förbud motflytspackel. Utredningen har blivit omfattande och tidsödande bl. a. därföralt många olika material används för golvbeläggningar. Utredningen har ocksåförsvårats och försenats av att flylspackeltillverkarna till harvarit ovilliga att lämna ut uppgifter om produkternas sammansättning för dekemiska analyser som har varit nödvändiga för utredningen. ansåg sig emellertid utredningen kunnadra vissa slutsatser av del då föreliggande materialet. Bland dessa var attnågon risk för bestående infektionssjukdomar på grund av flytspackel inteförelåg och att hög fukthalt i golvkonstruktionen hade varit av avgörandebetydelse när problem uppstått. har byggforskningsrådet ochstatens planverk till överlämnat en lägesrapport med vissarekommendationer. Jag delarKarl-Erik Hälls oro över de problem och skador som har upp- Omförbud mot kasein i flytspackel, m. m. stått.Flytspackel har haft stor betydelse för rationaliseringen av arbetet medavjämning av betonggolv. Det har också inneburit avsevärda förbättringar avarbetsmiljöförhållandena vid sådana arbeten. Detta förklarar till stor delvarför produkten snabbt har fått spridning utan att tillräckligt noggrannprövning av tänkbara risker har skett i förväg. Inom statens planverk pågår i samarbete medbyggforskningsrådet och statens provningsanstalt arbete med att utforma reglerför frivilligt godkännande av flytspackel. Detta arbete beräknas vara slutförtunder . För att en produkt skall typgodkännas kommer attkrävas en fullständig innehållsdeklaration och dokumenterad provning av att deni användning inte avger illaluktande eller hälsovådliga ämnen. Tillverkareskall även tillhandahålla en instruktion där förutsättningar för produktensanvändning anges. En typgodkännandeprövning av detta slag innebär att detställs precisa krav på materialets egenskaper och inte på hur det skall varasammansatt. Del är enligt min mening en lämplig väg för att undvikade problem som har visat sig. Del är min övertygelse att det sedan möjlighetentill typgodkännande av flytspackel har öppnats kommer att bli närmast omöjligtatt tillhandahålla andra flytspackel på marknaden. Jag vill nämna att regeringen i det till lagrådetremitterade förslaget till en ny plan- och bygglag ytterligare stärkttypgodkännandets ställning. Förslag läggs där om att regeringen skall kunnaföreskriva obligatoriskt typgodkännande av bl. a. vissa material om det behövstill skydd för liv, personlig säkerhet eller hälsa. ställer också frågan vilka rekommendationersom regeringen kan lämna till alla dem som har råkat ut för flytspackelskador.Jag anser det givetvis angeläget alt de som har drabbats får hjälp med att göranågot åt problemen. kommer att arbeta med att ta framlämpliga åtgärder för att undanröja olägenheter. På grund av de höga kostnadernaför att ta bort flytspackel rekommenderar utredningen att man i förstahand vidtar temporära åtgärder i avvaktan på resultat av det fortsatta utvecklingsarbetet.Exempel på sådana åtgärder är att öka luftomsättningen eller att lägga en löslät golvbeläggning ovanpå den befintliga. Jag vill också peka på att det finansieringssystem somföreslås bli infört inom ramen för det s. k. bostadsförbättringsprogrammelinnebär en förbättring när del gäller möjligheterna alt åtgärda skador. a. sådana reparationskostnader i bostadshus som inte kan förräntas kommerränte- och amorteringsfria tilläggslån att kunna lämnas inom en av riksdagenbestämd ram. Förräntningsmöjligheterna bedöms med utgångspunkt i bruksvärdeteller, för småhus som bebos av låntagaren, det beräknade värdet av huset ireparerat skick. Regeringen har vidare, för att förhindra attenskilda småhusägare drabbas ekonomiskt av skador av detta slag, nyligenföreslagit att ett tioårigt konsumentskydd införs som villkor förbostadslån vid nybyggnad av småhus i grupp. 33 (): Jag ber att få lacka statsrådet för svaret påinterpellationen. Jag vill passa på att be om ursäkt för att jag,genom att jag inte kunde ta emot svaret vid de tidigare tillfällen somerbjudits mig, ytterligare har försenat svaret. Jag vill också inledningsvissäga att det i långa stycken är ett bra svar som jag har fått. Bakgrunden till den här frågan ligger nu så långt tillbakai tiden att jag ibland har litet svårt all tro alt det verkligen bara har jag tog upp den och gjorde den aktuell. Det var , när vi i minkommun byggde en ny förvaltningsbyggnad. Den stod inflyttningsklar i juni månaddet året, och började det som vi numera kallar ettlångt lidandes historia. Det var då personalen började tala om att de hadepåtagliga besvär med allergier, eksem och andra sjukdomssymtom. Vi kundenaturligtvis inte förslavad det berodde på, men alt det på något sätt hängdeihop med den nya byggnaden, det förslod vi. Vi hade inte alls samma problembland dem som var kvar i den äldre förvaltningsbyggnaden. Vi inledde då en del trevande försök att finna orsaken ochrekommenderades bl. a., vilket också återges i svaret, en översyn och enförbättring av byggnadens ventilationssystem. Det gjorde vi, utan några somhelst effekter. Vi prövade också en rad andra åtgärder, som jag inte skall gåin på. De här åtgärderna var alltså verkningslösa, och på hösten1981 blev besvären så utomordentligt svåra och så många bland personalen såallvarligt sjuka att vi inte såg någon annan möjlighet än att flytta utpersonalen ur den nya byggnaden. Och det skall sägas att det skedde med mycketstora besvär och till myckel stora kostnader. Vi flyttade personalen tillprovisoriska lokaler i förhoppning om att det inte skulle dröja alltför längeinnan vi på nytt kunde ta den nybyggda förvaltningsbyggnaden i anspråk. började misstanken riktas motgolvbeläggningen. Den undergolvsmassa som användes var flytspackel med kasein,som jag nämnt i min interpellation. Vi hade på olika vägar fått tips om attgolvspacklel mycket väl kunde vara orsaken till besvären. För dé vidareundersökningarna engagerade vi en lång rad experter. Vi vände oss bl. a. tillFOA för att få dess medverkan att finna lösningar på vissa av frågorna i dethär komplexet. Det skulle föra alldeles för långt att berätta mer om turerna idel arbetet, men det stod klart för oss alt vi framför oss hade ett problem somsannerligen borde medföra stora kostnader och la mycket att komma tillrätta med. Allt starkare misstankar riktades mot flytspacklet, och deexperter vi anlitade gav oss efter hand en allt starkare tro på att detfaktiskt var där vi hade problemen. Men del visade sig, herr talman, all vi hade hamnat i enbesvärlig situation. Dels uppstod en träta mellan experterna. Dels tyckte viatt vi hade att brottas med intressena hos dem som säljer produkterna. Det var då jag fann anledning att ställa min fråga tilldåvarande statsrådet . Jag hemställde om ett temporärt förbudmot användning av den här typen av spackel till dess man hade hittat svaret påfrågorna och utrönt eventuella skadeverkningar. Jag fick förstås svaret att maninte var Om förbud mot kasein i flytspackel, m. m. 3 protokoll 1983/84:22-26 Om förbud mot kasein i flytspackel, m. m. beredd attulan vidare undersökningar vidta sådana åtgärder. Med anledning av fråganuppdrogs det åt statens planverk och byggforskningsrådet att utreda ärendet. Statsrådet bedömde då att del skulle ta ca ,och efter den tiden skulle vi kunna ha ett material som kunde ge besked omhurvida det var lämpligt med förbud eller andra åtgärder. har det alltsågått 21 månader , om jag räknat rätt. Del har varit en ganskaomfattande och långdragen utredning, och man kan konstatera alt vi egentligeninte har något underlag som ger entydiga besked. Under den fid som har gått medan utredningsarbetet pågåtthar man lagt ytterligare miljontals kvadratmeter golv med materialet i fråga,och har allt fler skadefall anmälts till utredningen. Mederfarenhet av de åtgärder som vi tvingats vidta i för att på nyttkunna flytta in i förvallningsbyggnaden vågar jag faktiskt påstå att vitroligen står inför ett gigantiskt problem när det gäller all sanera debyggnader som ser ut att ha samma besvärliga skadeverkningar som vårförvallningsbyggnad i . I Gällivarefallet rörde del sig om en saneringskostnad påtotalt 4,5 milj. kr. Denna kostnad har genom en förlikning delats mellan demsom byggde huset åt oss och kommunen, men det är inget tvivel om att denstörsta delen av kostnaderna ändå drabbar skattebetalarna. Byggnaden i var ett litet hus i förhållande tillmånga andra projekt som tydligen har samma bekymmer. Dess bättre rörde det sigom en arbetsplats, där vuxna människor vistas . När del gällerbostäder, där barnen leker och där familjerna lever och bor och äter, måsteproblemen naturligtvis vara mycket större. Spackelleveranlörernas eventuella skadeståndsansvar isådana här sammanhang begränsar sig till maximalt av kostnaden förspacklet, om man nu kan komma därhän att man kan konstatera att felet ligger ispacklet. Vi som varit med om ett sådant här fall i praktiken kan konstateraatt det är en droppe i havet. strider experterna om vilka saneringsåtgärder de villrekommendera. Det framgår av den' rapport som är knuten till utredningen. Trotsatt man ännu inte riktigt vet vad spacklet innehåller, vill man uppenbarligenatt åtgärderna skall anstå till dess man vunnit klarhet i hur saneringen skallgå till. Men mot samma bakgrund uttalar man sig ganska tvärsäkert i rapportenom alt del inte föreligger några risker för beslående infektionssjukdomar. Jagtycker som lekman på det här området all man här gör myckel tvärsäkrabedömningar på ett mycket undermåligt underlag. Jag vågar faktiskt inte riktigtlänka tanken ut, vad som skulle ha skett i om vi hade avstått frånatt vidta de åtgärder vi har företagit i avvaktan på att få rekommendationer,som också delvis, som jag förstår det, skall grunda sig på de uppgifter somspackelleverantörerna själva lämnar, samma spackelleverantörer som enligtutredningen under utredningens gång nästan inte har kunnat förmås alt tala omvad det är för material de säljer! Jag tror därför att det är realistiskt att göra denbedömningen att många av de anmälda skadefallen kommer alt få åtgärdas på sammakostnadskrävande sätt som iGällivare. Del är naturligtvis lätt att rekommendera s.k. temporära och mindreomfattande åtgärder och glömma bort att det är människors hälsa det gäller. Del är egentligen bara exemplets makt som kan ge människortrygghet när de flyttar tillbaka. Jag har den erfarenheten att vi aldrig hadekunnat få våra anställda att flytta tillbaka fill den här byggnaden om vi hadelämnat kvar spacklet. De rekommendationer som jag nu får i svaret är att manbör kunna åtgärda problemen genom ätt täcka över det här eländet med något tättmaterial och öka ventilationen. Båda de åtgärderna har vi försökt att vidta ibyggnaden i , och det har alltså inte gått. Jag tycker alt det är litet mumlande man har för sig iutredningen. Del föder ytterligare misstro, såväl till avsikten som till viljanoch förmågan hos utredningen all verkligen komma frarri till några radikalalösningar. Med tanke på de många skadefall som enligt rapporten haranmälts kan man kanske vara glad över alt vi'antagligenhade ett relativt litet byggande här i landet-en fråga som har berörts tidigarei dagens debatter. Problemen skulle naturligtvis under andra konjunkturer hafått myckel större dimensioner. Det är väl första gången som jag kan uttalanågon glädje över ett minskal byggande! I svaret anförs exempel på en lång rad åtgärder som kommeratt skapa bättre garantier mot sådana här problem. Jag delar denuppfattning som statsrådet har när det gäller verkningarna av framlida krav ominnehållsdeklarationer och typgodkännande i sådana här sammanhang. Jag är litetförbryllad över att man måste gå till ett frivilligt typgodkännande, men delkanske ligger någon finess i det som jag inte förstår. Det här är bra, men delställer naturligtvis också stora krav på att prövningen sker på ett sådant sättalt man kan garantera en fullständig objektivitet. När del gäller svaret på min andra fråga, som bl.a. berörde ekonomiska konsekvenserna, känner jag mig inte lika till freds. Det ärförstås bra att det står lånemöjligheter till förfogande, men det är ändå,menar jag, att övervältra de ekonomiska konsekvenserna på människor som intepå något sätt haft möjligheter all påverka det här problemet. Det var det somjag, herr statsråd, ville undvika när jag bad om ett temporärt stopp förspacklet intill dess att man fått klarhet i vad det skulle ha för konsekvenser. Jag skulle faktiskt vilja fråga statsrådet: Hur skullestatsrådet ha hanterat den här frågan och hur skulle svaret på en liknandefråga från mig ha sett ut , när vi båda har den erfarenhetsbild somutredningen ger? Så några ord om rapporten från en av referensgrupperna,där man gör två konstateranden. För det första säger man att olägenheterna uppträdde efter1977, när proteinhaltiga flytspackel introducerades. För del andra säger manlika klart all ölägenheterna upphör när flytspacklet las bort. Båda dessaerfarenheter har vi gjort i . Jag skulle vilja avsluta med alt göra några reflexioneromkring de rekommendationer som utredningen ger. Precis som statsrådet säger isvaret rekommenderar man temporära åtgärder som ökad ventilation och att man Omförbud mot kasein i flytspackel, m. m. Omförbud mot kasein iflytspackel, m. m. med tättmaterial skall täcka över. Vi provade dessa båda åtgärder i , och detgav inget resultat. Som framgår av rapporten är man också helt klar över dehöga kostnader det medför att ta bort flytspacklet, och man säger att "omlukten av myndighet anses vara sanitär olägenhet måste erforderliga åtgärderbedömas i det enskilda fallet". Det kan alltså få de konsekvenser som jagberättade om. I det enskilda fall som var orsak till min fråga kostade de häråtgärderna 4,5 milj. kr. Jag tycker att resultatet av utredningen är ganskamagert. Det är rekommendationer som i stort sett lägger hela det ekonomiska ochdel övriga ansvaret på dem som inte har kunnat påverka problemet från början. Till slut konstaterar jag att utredningen säger alt det nuinte finns någon anledning till ett temporärt eller annat förbud, därför attdet flytspackel som erfarenhetsmässigt har medfört risker inte längre säljs påden svenska marknaden. Jag vet inte om de har försvunnit helt. I så fall kanman fundera över var man nu säljer dessa produkter, om man inte säljer dem påden svenska marknaden. Här har man alltså utan eller i varjefall med mycket minimala risker för skadestånd kunnat sälja ett material somhar ställt till med dessa bekymmer. Alt dessa material bara har försvunnit frånden svenska marknaden tycker jag låter märkvärdigt. Jag har en starkförnimmelse av att många tycker alt del är märkligt att detta har skett underutredningens gång. Jag vill till slut fråga om statsrådet anser attutredningens resultat är tillräckligt, eller kan man förvänta sig ytterligareutredningar av detta problem? Jag har funderat litet över om jagskall fortsätta detta arbete. Sedan jag kom underfund med hur dettatog har jag börjat undra om över huvud taget en mandattid i riksdagräcker till för alt fortsätta de här resonemangen. Med delta berjag än en gång att få tacka för svaret. Jag delar uppfattning attdetta är ett allvarligt och besvärligt problem som ställer till olägenheter iolika avseenden och som det kostar pengar att åtgärda. Vi kan också uttryckavår erkänsla för att genom att han har aktualiserat denna frågai har åstadkommit alt vi nu har ett bättre grepp om problemen medkaseinspackel och har getts möjligheter att vidta åtgärder. och jag kan naturligtvis föra en långdiskussion om huruvida del vetenskapliga underlaget för att konstatera att detinte föreligger några infekfionsrisker med kaseinspackel är tillfredsställandeeller inte. Men jag tror alt vi får acceptera att man i fyra olika projekt- ochreferensgrupper med hjälp av den främsta expertis vi har ändå har kommit tilldet resultatet. Det gäller frågan i dess helhet. Jag tror inte att vi kan föraen diskussion kring de problemen, utan vi får konstatera alt frågan har belystsoch att det har lett fram till bl. a. att man i fortsättningen skall begära ettfrivilligt typgodkännande av produkterna. undrar varför maninte kräver ett Del finns inte några lagenliga möjligheter fill del f. n. Ivårt förslag till en ny plan- och bygglag har vi däremot tagit upp möjlighetenatt kräva ett obligatoriskt typgodkännande. Jag tror nu att redan ettfrivilligt typgodkännande kommer att utesluta möjligheterna att använda andraspackel i dessa sammanhang. ställde i sitt anförande två frågor tillmig. Det ena var om jag tyckte all del som hade gjorts var tillräckligt. Jagtror inte det är särskilt meningsfullt att sysselsätta ett stort antal projekt-och referensgrupper ytterligare. Förutsättningen för att kunna sälja dettaspackel blir nu att det finns ett frivilligt typgodkännande. Ett typgodkännandeskall inte bara baseras på de uppgifter som leverantören lämnar utan skallframför allt vara en redovisning av egenskaper och erfarenheter, även tidigaregjorda sådana. frågar också hur jag skulle ha reagerat omde här uppgifterna hade varit kända när han ställde sin fråga om införande avett temporärt förbud. Skall man förbjuda användningen får man också ha ettnågot så när rimligt underiag. Jag tycker att de åtgärder som föreslås ärtillräckliga i nuvarande situation. När det gäller frågan om ansvaret har redan utskottet ochäven konstaterat att den får lösas inom de civilrättsliga regler somi övrigt gäller. Omförtida inlösen av mindre bostadslån Överläggningen var härmed avslutad. 9§ Svar på interpellation 1983/84:27 om förtida inlösen av mindre bostadslån Anf, 35Bostadsminisler HANS : har ställt följande frågor till mig: Vilka åtgärderhar vidtagits för alt få ytterligare underlag för bedömningen av hur eneventuell avveckling av delar av bostadsverkets lånestock skall genomföras? När ämnarregeringen lämna den av begärda redovisningen i frågan? I civilulskotlets belänkande 1982/83:22 behandlades tvåmotioner från , i vilka togs upp frågan om avveckling av mindre statligalån. ansåg alt del fanns skäl att få belyst hur ett system fören rationell hantering av bosladsverkets låneslock skulle kunna utformas och omdel var möjligt att avveckla viss del av lånestocken genom förlida inlösen. hade anfört gav som sin mening regeringen till känna. På första fråga vill jag svara attregeringen har salt in den i ett större sammanhang genom att den 7 april 1983ge riksrevisionsverkel i uppdrag alt, i samarbete med kammarkollegiet ochstatskontoret, göra en förstudie om översyn av statlig låneverksamhet m. m. Den gerexempel på olika möjligheter alt öka effektiviteten i den statligalåneverksamhelen. Arbetet med översynen kommer därför att fortsätta. Omförtida inlösen av mindre bostadslån Regeringen har också gett i uppdrag altkartlägga de delar av bosladsverkets lånestock med avseende på lånevillkor m.m. som kan komma i fråga för eventuell förtida inlösen, föreslå villkor försådan inlösen och belysa förslagens administrativa konsekvenser. På andra fråga vill jag svara attregeringen avser att ta ställning till vilka åtgärder som bör vidtas så snartbosladsslyrelsen har redovisat uppdraget. 36 (): Jag ber alt få tackabosladsminislern för svaret på min interpellation. Anledningen till all jagställde den var, som också framgår av svaret, att civilutskottel föreslog - ochriksdagen beslutade - att man hos regeringen skulle beställa uppgifter för altfå till stånd en förtida inlösen av mindre bostadslån. Mofiven för vårayrkanden i motionerna i ärendet under föregående är flera. För det första är del naturligtvis rationellt för denenskilde att inte ha ett antal mindre lån. lar både bankerna och bostadsstyrelsenbetalt för avisering, så totalt kan man spara in några kronor . För det andra måste det vara rationellt förbosladsslyrelsen att ha en mindre låneslock all hanlera." Del förutsätteralt man gör en "städning" innan man inför ett nytt och modernt systemför all hanlera bosladsslyrelsens låneslock i fortsättningen. Ett ytterligare motiv är att det här är värdefullt förstaten. Del är ju angelägel att få till stånd ett sparande, och vi kommer medolika förslagför all åstadkomma ett sådant. Som vi bedömer det, skulle eninlösen på rätt utformad betyda alt staten inteskulle behöva låna upp så myckel pengar för alt klara sitt budgetunderskott,och då skulle också budgetunderskottet minska. Vi har börjat arbetet med all la in material. I demotioner som vi väckt i ärendet redovisar vi del arbete som ulskollels kansligjorde för alt få reda på hur många lån som finns och hur många av dem somär ganska små. Resultatet blev faktiskt litet överraskande. Det visade sig attdet var fler lån än vi trodde när vi började diskutera idén. Resultatet avutredningen, som refererades i ulskollsbelänkandet, visade att del fanns intemindre än drygt 600 000 lån med en låneskuld . samt drygt 400000 med en låneskuld . Del finns alltså ganska stora möjligheteralt åstadkomma ett bra resultat. I svaret säger bosladsminislern två saker. Det framhållsatt regeringen gav i uppdrag att i samarbete medkammarkollegiet och statskontoret göra en förstudie om översyn av statliglåneverksamhet. Eftersom förstudien redovisades för regeringen i september i årskulle det vara intressant att få vela vad den visar. Jag undrar emellertid omstudien berört just det problem som diskuterades i den motion som låg bakomcivilulskotlets hemställan just angående den här frågan. Det finns ju ytterligareen fråga beträffande vilken utskottet har gett regeringen till känna attutskottet önskar att åtgärder vidtas. Utskottet önskar nämligen att finan- sieringenav bostadsbyggandet skall läggas helt utanför statens budget. Möjligen är detfrämst den frågan som berörs i riksrevisionsverkels förstudie om statliglåneverksamhel i dess helhet. Vidare sade bosladsminislern alt har fåtti uppdrag att kartlägga bosladsverkets lånestock m. m. för att man skall kunnage den redovisning och de förslag som begärts. I delta sammanhang ärdet några frågor som intresserar mig: Vilka direktiv har regeringen gett förarbetet, när fick uppdraget och, framför allt, hur lång tidhar man fåll på sig för att redovisa förslagen för regeringen, som ju i sin lurskall lämna redovisning till ? Omförtida inlösen av mindre bostadslån Låt mig först konstatera alt jag tror migvåga säga alt och jag är överens om alt man bör prövamöjligheterna till förtida inlösen av lån i den storleksordning som det här hartalats om. Jag tycker att det finns all anledning att pröva om man kan hittavägar för att underlätta på det här området. Visserligen är det väldigt mångalån, och det rör sig också om ganska betydande summor. Dé600 000 lånen somKjell Maltsson talade om motsvarar ett värde på . Deltahindrar inte att vi kan pröva vilka möjligheter som föreligger. På den punktenär vi överens. I promemorian från redovisas förtidainlösen som en metod för all förenkla statens lånehanlering. Detta är väl denmetod som närmast blir aktuell i del här sammanhanget. fick jusitt uppdrag efter del all vi fått in utredning, vilketskedde . Uppdraget till bosladsslyrelsen lämnades för en , jag kan inte säga exakt när. Bosladsslyrelsen har fått iuppdrag att ha utredningen klar den 1 juni 1984.1 stort sett harbosladsslyrelsen alltså 6 månader på sig för all göra arbetet. I direktiven,som jag inte har med mig, ingår t. ex. att bosladsslyrelsen skall se på vilketsätt man kan effektivisera låneverksamheten genom förtida inlösen på olikasätt.